GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלומית ארליך: בסעיף זה, "סכומים שהושקעו בהקמת מבנה", לעניין עסק חלופי – סכומים שהושקעו בהקמת המבנה על ידי העסק החלופי, כשהם מוכפלים בשיעור ההחזקה של העסק הזכאי או של בעל העסק הזכאי, לפי העניין, בעסק החלופי.
שלומית ארליך: השיפוי בשל סכומים שהושקעו בהקמת עסק ממשיך של גידולים בחממה, יינתן בשל השקעות שהושקעו עד המועד האחרון להשקעות מוכרות, בסכום העולה על הפיצוי והמענקים בשל חממה, ובלבד שסכום השיפוי לא יעלה על השיפוי המירבי עבור חממה.
שלומית ארליך: בסעיף זה, "סכומים שהושקעו בהקמת עסק ממשיך של גידולים בחממה", לעניין עסק חלופי – סכומים שהושקעו בהקמת עסק של חממה על ידי העסק החלופי, כשהם מוכפלים בשיעור ההחזקה של העסק הזכאי או של בעל העסק הזכאי, לפי העניין, בעסק החלופי.
שלומית ארליך: (א) בסעיף זה - "מבנה א'" – מבנה סככה מודולרי, ללא קירות, הכולל בנייה מתועשת על גבי רצפת בטון, ואשר היקפו של המבנה כול עמודים וקורות לנשיאת תקרה.
שלומית ארליך: תקרת המבנה עשויה מחומרים קלים בלבד כדוגמת אסבסט או איסכורית.
שלומית ארליך: "מבנה ב'" – מבנה מודולרי, חד קומתי, הכולל בנייה מתועשת על גבי רצפת בטון, וקירותיו עשויים מבלוקים או חומרים קלים, ללא גמר חיצוני.
שלומית ארליך: "מבנה ג'" – מבנה עד 4 קומות, הכולל בנייה רגילה על גבי רצפת בטון, וקירותיו עשויים מבלוקים או אסבסט בין עמודי בטון, ללא גמר חיצוני.
שלומית ארליך: תקרת המבנה עשויה מבטן, ולעניין הגג העליון של המבנה – מבטון או מחומרים קלים.
שלומית ארליך: "מבנה ד'" – מבנה עד 4 קומות, הכולל בנייה רגילה על גבי רצפת בטון, וקירותיו עשויים מבלוקים או בטון וכוללים גמר חיצוני.
שלומית ארליך: תקרת המבנה עשויה מבטון, ולעניין הגג העליון של המבנה – מבטון או מחומרים קלים.
שלומית ארליך: "מבנה ה'" – מבנה עד 4 קומות, הכולל בנייה רגילה, רצפת בטון, תקרות בטון, וקירותיו עשויים מבלוקים או בטון וכוללים גמר חיצוני.
שלומית ארליך: המבנ כול פרטי גמר כגון ריצוף, חלוקת פנים, טיח, צבע ומערכות נדרשות לשימוש מסחר או משרדים כדוגמת אינסטלציה, חשמל ומיזוג.
שלומית ארליך: (ב) (ג) כלל המבנה רק חלק מהמאפיינים הנדרשים או מאפיינים שונים מהנדרש לצורך קביעת סוג המבנה על פי סעיף קטן (א), ייקבע סוג המבנה על פי הסוג הדומה ביותר לאותו מבנה מבין הסוגים המורטים בסעיף קטן (א), בהתאם לייעוד המבנה, השימוש בו, מאפייניו ופריטיו.
שלומית ארליך: 5.
שלומית ארליך: (א) על אף האמור בסעיף 140(1) הסכום הנקוב בסעיף 1 בפסקה (1) להגדרת השיפוי המירבי עבור חממה יהיה צמוד למדד מיום תחילתו של תיקון מס' 4 ועד למועד שבו החליטה ועדת הזכאות לגביו או עד למועד שבו נכרת הסכם לפי חוק זה, לפי העניין.
שלומית ארליך: (ב) לעניין סעיף 140(2) לחוק זה - (1) ההצמדה למדד של הפיצוי בשל המבנה, המענקים בשל המבנה החדש והפיצוי והמענקים בשל חממה, תחל במועד התשלום לעסק של כל סכום (2) ההצמדה למדד של העלות הנורמטיבית ההיסטורית והעלות הנורמטיבית הנוכחית תהיה מתחילתו של תיקון מס' 4.
שלומית ארליך: ניתן לאיתי להסביר את כל מה שקראנו ואם אפשר, בפירוט, כדי שזה גם יהיה כפוף לנוסח שאם נצטרך לעשות תיקוני נוסח, נוכל לעשות זאת על פי המהות שנקבל בהסבר.
אורי אריאל: קודם כל, תודה לשלומית.
אורי אריאל: קצב הקראה מצוין.
אורי אריאל: עכשיו אתם תעמדו באותו קצב.
אורי אריאל: לכל אחד יש דקה וחצי להסביר.
איתי אהרונסון: התוספת השישית מפרטת את האופן שבו מבוצע חישוב השיפוי בשני מקרים שמנויים בחוק.
איתי אהרונסון: המקרה האחד הוא במקרה של עסק שהיה במסלול והיה לו מבנה והוא הקים מחדש מבנה.
איתי אהרונסון: סכום השיפוי עבור המבנה – קיים פירוט לגבי אופן החישוב שהוא מביא לידי ביטוי גם את הרישום בטופס י"א של המבנה בהתחשב בשטח המבנה, גם את העלות הנורמטיבית שהייתה בשטח המפונה להקמת מבנה מאותו סוג והעלות הנורמטיבית הנוכחית להקמת מבנה מאותו סוג.
איתי אהרונסון: קיים פירוט של הסוגים השונים של מבנים.
איתי אהרונסון: חמישה סוגים שונים של מבנים, כאשר התוספת קובעת בסעיף (ג) שכל מבנה שיגיע לבחינת ועדת הזכאות, צריך להיות מסווג לאחד מבין חמשת הסוגים של המבנים.
איתי אהרונסון: אין סוגי ביניים.
איתי אהרונסון: אין תחנות ביניים.
איתי אהרונסון: זה צריך להיות או א' או ב' או ג' או ד' או ה' ובהתאם לכך כל החישוב ייגזר בהמשך.
איתי אהרונסון: החישוב בעצם מביא לידי ביטוי את הפער בין העלות כפי שנרשמה בספרים על ידי העסק לבין העלות כיום, כאשר באמצע יש תחנה שנוגעת לעלות אז.
איתי אהרונסון: בגין הפער בין העלות בספרים לבין העלות אז, הפיצוי שמשולם הוא פיצוי חלקי והוא גדל.
איתי אהרונסון: ככל שהדיווח הוא יותר גדול, כך השיפוי גדל.
איתי אהרונסון: בגין הפער בין העלות הנורמטיבית אז לבין העלות הנורמטיבית כיום מתקבל מלוא הפער.
איתי אהרונסון: הסכום של שני אלו הוא זה שבא לידי ביטוי בסופו של דבר לצורך קביעת ערך הכינון.
איתי אהרונסון: יש חישוב גם לגבי חממות.
איתי אהרונסון: סעיף 3 מפרט את אופן חישוב השיפוי עבור חממות כאשר ההגדרות משמשות בדרך על מנת להבין את אופן החישוב.
משה גפני: אנחנו ניגשים להצבעה.
זאב אלקין: לפני שאתה ניגש להצבעה, יש כאן עוד נושא אחד שצריך לסגור אותו.
זאב אלקין: אנחנו טיפלנו בו קודם, בשלב הקודם של הדיונים ואני מניח שצריכה להיות כאן איזושהי הודעה של מינהלת תנופה וזה בנושא של מבני ציבור.
בנצי ליברמן: כן, במבני הציבור באופן מעשי, למעשה מבקשים לסגור את הדלת בפני האגודות השיתופיות שלטעמנו כבר קיבלו מהמדינה באופן כזה או אחר, הקהילות עצמן, את מבני הציבור באופן בהחלט סביר.
בנצי ליברמן: אכן יש בעיה במקומות מסוימים בהם יכול להיווצר מקרה שהוא אבסורדי כאשר למעשה המפונים עצמם הביאו כספים כאילו על גבם בנוסחת רענן דינור, נבנים מבני ציבור והיות וההקצאה הולכת לרשות, יכולה להתקבל החלטה עוד שנה-שנתיים שהיא בלתי סבירה ולוקחת את המבנה ונותנת אותו לקהילה אחרת.
בנצי ליברמן: זה יכול להיות.
זאב אלקין: יש רשויות שם בלתי סביר הופך פתאום לסביר.
בנצי ליברמן: אני חייב לומר שמה שאני אומר עכשיו, לא בדקתי עם משרד המשפטים את הסוגיה הזאת ולא עם היועץ המשפטי.
בנצי ליברמן: בדקתי עם משרד האוצר את הסכמתו העקרונית.
בנצי ליברמן: אני מוכן, במידה והדבר יתאפשר משפטית אחרי שאני אתייעץ עם משרד המשפטים ועם היועץ המשפטי, לנסח הצעת מחליטים שלמעשה מגדירה את אותם מבנים שבאו באותם כספים על גבם של מפונים, שזה יהווה לשימושם ולייעודם ובמקרה שרוצים לעשות שינוי כלשהו, צריך לקבל את החלטת הוועד המקומי בהסכמת המפונים.
בנצי ליברמן: נראה לי שזה הגיוני וזה סביר לאור הבעיה שיכולה להיווצר כאן.
בנצי ליברמן: כמו שאמרתי, משרד האוצר איננו מתנגד לעניין.
בנצי ליברמן: עם משרד המשפטים טרם התייעצתי.
בנצי ליברמן: גם משרד השיכון לא מתנגד לכך.
עדנה הראל: אני לא הגורם שמטפל בנושאים האלה.
עדנה הראל: זה הוצג בפני רגע לפני שהתחילה הישיבה הזאת.
עדנה הראל: לכן אני לא יכולה להתחייב.
עדנה הראל: על פני הדברים לא זועקת לי כאן איזושהי בעיה אבל אני חייבת לבדוק את זה.
עדנה הראל: אנחנו נבדוק את זה באופן חיובי.
זאב אלקין: עדנה, אני חייב להגיד שאם זאת התגובה שלך, אני רגוע כמעט במאה אחוזים.
עדנה הראל: זה באמת לא התחום שלי ולכן אני לא רוצה להתחייב.
דורון בן שלומי: ברשות היושב ראש, אני רוצה לומר עוד משפט אחד.
דורון בן שלומי: ראשית, תודה.
דורון בן שלומי: על הישיבה.
משה גפני: חכה, עוד רחוקה הדרך.
דורון בן שלומי: על קיום הישיבה.
דורון בן שלומי: שנית, תדעו שאנחנו לפחות עשינו את חלקנו.
דורון בן שלומי: כמובן זה תלוי בהצבעה חיובית.
משה גפני: עוד יש כאן הפתעות.
דורון בן שלומי: זה תלוי בהצבעה חיובית על החוק, אבל אנחנו מבחינתנו – יש כ-25 ראשי ישובים ונציגי עסקים וחקלאים – חתמנו על החוק הזה כאשר בצירוף החלטת הממשלה ביום ראשון הקרוב זה מהווה סיום תביעות פיצויים.
דורון בן שלומי: יחד עם זאת הבהרנו שהדבר הזה לא אמור לפגוע באנשים שהם בבית המשפט ולא ישתמשו בזה נגדם.
משה גפני: שפריר.
יצחק שפריר: אני מבקש להעיר כאן
יצחק שפריר: שהתוספת השישית היא דוגמה חיה איך לעשות וי על ערך כינון אבל אין כאן שום ערך כינון ואני אסביר.
יצחק שפריר: אני אשתמש בדוגמה של מנהל מינהלת תנופה על איקאה.
יצחק שפריר: איקאה, יודעים איפה היא נשרפה ואיפה היא נמצאת.
יצחק שפריר: אנחנו מאזור ארז מתפזרים באזורי ייחוס.
יצחק שפריר: עסקאות מספר אחד, בקנס בין הערך שנמצא בטופס (יא) לבין הערך ההיסטורי.
יצחק שפריר: עסקאות מספר 2, אנחנו קיבלנו עבור קרקע איקס והקרקע באזור הייחוס עולה פי ארבע ופי חמש ואני כבר יכול לבנות פחות.
יצחק שפריר: לא יעזור לי כלום.
יצחק שפריר: על הפחות ייתנו לי את ערך הכינון ולא על מה שיכולתי לבנות.
יצחק שפריר: הדבר השלישי הוא אחוזי בנייה.
יצחק שפריר: בארז היו לנו שבעים אחוזי בנייה על דונם ובאזור הייחוס אלה ארבעים אחוזי בנייה.
יצחק שפריר: הדבר הרביעי הוא בנושא של הערכים הנורמטיביים.
יצחק שפריר: היום ראינו אותם לראשונה ואני לא למדתדי אותם אבל במקרה יש לי כאן דקל ממרץ 2009.
בנצי ליברמן: מי בונה מדקל?
יצחק שפריר: רגע.
יצחק שפריר: המחיר הנורמטיבי של משרד הוא 3,500 ואלה ערכים של היום.
יצחק שפריר: אני פותח רק באקראי את הדקל: משרד ממוצע, 3,850.
בנצי ליברמן: אם כך, אנחנו נתנו מחיר גבוה.
יצחק שפריר: זה בדיוק מזכיר לי את המקדמים ב-2005, כאשר בא מומחה, פרופסור גדול, ואמר שהמקדמים, מקדמים נהדרים.
יצחק שפריר: מאז כל המפונים היו עם המקדמים האלה.
יצחק שפריר: כלומר, יש כאן לומר לוועדה שעשינו ערך כינון אבל באופן ריאלי אם היו לי אלף מטרים, אם אני אגמור את זה עם , אני אהיה מאושר.
יצחק שפריר: אם קוראים לזה ערך כינון, בסדר, אבל זה תלוי בעזרת השם, להבדיל.
יצחק שפריר: אם רוצים לעשות ערך כינון, שיעשו ערך כינון מוסרי ונכון.
יצחק שפריר: אם רוצים להגיד שעשינו אבל למעשה הרווחנו כי הייתה להם פונקציית מטרה, זה צריך להיות רק שקל אחד ומעבר לשקל אנחנו נותנים, למרות שאמר נציג האוצר שהתקציב הוא לא הבעיה, אם החוק יחוקק.
יצחק שפריר: אני מבקש מחברי הכנסת שיעשו חוק מוסרי ולא חוק שיחטיא את המטרה.
משה גפני: מנהל מינהלת תנופה, אני רוצה תשובה למפוני ארז.
משה גפני: אני מבקש לקבל תשובה לשאלות שהוא מעלה ואם אתה יכול לתת אותן כי לי העניין מפריע.
בנצי ליברמן: קודם כל, אני מצר על כך שהוא רואה את הדברים באופן הזה כי איך שהוא הגיע עד הלום, הוא יודע ולא בכדי.
בנצי ליברמן: ממשלת ישראל, בעקבות חברי כנסת פעילים שלמעשה הקימו את ועדת החקירה, אימצה את המלצות ועדת החקירה על כל מה שיש בהן.
בנצי ליברמן: למעשה ועדת החקירה בחנה וישבה אלפי שעות – בין באופן פרונטאלי ובין על ידי חוקרים – עם כל הנציגים, כולל עם נציגי ארז.
בנצי ליברמן: היא אמרה שני דברים שלמעשה לא היו צריכים לפתוח מחדש את סוגיית ארז כאן בפנינו.
בנצי ליברמן: האחד, התייחסות לטופס י"א ככלי שקובע את ערך הפיצוי היא סבירה.
בנצי ליברמן: כלומר, אם אדם לא כתב בטופס י"א כמו שהוא צריך לכתוב ועל בסיס זה נותנים פיצויים, אומרת ועדת החקירה – שמבחינתנו היא מעין גוף משפטי, מעין גוף ציבורי ומוסרי – שצריך לתת מה שאומרים בטופס י"א.
בנצי ליברמן: יותר מזה, בהתייחס לעניין ארז, היא למעשה אומרת שעל פניו מה שניתן, המסגרת הכללית של תשובת המדינה עד עתה, זה בסדר.
בנצי ליברמן: אף על פי כן, לאור ההערות ששמענו לכל אורך הדרך מנציגי ארז ומחברי כנסת שדיברו אתנו – וגם אתם כל פעם הזכרת לנו – אחרי מאבקים, משרד האוצר הסכים לפתוח את טופס י"א אבל הוא לא יכול להתאדות מן העולם.
בנצי ליברמן: הוא קיים ועמידה בו, היא בהחלט יוצרת סוג מסוים של הפחתה.
בנצי ליברמן: לקחנו מחירים על בסיס מקצועי לחלוטין, מהי העלות היום לבנות.
בנצי ליברמן: אני רוצה לומר באופן אמיתי שהמחירים האלה הם מחירים אמיתיים.
בנצי ליברמן: אגב, אם שמעתי שדקל 300 שקלים יותר, אני שמח כי בדרך כלל מחירי דקל הם פחות עשרים אחוזים.
בנצי ליברמן: זאת העלות האמיתית.
בנצי ליברמן: אנחנו נתנו קצת יותר, שוב, על בסיס הנדסי ומקצועי לחלוטין.
בנצי ליברמן: מחיר הקרקע, ועדת החקירה קבעה בצורה מפורשת שה-180 אלף שקלים לדונם, זה מחיר סביר ואני יודע שזה מחיר סביר.
בנצי ליברמן: כלומר, בקונטקסט הכללי שלמעשה הפיצוי שהם קיבלו כמעט הוא כלום, בקונטקסט שעל זה יש החלטה של ועדת החקירה שאמרה גם כלום, באנו ויצרנו מודל שבהחלט נותן בקונטקסט הזה פיצוי סביר/כינון סביר.
בנצי ליברמן: זה לא אלא זה יותר.
בנצי ליברמן: עשינו חישובים וזה יותר מ- כמעט בכל סיטואציה.
בנצי ליברמן: לכן אני חושב שטוב מזה לא יכול להיות.
בנצי ליברמן: חשוב שנזכור שהייתה לנו החלטת ועדת החקירה ומשרד האוצר ואנחנו כממשלה אמרנו שאנחנו קונים את מה שיש ומה שאין, אנחנו לא מכניסים.
בנצי ליברמן: אף על פי כן בארז נתנו, תוספת פיצוי אישי נתנו.
בנצי ליברמן: נתנו הרבה דברים על אף שוועדת החקירה אמרה שלא צריך לפתוח אבל אנחנו פתחנו.
בנצי ליברמן: אני אומר מעבר לזה.
בנצי ליברמן: אני חושב שבקונטקסט הזה, נראה לי שאם יהיה מהלך נוסף, כל הגג ייפול.
משה גפני: חבר הכנסת אריאל.
אורי אריאל: אני חושב שבכלל החוק וגם הספיחים שלו וכל מה שאנחנו עוסקים בו עכשיו, היה צריך להיות טוב אבל צריך לומר לשפריר ולחברים אחרים, כמו שתיאר בנצי ואני רוצה לחזור על הדברים אבל במשפט אחד.
אורי אריאל: בעצם היה לנו אפס בגלל ועדת החקירה ששגתה ואין שום שאלה שהיא שגתה.
אורי אריאל: זה ברור שלא יכול להיות אפס.
אורי אריאל: אז בא טופס י"א אבל בין זה לבין אפס עוד יש מרחק.
אורי אריאל: אני חושב שמה שנעשה כאן על ידי הממשלה על כל שלוחותיה – לא אזכיר עכשיו את המשרדים – זאת הליכה משמעותית ביותר לקראת פיצוי נאות.
אורי אריאל: לא אישית אליכם, כי זה מגיע לכל מי שהיה בסיטואציה הזאת.
אורי אריאל: לכן אני חושב שעם כל ההערות, ונניח שהן צודקות במאה אחוזים, זה מה שיש לנו ואני חושב שזה לא מעט, גם אם זה לא כל מה שהיה צריך להיות.
זאב אלקין: תודה אדוני היושב ראש.
זאב אלקין: אני חייב לומר שכאשר יצאנו לדרך והיינו בדיון הזה אפילו בשלב לקראת קריאה ראשונה ועלה הנושא הזה של ארז – והוא עלה גם בחוקים הקודמים שקידמנו, בוודאי בנושא של פיצוי לעסקים – אני לא האמנתי שנצליח להביא ולו שקל אחד לנושא הזה של ארז בגלל הסיבה שאורי ציין.
זאב אלקין: בתחום הזה, כמו עוד מספר תחומים, ועדת החקירה החליטה לא נכון.
זאב אלקין: למשל, בנושא של החקלאים היו לי טענות כלפי החלטת ועדת החקירה.
זאב אלקין: אמרנו מראשית הדרך – גם כאשר לחצנו על הממשלה לאמץ את החלטות ועדת החקירה, כי הרי היו אפשרויות שונות להתייחס למסמך הזה – שאנחנו מודעים לכך שיש כאן מחירים ושיש כאן גם דברים בספר הזה והם לא לרוחנו.
זאב אלקין: לכן כשיצאנו למסלול החקיקה, הייתי בטוח שהנושא הזה, בגלל שהוא לא כאן, הוא בכלל לא ייכנס פנימה.
זאב אלקין: לכן מבחינתי צודק אורי.
זאב אלקין: הייתי רוצה לראות בנושא של ארז פתרון הרבה יותר טוב, אבל עצם העובדה שהם הסכימו והצליחו להביא לכאן – ואני אומר את זה ליוסי, לשפריר ולכל החברים ואתם הרי יודעים שאנחנו מתדיינים בזה לא מהיום – עצם העובדה שאנחנו היום מגיעים לקו הגמר ויש כאן התייחסות ויש פיצוי – ועד כמה שאני הבנתי, ותקן אותי אם אני טועה, לחוק הזה יש עלות לא מועטה.
זאב אלקין: עשרה אחוזים מעלות החוק הזה, אם אני לא טועה, זה ארז.
זאב אלקין: זאת אומרת, הצלחנו להגיע לתוצאה.
זאב אלקין: שוב, הייתי מעדיף הרבה יותר, אבל התוצאה היא בהחלט תוצאה לא לצאת ידי חובה.
זבולון אורלב: אני רוצה לומר במלים שלי.
זבולון אורלב: מנקודת מבט חקיקה, חוק לא משקף אידיאל.
זבולון אורלב: חוק משקף פשרה.
זבולון אורלב: חוק משקף את עבודת ההסכמה אליה הגיעו חברי הכנסת, או חברי הכנסת עם הממשלה או חברי כנסת עם הציבור כלפיו מחוקק החוק.
זבולון אורלב: החוק אף פעם לא נותן מענה של מאה אחוזים כי אין כזה דבר.
זבולון אורלב: החוק במהותו, כל חוק במהותו, משקף את אותה נקודת הסכמה של אלה שצריכים להסכים.
זבולון אורלב: הואיל וההסכמה כאן, כמו שאתה יודע, בין מי למי צריכה להגיע, זה מה שניתן היה להגיע.
זבולון אורלב: כפי שאמרתי, הואיל ואני מהמלווים הראשונים, אני אומר בגלוי שאני מופתע לטובה.
זבולון אורלב: אמרתי, אתה צודק.
יצחק שפריר: שיסבירו למה יש בערוץ קנס.
זבולון אורלב: מר שפריר, התכוונתי לומר שאתה צודק, אבל אין חוק צודק.
זבולון אורלב: חוק הוא לא חוק צודק.
זבולון אורלב: חוק הוא לא חוק הגון.
זבולון אורלב: אתה לא מודד אותו בסרגל הזה.
זבולון אורלב: חוק משקף איזושהי הסכמה שבמהותה מהווה פשרה.
זבולון אורלב: אמרנו שאנחנו שליחים שלכם.
זבולון אורלב: אתם לא רוצים את החוק, אז אמרו לך מה האלטרנטיבה האחרת.
זבולון אורלב: כרגע זאת ההסכמה אליה אפשר להגיע וצריך להחליט לקחת את זה או לעזוב את זה אבל אל תלך הביתה ותגיד שהחוק הוא לא הגון.
זבולון אורלב: כל החוקים לא הגונים ותמיד יש מישהו שאומר שזה לא נכון, היה צריך להיות כך והיה צריך להיות אחרת.
זבולון אורלב: זאת הפילוסופיה של חקיקה.
זבולון אורלב: לכן אתה צריך להשלים עם זה שזאת ההסכמה שניתן להגיע אליה אלא אם כן אתה אומר שאתה לא רוצה אותה.
אורי אריאל: בפני כל אחד פתוחה האפשרות ללכת לבית משפט.
בנצי ליברמן: לא לחתום על ההסכם , לא לקבל את זה וללכת לבית המשפט.
אורי אריאל: מי שלא חותם, פתוחה בפניו הדרך.
חי וויץ: רציתי להעיר לפרוטוקול מאחר ששמעתי את הדוברים.
חי וויץ: משום מה יש איזושהי תחושה שאזור התעשייה ארז הוא אזור אקס-טריטוריאלי.
חי וויץ: החוק הזה בו אנחנו מדברים נקרא חוק ערך כינון והרציו שלו נובע מהחלטת ועדת החקירה ברשותך, אני רוצה להקריא מדוח ועדת החקירה.
משה גפני: קטע קצר.
חי וויץ: כן קטע קצר.
חי וויץ: אומר דוח ועדת החקירה, בעמוד 277: "בעוד שחוק יישום תוכנית ההתנתקות קבע מנגנון פיצוי ראוי והולם למי שאינו ממשיך להפעיל את עסקו, הרי שבאשר לעסק ממשיך, סבורה הוועדה כי מן הראוי שגובה הפיצוי שניתן למפונה יאפשר את הקמת העסק במלואו ובגודלו המקורי באזור הייחוס".
חי וויץ: משום מה לא ראיתי שכתוב כאן פרט לאזור התעשייה ארז.
אורי אריאל: אם מותר לי להציע, אני חושב שמיצינו.
אורי אריאל: שמענו ואמרנו את הדברים.
משה גפני: רבותיי, לפני שאני ניגש להצבעה, ביקשתי בהפסקה להגיע להסכמות לגבי הסעיפים שהיו שנויים במחלוקת או שהיה צריך לגביהם לעשות שינויים.
משה גפני: הגענו לשמונה סעיפים בהם יש שינויים.
משה גפני: מכיוון שכבר קראנו את כל החוק, אני מבקש מהיועצת המשפטית שתקריא את שמונת הסעיפים לגביהם יש שינויי נוסח ואחרי כן נצביע.
שגית אפיק: חלק יהיו שינויי נוסח וחלק יהיו הבהרות.
שלומית ארליך: אכן, חלק תיקוני נוסח וחלק הבהרות.
שלומית ארליך: בעמוד 18 דיברנו על התוספת השנייה.
שלומית ארליך: עשינו תיקון דומה גם בעמוד 9 אבל אותו כבר הקראנו.
שלומית ארליך: אנחנו נקריא עכשיו בהתאמה גם את התיקון בעמוד 18, זה התיקון לתוספת השנייה בפסקה (2)(ג)(2).
שגית אפיק: מדובר בוויתור על תביעות.
שגית אפיק: התנגדנו לכך שיהיה בחקיקה הנושא של ויתור על תביעות ויש כאן נוסח אחר.
שלומית ארליך: הנוסח החדש יאמר: "זכאי כאמור בסעיף 35 לחוק יהיה זכאי לתוספת הפיצוי בשל בית מגורים ובלבד שהגיש למינהלה בתוך שישים ימים מיום תחילתו של תיקון מספר 4 הודעה כי קבלת השיפוי או המענק המוגדל על פי סעיף זה ימצו את זכויות לפיצוי מכל סוג שהוא ואת טענותיו ותביעותיו כנגד המדינה בנוגע לפיצוי עבור בית המגורים.
שלומית ארליך: הוגשה הודעה כאמור, לא תהיה לזכאי, כאמור בסעיף 35 לחוק, עילת תביעה על פי כל דין בשל בית מגורים.
שלומית ארליך: הודעה כאמור תהיה בהתאם לתנאים והמגבלות עליהם תורה המינהלה ובטופס שיפורסם באתר האינטרנט של המינהלה".
שלומית ארליך: לגבי החלטות הממשלה.
שלומית ארליך: בעמוד 11 בפרק של החקלאים דיברנו על כך שבעצם הממשלה היא זו שמאתרת, רוכשת ומקצה את הקרקע והכל על פי תנאים עליהם תחליט הממשלה.
איתי אהרונסון: נדרשת כאן גמישות מאוד גדולה.
איתי אהרונסון: אנחנו רואים לנגד עינינו הסדרים שונים שיכול ויהיו אלה ויכול ויהיו אלה.
איתי אהרונסון: כאשר הדברים יהיו מגובשים, הממשלה היא הכלי היעיל, הקצר, המהיר והמתאים ביותר לגיבוש אותם הסדרים.
משה גפני: הוא אמר מה שסיכמתם?
שגית אפיק: החשש היה שברגע שמשאירים את זה פתוח ולהכרעת הממשלה, זה עלול להביא להחלטות שהן שונות ולא מוכרות מכיוון שהן אינן בחקיקה.
שגית אפיק: זה חשש שחבר הכנסת אורי אריאל העלה בין היתר.
שגית אפיק: זה נדרש כאן באופן ייחודי בשל הצורך בגמישות וביעילות, ושזה ייעשה בצורה המהירה ביותר ככל שזה אכן יידרש בסופו של דבר.
משה גפני: התיקון השלישי.
אורי אריאל: הייתי רוצה לדבר על זה בקליפת אגוז 15-16 דקות.
אורי אריאל: זה אפשרי?
שגית אפיק: עמוד 12 למטה, התנאי של "לא אותרה על ידי הממשלה בתוך שנה מתחילתו של התיקון קרקע חקלאית", אנחנו גם חששנו שזה עלול להביא להפקעה של הזכות במובן הזה שלמעשה לזכאי אין שום שליטה על העובדה אם הממשלה תאתר או לא תאתר.
שגית אפיק: אנחנו ביקשנו להוסיף את המלים: "בשקידה ראויה", על מנת שלפחות ייראה שנעשה מאמץ לאתר עבורו קרקע.
משה גפני: הממשלה הסכימה על "בשקידה ראויה"?
שגית אפיק: לא, היא לא הסכימה.
משה גפני: יש לכם נוסח אחר?
זבולון אורלב: זה לא עולה כסף.
עדנה הראל: יש כאן חובה שמוטלת על הממשלה.
עדנה הראל: כל חובה מינהלית שמוטלת על הממשלה, הממשלה מחויבת לעמוד בה באופן ראוי ובאופן ענייני ולמצוא את הדרך.
עדנה הראל: לכן, אם נאמר כאן לא אותר, זאת אומרת שנעשה ניסיון לאתר.
עדנה הראל: בשקידה ראויה, זה מונח שאני לא מכירה שמוטל על הממשלה ככזה ולא בגלל שהיא לא מסוגלת לפעול בשקידה ראויה אלא אני לא יודעת איך היא תצטרך להוכיח את זה.
משה גפני: עדנה, את אישה מאוד מאמינה ואני פחות ממך.
משה גפני: הממשלה צריכה לאתר.
משה גפני: כשאת אומרת שהממשלה בכל מקום שהיא צריכה לעשות דבר, היא עושה אותו באופן ראוי ופועלת, באמת, אישה מאוד מאמינה.
בנצי ליברמן: לקחנו על עצמנו.
משה גפני: מה לעשות, אני נתקלתי בכמה דברים שיש חובה חוקית על הממשלה לעשות והיא לא עושה.
משה גפני: נפגמה האמונה שלי בממשלה.
משה גפני: במקרה הזה היה צריך שתהיה אמירה.
משה גפני: תמצאו איזו נוסחה שבאמת תחייב יותר את הממשלה מאשר בזמנים רגילים.
משה גפני: זה חריג שהממשלה לא עושה את תפקידה כראוי.
משה גפני: זה חריג בחצי השעה האחרונה.
משה גפני: אני יכול להביא לך כל יום שהיא לא עושה את תפקידה כראוי.
משה גפני: כל יום.
משה גפני: לא כל קדנציה אלא כל יום.
אורי אריאל: זה מעלה חיוך על פנינו, אבל זה לא כך.
אורי אריאל: נכון, יש הבנה ברורה שמה שהממשלה צריכה לעשות היא עושה ואני לא אומר את זה עכשיו בציניות.
אורי אריאל: לא תמיד היא מצליחה ולא תמיד זה מסתדר.
אורי אריאל: אנחנו נמצאים אחרי שש שנים והממשלה בעניין הזה הוכיחה חוסר שקידה, ואני אומר את זה בצורה הכי אנדר סטייטמנט.
אורי אריאל: בעניין הזה ההתנהלות במאה אחוזים לא בסדר ואלה לא היושבים כאן בחדר.
אורי אריאל: אם היו יושבים כאן שרת החקלאות ומנכ"ל מרד החקלאות או שר החקלאות הקודם, הייתי אומר את אותם דברים ואולי יותר חמורים כי הם היו כאן.
אורי אריאל: הדברים לא מופנים למי שיושב כאן.
אורי אריאל: כותבים סעיף בחוק.
אורי אריאל: מספיק שמשרד החקלאות באמת לא יעשה עוד מאמץ מיוחד, יוצא דופן ויוצא מן הכלל, לא יקרה כלום.
אורי אריאל: בנצי, אמרתם קודם שאתם מקבלים כאן איזושהי אחריות אבל אני חוזר ואומר שזה לא בידיכם כי רשות מקרקעי ישראל, משרד החקלאות, הרשויות והקיבוצים לא נמצאים תחתכם.
אורי אריאל: אתם יכולים כאן
אורי אריאל: לדחוף, אתם יכולים לקחת שלושה פרויקטים שירוצו יומם ולילה, אבל בסוף מועצת המינהל לא מתכנסת ותגיד שלום לכולם.
אורי אריאל: צריכה להיות כאן אמירה יותר חזקה כדי לפתור את זה.
אורי אריאל: דרך אגב, זה לא הרבה ולא מדובר במאות חקלאים.
אורי אריאל: אני חושב שהניסוח הזה כמו שמופיע כאן, הוא לא ניסוח טוב.
משה גפני: עדנה, את מסכימה לניסוח הזה של שקידה ראויה?
עדנה הראל: אני חושבת שהמונח שקידה ראויה לא נותן פתרון אלא מטיל נטל שלא יימצא לו פתרון.
עדנה הראל: אני מבינה את הרצון להגיד משהו יותר קונקרטי.
עדנה הראל: אני מוכנה עוד רגע לאמץ מחשבה ולחשוב על משהו.
שגית אפיק: עדנה, איך זה יהיה במעשי?
עדנה הראל: זה בדיוק מה שניסיתי עכשיו לחשוב כפתרון ולהציע שתהיה הודעה של גורם קונקרטי שאומר שלא אותרה.
עדנה הראל: אני צריכה פשוט לבדוק מי הגורם הקונקרטי שאפשר להטיל עליו את ההודעה.
עדנה הראל: גורם קונקרטי כזה, הוא גורם שאפשר לציין אותו.
שגית אפיק: הוא יוכל לנמק למה לא אותרה.
עדנה הראל: זאת לא הממשלה.
עדנה הראל: אני חושבת שזה יהיה הפתרון אבל אני צריכה לבדוק מי זה.
אורי אריאל: אני רוצה להציע עוד הצעה.
אורי אריאל: יהיה דיווח חודשי של מינהלת תנופה לוועדה – בכתב, לא צריכים לבוא לכאן – על התקדמות העניין.
בנצי ליברמן: מבחינתי זה ודאי בסדר.
משה גפני: הבעיה היא שזאת לא מינהלת תנופה.
שגית אפיק: זאת הממשלה.
אורי אריאל: משרד החקלאות.
זאב אלקין: זאת רשות מקרקעי ישראל ומשרד החקלאות.
משה גפני: אני יותר מקבל את מה שעדנה אומרת.
משה גפני: היא תאתר את הגורם שצריך לקחת על עצמו.
עדנה הראל: אני לא יודעת אם זה גורם אחד או יותר.
זאב אלקין: אדוני היושב ראש, אני יודע שהסוגיה הזאת, מי ייקח על עצמו אחריות, היא חלק מהתהליך של ההסכמה.
עדנה הראל: מהמורכבות.
זאב אלקין: מידת האמון של החברים, גם במשרד החקלאות וגם ברשות מקרקעי ישראל, בנושא הזה, היא מאוד נמוכה.
זאב אלקין: לכן ההסכמה כללה בתוכה הסכמה שמינהלת תנופה היא זאת שמובילה את התהליך וזה חלק מאוד מהותי בעניין.
זאב אלקין: לכן להטיל את זה על מישהו אחר, זה לפגוע במה שהם רצו, לפחות לפי מה שאני מבין.
אורי אריאל: מינהלת תנופה בתיאום עם משרד החקלאות ורשות מקרקעי ישראל, אבל באחריותה של מינהלת תנופה.
עדנה הראל: אני לא יודעת עכשיו לומר.
בנצי ליברמן: שיבואו לכאן אחת לרבעון.
אורי אריאל: שיבואו לוועדת משנה.
משה גפני: שידווחו לוועדה.
משה גפני: אם אנחנו נראה שהדיווח לא בסדר, אנחנו נקיים דיון ונביא אותם.
בנצי ליברמן: אנחנו עושים החלטת ממשלה שלמעשה גם נותנת לנו את הסמכות.
בנצי ליברמן: לדעתי בהחלטת הממשלה הזאת צריכה לעלות שאלת הדיווח.
אורי אריאל: זה יהיה כאן.
זאב אלקין: דיווח לכנסת, זאת לא החלטת ממשלה.
זאב אלקין: זה בחוק בוועדה.
זאב אלקין: האחריות על מינהלת תנופה, זאת החלטת ממשלה.
אורי אריאל: אנחנו כאן מכניסים חובת דיווח.
משה גפני: עדנה, את הצעת שהגורם המוסמך ייתן תשובה למפונה, בכתב, עם נימוק.
עדנה הראל: כן, אבל זה לא גורם אחד מהמעט שאני יודעת.
עדנה הראל: אני לא יכולה כרגע להסכים לכך.
שגית אפיק: אם נכתוב הממשלה תמסור?
שגית אפיק: אתם תמצאו את הגורם המתאים או מי שהיא תטיל עליו את העניין.
משה גפני: זה אנחנו עושים תמיד.
שגית אפיק: אתם תמצאו את הגורם המתאים.
עדנה הראל: בתום 12 חודשים?
שגית אפיק: אני רוצה קודם לכן.
עדנה הראל: אם את רוצה קודם לכן, את רוצה את הדיווחים.
עדנה הראל: לא אותרה בתוך 12 חודשים, 12 חודשים יש לממשלה לנסות לאתר.
שגית אפיק: מה קורה אחרי שנה?
שגית אפיק: איך זה יעבוד בשטח?
שגית אפיק: לא איתרתם.
שגית אפיק: הזכאי אשם?
אהרן חזות: אנחנו אשמים.
קריאה: הוא לא אשם.
קריאה: הוא מקבל בחזרה את הכסף.
אהרן חזות: אם הוא רוצה קרקע והוא לא מקבל, הוא יקבל עונש.
זבולון אורלב: אי אפשר להשאיר את זה פתוח.
זבולון אורלב: צריכה להיות הודעה ובהודעה צריכים לפרט את כל החלופות שעשו.
זבולון אורלב: אם הממשלה התרשלה, היא פגעה באדם.
זבולון אורלב: הוא רצה קרקע ולא את הכסף.
זבולון אורלב: צריך להגיש דוח בו יפורטו כל החלופות ויצוינו כל הסיבות למה לא מצאו את הקרקע.
זבולון אורלב: יאמרו איפה בדקו, מה עשו ומה הסיבות שלא מצאו.
אורי אריאל: היושב ראש, אני מבקש להוסיף עוד משפט אחד.
אורי אריאל: אני לא יודע מה זה דיווח לבן אדם ומה ידווחו לו.
אורי אריאל: חברים, מי שהתעסק עם מינהל מקרקעי ישראל, יכול לקבל אלף דיווחים ולא יבין כלום ודבר לא יצא מזה.
אורי אריאל: אני רוצה לחזור על הבקשה שיהיה כאן דיווח חודשי.
אורי אריאל: אני רוצה לומר במפורש שתפקידנו כחברי הכנסת יהיה, אם הדיווחים הם לא בשקידה ראויה – ואני משתמש בביטוי הזה ברצינות – אנחנו בשקידה ראויה נסביר לרשות מקרקעי ישראל או לגופים האחרים מה דעתנו עליהם בדרכים שעומדות לוועדת הכספים ויש לה דרכים יוצאות מן הכלל, יותר מאשר לכל אזרח בודד שמסבירים לו אלף הסברים.
משה גפני: אני מציע שימסרו למפונה הודעה בכתב שלא איתרו קרקע עם הנימוק ועל כולם ידווחו לוועדת הכספים אחת לכמה חודשים, אחת לשלושה חודשים.
שגית אפיק: דיווח לוועדה במהלך התקופה ולזכאי בסוף התקופה.
שלומית ארליך: יש לנו עוד כמה סוגיות.
שלומית ארליך: יש לנו את העניין של קצבת ההתאמה – בעמוד 13 ובעמוד 22.
שלומית ארליך: בעמוד 13 זה סעיף קטן (ז).
שלומית ארליך: אנחנו נכתוב בו: "בעל עסק אשר הגיש בקשה לאיתור קרקע חלופית כאמור בסעיף קטן (א)(3) לא יהיה זכאי לקבלת קצבת התאמה על פי סעיף 58א החל מתשעים ימים מתחילת תיקון מס' 4".