GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלומית ארליך: על החלק החמישי שמדבר על ערך כינון אנחנו נדלג ונקפוץ עכשיו להוספת סימן ט', סעיף 4 בעמוד 10, תיקון סעיף 72.
שלומית ארליך: תיקון סעיף 72.
שלומית ארליך: בסעיף 72(א) העיקרי, במקום "ולמעט הטבות כאמור בסעיף 70(ב) ו-(ג)" יבוא "למעט הטבות כאמור בסעיף 70(ב) ו-(ג), וכן הטבות כאמור בסימן ט'".
שלומית ארליך: איתי, אתה יכול להסביר את הסעיף?
איתי אהרונסון: ההטבות בסימן ט', זאת הקרקע שניתנת לחקלאים שבוחרים באופציה של קרקע ולא באופציה של כסף.
איתי אהרונסון: סעיף 72 עוסק בסוגיית המיסוי והתיקון נועד להחיל את הסדרי המס של סעיף 72 גם על הקצאת הקרקע.
שלומית ארליך: זה מקובל מבחינת רשות המסים?
אהרן חזות: איתי, מה זה המיסוי הזה?
איתי אהרונסון: הוראות המיסוי של המס המיוחד לעסקים שקובעות שמצד אחד יש מס מיוחד ומצד שני אין אף מס אחר.
אהרן חזות: זה החמישה אחוזים?
איתי אהרונסון: חמישה אחוזים.
שלומית ארליך: אנחנו נעבור לסעיף 7 שמדבר על הוספת סימן ט'.
שלומית ארליך: את סעיפים 80 ו-84 כבר הקראנו.
שלומית ארליך: אחרי סעיף 85 לחוק יבוא – "סימן ט': איתור קרקע חקלאית והקצאתה לצורך העתקה של משקים חקלאיים 85א.
שלומית ארליך: איתור והקצאה של קרקע חקלאית (א) זכאי לפיצוי לפי סעיפים קטנים 3(א)(3) ו-(4) לתוספת השלישית (בסעיף זה – "הזכאי"), רשאי לבקש כי הממשלה תפעל לאיתור קרקע חקלאית, רכישתה מבעלי הזכויות בקרקע והקצאתה לזכאי ככל שיידרש, ובלבד שיתקיימו בו כל אלה: (1) מרכז חייו של בעל העסק הזכאי ביום הקובע היה בשטח מפונה.
שלומית ארליך: (2) לא הוקצתה לזכאי קרקע חקלאית חלופית.
שלומית ארליך: (3) הזכאי הגיש בקשה לאיתור קרקע כאמור בתוך שישים ימים מתחילתו של תיקון מס' 4, בהתאם לטופס שיפורסם באתר האינטרנט של המינהלה.
שלומית ארליך: (4) הזכאי הפקיד במינהלה מקדמה על חשבון התשלום שיידרש לשלם בהתאם להוראות סעיף קטן (ג).
שלומית ארליך: איתי, אתה יכול להסביר את החלק הראשון?
איתי אהרונסון: התנאים הם תנאי הזכאות לקבלת קרקע חקלאית והם מפורטים בפסקאות (1) עד (4).
איתי אהרונסון: נדרש שמרכז החיים בשטח מפונה, לא הוקצתה קרקע חלופית, הוגשה בקשה לאיתור הקרקע תוך שישים ימים.
איתי אהרונסון: מי שלא יגיש את הבקשה – נראה את זה בהמשך – יאבד את זכותו לקבלת הקרקע, ועומדת לרשותו האפשרות של קבלת פיצוי כספי.
איתי אהרונסון: הוא יידרש להפקיד במינהלה מקדמה על חשבון התשלום שיידרש עבור הקרקע, כאשר סכום המקדמה מפורט בהמשך בסעיף קטן (ג).
אהרן חזות: אפשר שבעניין הזה תהיה ערבות בנקאית כחלופה?
אורי אריאל: לא צריכה להיות לכם בעיה.
אורי אריאל: ערבות בנקאית זה כסף.
איתי אהרונסון: קודם כל, ערבות בנקאית זאת ערבות בנקאית אוטונומית.
בנצי ליברמן: רק אוטונומי.
בנצי ליברמן: לדעתי לא צריכה להיות בעיה.
אורי אריאל: חברים, עקרונית לא צריכה להיות בעיה.
אורי אריאל: תנסחו את זה.
שלומית ארליך: אנחנו נוסיף כאן ערבות בנקאית כחלופה.
שלומית ארליך: תשומת לבכם לכך שבעצם הזכאי כאן צריך לבקש וכאשר אנחנו מדברים על לבקש, אנחנו מדברים על המינהלה.
שלומית ארליך: זאת אומרת, כל התהליך הזה עובר דרך המינהלה בסופו של דבר.
שלומית ארליך: הממשלה היא בעצם זאת שתהיה אחראית לפעול גם לאיתור, גם לרכישה וגם להקצאה של קרקע.
שלומית ארליך: בפסקה (2) אמרנו ש"לא הוקצתה לזכאי קרקע חקלאית חלופית".
שלומית ארליך: מה לגבי קרקע חלופית זמנית?
איתי אהרונסון: ההסדר הוא כולו הסדר במסגרתו אותו חקלאי שיוצא עם אפשרות של קבלת קרקע, יוצא עם קרקע לטווח ארוך.
איתי אהרונסון: מה שנקרא זמנית, זאת קרקע שהאחזקה בה היא לזמן קצר.
איתי אהרונסון: אין משמעות.
אורי אריאל: למה אין משמעות?
איתי אהרונסון: עבור החקלאי.
אורי אריאל: אני לא אתווכח.
אורי אריאל: החקלאים כאן.
אורי אריאל: אם אין משמעות, בסדר, אבל אני חושב שיש משמעות.
איתי אהרונסון: האם מישהו מהחקלאים יהיה מוכן לקבל קרקע שהיא לזמן קצר?
איתי אהרונסון: קרקע זמנית?
איתי אהרונסון: במסגרת ההסדר.
אהרן חזות: אם הנושא של ההעתקה יחול עליו, אין שום בעיה.
איתי אהרונסון: לא, הקרקע תהיה לזמן קצר.
איתי אהרונסון: יכול להיות שאחרי שנה או שנתיים ייקחו לו את הקרקע.
אהרן חזות: מה עם ההשקעות שיהיו?
אהרן חזות: הוא ישקיע מהכסף שלו ואחר כך אתה תיקח לו?
קריאה: זאת לא אפשרות מעשית.
קריאה: המטרה היא להקצות להם קרקע.
יעקב שנרב: החקלאים אומרים שזה לא טוב להם.
אורי אריאל: נגמרה המקהלה וגם האסיפה הקיבוצית.
אורי אריאל: התשובה היא שזה לא עוזר.
שלומית ארליך: לגבי פסקה (3), כתבנו ש"זכאי הגיש בקשה".
שלומית ארליך: למי מוגשת הבקשה כאן?
קריאה: למינהלה.
שלומית ארליך: (ב) (1) לא תירכש קרקע כאמור בסעיף קטן (א) אלא על פי תנאים שתחליט עליהם הממשלה, לרבות תנאים לעניין המחיר המירבי לרכישה כאמור, ההשקעה המירבית בפיתוח התשתיות החקלאיות והאזורים בהם תירכש ותוקצה קרקע כאמור.
שלומית ארליך: מה שאנחנו עושים כאן, אנחנו בעצם כותבים בחקיקה שהתנאים ייקבעו על ידי הממשלה.
שלומית ארליך: השאלה כאן אם נכון לעשות את זה בצורה כזאת.
שלומית ארליך: זה גם מופיע לאורך כל החלק הזה של תיקון סעיף 85(א).
שלומית ארליך: אנחנו בעצם לא קובעים את הקריטריונים ואת אמות המידה בתוך החוק אלא משאירים הכול לסמכות ולקביעת הממשלה.
אהרן חזות: אבל שיהיה ברור שהמרחקים של הקרקע שיינתנו לחקלאים יהיו מרחקים סבירים.
אהרן חזות: שהממשלה תדע את זה.
אורי אריאל: אני לא יודע מה זה הממשלה תדע מזה.
אורי אריאל: אתה חושב שאם אמרת את זה כאן, הממשלה תדע מזה?
אהרן חזות: אנחנו נכתוב את זה.
בנצי ליברמן: באופן עקרוני יש החלטה שנקראת 3601 שהיא החלטת ממשלה והיא החלטת הבסיס שעל פיה עד היום הוקצו קרקעות לחקלאים.
אורי אריאל: אתה מוכן להכניס את זה לחוק?
בנצי ליברמן: אני צריך לעשות התאמה.
בנצי ליברמן: ועדת החקירה אמרה שלגבי מי שהיה פעיל וגם לגבי מי שלא היה פעיל, מבחינתה צריך לקבל אותם תנאים.
בנצי ליברמן: באופן עקרוני, היות והחלטת הממשלה הזאת הייתה נכונה באופן מלא לפני ארבע או חמש שנים, היום היא צריכה לעבור התאמות מסוימות ולא בשינויים מהותיים לגבי תנאי תשלום.
בנצי ליברמן: הכול יישאר אותו הדבר.
שלומית ארליך: אבל יש כאן איזושהי בעיה.
שלומית ארליך: בכל זאת מה שאנחנו עושים כאן, אנחנו בעצם קובעים כאן סעיפים שלמים בחוק שהמשמעות שלהם היא שכל דבר ייקבע על פי החלטת ממשלה.
שלומית ארליך: אנחנו לא קובעים מה ייקבע על פי החלטת הממשלה, מה יהיו הקריטריונים.
בנצי ליברמן: מה הצעתך?
שלומית ארליך: אני שואלת.
נח הקר: אפשר לומר שראש הממשלה יקבע בתקנות.
נח הקר: הרי ראש הממשלה אחראי על החוק ואת יכולה לומר שיהיו תקנות ראש הממשלה.
נח הקר: זה פשוט יותר מהיר כי התהליך כאן הוא תהליך של זמן קצר והמטרה היא לא למשוך את זה.
נח הקר: אפשר גם לומר תקנות של השר הממונה.
נח הקר: ראש הממשלה יוציא תקנות.
שלומית ארליך: אנחנו נשאיר את זה בינתיים בצד ונמשיך בהקראה.
שלומית ארליך: (2) הקצאת קרקע לזכאי תיעשה על פי תנאים שתחליט עליהם הממשלה, לרבות לעניין התשלום שייגבה מזכאי בגין הקצאה כאמור וחובת עיבוד עצמי של הקרקע.
שלומית ארליך: החלטה כאמור יכול ותקבע תנאים נוספים לרבות לעניין הזכאים להם תוקצה הקרקע ככל שלא תאותר ותירכש קרקע בהיקף מספיק להקצאה לכלל הזכאים.
שלומית ארליך: על מה אנחנו מדברים כאן כאשר מדובר על עיבוד עצמי?
איתי אהרונסון: יש כללים בעניין של עיבוד עצמי.
איתי אהרונסון: האוצר כאן כדי לומר את הדברים כי בסופו של דבר מדובר על החלטת ממשלה כאשר כנהוג בממשלה מגיעים בהסכמה עם האוצר.
איתי אהרונסון: הכללים הרגילים לעניין חובת עיבוד עצמי יחולו.
נח הקר: לכי לרגע למהות, לפני שאנחנו מדברים על הקריטריונים.
נח הקר: הרי גם בדוח ועדת החקירה מדובר על למי מקצים קרקע.
נח הקר: יש שם סוגים שונים של התייחסויות לחקלאים שרוצים לחזור לפעילות ולאיזו פעילות הם חוזרים.
נח הקר: באמת כאן הכוונה לאותם חקלאים כי הרי מי שלא רוצה לחזור לעבד קרקע, יש לו את המסלול הכספי, יבחר ב-400 אלף שקלים או בפריסת התשלומים.
נח הקר: הכוונה כאן היא לחקלאי שרוצה לחזור לפעילות חקלאית, לא להשכיר את השטח לאחרים אלא לבצע באמת את הפעילות העצמית.
נח הקר: לכן, דרך אגב, החיפוש כאן הוא לא על 15 דונם כמו שהיה לו אלא על ארבעים דונם כי החקלאי הולך לעבד בעצמו את הקרקע ואומרים שבהקשר הזה צריך שתהיה לו נחלה מסוימת.
נח הקר: לכן אחד התנאים של אותה הקצאת קרקע הוא שהוא יעבד באופן עצמאי.
נח הקר: מה בדיוק הפירוט, זה בדיוק העניין של איך לקבוע את זה, האם בהחלטת ממשלה או האם בכללים או האם בתקנות.
אורי אריאל: לעניות דעתי כל מי שמקבל נחלה, יש לו התחייבות לעיבוד עצמאי.
נח הקר: עוד יותר טוב.
אורי אריאל: אז למה צריך להמציא כאן משהו ייחודי?
נח הקר: אנחנו לא ממציאים.
נח הקר: השונות שיש כאן מהקצאת נחלה רגילה, היא אותו עניין שלא מחפשים לו את אותו מספר דונמים שהיה לו אלא מקצים לו ארבעים דונם.
אורי אריאל: אני בכל זאת רוצה לשאול כי לא הבנתי.
אורי אריאל: הבנתי את הרציונאל ואני מסכים אתו.
אורי אריאל: אני חושב שגם החקלאים מסכימים לו, אבל אני אומר לך או שואל כי אני לא מספיק בקיא.
אורי אריאל: נדמה לי שמי שמקבל נחלה, לא חשוב איך קוראים לו ולא חשוב מהיכן הוא בא, ברגע שהוא קיבל נחלה, הוא מתחייב לעיבוד עצמי.
אורי אריאל: למה הוא צריך עכשיו את התקנות של השר ודיונים?
נח הקר: אם זה המצב.
אורי אריאל: תבדקו אם זה כך.
אורי אריאל: אם זה כך, אנחנו מייתרים את זה.
אהרן חזות: יש הסכם עם המינהל.
אורי אריאל: יש הסכם עם המינהל והוא מחייב.
אורי אריאל: אז לא צריך את זה.
אהרן חזות: החקלאי מכיר את זה.
נח הקר: זה נמצא כאן בכוונה כי בהמשך הסעיפים אתה תראה שבגלל הייחודיות של המקרה הזה, בגלל שאנחנו חורגים כאן ממה שהיה לו ונותנים לו קרקע חקלאית, יהיה פה גם את הסעיף ההפוך, מה קורה אם הוא חרג מאותם כללים.
אורי אריאל: עכשיו אני מבין.
אורי אריאל: אני מבין ממך שאתם עושים לחקלאים המפונים מגוש קטיף דין מיוחד.
בנצי ליברמן: בגלל הפיצוי.
בנצי ליברמן: חקלאי מגוש קטיף מקבל 400 אלף שקלים.
בנצי ליברמן: אותו אחד יגיד שלקחת את הקרקע ולכן תן את הפיצוי הכספי.
בנצי ליברמן: לא מגיע לו.
בנצי ליברמן: הוא בחר את המסלול הזה.
בנצי ליברמן: הוא לקח קרקע.
בנצי ליברמן: הוא יגיד שמגיע לו משום שאין לו קרקע.
בנצי ליברמן: הוא יגיד שהמדינה לקחה לו את הקרקע, לא נתנה לו את החלופה לקרקע, ועכשיו הוא יבקש את הכסף וה-400 אלף לא מגיעים לו.
אורי אריאל: אני מבין מה אתה אומר ואני מסכים.
אורי אריאל: אני עולה על בעיה אחרת שאני לא רוצה שהם ייפלו בה בהמשך.
אורי אריאל: עיבוד עצמי, נדמה לי שזה מושג של מינהל מקרקעי ישראל.
בנצי ליברמן: זה משם.
אורי אריאל: כל החקלאים עובדים עיבוד עצמי אבל זה עיבוד עצמי מסוג מסוים.
אורי אריאל: אני לא חושב שזה יקרה, אבל אני רוצה להרחיק את זה כך שזה לא יהיה בכלל ואפילו לא כמחשבה, שמישהו בא ובודק והוא רואה שחקלאי מהמפונים עובד כמו כולם בעיבוד עצמי ואז הוא אומר לו שיש לו איזה פועל אחד שהוא לא באישור ולכן הוא לא רשאי להמשיך להחזיק בקרקע.
אורי אריאל: אני חושב שגם אתם מסכימים שלא זאת הכוונה.
נח הקר: יש חידוד אחד.
אורי אריאל: אני רוצה להביא את זה לידי איזשהו ביטוי, שלא תצא תקלה תחת ידינו.
נח הקר: החידוד הוא אותו חידוד שוועדת החקירה עשתה.
נח הקר: החידוד הוא שאם הוא רוצה לעבד כמו כולם בעיבוד משותף או דברים מהסוג הזה, אפשר להקצות לו 15 דונם.
נח הקר: זה ההבדל.
נח הקר: השאלה היא מה הממשלה מקצה עכשיו לאותו חקלאי, וכמו שוועדת החקירה מדברת, אם הוא מעבד את זה באופן אישי - אני לא מדבר על האם הוא מעבד את זה עם שכנו או משהו מהסגנון הזה – הוא לא מקבל במקום ה-15 דונם.
אורי אריאל: אנחנו מדברים על אותו כיוון והמגמה היא אותה מגמה.
אורי אריאל: עכשיו תסביר לי מה זה עיבוד עצמי.
אורי אריאל: הוא קיבל ארבעים דונם והוא חתום.
אורי אריאל: מה זה עיבוד עצמי?
אורי אריאל: תסביר לי.
אורי אריאל: תגדיר את זה.
נח הקר: אם הייתי יודע להגדיר את זה, אתה יכול לסמוך על המינהלה שזה היה כתוב כאן.
נח הקר: אם היינו יודעים להגדיר את זה מראש, זה היה כתוב כאן ולא היינו מחכים עם זה.
נח הקר: אני חושב שזה משהו שנצטרך להגדיר אותו כמובן בשיקולים של מה סביר ומה לא סביר לאור הדרישות מחקלאים אחרים במדינת ישראל.
נח הקר: הכוונה היא לא להביא כאן איזושהי חריגה מהותית אבל כן לעשות את החידוד בין 15 דונם לארבעים דונם.
נח הקר: אם אתה רוצה לעבד באופן הרגיל, נקצה לך כמו שוועדת החקירה אומרת.
אורי אריאל: נח, אנחנו מדברים על אותו הדבר.
עדנה הראל: התקנות הן באישור הוועדה.
בנצי ליברמן: ההוראות עליהן אתה מדבר, מהיכן הן?
נח הקר: מהחלטת הממשלה.
אהרן חזות: חבל על הזמן.
אהרן חזות: על חקלאי חתום על זה.
אהרן חזות: אני חתמתי על זה.
אהרן חזות: כולם מסכימים.
אהרן חזות: זה סתם להציק.
אהרן חזות: אתם יושבים ומחדדים כאן כל מיני נושאים ואין מה לחדד.
אורי אריאל: חברים, אנחנו רושמים את זה וננסה להגדיר מהו עיבוד עצמי כדי שלא תצא תקלה.
אורי אריאל: כולם רוצים אותו הדבר ואין כאן בעיה של ויכוח על המהות אלא עניין ניסוחי.
אורי אריאל: אנחנו ממשיכים.
אורי אריאל: מה שאנחנו יודעים לפתור, אנחנו פותרים.
אורי אריאל: מה שאנחנו לא יודעים, אנחנו שמים בצד ואחרי כן היועצים המשפטיים ישבו.
אורי אריאל: עוד מעט נעשה הפסקה ואתם תנסו לגבש את זה לכלל הסכמות אותן נוכל להכניס לחוק.
אורי אריאל: להעביר לחקיקה את ההסכמות אליהן הגעתם.
אהרן חזות: חשוב שכאשר אתם דנים על העניין תדעו שהחקלאי לא צריך להיות שונה מחקלאי אחר.
אהרן חזות: אתם לא צריכים לייצר איזה מצב בו אתם עושים טובה למישהו.
אהרן חזות: בואו נצא מזה.
אהרן חזות: תתייחסו לחקלאי וכל חקלאי יקבל את אותם תנאים שהקציתם לי כחקלאי כאשר חתמתי על הקרקע.
אהרן חזות: כל חקלאי שירצה קרקע, תתייחס אליו באותה התייחסות.
אהרן חזות: את זה אני מבקש.
אורי אריאל: הדיון הזה יתקיים אחר כך.
אורי אריאל: הבנו שיש כאן איזושהי בעיה.
שלומית ארליך: עוד שתי נקודות בנוגע לפסקה (2).
שלומית ארליך: קודם כל, ביחס לחלק שאומר "לרבות לעניין התשלום שייגבה מזכאי".
שלומית ארליך: אלה התנאים שתחליט עליהם הממשלה.
שלומית ארליך: השאלה אם כאן תהיה גם החלטה ביחס לתשלום שהוא חוץ מעניין המקדמה שכבר נכתב כאן וביחס לעניין המחיר המרבי לרכישה, האם יש עוד דברים שאתם חושבים שצריכים להיות?
איתי אהרונסון: השאלה היא האם מעבר לתשלום שנדרש מהחקלאי?
שלומית ארליך: מעבר למחיר המרבי עליו דיברנו גם בסעיף הקודם, האם יש כאן עוד דברים.
נח הקר: מעבר למחיר הקרקע ומעבר לתשלום המקדמה.
איתי אהרונסון: זה התשלום.
נח הקר: לא, היא שואלת על מעבר לתשלום שהוא צריך לשלם.
איתי אהרונסון: יש את נושא פיתוח התשתיות שגם הוא מוזכר.
איתי אהרונסון: השקעה מרבית לעניין פיתוח התשתיות.
איתי אהרונסון: לזה התכוונת בהשקעה מרבית?
איתי אהרונסון: הסכומים שישולמו לישוב ממנו תירכש הקרקע.
שלומית ארליך: לזה התכוונתי.
איתי אהרונסון: אלה שני דברים.
איתי אהרונסון: יש את הסכומים שישולמו לישוב ממנו תירכש הקרקע והסכומים שיועמדו לטובת פיתוח תשתיות.
איתי אהרונסון: אני אעשה את זה יותר ציורי ואולי זה קצת יעזור להבין את הדרך בה הדברים האלה יקרו.
איתי אהרונסון: זה יהיה דומה לדרך בה הלכנו גם בהסכמים שנעשו בשעתו ושלגביהם העבירה ועדת החקירה ביקורת, במידה מסוימת גם על תוכנם אבל בעיקר על הטכניקה של הסכמים לא הסמכה בחוק.
איתי אהרונסון: הטכניקה הייתה, אני קורא לזה הסכם BACK TO BACK.
איתי אהרונסון: כלומר, על מנת שבאמת תהיה כאן עסקה שמאפשרת לחקלאי לקבל את הקרקע עם איזושהי ודאות של מהי הקרקע ומתי הוא אמור לקבל אותה, וגם למוכר תהיה ודאות שהוא נפגש עם הכסף וכולי, והמדינה תדע שהיא לא רוכשת קרקע מבלי שיש קונה מול הקרקע הזאת, סביר להניח שבסופו של דבר ההסכם יהיה הסכם משולש.
איתי אהרונסון: הסכם כמו הסכם, יש בו תנאים.
איתי אהרונסון: יש בו תנאים לעניין מועד המסירה, הביטחונות לתשלום מסים וכל הדברים האלה.
איתי אהרונסון: סביר להניח שהחלטת הממשלה תתייחס לאותם דברים שהם רלוונטיים להסכם מכר מקרקעין, גם לרכישה מצד אחד וגם למכירה מצד שני.
איתי אהרונסון: יש היבטים של מינהל מקרקעי ישראל שהם פרוצדוראליים וישנם דברים שהסמכות בסופו של דבר תישאר בידי המינהלה כמקובל בהסכמים מהסוג הזה.
איתי אהרונסון: צריך לזכור שבסופו של דבר הסמכות שהחוק הזה צריך לתת היא כזאת שמאפשרת לבצע עסקאות של רכישת מקרקעין מצד אחד ומכירתם או הקצאתם למפונים מצד שני, כולל התנאים לעניין הזה, כולל הביטחונות לעניין הזה, מיסוי של הדבר הזה וכולי.
איתי אהרונסון: לכל זה אנחנו מבקשים לקבל הסמכה במסגרת החוק.
שלומית ארליך: (3) מבלי לגרוע מהאמור בפסקה (1), לא תירכש ולא תוקצה קרקע כאמור בסעיף קטן (א) אלא כנגד התחייבות הזכאי לקבלת אותה קרקע בתנאים שעליהם תחליט הממשלה כאמור בסעיף קטן זה, והפקדה בידי המינהלה של מלוא הסכומים הנדרשים מהזכאי עבור הקצאת הקרקע.
שלומית ארליך: כאן אנחנו צריכים לחזור על זה שוב, על הסעיפים, אבל הרי כבר דיברנו למעלה ב-(4) על הזכאי שצריך להפקיד במינהלה מקדמה.
איתי אהרונסון: לא, זאת לא המקדמה.
איתי אהרונסון: מקדמה צריך בהחלטה אם ללכת למסלול הקרקע.
איתי אהרונסון: כאן הממשלה כבר באה לחתום את ההסכם עם הקרקע.
קובי קופל: היא לא תרכוש קרקע לפני שהיא יודעת שיש מישהו שייקח אותה.
שלומית ארליך: (ג) החליטה הממשלה על התנאים לעניין תשלום שיידרש זכאי לשלם עבור הקצאת הקרקע כאמור בסעיף קטן (ב), יפקיד הזכאי במינהלה, בתוך שישים ימים מהחלטת הממשלה, מקדמה על חשבון התשלום שיידרש ממנו עבור הקרקע, בסכום כמפורט להלן: (1) לגבי זכאי לפיצוי על פי סעיף 3(א)(3) לתוספת השלישית – סך של 160 אלף שקלים חדשים.
שלומית ארליך: (2) לגבי זכאי לפיצוי על פי סעיף 3(א)(4) לתוספת השלישית – סך של 70 אלף שקלים חדשים.
שלומית ארליך: (ד) זכאי שלא ביקש במועד הקצאה של קרקע כאמור בסעיף קטן (א)(3) או לא הפקיד במועד את המקדמה כאמור בסעיף קטן (ג), לא יהיה זכאי להקצאה של קרקע חקלאית.
שלומית ארליך: איך תוקצה הקרקע על ידי הממשלה.
איתי אהרונסון: אלה התנאים.
שלומית ארליך: לא התנאים.
שלומית ארליך: איך היא תוקצה?
איתי אהרונסון: בסופו של דבר קרקע על פי חוק מינהל מקרקעי ישראל מוקצית על ידי מינהל מקרקעי ישראל.
איתי אהרונסון: במתכונת החלטת ממשלה 30601 שהוזכרה עכשיו, המינהלה חתמה על הסכמים עם הישוב ממנו נרכשה הקרקע מצד אחד ועם המפונים שקיבלו את הקרקע מצד שני.
איתי אהרונסון: ההסכמים הללו יהיו הסכמים שקבעו את המסגרת העקרונית של הדבר הזה והם תמיד נעשו באישור מינהל מקרקעי ישראל.
איתי אהרונסון: לאחר מכן זה הועבר למינהל מקרקעי ישראל על מנת שישלים את הפן הקנייני של העסקה מבחינת הרישום במינהל.
אורי אריאל: להלן כל מקום שנאמר מינהל מקרקעי ישראל, הכוונה לרשות מקרקעי ישראל.
איתי אהרונסון: אכן.
איתי אהרונסון: רשות מקרקעי ישראל.
איתי אהרונסון: כל מקום שנאמר מינהלת סלע, להלן תנופה.
אורי אריאל: לזה כבר התרגלנו ואנחנו אומרים תנופה.
אורי אריאל: אנחנו אפילו רואים אותה.
שלומית ארליך: (ה) זכאי שביקש במועד הקצאה של קרקע כאמור בסעיף קטן (א)(3), יהיה רשאי לחזור בו מבקשתו, כל עוד לא נחתם הסכם לרכישת הקרקע והקצאתה לזכאי.
בנצי ליברמן: המשמעות היא שהוא מקבל את הכסף.
שלומית ארליך: זה נכתב בהמשך.
שלומית ארליך: (ו) (1) זכותו של הזכאי להקצאה של קרקע חקלאית כאמור בסעיף זה תפקע בהתקיים אחד מהתנאים הבאים: כשאנחנו מדברים כאן על זכותו של הזכאי תפקע, זה לפי בקשתו או לפי בקשת הממשלה?
בנצי ליברמן: זה גם כך וגם כך.
שלומית ארליך: (א) הזכאי חזר בו מבקשתו כאמור בסעיף קטן (ה).
שלומית ארליך: כאן אנחנו קצת חוזרים על סעיף קטן (ה).
שלומית ארליך: אנחנו צריכים לשים את זה גם בסעיף שמדבר על תפקע זכותו?
איתי אהרונסון: יש הבדל.
איתי אהרונסון: אם הוא חזר בו מבקשתו, הוא יכול מספר ימים לאחר מכן לחזור שוב פעם ולומר שהוא התחרט והוא כן רוצה קרקע.
איתי אהרונסון: פקיעת הזכות מונעת את האפשרות לבוא ולהתחרט שוב פעם אחרי ההתחרטות הקודמת.
שלומית ארליך: איפה זה כתוב שכל עוד הוא חזר בו, הוא יוכל לבקש שוב את הקרקע?
נח הקר: היה ניתן להבין.
נח הקר: אם לא היית כותבת את (ו), היה אפשר להבין את זה מ-(ה).
בנצי ליברמן: הוא צודקת.
בנצי ליברמן: זה לא מובן מאליו.
נח הקר: אפשר למצוא את הדרך להכניס את זה.
שלומית ארליך: אנחנו נוסיף לנוסח שכל עוד חוזר בו זכאי מבקשתו, הוא יוכל לשוב ולומר.
נח הקר: ההפך.
נח הקר: הוא לא יוכל.
איתי אהרונסון: הכוונה היא לומר שמי שחזר בו מבקשתו, הוא לא יוכל אחרי כן להתחרט.
אהרן חזות: נניח ביקשת קרקע ולאחר מכן אני חוזר בי.
אהרן חזות: אני לא יכול לקבל את הקרקע השנייה?
איתי אהרונסון: לא, תלוי באיזה שלב.
איתי אהרונסון: אם זה שלב של רכישה, אתה לא תוכל.
איתי אהרונסון: אם כבר רכשו בשבילך את הקרקע, אתה לא יכול.
אהרן חזות: אני מדבר על לפני כן.
בנצי ליברמן: אין בעיה.
בנצי ליברמן: אתה יכול לחזור.
שלומית ארליך: רק כדי להבהיר.
שלומית ארליך: סעיף קטן (ה) מדבר על כך שזכאי שביקש במועד ההקצאה של הקרקע, יהיה רשאי לחזור בו מבקשתו כל עוד לא נחתם ההסכם.
שלומית ארליך: סעיף קטן (ו)(1) מדבר על כך שזכותו של הזכאי תפקע ואחד התנאים הוא אם הזכאי חזר בו מבקשתו.
איתי אהרונסון: זה צריך להיות: שביקש במועד.
איתי אהרונסון: זאת אומרת, תוך שישים ימים הוא ביקש.
איתי אהרונסון: זה לא במועד ההקצאה.
איתי אהרונסון: הבקשה היא במועד, תוך שישים ימים.
שלומית ארליך: זכאי שהגיש בקשה ולא שביקש.
איתי אהרונסון: בסדר.
שלומית ארליך: (ב) לא אותרה על ידי הממשלה בתוך 12 חודשים מתחילתו של תיקון מס' 4 קרקע חקלאית עבור הזכאי.
שלומית ארליך: כאן נוצר מצב בו יכול להיות שהזכאי יש לו את כל הכוונה שתימצא לו קרקע ושתוקצה לו קרקע ואנחנו מדברים כאן על נסיבות שהן לחלוטין חיצוניות.
שלומית ארליך: גם לא ברור מהסעיף למה שלא תאותר.
שלומית ארליך: זאת אומרת, כל מצב שבו הממשלה לא הצליחה לאתר קרקע, אפילו אם לא באשמת הזכאי המפונה, אנחנו בעצם מפקיעים לו את הזכות לקבל קרקע ולא תהיה כל דרך חזרה מהעניין הזה.
אורי אריאל: זה מאוד בעייתי הסעיף הזה.
קובי קופל: זה בליבת הזכות.
קובי קופל: על זה מדובר.
קובי קופל: יש כאן את העניין הבסיסי שהוא פיצוי כספי שניתן לכל אחד אבל זה לא שנשלל ממנו לחלוטין כל פיצוי.
אורי אריאל: בכל זאת, זאת שאלה.
אורי אריאל: ברשותך, אני אמקד את זה לפחות מבחינתי.
אורי אריאל: המדינה הלכה לקראת ונתנה את זה ואת זה ועכשיו אנחנו מדברים על הקרקע.
אורי אריאל: אנחנו לא מדברים על דברים אחרים.
אורי אריאל: המדינה אומרת שאם היא לא מצאה קרקע תוך 12 חודשים, מה לעשות.
אורי אריאל: אני רואה את התנהלות רשות מקרקעי ישראל ושל משרד החקלאות במשך שש שנים, לא בשישה ימים ולא בשישה חודשים, ואני מבין לאן הולכים.
אורי אריאל: לא ימצאו קרקע כי אף אחד לא לוקח אחריות לבצע החלטה כלשהי, שלא לדבר עכשיו על המצב שם, אם יש מנהל או אין מנהל.
אורי אריאל: מתחילים לספור ולא מחכים.
אורי אריאל: מה שכאן כתוב זה שבעצם לא תהיה קרקע.
אורי אריאל: אם עם החקלאים זה בסדר, אני לא פותח עכשיו את הכול.
אהרן חזות: זאת בריחה מאחריות.
נח הקר: הממשלה אמרה מראש שהיא מבחינתה תעשה את המאמצים תוך מודעות לעובדה שיכול להיות.
נח הקר: אני אתן לך דוגמה.
נח הקר: אנחנו לא יודעים מי יחתום ומי לא יחתום שהוא רוצה קרקע.
נח הקר: בוא נניח שכולם יחתמו שהם רוצים קרקע.
אורי אריאל: אתה מחריף את זה בדוגמה לא מציאותית.
נח הקר: כולם רוצים את הקרקע באזור מסוים ולא ניתן למצוא את הקרקע באזור מסוים.
נח הקר: החלופה הזאת בעצם מתייתרת.
שלומית ארליך: אנחנו לא מגדירים כאן במפורש מה תחליט הממשלה.
שלומית ארליך: זה משהו מאוד ערטילאי.
בנצי ליברמן: אני אעזור.
בנצי ליברמן: אני רוצה להסביר את הסיטואציה.
בנצי ליברמן: הסיטואציה אומרת שאנחנו מדברים אחרי שש שנים, לצערי, וכרגע ללא החוק הזה יש עוד כ-10 חקלאים בלבד שנמצאים אצלנו בקנה כמי שרוצים קרקע חקלאית.
בנצי ליברמן: באה ועדת החקירה ואמרה שני דברים: מי שהיה בעל נחלה וקיבל מעל 135 אלף שקלים, הפיצוי מספיק אבל הוא רוצה עוד 15 דונם בהתאם להחלטת אייל גבאי.
בנצי ליברמן: מצד שני, כל אחד שהיה בעל נחלה ורוצה לחזור לפעילות, יכול לחזור לפעילות והמדינה צריכה לחפש לו קרקע.
בנצי ליברמן: אגב, מתוך אותם חקלאים שלא חזרו, ארבעים אחוזים היו פעילים וכבר יכלו לחזור לפני שלוש וארבע שנים.
בנצי ליברמן: עכשיו באנו והבנו שהמציאות היא מורכבת ובאמת מצד אחד בהחלט יש שבעיה מסוימת בקרקעות ומצד שני, לא בטוח שיש לנו עניין לדחוף את החקלאים שילכו לעניין הזה.
בנצי ליברמן: אז באה המדינה ואמרה שהיא יכולה לתת פיצוי כספי – לטעמי, 400 פלוס 135 אלף שקלים שנשארים אצלו – שהוא בהחלט ראוי מכל בחינה שהיא לעומת 15 הדונמים שהיו אצלי, בכל קריטריון, ומצד שני המדינה אומרת שהיא רוצה להיות גם אחראית כי אם היא מחויבת לתת רק קרקע, אז בואו נעזוב את הפיצויים.
בנצי ליברמן: אם היא מחויבת לתת רק קרקע, נעזוב את הפיצוי ומי שרוצה לחזור לעיבוד עצמי, היא תשתגע ותשתולל, אבל בסוף אולי אחרי שלוש-ארבע שנים היא תמצא כמה קיבוצים שהיא תצליח להפקיע מהם ואין בעיה, קחו קרקע.
בנצי ליברמן: אני חושב שהאלטרנטיבה הזאת בה אנחנו שמים את משרד האוצר באופן שמעמיד את הסיטואציה הזאת, לא טובה לחקלאים.
בנצי ליברמן: זאת לא סיטואציה רגילה.
בנצי ליברמן: לאור הערתך, אורי, בוא נניח שמצאתי קרקע אחרי 11 חודשים ויש משא ומתן, שתהיה אפשרות כלשהי כדי שבאמת נוכל ליישם את העסק ולא שמבחינת החוק ידיי כבולות.
בנצי ליברמן: גם בהחלטת הממשלה שעוסקת בעניין, מי שימונה ויוסמך בממשלה לאתר את הקרקע, זאת מינהלת תנופה.
בנצי ליברמן: אנחנו לא נשאיר את הדברים בידי המינהל ו/או בידי משרדים אחרים שיש להם אולי פחות עניין בעניין.
אהרן חזות: זה רשום?
בנצי ליברמן: זה יהיה רשום בהחלטת ממשלה.
בנצי ליברמן: זה יהיה רשום בצורה מפורשת.
בנצי ליברמן: לכן הנחת העבודה שלנו יש עניין באיתור קרקע ואפילו ניעזר בכל מי שיכול לעזור לנו בעניין הזה.
בנצי ליברמן: אני חושב שהארכות מועד צריכות להיות בהתאם לנסיבות.
אורי אריאל: בנצי, תודה על ההסבר.
אורי אריאל: זה שיהיה כתוב בהחלטת ממשלה שמינהלת תנופה אחראית, דבר שמשפר את המצב אבל לא פותר אותו כי בסוף בלי רשות מקרקעי ישראל ובלי משרד החקלאות, זה לא יקרה.
אורי אריאל: אתם מקבלים אחריות יותר מאשר יש לכם היום וזה מקדם אותנו אבל זה לא פותר את הבעיה.
בנצי ליברמן: זה נכון.
אורי אריאל: לא נחה דעתי ואני משאיר את זה כרגע בצד.
אורי אריאל: נראה איך ננסה לשפר את זה, אם זה אפשרי.
אורי אריאל: הבנתי את ההערות ואת ההיגיון שבעניין ולמה אתם רוצים את זה כך.
נח הקר: עוד הערה קטנה.
נח הקר: המהות של העניין הזה היא הגדרת החשיפה שיש כאן מבחינה תקציבית, הגדרת המועד איזשהו מועד אחרון לסיום התהליך הזה.
נח הקר: כמו שאנחנו מדברים כאן, אנחנו מדברים כאן על איזשהו סיום סכסוך.
אורי אריאל: אני רוצה רק לתקן.
אורי אריאל: בואו נוריד את המלים סוף סכסוך.
נח הקר: סיום תביעות.
אורי אריאל: סיום תביעות.
אורי אריאל: זה קצת יותר נוח לאוזן.
אורי אריאל: אני לא מרגיש שכאן יש סכסוכים בין הצדדים אלא מנסים לפתור בעיות.
אורי אריאל: אהרן, תחשבו גם אתם.
אורי אריאל: חמוטל, אני לא רואה כאן את דורון, אבל תחשבו אם יש הצעה יותר מעשית.
אורי אריאל: חברים, אנחנו יוצאים להפסקה ואחרי כן נודיע על חידוש הישיבה.
אורי אריאל: חצי שעה לפני חידוש הדיון נודיע על כך.
אורי אריאל: היועצים המשפטיים יכולים בינתיים לדבר על מה שכבר עלה ועל מה שאתם חושבים שעוד יעלה ואני חושב שאתם יודעים לזהות את זה.
אורי אריאל: תנצלו את הזמן לכך, אם אפשר.
אורי אריאל: אנחנו מתכוונים היום לסיים את זה גם אם זה יהיה מאוחר.
אורי אריאל: הישיבה הופסקה
משה גפני: אנחנו ממשיכים בהצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 4) (ערך כינון), התשע"א-2011.
שלומית ארליך: נזכיר איפה עצרנו בישיבה הקודמת.
שלומית ארליך: עצרנו בנושא הרביעי שעוסק בפיצוי לחקלאים והגענו לעמוד 13 למעלה.
שלומית ארליך: מדובר בסעיף 85א(ו)(1)(ג).
שלומית ארליך: (ג) לא נחתם הסכם עם בעל הזכויות בקרקע שאותרה בתוך 14 חודשים מתחילתו של תיקון מס' 4.
שלומית ארליך: נבהיר שבעצם סעיף קטן (ו) בפסקה (1) שלו אומר שזכותו של הזכאי להקצאה של קרקע חקלאית תפקע בהתקיים אחד התנאים הבאים.
שלומית ארליך: דיברנו על שני התנאים הקודמים כאשר הזכאי חזר בו מבקשתו ולא אותרה על ידי הממשלה בתוך 12 חודשים קרקע חלופית.
שלומית ארליך: עכשיו התנאי השלישי אומר שלא נחתם הסכם על בעל הזכויות בקרקע שאותרה בתוך 14 חודשים מתחילתו של תיקון מספר 4.
שלומית ארליך: גם כאן הסעיף נוקט במלים לא נחתם, זאת אומרת, גם במצב שבו הנסיבות לא תלויות בזכאי לפיצוי עצמו.
שגית אפיק: זה לא בעייתי בעיניכם?
שגית אפיק: זה ביחד עם התנאי הקודם פשוט יוצר מצב.