GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לאון פרץ: בסך הכול נתיבי גז יודעת להקים מערכת הולכה והתנסתה בזה, ובזה היא מחויבת.
לאון פרץ: ואם כולנו נירתם גם ביחד ונפתור בעיות - -
אבישי ברוורמן: ואם לא? ואם לא?
אבישי ברוורמן: נניח שאנחנו באפריל 2014, והצינור איננו, וחסרים עוד שישה חודשים, מה אתה אומר ליחימוביץ כששר האוצר נוכח נפקד?
לאון פרץ: לצערנו כי רב, חווינו מקרה דומה שגז לא הגיע לצפון במשך שנתיים והייתה התערבות מסיבית מאוד של הממשלה כדי לפתור את הבעיה.
לאון פרץ: חבר הכנסת שנאן אומר שהפתרון נעשה, אבל עדיין לא מספיק טוב.
שכיב מוראד שנאן: לא נעשה.
שכיב מוראד שנאן: הבטיחו - - - איפה זה?
משה גפני: אתה אחראי להסכם הזה?
משה גפני: אתה מכיר את התוואי של צינור הגז הזה?
רוני חיימובסקי: כן.
משה גפני: עד איפה מגיע הצינור היום?
רוני חיימובסקי: היום חסרים לנו 26 קילומטרים.
משה גפני: עד איפה אתם מגיעים?
רוני חיימובסקי: עד אלון תבור.
משה גפני: יש תוואי של צינור הגז עד "פניציה" או עד אזור התעשייה שם?
רוני חיימובסקי: יש תכנון.
רוני חיימובסקי: כל תכניות העבודה של התוואי הקיים הוגשו, ואני רוצה להגיד במאמר מוסגר שמרגע ש"פניציה" פנו אלינו באפריל אף על פי שלא נחתם חוזה קיבלנו הוראה משר האנרגיה ומרשות הגז להתחיל בכל התכנון.
רוני חיימובסקי: ממאי אנחנו עובדים על התכנון, אנחנו מוציאים מהכספים שאין לנו את כל התכנון, והיום עדיין נעמוד באפריל 2014 ביעד אם יחתמו איתנו על חוזה.
רוני חיימובסקי: עד 10 באוקטובר, אם ייחתם חוזה, נעמוד ביעד.
רוני חיימובסקי: העבודה ביעד היא עבודה בהתחייבות - - -
משה גפני: מה יקרה אם לא תעמדו ביעד ב-2014?
משה גפני: אתם תעמדו, בעזרת השם, הכול בסדר.
משה גפני: נתפלל עליכם גם ביום כיפור.
משה גפני: מה יקרה אם לא תעמדו ביעד?
רוני חיימובסקי: א', אני אצטרף אליך לתפילה- -
משה גפני: בסדר, אבל סיימנו עכשיו את התפילה.
רוני חיימובסקי: זה לא קשור לתפילה זה קשור לעבודה ולאופן הפיצוי.
רוני חיימובסקי: אם כתוצאה מהתנגדויות יהיה מה שקרה לנו בצפון – ואני מתפלא שאתה אומר שלא נגמר - -
משה גפני: לא, לא, תעשה לי טובה, אל תפתח לי דיון עכשיו.
משה גפני: מה יקרה אם לא?
רוני חיימובסקי: הפתרון לא יכול להימצא בנתיבי גז בדברים שלא תלויים בנו.
אבישי ברוורמן: התשובה חוזרת – גָרָנטי של האוצר.
אבישי ברוורמן: בלי זה אין שום סיכום.
רוני חיימובסקי: ברוורמן, בוודאות.
רוני חיימובסקי: משרד האנרגיה עושה את כל מה שצריך.
משה גפני: תגיד לי, לפי ההסכם, אם אתה לא עומד בזה – לא משנה, לא היו לך פועלים, והיה חסר לך חומר – בעיות רגילות שעלולות לקרות – מה אתה חייב לחברה שאתה חותם איתה על הסכם?
רוני חיימובסקי: אם זה כתוצאה מבעיות של עובדים ופועלים יש פיצוי בהסכם.
רוני חיימובסקי: ההסכם הזה מוגדר על ידי רשות הגז, ולצערנו, זה כבר קרה ביוזמות אחרות.
משה גפני: יש פיצוי.
משה גפני: מה הפער בין הפיצוי שאתם משלמים במידה שאתם לא עומדים בהסכם לבין מה שהם דורשים מכם?
רוני חיימובסקי: הוא לא אחד לאחד.
משה גפני: הפער.
קריאה: תגיד את הסכומים.
רוני חיימובסקי: אני לא יודע את הסכומים היום.
משה גפני: ערן?
קריאה: 1.8 מיליון דולר.
רוני חיימובסקי: זה לא 1.8 מיליון דולר.
קריאה: 60 אלף דולר בחודש בערך.
קריאה: זה פונקציה של נוסחה שקשורה לכמות שאנחנו צורכים.
קריאה: הפער הוא בערך 1.2 מיליון דולר.
רוני חיימובסקי: יושבים פה נציגים של חברה פרטית שאומרים אנחנו חברה של גז דחוס, מה שנקרא CNNG, ויכולים להביא בהנחה שאין חסמים עד ספטמבר – לא כמו שאני אומר, אפריל, כי אצלנו 20 חודש זה עבודה.
רוני חיימובסקי: הם אומרים, עד ספטמבר אני יודע להביא גז דחוס- -
משה גפני: פריצקי?
יוסף פריצקי: גם, כן.
רוני חיימובסקי: אמרו, לא סומכים על הממשלה.
רוני חיימובסקי: חברה פרטית מהכיס שלה, מהכסף שלה, לא רוצה מאתנו כסף.
רוני חיימובסקי: לא רוצה מהממשלה כסף.
רוני חיימובסקי: זאת אומרת אנחנו יודעים שעד ספטמבר - -
משה גפני: איזה ספטמבר?
רוני חיימובסקי: ספטמבר 2013.
רוני חיימובסקי: בעוד שנה מהיום – גז דחוס.
משה גפני: פריצקי, מה זה הסיפור הזה?
משה גפני: נחזיר אותך להיות שר התשתיות.
יוסף פריצקי: לא, לא, אני מבקש.
יוסף פריצקי: רק לא זה.
יוסף פריצקי: קודם כול, תודה רבה.
יוסף פריצקי: מאז הפוליטיקה אחרי שעזבתי את המשכן הזה הלכתי לעסוק בעסקי צנרת דווקא בארצות-הברית ולא כאן.
יוסף פריצקי: אני מבקש לומר מספר מילים ומה אני עושה כאן ולמה באתי.
יוסף פריצקי: צריך להבדיל, אדוני היושב ראש, חברים יקרים, בין צינור הולכה לבין צינור חלוקה.
יוסף פריצקי: בעצם מה שצריך להגיע למפעל "פניציה" הוא לא צינור הולכה, אלא צינור חלוקה.
יוסף פריצקי: כשאני הקמתי את חברת נתיבי גז כשהייתי השר, הרעיון היה כמו בכל העולם: זהו צינור הולכה בלחץ גבוה בקטרים גבוהים – מאוד יקר.
יוסף פריצקי: הוא מוליך בעיקר לצרכנים ענקיים, קרי תחנות כוח.
יוסף פריצקי: הוא גם מוליך לרשתות חלוקה.
יוסף פריצקי: רשות הגז יחד עם משרד האנרגיה חילקו את מדינת ישראל לשישה אזורי חלוקה.
יוסף פריצקי: אין לי מושג מה קורה שם במכרזים, אני יודע שחלק זכו.
יוסף פריצקי: בחלק זכתה חברת "סופר NG", במקום אחר זכו – מצוין.
יוסף פריצקי: "פניציה" לא צריכה לקבל מצינור הולכה שעולה המון, היא צריכה לקבל מצינור חלוקה, כי היא צריכה לקבל את זה בלחץ נמוך, והיא צריכה לקבל את זה לא על-ידי חברת נתיבי גז וזה גם לא במנדט של נתיבי גז; זה אפילו, לדעתי, לא ברישיון של נתיבי גז.
יוסף פריצקי: יצטרכו לתקן לה את הרישיון.
יוסף פריצקי: צריך לעשות רשת חלוקה.
לאון פרץ: זה ברישיון.
יוסף פריצקי: זה ברישיון של הגז?
יוסף פריצקי: בקיבולת כל כך נמוכה?
לאון פרץ: זאת הקיבולת שנקבעה.
לאון פרץ: זאת לא קיבולת נמוכה.
יוסף פריצקי: אבל נניח לעניין הזה.
יוסף פריצקי: בינתיים יש עוד פתרונות בעולם.
יוסף פריצקי: כשאני אומר "עולם" אני מתכוון לאירופה ולארצות-הברית.
יוסף פריצקי: אני גם יודע שזה בהודו ובפקיסטן ובדרום אמריקה, אבל מדינות מתוקנות.
יוסף פריצקי: המדינות המתוקנות עושות מה שנקרא CNG – condensed natural gas – גז דחוס במכליות כביש שדוחס את הגז ומביא אותו למפעל.
יוסף פריצקי: במקרה הנוכחי במרחק של 30 קילומטר - -
משה גפני: אני יכול לחתום איתך הסכם על הגז הזה?
יוסף פריצקי: בתנאי אחד – על זה לא מדברים – אני רוצה רק ספק גז שיספק לי גז.
יוסף פריצקי: הבעיה האמיתית במדינת ישראל – אנחנו יכולים להתחרות, "סופר גז" יתחרו, החברה שאני מייצג אותה תתחרה, יבוא מישהו אחר שיתחרה – יישבו וינהלו משא ומתן עם המפעל.
משה גפני: מי צריך לספק לך גז?
יוסף פריצקי: ספק הגז בישראל הוא מונופול בינתיים.
יוסף פריצקי: המחירים שלו לא שקופים, הוא ניהל משא ומתן עם חברת החשמל – זה מצוין, יש לו עוגן.
יוסף פריצקי: צריך לייצר מצב שכל מפעל – לא רק "פניציה" – שצורך כמות מועטה של גז יוכל לקנות.
יוסף פריצקי: תודה.
משה גפני: פריצקי, נצטרך אותך לזה.
משה גפני: אפשר לספק לו גז?
משה גפני: אגב, זה יעלה יותר יקר ל"פניציה"?
יוסף פריצקי: בוודאי.
יוסף פריצקי: משום שמה שאומר עכשיו ספק הגז – הוא לא ימכור את זה במחיר שהוא מוכר לחברת החשמל, הוא יכול למכור באיזה מחיר שהוא רוצה.
יוסף פריצקי: יכול להיות שאני כורה לעצמי עכשיו בור, אבל עשיתי את זה כל כך הרבה פעמים – אני אעשה את זה שוב; אם תכריזו על ספק הגז כמונופול ותקבעו לו מחיר אז הסיפור יתחיל להיות הרבה יותר מעניין.
שאול צמח: אני אגיד כך – המצב כפי שהוא היום במשק הישראלי הוא שיש ספק גז אחד שהכמויות שיש לו הולכות ופוחתות.
שאול צמח: זה לא יהיה המצב בעוד שנה.
אבישי ברוורמן: מי ספק הגז הזה?
שאול צמח: ספק הגז הנוכחי זה ים טטיס.
שאול צמח: מאגר תמר, אם יקרה הכול כפי שצריך לקרות, באפריל 2013 יהיה מחובר, ואז תהיה כמות נוספת.
שאול צמח: ואז היכולת לכרות חוזים או הסכמים תהיה יותר טובה.
שאול צמח: מה שנאמר כאן, כפי שרואה אותו פריצקי – אני הייתי נזהר מלקבוע מסמרות בעניין הזה פשוט כי אנחנו מסבכים פה עניין מסובך מאוד בעניין שפשוט יותר לפתור אותו.
שאול צמח: לדעתי, העניין בכמויות שמדברים עליהם ב"פניציה" לא קשור בהכרח לכמות הגדולה שצריך לרכוש.
אבישי ברוורמן: - - - שחברת חשמל משלמת, והוא הולך לעשות עכשיו את הגז ומשלם אותו מחיר.
שאול צמח: היום זה כפוף למשא ומתן.
משה גפני: שאול, אני אגיד לך למה אני חותר להגיע.
משה גפני: הרי אני יודע את הבעיה.
משה גפני: דיברנו עם כל מי שנוגע בדבר.
משה גפני: אני רוצה לקחת את פריצקי בתור מקדם ביטחון.
משה גפני: הבעיה היא שהמשקיע או הבעלים אומר, אני עברתי עם הממשלה בעיות.
משה גפני: אמנם יש עכשיו התקדמות, אבל מה יקרה אם באפריל 2014 לא יגיע הגז?
משה גפני: בכל אופן אתם רגולטור, אתם ממשלה – האם אפשר להגיע לפתרון אם פתאום נתקלים בבעיה?
משה גפני: אנחנו נמצאים באמצע 2013, ואנחנו רואים שיש פתאום בעיה.
משה גפני: לדבר גם עם ים טטיס, לדבר גם עם פריצקי, לדבר גם עם החברה.
משה גפני: להגיד, בסדר, נקלענו פה למצוקה – נספק את הגז, זה יהיה הפתרון.
משה גפני: במקום לקחת ערבות של שר האוצר, שלפי דעתי הוא לא ייתן אותה, במקום לקחת ערבות של משרד האנרגיה שאין לו הכסף, ובמקום לקחת את משרד התמ"ת שיגיד, כבר נתתי לו הרבה מאוד כסף – לפחות לעשות את הדבר שרשות שלטונית יכולה לעשות.
שאול צמח: ראשית, ודאי שאפשר.
משה גפני: הבעיה נפתרת.
שאול צמח: אנחנו מקדמים את הצינור באופן ודאי.
שאול צמח: מה שמדבר עליו פריצקי ומדברת עליו עוד חברה שטרם דיברה כאן זה פתרון מסחרי, שהם אומרים, אנחנו יודעים לעשות אותו בתקופה של שנה.
יוסף פריצקי: אם לא תפריעו – פחות משנה.
יוסף פריצקי: אם תפריעו זה ייקח.
משה גפני: "אם לא תפריעו" – זאת דרישה מדי גדולה.
יוסף פריצקי: לא שיעשו – אל תעשו.
יוסף פריצקי: רק אל תעשו.
משה גפני: אבל פריצקי, אתה מבקש שלא יפריעו.
משה גפני: זאת דרישה מוגזמת.
שאול צמח: כיוון שהפתרון של ה-CNG טוב לא רק לאזור התעשייה ציפורית אלא טוב לכולם - -
משה גפני: אני כבר יודע מה אנחנו צריכים לעשות.
משה גפני: חוץ מהתפילה אני כבר יודע מה עוד לעשות.
משה גפני: איל חנקין, מנכ"ל סופר-גז, בבקשה.
איל חנקין: שלום.
איל חנקין: כמה דברים: יש 18 דברים שאפשר לקחת את הדיון הזה ולבדר אותם אליהם: המחיר - - - הקיבולת של הצינור מים טטיס.
איל חנקין: אבל בואו נתמקד איך מביאים לאיש הזה גז.
איל חנקין: שני דברים: א', אנחנו כבר שלוש שנים עובדים על פתרון.
איל חנקין: ברמה הרגולטורית רשות הגז אתנו והצלחנו להביא פתרון.
איל חנקין: בימים אלה אנחנו פותרים אותו.
איל חנקין: ברמה המימונית יש לנו אבא שקוראים לו עזריאלי שאנחנו - - - עשרות מיליונים.
איל חנקין: לקחת ולהשקיע ב"פניציה" אנחנו יודעים.
איל חנקין: ברמה של משרד התחבורה לאשר את המשאיות האלה אנחנו נצטרך את העזרה; ברמה של משרד האנרגיה והמים לעזור לנו בהגזה אנחנו נצטרך עזרה; וברמה של המפעל, הסטטוטוריקה, אנחנו נצטרך עזרה אבל זה לא משנה איזה פתרון - -
משה גפני: אז במה אתה עוזר לנו עכשיו?
איל חנקין: אני רק בדבר אחד:
איל חנקין: אם הוועדה הזאת יודעת לעזור לנו, ואנחנו יודעים למפות את הזמנים ואת הצרכים פר-משרד – אם אתה רוצה נבוא ונציג את זה.
איל חנקין: יש שם קבועי זמן שהם בסדר גמור, זה לא קבועי זמן של ימים זה קבועי זמן של חודשים שיכולים לעזור לנו לאשר את צווארי הבקבוק שעלולים להיות כאן.
איל חנקין: אנחנו חושבים שאנחנו יכולים להביא בספטמבר את הגז למפעל.
איל חנקין: אנחנו לא צריכים כסף ולא צריכים את "נובל" לשנות להם עכשיו את המחירים, אנחנו לא צריכים שום דבר.
ינון אלרועי: שלום.
ינון אלרועי: אני ינון אלרועי, משנה למנכ"ל המשרד.
ינון אלרועי: אנחנו עובדים בצמוד עם הנאמן ועם המנכ"ל כבר כמה שבועות טובים.
ינון אלרועי: המתווה שאתם שומעים עליו עכשיו הוא מתווה שמנכ"ל המשרד עובד עליו בתיאום גם עם שוקי וגם עם שאול.
ינון אלרועי: כמו שרמזו פה בין השורות זה לא שמחר בבוקר אפשר לחבר את השקע לתקע – יש פה תקינה, יש פה תחבורה, יש פה היבטים שונים.
ינון אלרועי: אבל אנחנו חותרים למימוש העניין הזה.
ינון אלרועי: הפתרון שהיושב ראש מכוון אליו של שני ערוצים מקבילים בהחלט יכול להרים את העניין.
משה גפני: קרן לעסקים, הרי העברנו לכם כסף, מה עשיתם איתו?
ינון אלרועי: אני לא מצוי בזה.
משה גפני: מי שמצוי בזה יושב על הכסף.
ינון אלרועי: לא, זה לא בדיוק המצב.
משה גפני: יאיר, מה הבעיה?
יאיר זילברשטיין: הקרן, כפי שכולם יודעים, טרם הוקמה.
משה גפני: אבל העברנו לכם כסף.
יאיר זילברשטיין: אני אסביר: יש שני סכומים של כסף - -
ציון פיניאן: כסף יש, וקרן אין?
יאיר זילברשטיין: הקרן לא הוקמה, והכסף מעולם לא הגיע אליה, והוא נמצא היום בשני מקומות - -
משה גפני: בפעם הבאה שאתם מבקשים מאתנו דבר כזה נגיד לכם שהכסף לא נמצא.
משה גפני: אנחנו הורדנו כסף מהעובדים, אנחנו פה.
משה גפני: הכסף לא נמצא ברווחים הכלואים.
יאיר זילברשטיין: יש שני מקורות שאמורים לממן את הקרן למפעלים במצוקה.
יאיר זילברשטיין: מקור אחד זה באמת מחצית דמי ההבראה שנלקחו מהעובדים במגזר הציבורי בשנת 2009 ונמצאים כיום אצל החברות שניכו את הסכומים ואמורים להעביר את זה למוסד לביטוח לאומי, וטרם העבירו את הכסף למוסד לביטוח לאומי; ומקור שני לכסף היה אמור להיות מחצית יום חופשה מכל העובדים במשק.
יאיר זילברשטיין: מחצית יום החופשה הזה מעולם לא נוכה מהעובדים, ושם נמצאים.
משה גפני: עובדי המדינה נתנו?
יאיר זילברשטיין: עובדי המדינה נתנו.
קריאה: זה כסף שהלך לתקציב המדינה.
יאיר זילברשטיין: הכסף מהמדינה הלך לתקציב המדינה, זה החוק.
שלי יחימוביץ': אז מה, פשוט רימיתם את העובדים.
יאיר זילברשטיין: לא, אני - -
שלי יחימוביץ': לא, זאת רמאות כי העובדים ידעו שהם תורמים להצלת מפעלים במצוקה - -
משה גפני: שלי, אני אוהב את התמימות שלך.
יאיר זילברשטיין: לא, הקרן קום תוקם.
משה גפני: "קום תוקם".
יאיר זילברשטיין: היא תוקם במשרד האוצר.
משה גפני: אחרי הקרן של ששינסקי?
שלי יחימוביץ': אבל איפה הכסף?
שלי יחימוביץ': עכשיו תצטרכו לקחת שוב דמי הבראה.
שלי יחימוביץ': חוזר חלילה.
ציון פיניאן: עכשיו זה יהיה לא דמי הבראה, עכשיו זה יהיה "דמי החלמה".
יאיר זילברשטיין: שום דבר לא השתנה.
יאיר זילברשטיין: משרד האוצר היום ערוך להקים את הקרן באופן מידי.
שלי יחימוביץ': למה הוא "ערוך"?
שלי יחימוביץ': למה הוא לא מקים אותה?
יאיר זילברשטיין: אני אסביר.
יאיר זילברשטיין: יש קושי מרכזי אחד בהקמת הקרן.
יאיר זילברשטיין: היום ההסתדרות וגם התאחדות התעשיינים מבקשים לשנות את החוק כפי שהוא חוקק ולבטל - -
יאיר זילברשטיין: לא - -
משה גפני: יש כסף מזה ל"פניציה" או הסדרים?
משה גפני: אתם תבואו לבקש כסף שנוריד מחצית דמי הבראה – חבל על הזמן מה שנעשה לכם.
משה גפני: אני לא יודע אם אני אהיה היושב ראש, אבל אם יהיה יושב ראש נורמלי – לא כמוני – יעשה לכם פה חבל על הזמן.
יאיר זילברשטיין: להפך, חבר הכנסת גפני - -
משה גפני: מה להפך?
יאיר זילברשטיין: אני רק אסביר.
יאיר זילברשטיין: אנחנו לא רוצים לשנות שום דבר, אנחנו רוצים לממש את החוק- -
משה גפני: בקיצור, אתם לא יכולים לתת ל"פניציה" מהקרן לעסקים קטנים ובינוניים.
יאיר זילברשטיין: אנחנו רוצים לתת.
משה גפני: אנחנו מדברים על היום, אחרת יסגרו את התנור.
יאיר זילברשטיין: חבר הכנסת גפני, אנחנו חושבים שהפתרון - -
יאיר זילברשטיין: - - הפתרון הוא כן בקרן למפעלים במצוקה.
יאיר זילברשטיין: זה בדיוק המקום שאפשר לתת הלוואת גישור ל"פניציה".
קריאה: מתי יהיה כסף?
יאיר זילברשטיין: אנחנו הולכים להקים את הקרן הזאת באופן מידי.
משה גפני: בסדר, אני לא מבקש מכם - -
שלי יחימוביץ': רגע, בוא נשמע מה, אולי אנחנו יכולים לעזור.
יאיר זילברשטיין: מידי זה תוך שבועות ספורים.
יאיר זילברשטיין: משרד האוצר ערוך - -
יאיר זילברשטיין: מה שמעכב כרגע הוא שגם ההסתדרות וגם התעשיינים מבקשים שהממשלה תחזור לכנסת ותשנה את החוק ותבטל את גביית מחצית יום החופשה.
משה גפני: יאיר, הכול בסדר, אל תקימו את הקרן.
משה גפני: אני לא אומר לכם מה לעשות.
משה גפני: תשבו עם ההסתדרות ועם התעשיינים – הכול בסדר.
משה גפני: לקחתם כסף מהעובדים – מחצית מדמי ההבראה, אני לא מבקש מכם את הכסף, לא מבקש כלום.
משה גפני: נקיים על זה דיונים אחרים.
משה גפני: אני מבקש מכם רק דבר אחד: יש לנו פה מהלך של "פניציה"; האחד, נתיבי גז – נתג"ז – חותם הסכם אפריל 2014.
משה גפני: יש לנו הליך חילופי ששאול צמח מסכים לו, שאם ניתקל בבעיה בלתי מתקבלת על הדעת עכשיו, ואנחנו לא יודעים ממנה אפשר ללכת למהלך אלטרנטיבי שבו אפשר להגיע.
משה גפני: אם חס וחלילה שני הפתרונות האלה נתקלים בבעיה בלתי רגילה, רק תיתנו ערבות.
משה גפני: אל תיתנו כסף.
משה גפני: קרן לעסקים קטנים – לא מבקש מכם כלום.
יאיר זילברשטיין: אנחנו לא יכולים לערוב אם הגז יגיע או לא יגיע - -
משה גפני: לא ביקשנו מכם, אל תתעסקו בגז, רק תיתנו לנו ערבות.
משה גפני: נתנו לכם כסף, תנו לנו קצת, רק ערבות.
יאיר זילברשטיין: ערבות למה?
משה גפני: לזה שאם חס וחלילה שום מהלך לא יצליח, ובמקום אפריל 2014 יהיה יוני 2014 - -
ציון פיניאן: אני מבין שהקרן תוקם תוך שבועות.
ציון פיניאן: הוא יכול לתת להם ערבות לעוד שנה.
יאיר זילברשטיין: הקרן יכולה לקום תוך שבועות.
יאיר זילברשטיין: אנחנו הסכמנו לשנות את התנאים של הקרן שתוכל לתת הלוואות - -
משה גפני: הבנתי, הכול בסדר, הכול כבר ברור.
משה גפני: את מי שכחתי?
משה גפני: את יושב ראש ועד העובדים?
חיים קטרי: אני רק רוצה להגיד דבר אחד; כולנו פה מתעסקים - -
משה גפני: אתה דיברת היום ברדיו?
חיים קטרי: כן.
חיים קטרי: כולם מעלים פה את הנושא של "פניציה", ואני רוצה להגיד פה משהו לוועדה המכובדת הזאת ולאדוני:
חיים קטרי: ב-30 בספטמבר התנור הזה ייסגר.
חיים קטרי: התנור הזה הולך לקראת קירור.
חיים קטרי: יש החלטה של ההנהלה.
חיים קטרי: ברגע שהתנור הזה יתקרר מבחינתנו המפעל הזה ייסגר, חד משמעית.
חיים קטרי: אז אני רוצה את תשומת לבכם בנושא.
משה גפני: סמדר בת-אדם, ראש המטה של השר עוזי לנדאו, בבקשה.
סמדר בת אדם: אני רוצה להגיב לאיל חנקין כדי לחלוט את העניין הזה:
סמדר בת אדם: אנחנו אכן נקיים מיד אחרי החג דיון שר כדי שיוכן אותו לו"ז.
סמדר בת אדם: אנחנו נצטרך לקבל את ההתגייסות של כל הגורמים, של כל המשרדים בנושא הזה.
סמדר בת אדם: אני רק רוצה לתקן לאדוני – לא מדובר, אם יקרה משהו.
סמדר בת אדם: ה-CNG לא תלוי בכך שאם יקרה לא יקרה.
סמדר בת אדם: בו זמנית אנחנו מקדמים במקביל גם את ה-CNG וגם את הגז, זה גם דבר שחשוב להגיד.
סמדר בת אדם: ה-CNG מהווה גם גיבוי למקרה שבעתיד הגז לא יגיע כך שהוא חשוב בכל מקרה.
סמדר בת אדם: דבר נוסף, הבוקר פנה שר האנרגיה והמים אל שר האוצר בבקשה שבכל זאת ישתמשו באותה קרן או יקימו קרן כדי לסייע לפתרון הבעיות השונות של "פניציה" ושל מפעלים אחרים שנתקלים בבעיות זמניות.
סמדר בת אדם: כמובן, מדובר במפעלים שפועלים לקידום ענייניהם ומטפלים בענייניהם בעצמם.
משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון כדלהלן: א', אני מבקש לא לכבות את התנור.
משה גפני: אני מבקש בקשה של ועדת הכספים.
ערן חיימוביץ: מי מממן - -
משה גפני: שמעתי על ה"מממן".
משה גפני: ביג דיל – היינו בהרבה מממנים.
משה גפני: בסוף כשביקשנו להמשיך לשלם לעובדים כמו שהיה עם מפעלים אחרים דומים לכם הם לא הפסידו מזה בסוף.
ערן חיימוביץ: אני צריך לשלם משכורות.
ערן חיימוביץ: אני לא אקח על עצמי החלטות - -
משה גפני: ערן, אני לא יכול לפתור את הבעיה עכשיו.
משה גפני: אתה רוצה לסגור – תסגור.
משה גפני: אני לא יכול להגיד לך מה לעשות.
משה גפני: אני לא המשקיע שלך, אני לא המעביד שלך.
משה גפני: אני מתחייב לך בשם ועדת הכספים על כל חבריה: אנחנו נעמוד לימין העניין הזה.
משה גפני: לא יהיה מה שהיה קודם.
משה גפני: עומדים פה כל המשרדים.
משה גפני: עומד גם משרד האוצר, עומד גם משרד האנרגיה, עומד גם משרד התמ"ת, עומד הנתג"ז.
משה גפני: אנחנו לא מעבירים העברות, אנחנו עושים סנקציות.
משה גפני: עם כל הכבוד, בתוך עמך אתה יושב, ואתה יודע מה המצב.
משה גפני: יכול להיות שיבוא יום אחד, ואנחנו נגיד, אתה יודע מה – לא הצלחנו.
משה גפני: אני אומר לך שנצליח בעזרת השם.
משה גפני: ואני מבקש ממך לא לכבות את התנור, לתת לנו עוד חודש.
משה גפני: אני מבקש ממשרדי הממשלה להתכנס לעניין הזה.
משה גפני: א', ללכת לחתימת הסכם, לפתור את הבעיה ולהתגבר גם על נושא ההליך בתוואי שהצינור צריך ללכת.
משה גפני: אני מבקש ממשרד האוצר, אתם לא תעמדו מהצד.
משה גפני: אני מודיע לכם קטגורית, חד משמעית: אם אתם לא תהיו בעניין הזה אתם תיתקלו פה בבעיות.
משה גפני: זה יעלה לכם הרבה יותר כסף.
משה גפני: הרבה יותר כסף.
משה גפני: זה קואליציה ואופוזיציה – זה כולם יחד.
משה גפני: אנחנו לא ניתן ש-300 או 400 עובדים, ואני כבר לא מדבר על כל הנלווים אליהם שפתאום ייפלו.
משה גפני: אני לא יכול להגיד את זה כי אני לא חשוד כציוני אף על פי שאני באמת ציוני.
משה גפני: זה נפילת הציונות.
משה גפני: אם הייתי חילוני, הייתי – לא חשוב מה הייתי עושה.
משה גפני: אני אומר לך, זאת הציונות במיטבה, אתם לא יכולים לעמוד פה מהצד כאילו אנחנו מדברים לא יודע על מה.
משה גפני: אני יודע את ההשקעה שהמדינה השקיעה ב"פניציה" – אני יודע את כל הדברים, הכול בסדר.
משה גפני: העובדים מעניינים אותי.
משה גפני: אוי ואבוי לך אם אתה סוגר את התנור.
משה גפני: אתה לא יכול לסגור את התנור, אין מציאות כזאת.
משה גפני: תשאיר את התנור, זאת בקשה של הוועדה.
משה גפני: אנחנו מתחייבים לעמוד עם המשרדים כדי לפתור את הבעיה הזאת.
משה גפני: ואני אומר לך – הבעיה תיפתר.
משה גפני: תודה רבה, רבותיי, שיהיה לכולם גמר חתימה טובה.
משה גפני: אוקיי, רבותיי.
משה גפני: בעד הפניות – רוב
משה גפני: על סדר היום חישוב מס הכנסה לבני זוג העובדים יחדיו בעסק משותף, סעיפים 65 ו-66 לפקודת מס הכנסה.
משה גפני: אני ביקשתי להביא את הנושא הזה לדיון.
משה גפני: בעקבות פסיקת בית המשפט העליון, קיבלתי פניות רבות.
משה גפני: רבים מאוד נדרשו לשלם תשלומי מס גבוהים רטרואקטיביים כאשר שני בני הזוג עובדים בעבודה משותפת.
משה גפני: אני לא למדתי משפטים ואני לא יודע להגדיר את זה, אבל אני אבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה שתגיד בדיוק את המצב המשפטי הקיים נכון לרגע זה, מה היה בעבר, מה נכון לעכשיו והיכן אנחנו עומדים מבחינה משפטית, אבל אני רוצה לומר משהו.
משה גפני: כאשר עובדים שני בני זוג ושניהם רואי חשבון או שניהם עורכי דין, הם עובדים באותו משרד, הבעל מטפל בתיק אחד והאישה מטפלת בתיק אחר.
משה גפני: האם זה נקרא שהאישה מרמה בזה שהיא אומרת שהיא עובדת בנפרד?
משה גפני: האם המשמעות היא שהם אמנם שני אנשים שעובדים באותו משרד אבל הם עובדים בעבודות נפרדות?
משה גפני: יש דבר נוסף שקצת מרגיז אותי.
משה גפני: למה מס הכנסה חושב כל הזמן שהאישה משקרת?
משה גפני: אולי הבעל משקר?
חיים גבאי: לא, זה נכון.
חיים גבאי: זה נכון שאפשר לקחת את זה לשני הכיוונים.
משה גפני: אבל לא לוקחים את זה לשני הכיוונים.
משה גפני: ההחלטה היא שהאישה נלווית לבעל.
משה גפני: מזל שאשתי לא כאן.
משה גפני: אם היא הייתה שומעת את מה שאני אומר, לא הייתי יכול להמשיך לנהל את הישיבה עכשיו.
משה גפני: למה האישה נלווית לבעל?
משה גפני: למה אתם במס הכנסה נגד נשים?
חיים גבאי: אנחנו לא נגד נשים, אבל הפרשנות שלך היא נכונה.
משה גפני: תכף נגיע למסקנות.
מאיר קינן: הם לא נגד נשים אלא זה בגלל עיקרון השוויון בין המינים ולכן הם עושים את האפליה הזאת.
משה גפני: עזוב את קריאות הביניים.
משה גפני: אנחנו נדון בזה דיון רציני.
משה גפני: רבותיי, אני חוזר מחוש ההומור ואני עובר לדיון עצמו.
משה גפני: כאשר מגיע מצב בו שני בני הזוג עובדים באותו משרד אבל הבעל עובד בתיק אחד והאישה עובדת בתיק אחר – אני יכול להביא הרבה מאוד דוגמאות אבל זאת הדוגמה הפשוטה ביותר – לבוא לומר שיש חשד שהם משקרים, שניהם משקרים, והם בעצם עובדים יחד אבל הם רוצים להרוויח בתשלום המסים ולכן הם עושים את זה כאילו זאת עבודה נפרדת – אני חושב שזה דבר לא נכון.
משה גפני: לא רק אלא שעכשיו גם הולכים ומבקשים רטרואקטיבית הרבה מאוד כסף.
משה גפני: קיבלתי פניות שדיברו על כך שמבקשים רטרואקטיבית הרבה מאוד כסף.
משה גפני: עולה אצלי חשד, בעקבות כמה מקרים לאחרונה, שיש חסר תקציבי בהכנסות המדינה ורשות המסים רוצה לגבות כסף מן הגורן ומן היקב.
שחר שקורי: יש לי כאן גם עיקול.
משה גפני: אי אפשר באמצע להתפרץ.
משה גפני: אני אוציא החוצה.
משה גפני: מספיק מעצבן אותי הדיון עצמו.
משה גפני: אי אפשר לדבר בלי רשות דיבור.
משה גפני: מי שיבקש את רשות הדיבור, יקבל.
משה גפני: יש לי חשש שזה שמבקשים כל הזמן מכל מיני נושאים לגבות כסף, אני לא בטוח שרשות המסים עושה נכון אבל יכול להיות שאני טועה.
משה גפני: יש לי כמה דוגמאות שלאחרונה רשות המסים גובה כסף בדברים שבעבר היא לא עשתה את זה.
משה גפני: יכול להיות שצריך להגיע לאיזה יעד הכנסות ויש חסר בזה, אבל בסופו של דבר צריך לנהוג באופן נורמאלי.
משה גפני: אנחנו נבדוק היום האם אכן זה נעשה באופן נורמאלי ונראה איך עושים זאת.
משה גפני: אגב, מה שמעניין – חס וחלילה, אני לא מטיל דופי ואני מאוד מכבד אותם – זה ששלושת השופטים שפסקו בפסק הדין הזה הם שלושתם גברים.
משה גפני: חס וחלילה, אני לא רומז לשם דבר, אבל סתם אני מציין את העובדה.
ציון פיניאן: הפסיקה לא גברית.
רמי אריה: בעוד שבפסק הדין הקודם שנתן חישוב נפרד, הייתה שופטת.
משה גפני: אני לא הולך רחוק מדי.
משה גפני: היועצת המשפטית, בבקשה, תאמרי את המצב המשפטי היום.
שגית אפיק: המצב המשפטי הוא שכיום סעיף 65 לפקודת מס הכנסה קובע את הכלל כאשר הכלל הוא חישוב מאוחד לבני זוג, אבל בפועל בעצם מה שחל זה דווקא החריג לכלל שקבוע בסעיף 66 והוא מדבר על אפשרות לחישוב נפרד שבו בוחרים רוב הזוגות במדינת ישראל מזה שנים רבות.
שגית אפיק: עם זאת, סעיף 66(ה) קובע שחישוב נפרד לא יחול במצב שבו ההכנסות של בני הזוג תלויות זו בזו והסעיף נותן כמה דוגמאות מתי ההכנסות תלויות זו בזו.
שגית אפיק: הן תלויות זו בזו כשיש שותפות, כשהם עובדים יחד בעסק.
שגית אפיק: סעיף 66(ה) נדמה לי קובע שגם במצבים בהם אסור החישוב הנפרד, אפשר לבקש מראש בתחילת שנת המס חישוב נפרד על סכום שעומד היום על 48 אלף ומשהו שקלים.
שגית אפיק: פחות משכר מינימום לחודש.
שגית אפיק: זה מצוין גם בפסק הדין.
שגית אפיק: גם זה למעט במצב שבו הם מנהלים את העסק שלהם מתוך דירת המגורים שלהם.
שגית אפיק: במשך שנים רבות היו פרשנויות שונות ופסיקות סותרות בבתי המשפט המחוזיים והמצב המשפטי לא היה ודאי לחלוטין.
שחר שקורי: כי הטעו אותנו בדברים האלה.
שגית אפיק: הייתה פסיקה מחוזית.
רמי אריה: היו כמה פסיקות.
שגית אפיק: אני חושבת שפקידי השומה לאורך כל הדרך טענו בנושא חישוב נפרד שדרישת אי התלות לא מתקיימת במצב שבו בני הזוג עובדים באותו עסק.
שגית אפיק: אני חושבת שרשות המסים הייתה פחות או יותר עקבית בעניין הזה.
משה גפני: אני לא מסכים להערות.
משה גפני: ההערות חשובות ואנחנו נמצה אותן.
שחר שקורי: תנו לפחות לנציגים שלנו לדבר.
משה גפני: אמרתי שאני אתן, אבל אם תתפרצו באמצע, אני לא אתן.
משה גפני: אתם רוצים שמהדיון הזה יקרה משהו ולכן הוא צריך להיעשות מסודר.
משה גפני: אנחנו לא במחאה חברתית.
שגית אפיק: העניין הגיע לפתחו של בית המשפט העליון והשאלה שבית המשפט בחן היא האם חזקת אי התלות שקבועה בסעיף 66 היא חזקה שניתנת לסתירה במצבים של למשל היעדר מניפולציה, שבני הזוג לא רצו לעשות תכנון מס לא ראוי או במקרים אחרים, או שמא החזקה שקבועה בסעיף 66 היא חזקה חלוטה שבעצם בני הזוג לא יכולים לסתור אותה אפילו אם אין להם כוונה לעשות תכנון מס לא ראוי.
שגית אפיק: בית המשפט קובע שאכן תכלית הסעיפים האלה היא מניעת תכנון מס ומניעת הפחתות מס מלאכותיות על ידי בני זוג ויחד עם זאת הוא קובע שלשון הסעיף היא ברורה ויש לפרש אותה באופן כזה שהחזקה של אי התלות היא חזקה חלוטה ולא חזקה שבני זוג יכולים לסתור אותה.
שגית אפיק: זאת אומרת, גם במקום שבו בני הזוג מוכיחים שלא הייתה להם כוונה לעשות תכנון מס או לעשות איזושהי מניפולציה לא ראויה, גם אז מקום שבו הכנסותיהם תלויות זו בזו מפאת העובדה שהם עובדים באותו עסק או מסיבות אחרות של תלות, החזקה היא חלוטה והם לא יכולים לבקש חישוב נפרד.
שגית אפיק: יחד עם זאת, בית המשפט מציין בפסק הדין שלו שהתוצאה שהוא נאלץ להגיע אליה כתוצאה מלשון החוק היא תוצאה שמעוררת חוסר נחת והיא תוצאה בעייתית.
שגית אפיק: הוא קורא למחוקק לבחון את לשון הסעיף הזה.
שגית אפיק: אגב, זה סעיף שנחקק לפני שנים רבות מאוד.
קריאה: ב-1961.
שגית אפיק: הוא קורא למחוקק לבחון את ההסדר הזה ולראות מה ניתן לעשות.
שגית אפיק: כתוצאה מפסק הדין, אם אני מבינה נכון מהפניות שהגיעו אל היושב ראש והיו אלה פניות לא מעטות, ככל הנראה – ואת זה צריך לברר עם רשות המסים – רשות המסים פעלה באופן רטרואקטיבי ביחס לשומות מס של בני זוג.
משה גפני: אתם מבקשים מאנשים כל כך הרבה כסף ואתם לא מסכימים שיהיו גמ"חים.
משה גפני: מאיפה ישלמו?
חיים גבאי: זה לא מדויק.
חיים גבאי: בהמשך אני אתייחס.