GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלי יחימוביץ': יש לנו כלי שאני לא מבינה למה אף אחד לא משתמש בו – וזה קרן הסיוע למפעלים במצוקה שיש בה 600 מיליון שקלים שנלקחו מהכסף של העובדים, מכספי ההבראה של העובדים, והם יושבים כאבן שאין לה הופכין.
שלי יחימוביץ': 600 מיליון שקלים מכיסם של העובדים כדי לסייע לעובדים.
שלי יחימוביץ': יש משהו יותר ברור מהדבר הזה כדי לייעד את הקרן?
שלי יחימוביץ': אז יואיל בטובו החשכ"ל וייצר כבר את הכלי הזה.
שלי יחימוביץ': הכסף הזה נמצא מ-2009.
יעקב אדרי: אז שיגידו באמת מה עושים עם הכסף הזה.
יעקב אדרי: מה עושים איתו?
שלי יחימוביץ': לא הקימו את הקרן כי "פתאום המשבר נגמר".
שלי יחימוביץ': זאת צורת חשיבה קצרת מועד.
שלי יחימוביץ': אז הנה, בא משבר חדש.
שלי יחימוביץ': יתכבדו וייצרו תוך יום אחד את המכשיר שיאפשר ל-600 מיליון השקלים האלה לנוע ולסייע למפעלים.
שלי יחימוביץ': שוב, אני אומרת לך, הרי הכלים שלנו הם בידינו, והם לא לאפשר העברות, במיוחד ערב החג וערב יום כיפור; כדי שנוכל לגרום לעובדים האלה ללכת לישון בשקט, לחגוג את החג, לצום ביום כיפור – אם הם יהודים, כי יש שם מכל הלאומים - -
שכיב מוראד שנאן: הלאומים האחרים מוכנים לצום בשביל להציל את המפעל.
שלי יחימוביץ': אתה יודע מה, גם אני מוכנה לצום כדי להציל את המפעל.
אבישי ברוורמן: אני זוכר שישבתי בכיסא שלך לפניך, והיום פה הדיונים.
אבישי ברוורמן: מחר יהיה פה דיון בוועדת הכלכלה.
אבישי ברוורמן: אבל לוועדת הכלכלה אין שום סמכות.
אבישי ברוורמן: הכלי היחידי לעצור את הביצוע הוא שאתה שם את הרגל ואתה אומר, אין העברות כספים, אין כל הסיפורים האלה – אני לא מעביר שום דבר.
אבישי ברוורמן: מכיוון שמה שאני למדתי – אני עדיין לא רואה בכלל שיש התחייבות אמיתית לגבי הצינור ל-2014; אני לא רואה שהממשלה ולאור מה שאמרה גם ליה, לפי השיחות עם שר האוצר – מתחייבת.
אבישי ברוורמן: לכן אם תמשיך הגרירה הזאת – כי אם הייתה פה בעיה ביטחונית חמורה תוך שנייה היו יושבים, סוגרים את הסיפור הזה, ומישהו היה מקבל החלטה.
אבישי ברוורמן: כאן צריך לשבת עכשיו, אתה ושר האוצר ועוד מישהו כי כרגע מה שיקרה, שאול היקר, ימשיכו לגרור את זה הלאה.
אבישי ברוורמן: אני מבקש ממך – הסיפור הוא די ברור.
אבישי ברוורמן: לגבי 600 המיליון ששלי אמרה, זה עוד התחיל בזמן שהייתי יושב ראש ועדת כספים כי אמרנו שצריך להכין את הדבר הזה.
אבישי ברוורמן: אבל זה לא הוקם כי פתאום כאילו המשברון עבר.
אבישי ברוורמן: אז אותו שר אוצר ואותה תפיסת עולם שאמרנו שהמשבר יבוא למרות מה שאמר פה הנגיד ואחרים, שהכול פה נהדר בכלכלה.
אבישי ברוורמן: השנים הבאות תהיינה שנים מאוד קשות, אירופה בסכנה גדולה, האבטלה תעלה ויהיו דברים אחרים.
אבישי ברוורמן: לכן אם לא פותרים את הבעיה הזאת לגבי הצפון כולו עם הגז ולא מתחייבים עכשיו שאם עכשיו יש משבר – אותה הקרן – יישבו שלושה אנשים ועד יום כיפור, לפני יום כיפור ויסגרו אותה.
אבישי ברוורמן: כי אז אין שום זכות להסתכל לאנשים האלה בעיניים, זה יהיה עוד "פאסון דה-פרלה ופרלה דה-פאסון".
אבישי ברוורמן: במקרה הזה נפל לך הגורל.
אבישי ברוורמן: יהדות התורה קיבלה את הדברים האלה, היא דואגת לסקטור שלה, אתה עושה גם עבודה נפלאה.
אבישי ברוורמן: במקרה הזה שים את הרגל - - -.
אבישי ברוורמן: במקרה הזה צריך להביא את ההחלטה הזאת, כי אם שר האוצר ימשיך לנהל הפועלים האלה לא ילכו לעבודה, והתוצאה תהיה פשוט החלטה של קריסת הצפון.
משה גפני: אני לא יודע, אני עבדתי בשביל נעלי "בריל", עבדתי בשביל "פרי הגליל", עבדתי בשביל מתפרת "העצמאות" במצפה רמון.
משה גפני: אני מקריא לך את כל הרשימה.
משה גפני: מצאתי שם כאלה שמצביעים ש"ס, לא מצאתי כאלה שמצביעים יהדות התורה.
אבישי ברוורמן: מצביעים, מצביעים.
משה גפני: מצביעים?
משה גפני: תגיד "בלי נדר".
שלי יחימוביץ': אתה לא יודע שאין קשר?
ציון פיניאן: הוא יודע שהוא עובד ובסוף מצביעים ש"ס.
שלי יחימוביץ': אנחנו משרתים את הציבור בלי קשר למה שהוא מצביע.
משה גפני: בדיוק, נכון מאוד.
עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני מברך אותך כמו כולם על כינוס הישיבה.
עמיר פרץ: אני בהחלט חושב שהמקום שבו ניתן אולי לייצר איזושהי תקווה לפתרון המשבר הזה הוא כאן בוועדת הכספים.
עמיר פרץ: אני מכיר את המפעל הזה הרבה מאוד שנים, מהיום שהוא הועתק לאזור הלא פשוט הזה, לציפורי, מהיום שמדינת ישראל ראתה בו מפעל עוגן שסביבו כל אזור התעשייה הזה אמור להתפתח.
עמיר פרץ: לדעתי, מדובר באחת התופעות שקשה להבין איך באמת המפעל הזה הצליח להתחרות עד היום עם כל כך הרבה גורמים בינלאומיים ונתן תשובות בלתי רגילות.
עמיר פרץ: אני לא יודע מי ביקר שם, זה פשוט נפלא לראות איזו קדמה, איזו טכנולוגיה, איזו רמה.
עמיר פרץ: תענוג להסתובב, זה פשוט משרה בך תחושה של גאווה.
עמיר פרץ: אי אפשר לדון בפניציה בנפרד.
עמיר פרץ: יש לנו הרבה מאוד מפעלים שהמוצר שלהם הוא עתיר אנרגיה; הרבה מאוד מפעלים שהעניין של המעבר לגז הוא קריטי.
עמיר פרץ: לא יכול להיות שאנחנו לא נוכל לתת פתרון לתקופת מעבר מדודה, ידועה מראש, עם מסגרת כלכלית, עם סיכוי להביא משקיעים חדשים.
עמיר פרץ: אני יודע שיציגו כאן פתרון של גז דחוס משונע לתקופה מסוימת.
עמיר פרץ: יכול להיות שהעניין של מימון הגז המשונע הזה לתקופת הביניים – גם את זה צריך להתחיל לבחון.
עמיר פרץ: אם לא יעמדו לנו הכוחות, המזל וברכת שמים כדי להצליח להציל את המפעל הזה אנחנו באמת ניחשב כאלה שהפכנו לחבורה של שוטרי תנועה.
עמיר פרץ: כל הזמן מסבירים לי: המשבר באירופה, עלויות האנרגיה – מאה אחוז, את זה אנחנו יודעים שאפשר לעשות בלי ממשלה ובלי כנסת.
עמיר פרץ: אם הכול מתנהל כאילו הכול מעשה שמים אז מה אנחנו?
עמיר פרץ: מעשה שמים זה בסדר, אבל גם לנו יש תפקיד כדי לכוון משהו.
עמיר פרץ: ואני אומר לך, אדוני היושב ראש, זה המקרה של מבחן הרגולציה, מבחן האחריות הציבורית של כולנו.
עמיר פרץ: אם יש לנו אומץ לבוא להקים – תעבירו 80-60 מיליון שקל למפעל, זאת אמירה לא פשוטה.
עמיר פרץ: ואם כולנו מתייצבים מאחוריה, ושמעתי כאן את כל החברים – גם את ליה, גם את שלי וגם את אבישי – שמדברים נחרצות.
עמיר פרץ: אין פה פוליטיקה, זה לא עניין של מפלגות.
עמיר פרץ: אני מציע לליכוד לעמוד על כך שבשעת כושר זאת שכולם מתייצבים מאחורי הממשלה לפתרון כזה, אני אומר לך, אדוני היושב ראש, אין דבר יותר חשוב לעשות כי אחרי הנפילה של "פניציה" תבוא הנפילה של האזור כולו.
עמיר פרץ: זה לא רק 400 איש, יש לפחות עוד 700-600 איש, ואולי יותר, שנותנים שירותים למפעל.
עמיר פרץ: הרבה מאוד גופים נוספים.
עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, זאת שעה של מבחן לכולנו, וראוי שנעמוד בה דווקא בימים האלה.
עמיר פרץ: ימים נוראים – שיהיו ימים נוראים בבית הכנסת, אנחנו נעשה חשבון עם הבורא.
עמיר פרץ: אבל בכל שאלות שבין אדם לחברו – בוא נעשה את זה עכשיו.
דב חנין: אני אהיה קצר כי אני מסכים לכל הדברים שאמרו חבריי לפניי.
דב חנין: יש פה שני מעגלים שאני רוצה להתייחס אליהם בקיצור: אחד, מפעלים במצוקה והקרן למפעלים במצוקה – אותם כספים שהעובדים הפרישו לא משמשים לייעודם.
דב חנין: אדוני היושב ראש, אני מציע שוועדת הכספים תקיים דיון רציני בשאלה הזאת.
דב חנין: אי אפשר לתת לשאלה הזאת לעלות כל פעם כשאנחנו מדברים על עוד מפעל אחד, ואז אנחנו מזכירים 600 מיליון שקל של העובדים שהלכו, לא ברור לאיפה, ולא הוחזרו לעובדים; 600 מיליון שקל למפעלים במצוקה – זאת צריכה להיות קרן שתמלא את ייעודה.
דב חנין: אני מציע, אדוני היושב ראש, שתקבע דיון המשך של הוועדה בסוגיה הרחבה הזאת.
דב חנין: לגבי המפעל אני אומר רק משפט אחד: המפעל עובד כרגע באבסורד כפול – הוא גם משתמש בדלק יקר, והוא גם משתמש בדלק מזהם.
דב חנין: לחבר אותו לגז זה הפתרון, ללא ספק, אבל זה עוד ייקח זמן.
דב חנין: אבל אני שומע שגם לתקופת הביניים יש פתרונות מאוד אפשריים ומאוד זמינים.
דב חנין: אפשר לדחוס גז, להעביר אותו במשאית – זה קורה בעולם, וזה אפשרי גם אצלנו – ולהעביר באופן מיידי גז דחוס למפעל ולהשתמש בו במפעל.
דב חנין: זה קיים, זה הרי לא המצאה.
אבישי ברוורמן: יש פה שר לשמאלך שיכול להסביר את זה.
משה גפני: שכיב שנאן, בבקשה.
שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב ראש, גם אני אהיה מאוד קצר.
שכיב מוראד שנאן: כל פעם שאני שומע על מפעל במצוקה ועל סכנת סגירת מפעל אני מתרעם בתוכי, ואני חושב שנציגי העובדים שנמצאים פה צריכים לקבל מאתנו בשורה אחת פשוטה: שהם לא יופקרו על-ידי הוועדה הזאת בשום מצב, ושאנחנו צריכים להשתמש בכל הכלים הפרלמנטריים העומדים לרשותנו, כולל רביזיות וכולל דחיית הביצוע וכולל אישור העברות ואי אישור העברות עד שמגיעים למצב שמאלצים את הממשלה לשבת גם איתך וגם עם נציגי העובדים ולהביא לפתרון שהמפעל הזה יוכל להמשיך לעבוד.
שכיב מוראד שנאן: אנחנו נפסיק לחיות כל הזמן בפחד גם בדרום וגם בצפון, ואנחנו צריכים שכל העולם יבין שאנחנו רוצים שמדינת ישראל תהיה מאילת עד מטולה ולא רק מגדרה עד חדרה.
משה גפני: עתניאל שנלר, בבקשה.
עתניאל שנלר: אדוני היושב ראש, שלושה נושאים מדברים אליי מאוד בעניין הזה: דבר ראשון שלא דיברו חבריי זה מהות ההבטחה השלטונית בהרבה מאוד נושאים.
עתניאל שנלר: כמעט אין דיון שבו לא נאמר "היו הבטחות, אבל".
עתניאל שנלר: זה לא שלטון, זה מחייב שינוי עקרוני של תרבות, של מחויבות של מילה.
עתניאל שנלר: זה לא משנה איזו ממשלה – זה חוצה הכול – ממשלות וכולי.
עתניאל שנלר: זה אומר שהמערכת הבירוקרטית צריכה להבין שהחלטות והבטחות שלטוניות הן אינן המלצה, זאת החלטה.
עתניאל שנלר: זה נושא שעובר הרבה פעמים – גם במקרה הזה.
עתניאל שנלר: הנושא השני הוא גם כן לאו דווקא "פניציה".
עתניאל שנלר: יש כאן נושא שהוא בעיניי אינטרס לאומי מובהק, כי המיקום של המפעל הזה הוא מיקום שהוא האידיאולוגיה הציונית בהתגלמותה.
עתניאל שנלר: אני לא מבין דבר אחר.
עתניאל שנלר: אם בגליל אי אפשר להחזיק מפעלים, אז נחזיק בתל-אביב?
עתניאל שנלר: סליחה לתל-אביבים.
עתניאל שנלר: ואם זה באמת עוגן ציוני זה בוודאי יתד מיקרופייל של הגליל.
עתניאל שנלר: אפשר לוותר עליו?
עתניאל שנלר: ואם כך זה ודאי החמצן של נצרת עלית שעוברת דבר דרמטי – לא היה מאז קום המדינה מה שנצרת עלית עוברת בכל המישורים: הכלכלי, החברתי, הבנייתי, יחסים יהודים-ערבים – הכול.
עתניאל שנלר: אז על מה מדובר?
עתניאל שנלר: לכן כאן מדובר על אינטרס לאומי ולא על פניציה, וסליחה לאנשי פניציה בקטע הזה.
עתניאל שנלר: הנקודה האחרונה מדברת על "פניציה".
עתניאל שנלר: קודם מישהו אמר שזה עניין שבין אדם לחברו.
עתניאל שנלר: אני רוצה להזכיר לכולם, שלא תשלו באשליות – יום כיפור לא מכפר על מעשים שבין אדם לחברו.
עתניאל שנלר: לכן אנחנו צריכים לעשות מעשה, לא לחכות ליום כיפור.
עתניאל שנלר: צריך לעשות מעשה, הוא יכפר על בין אדם לחברו.
עתניאל שנלר: לכן נדמה לי שהסיוע שמדובר בו, אם הבנתי נכון את הכתובים ואת המלל, הוא מעט המחזיק את ההרבה.
עתניאל שנלר: הוא מעט ברמה הלאומית, והוא מחזיק הרבה מאוד ברמה הלאומית.
עתניאל שנלר: לכן אני רוצה להצטרף לבקשת חבריי גם לגבי הפתרונות של הדיון הספציפי ובוודאי ובוודאי לגבי ההתניות שיאפשרו את המשך הצמיחה, בעזרת השם, ואת החיבור לגז בהמשך של "פניציה".
משה גפני: יעקב אדרי, בבקשה.
יעקב אדרי: לא אחת מגיעים אלינו מפעלים לכאן בכל מיני בעיות – גם לכאן וגם לוועדת כלכלה – ולפעמים אנחנו מתלבטים האם לעזור או לא לעזור, כי יש מפעלים שהם בעייתיים.
יעקב אדרי: זאת דוגמה למפעל שיכול לעמוד על הרגליים אם רק היו עומדים בהתחייבויות שהמדינה נתנה להם, כמו הסיפור של הגז.
יעקב אדרי: טיפלנו בזה באופקים כשהיו פה כולם.
משה גפני: "פניציה" ירוחם.
יעקב אדרי: הבעיה היא בעיקר בדרום ובצפון – הפריפריה שסובלת מהעניין הזה.
יעקב אדרי: אני שמעתי עם אנשים מאוד רציניים שאומרים, אין שום בעיה, כל זכוכית שייצרו ב"פניציה" הם מוכנים לקנות.
יעקב אדרי: פגש אותם שלום שמחון עם ציון פיניאן, ביקרו אותם במפעל.
יעקב אדרי: הם אנשים מאוד רציניים שמוכנים להתחייב על הכול, רק הם אומרים שהגז זאת בעיה מאוד גדולה, זה המקור.
יעקב אדרי: עד אז צריך לעשות הכול כדי לעזור להם במימון ביניים.
משה גפני: שמעון גבסו, ראש עיריית נצרת עלית, בבקשה.
שמעון גבסו: תודה רבה לך, אדוני היושב ראש.
שמעון גבסו: אני לא אחזור על הדברים שאמרו חברי הכנסת שדיברו לפניי, אני רק רוצה לומר שאנחנו כעיריית נצרת עלית מאוד מנסים לסייע ומאוד מעוניינים לסייע למפעל הזה הן בתכניות להעברת הגז – וממש היום בבוקר קיבלתי הודעה שאפילו תחנת קצה להקטנת הלחץ ב"ציפורית" כבר אושרה.
שמעון גבסו: זאת אומרת שהם יכולים כבר להתחיל לעבוד על התכניות.
שמעון גבסו: באמת יש כבר כמה פתרונות, כפי שנאמר פה, גם להובלת הגז, אבל צריך להבין שגם אם יש לנו גז ומשאיות מחר בבוקר ליד המפעל צריך לדעת לקלוט אותם.
שמעון גבסו: אני שוחחתי הרבה לאחרונה עם ידידי השר עוזי לנדאו בנושא הזה, וזאת הפעם הראשונה שבה יש התחייבות שלטונית עם יעד מוגדר ולא "בהקדם" או "בהקדם האפשרי", אלא יש מועד כתוב שבו יסופק הגז לציפורית.
משה גפני: רבותיי נציגי המשרדים, ואני מבקש גם ממנכ"ל המפעל וגם מהוועד להקשיב.
משה גפני: יש תופעה שהיא כתם על החברה הישראלית.
משה גפני: זה לא משנה קואליציה או אופוזיציה, זה עובר כחוט השני בכמה קדנציות.
משה גפני: אם יש לך מפעל במרכז הארץ ואתה זקוק לגז – אתה מקבל אותו, הוא נמצא לך במפעל; אם אתה באופקים או בירוחם, ובמקרה הזה אם אתה בציפורית – ואנחנו דנים עכשיו רק על פניציה, אני לא הולך לדון, כבר דנו על הולכת הגז.
משה גפני: אני יודע מה קורה עם מפעל "שניב" הנושא מתקדם; הנושא של ירוחם – אני עוד לא יודע בדיוק, אנחנו נקיים את הדיון הזה.
משה גפני: עכשיו אנחנו מדברים רק על "פניציה".
משה גפני: אני כבר למדתי מניסיון העבר, אני לא יודע למה אנחנו נכנסים לעניין הזה, אולי באמת מכיוון שלוועדה יש כוח.
משה גפני: טיפלנו באופן נקודתי בבעיות.
משה גפני: היינו יכולים לדבר על "פרי הגליל" ולדבר על העיקרון, ו"פרי הגליל" היה סגור.
משה גפני: ואת העיקרון אולי היינו מקבלים.
משה גפני: דיברנו להעביר להם כסף והעבירו להם כסף, בניגוד למה שנאמר מלכתחילה שאי אפשר להעביר על-פי הקריטריונים.
משה גפני: אותו דבר עם נעלי "בריל" עם משרד הביטחון ועם משרד התמ"ת וכולי.
משה גפני: אני מדבר רק על "פניציה".
משה גפני: אני מבקש לדעת שני דברים: דבר אחד, עצם העובדה ש"פניציה" נמצאת רחוק ממרכז הארץ – היא יותר רחוקה מאשר המפעל הקרוב של 20 קילומטר דרומה לה, אני רוצה לדעת מתי יגיע הצינור ל"פניציה", אני רוצה לדעת על חשבון מי יהיה הצינור הזה, איפה יהיה הוויכוח, ומה עושים בינתיים?
משה גפני: האם עומדת על הפרק ההצעה שעלתה כאן – לשנע גז בינתיים?
משה גפני: אם התשובה על זה חיובית הבעיה של צינור הגז היא הרבה פחות בעייתית; מכיוון שממה יחשוש משקיע?
משה גפני: אני יודע, המדינה השקיעה כסף במפעל "פניציה", אני יודע הכול.
משה גפני: אם יהיה ברור שאפשר לספק גז עוד לפני המועד שייקבע על-פי סיכום עם המפעל יהיה פחות פחד שיצטרכו להשתמש במזוט כאשר לא יעמדו בלוחות הזמנים.
משה גפני: לכן אני מבקש להתחיל בך, שאול צמח, מנכ"ל משרד האנרגיה.
משה גפני: אתה המשרד הייעודי, ואני מבקש לדעת לגבי העניין הזה.
ציון פיניאן: התשובה שלו תלויה במשקיע, אם משקיע יגיע או לא יגיע.
משה גפני: עיני הכול נשואות אליך.
שאול צמח: תודה, אדוני, צהריים טובים לכולם.
שאול צמח: אני אתחיל ואומר - -
משה גפני: אורן, אתם במשרד האוצר תסתכלו על מה שהוא אומר.
משה גפני: אתה היום תמ"ת או אוצר?
אורן משה: באתי לכאן כרכז אנרגיה ויאיר מחליף אותי בתמ"ת.
משה גפני: אתם צריכים שניים כששאול מרידור לא יכול להגיע?
שאול צמח: אדוני, אני אגיד מה מצב הדברים לאשורים כרגע.
שאול צמח: מרגע שצצה הבעיה של מפעל "פניציה" התקיים דיון גם בנוכחות ההנהלה וגם בנוכחות העובדים אצל שר האנרגיה והמים כדי להבין את מרחב הבעיה.
שאול צמח: מתוך זה הבנו שיש כאן פתרון אחד ברור, שצריך לייצב את המצב לפחות מבחינת הוודאות שהוא נותן, וגם אחר כך אם אפשר להתווכח עדיין יש עוגן מסוים שעליו יודעים – וזה הזמן שבו מגיע צינור למפעל או לשטח אזור התעשייה של המפעל, כפי שצריך לדייק.
שאול צמח: לגבי המועד הזה, אמרנו וגם חברת נתיבי גז שהיא החברה המבצעת אמרה, שהיא יכולה להתחייב בתוך 20 חודשים מרגע שנחתם איתה הסכם, להביא לשם את הצינור ולחבר, ואז כמובן הגז יכול לזרום מבחינה טכנית.
שאול צמח: כלומר 20 חודשים זה הזמן.
שאול צמח: אם 20 החודשים האלה מתחילים מספטמבר אז דובר על אפריל 2014.
קריאה: הם עוד לא התחילו.
שאול צמח: אמרתי, זה תהליך שמותנה - -
שאול צמח: בעוד 20 חודשים.
שאול צמח: לכן יש זמן עוגן.
שאול צמח: הסתכלתי ובדקתי, ועד היום אף אחד לא אמר מועד ברמת החודש, ויש מאחורי זה הסכם.
שאול צמח: כלומר ברגע שיהיה ברור שיש מי שמתחייב בצד של מפעל "פניציה" חברת נתיבי גז מתחייבת מצדה להביא בתוך 20 חודשים.
משה גפני: מי משלם את הכסף?
שאול צמח: רגע.
שאול צמח: עכשיו עלתה שאלה שנייה.
שאול צמח: חלק מהרגולציה של רשות הגז הטבעי התייחסה למצב שבו מפעלים שמרוחקים מהצינור מכל מיני סיבות, מושתת עליהם העלות של הריחוק; רשות הגז מיוזמתה פנתה ואמרה, אנחנו נתקן את זה באופן שבו הממשלה תקבל החלטה לחבר את החלק הזה, ולכן החלק הזה יהיה על חשבון משתמשי מערכת ההולכה כולם.
שאול צמח: בעצם עלות חיבור הצינור, כפי שנאמר כאן קודם, לא תושת על המפעל, אלא תושת בדרך שבה מוקם הצינור כולו במסגרת התעריף של הולכת הגז.
שאול צמח: אין עלות בחיבור הצינור של הגז.
משה גפני: יש לי מפעל בתל-אביב ואני צריך גז – אני משלם על הצינור?
משה גפני: עליי יושת משהו?
שאול צמח: השאלה היא לא באיזו עיר אתה נמצא, אלא מה המרחק שלך מהצינור.
משה גפני: מבחינתי זאת שאלה קשה.
שאול צמח: אז אני עונה - -
משה גפני: אם אני נמצא במרכז הארץ, אני לא צריך להוליך גז 70-40 קילומטר.
שאול צמח: השאלה הזאת לא צצה לגבי אף מפעל, למעט "פניציה", וגם ב"פניציה" זה נפתר.
שאול צמח: אנחנו לא מכירים עוד מקרה.
משה גפני: טוב, אין בעיה של הצינור.
שאול צמח: אין בעיה של חיבור הצינור.
משה גפני: מה קורה אם רשות הגז לא עומדת באפריל 2014?
שאול צמח: לגבי הביצוע עצמו.
שאול צמח: הביצוע עצמו, כפי שאמרתי, מובטח בהסכם בין חברת נתיבי גז לבין הלקוח שבמקרה הזה הוא מפעל "פניציה".
שאול צמח: הוא מחויב מכוח ההסכם בלוח הזמנים.
שאול צמח: חברת נתיבי גז כשלעצמה – וגם את זה צריך להבין – אין לה מקורות משלה, היא לא עסק מסחרי.
שאול צמח: לכן אילו הייתה צריכה לשלם מכספה פיצויים, כנראה המשתמשים האחרים הם אלה שהיו נושאים בזה, וזה דבר שהוא לא הגיוני – לא צרכני החשמל צריכים לשלם את זה ולא מפעלים אחרים שיכולים להיות במצוקה לא פחות מ"פניציה" צריכים לשלם את העלות הזאת.
משה גפני: איזו עלות?
שאול צמח: אני מדבר על העלות שמושתת בגין פיצוי אם חברת הגז לא תעמוד ביעד.
משה גפני: שאול, אני כבר הרבה אחרי זה.
משה גפני: נגיע לפיצוי.
משה גפני: אני שואל אותך שאלה – אם חברת נתיבי גז לא יכולה מסיבות כלשהן לעמוד, האם אפשר להביא גז אחר?
שאול צמח: החלופה שדובר עליה כאן היא להוביל למפעל עצמו גז טבעי דחוס.
שאול צמח: זה נעשה באמצעות מכלית שמגיעה למפעל, מרוקנת את תכולתה למכל שנמצא שם.
שאול צמח: זה תהליך שהוצע על-ידי מספר חברות פרטיות, אבל חברה פרטית אחת באופן ספציפי גם אמרה שהיא מוכנה להתחייב.
שאול צמח: יש להם כל מיני כשלים.
שאול צמח: אני עוד לא ראיתי את התכנית המפורטת שלהן, אבל לפי דבריהם, הם יכולים להיות מוכנים לפני הזמן.
שאול צמח: אנחנו בכל מקרה כמשרד אמרנו שאם יש לזה היתכנות אנחנו נתמוך בזה ונעזור להם.
שאול צמח: השר הבטיח לקיים דיון להסרת חסמים שהם יציגו בפנינו ברגע שתהיה תכנית כזאת כדי לראות האם אפשר לקנות כאן חלק מהזמן באמצעות הגז הטבעי הדחוס.
שאול צמח: אמר נכון, גם ראש העיר הזכיר את זה, גם בתוך המפעל עצמו צריכות להיעשות כל מיני עבודות בשביל להסב את המפעל לגז טבעי.
שאול צמח: זה גם כשלעצמו לוקח מספר חודשים, לפעמים אפילו יותר.
משה גפני: "שניב" באופקים עמדה בזה כבר, אמרת לי.
שאול צמח: ב"שניב" זה לקח שנה, ועשו את זה מאוד מהר.
משה גפני: ואתם תעמדו בזה.
יעקב אדרי: הם עוד לא התחברו שם, הרב גפני.
משה גפני: אתם תעמדו בזה.
שאול צמח: בחלק של האנרגיה בוודאי נעמוד בזה.
משה גפני: הולכת הגז תתבצע.
שאול צמח: כן, תתבצע.
משה גפני: אז איפה נקודת המחלוקת עכשיו?
משה גפני: למה צריך לשבות?
משה גפני: למה צריך לסגור את התנור?
שאול צמח: קודם כול אני האחרון שיגיד שצריך לסגור את התנור - -
משה גפני: אבל למה הם מאיימים?
אבישי ברוורמן: בין השיטין הוא אומר שבעצם אין לו היכולת להתחייב על הדברים האלה.
משה גפני: אבישי, אתה הבנת שאני הבנתי.
אבישי ברוורמן: ברור שזאת שאלה רטורית - -
שאול צמח: אני מודה לו על זה.
שאול צמח: מבחינת מה שמשרד האנרגיה, על הגופים הקשורים אליו, יכולים לשים על השולחן, ניתנו פה הפתרונות המקסימליים.
שאול צמח: נעשתה פה גמישות מאוד גדולה גם בתהליכי העבודה, גם בלוחות הזמנים שבהם מאשרים את הדברים.
שאול צמח: בעצם הדברים כפי שהם היום על השולחן מעולם לא היו ככה.
שאול צמח: אמרתי, יש תאריך.
שאול צמח: הייתה טענה – לא כלפי משרד האנרגיה – שזה לא מספיק כיוון שזה לא מביא משקיע.
שאול צמח: העניין הזה, קצרה ידי מלהושיע כמשרד האנרגיה כיוון שאני לא מנהל את המשא ומתן מול המשקיעים.
שאול צמח: אני יכול להציג לוחות זמנים, התחייבויות ברורות והסכמים.
פניה קירשנבאום: אני מצטערת שלא הייתי בתחילת הדיון, ואני מקווה לא לחזור על דברים שאין לי ספק שנאמרו פה.
פניה קירשנבאום: אני בטוחה שהוצהרה פה חשיבות המפעל לאזור, לתעסוקה המקומית, לאנשים, ולכן מיותר לחזור על זה.
פניה קירשנבאום: מה שכן, אין לי ספק שיש פה ארבעה גורמים שחייבים לשתף פעולה.
פניה קירשנבאום: הגורם הראשון הוא המפעל עצמו שחייב להשקיע בהתאמה, אבל שלושה גורמים ממשלתיים שזה תמ"ת, אוצר ומשרד האנרגיה הם שלושת המשרדים שצריכים להתחלק באחריות כלפי המפעל.
פניה קירשנבאום: אני מבינה שמשרד האנרגיה עושה את מיטב יכולתו גם בשביל לתת את רשת הביטחון וגם כדי להנהיג, אבל בלי ערבויות של האוצר לכך שהנושא הזה יבוצע תהיה באמת בעיה למפעל לתת איזשהו צעד קדימה ולהתקדם, וכמובן, בלי משרד התמ"ת שאני מאוד הייתי רוצה לראות אותו משקיע יותר בפיתוח של כל התעשייה המקומית.
פניה קירשנבאום: במקום לפתוח חסמים לייבוא ולחסל את התעשייה הייתי רוצה לראות אותו יותר משקיע בפיתוח של התעשייה המקומית.
משה גפני: ערן חיימוביץ.
משה גפני: דיברנו בטלפון.
משה גפני: שמעת את שאול צמח?
ערן חיימוביץ: שמעתי את שאול צמח.
משה גפני: תגיד רק את הבעיה, בלי ציונות עכשיו.
משה גפני: רק משא ומתן.
ערן חיימוביץ: קודם כול יש בעיה.
ערן חיימוביץ: אם אתה מסתכל בפרספקטיבה קצת אחורה אתה מבין שאם המשקיעים הבינו שיהיה ב-2010, ואנחנו היום כבר ב-2012, ואנחנו כבר מדברים על 2014, מי שמממן את הפער הזה זה המשקיעים.
ערן חיימוביץ: הבעלים שבעצם בזכות זה שהם אומרי, אנחנו כבר שילמנו את כל הכסף - -
משה גפני: יש משקיע מוגדר?
ערן חיימוביץ: בוא נעזוב רגע את המשקיעים.
ערן חיימוביץ: אני מדבר כרגע על בעלים של החברה.
ערן חיימוביץ: הבעלים של החברה שהכניסו אותנו להקפאת הליכים בעצם אומרים, תשמע, הממשלה שלך אמרה, 2010, אנחנו ב-2012, ומדברים עכשיו על 2014 – אנחנו לא מאמינים לכם – תודה רבה, שלום ולהתראות.
ערן חיימוביץ: זאת הסיבה שאנחנו היום בהקפאת הליכים.
ערן חיימוביץ: כי אם הממשלה הייתה עומדת בהתחייבויות שלה והייתה מגיעה ב-2010, ואם לא ב-2012, בינתיים מי ששילם את הכסף זה הבעלים – מימנו בעשרות מיליוני שקלים את ההפסדים הצבורים של החברה, וזאת הסיבה שאנחנו פה היום.
ערן חיימוביץ: אנחנו פה כי בעצם לא הגיעו בזמן אלינו.
ערן חיימוביץ: לא הגיעו בזמן כי אנחנו רחוקים, כי אנחנו בגליל.
ערן חיימוביץ: על הדבר הזה צריך איכשהו לגשר.
ערן חיימוביץ: מה מבין מזה המשקיע?
ערן חיימוביץ: שאי אפשר לעשות עסקים במדינת ישראל, אין טעם לבוא לפה.
משה גפני: אומר לך המנכ"ל, אתם תחתמו, הם יחתמו או הבעלים יחתמו, לא חשוב מי; הם יחתמו חוזה עם נתיבי גז שבאפריל 2014 יהיה גז.
משה גפני: לא נחתם חוזה עד היום.
ערן חיימוביץ: לא נחתם הסכם כי אני לא חתמתי עליו.
ערן חיימוביץ: לא חתמתי עליו גם מכיוון שיש שם עז של 20 מיליון שקל - -
משה גפני: בסדר, אז נפתור את הבעיה של 20 מיליון שקל.
ערן חיימוביץ: שנית, אין התחייבות מפורשת לתאריך.
משה גפני: ערן, אתה מערב יותר מדי בעיות, מתחיל לכאוב לי הראש.
משה גפני: עזוב את המשקיעים – תבוא המדינה ותגיד, נתנו להם 170 מיליון שקל ונתנו להם עידוד השקעות הון ונתנו להם הרבה דברים.
משה גפני: הרי אני יודע מה יגידו, אז תעזוב את ההיסטוריה.
ערן חיימוביץ: אני עוזב, אני עוזב.
משה גפני: אנחנו נמצאים היום לפני יום כיפור תשע"ג שזה יוצא למניינם, 2012.
משה גפני: אני שואל אותך שאלה: חותמים עכשיו הסכם.
משה גפני: לא היה קודם.
משה גפני: שוקי שטרן יחתום, נכון?
ערן חיימוביץ: חברת נתיבי גז תחתום איתו הסכם.
משה גפני: התבלבלתי, בסדר.
משה גפני: נתיבי גז תחתום איתו הסכם.
משה גפני: חותמים הסכם, ואתה לא משלם את 20 מיליון השקלים.
משה גפני: החברה לא משלמת, אמר לך המנכ"ל.
משה גפני: עליי, נסתדר עם העניין הזה – לא משלמים כסף.
משה גפני: ב-2014 יהיה צינור גז.
משה גפני: יש כבר במקומות אחרים בארץ, בפריפריה, זה הולך ומתקדם.
משה גפני: דיברתי לפני הישיבה הזאת עם בעלי מפעלים שהתלוננו כמו מפעל "פניציה".
משה גפני: הם אומרים, זה מתקדם.
משה גפני: אם אמרו לי, אל תגיד את זה, אבל לא התאפקתי – אמרתי.
משה גפני: בגלל שגם הם חשדניים.
משה גפני: אבל זה מתקדם.
משה גפני: אז איפה הבעיה?
משה גפני: יש חוזה, משלמים את צינור הגז.
משה גפני: משלמים את זה, אתם לא תצטרכו לשלם.
משה גפני: אל תכבו את התנור.
ערן חיימוביץ: אני לא מבין מה הבעיה.
ערן חיימוביץ: רק הפער בעלות האנרגיה ב"פניציה" בין המזוט לגז הטבעי מתבטא ב-1.3 מיליון דולר בחודש, ומכיוון שהנזק המצטבר הוא כל כך גדול אנחנו חייבים ודאות של התאריך הזה.
ערן חיימוביץ: אם אין ודאות, בהסכם של נתיבי גז כתוב שיש חלון של 4-3 חודשים, ואחרי החלון מקבלים איזשהו פיצוי מזערי למשך 140 יום.
ערן חיימוביץ: "פניציה" ומשקיע שרוצה לבוא חייב לגדר את הסיכון שלו, חייב להגיד, אני הולך להפסיד עד מתי?
משה גפני: משרד האוצר, במה אתם יכולים להתחייב בעניין הזה?
משה גפני: תגידו שאין לכם סמכות להגיד, זה גם בסדר.
משה גפני: אני אביא את שר האוצר, העברנו לו היום חוק.
אורן משה: אם אנחנו מדברים על מועד הגעת הצינור אני לא יכול להגיד מעבר למה שאמר מנכ"ל משרד האנרגיה.
אורן משה: היכולת של הממשלה לשנות את לוחות הזמנים זה לא משהו בשליטה.
אורן משה: לגבי לוחות הזמנים, להתחייב לכך שתוך 20 חודשים מהיום יהיה צינור – אני בפירוש לא יודע.
אורן משה: אם מישהו אחר יודע זה כמובן ישמח אותי.
פניה קירשנבאום: מי חתום עם החוזה של נתיבי גז שבאמת יעבירו את הצינור הזה?
אורן משה: החברה מול נתיבי גז חותמים על הסכם.
פניה קירשנבאום: אבל נתיבי גז היא לא חברה ממשלתית?
פניה קירשנבאום: מישהו צריך להיות ערב לכך שחברה ממשלתית מספקת את השירות.
יאיר זילברשטיין: - - - שלא עומדים כי לא היה אפשר לבצע את זה.
עתניאל שנלר: איחרו שלושה חודשים – האם האוצר מסוגל לתת ערבות לשלושה חודשים?
עתניאל שנלר: זה מה שמעניין- -
אבישי ברוורמן: גפני, אתה שם לב - - -
יאיר זילברשטיין: אני שפחות מכיר את הנושא אני שואל את שאול.
יאיר זילברשטיין: בגדול הם לא יעמדו מכיוון שהם התעצלו ולא יבצעו את תפקידם בזמן או בגלל דברים אחרים – סטטוטוריקה, עתירות של בעלי קרקע או סיבות אחרות.
משה גפני: רגע, רגע, את הדיונים תעשו בממשלה.
משה גפני: אני רוצה לדעת, מי אחראי על כך שזה יהיה בזמן?
לאון פרץ: יש חוזה מסחרי שאמור להיחתם בין נתיבי גז לבין המפעל, והיה טוב יותר לו היה נחתם כבר לפני חצי שנה, אולי גם יותר.
לאון פרץ: כדאי לשאול את מפעל "פניציה".
לאון פרץ: יש כל האישורים הסטטוטוריים, כולל קרקעות, כולל הכול.
משה גפני: אם חותמים עכשיו הסכם, עומדים בתאריך?
לאון פרץ: יש התחייבות מסחרית, וכמובן יש כאן ביצוע, וזה לא יכול להיעשות בהינף יד.
לאון פרץ: יש בעלי מקרקעין שנכנסים למקרקעין שלהם.
לאון פרץ: עד היום עברנו את כל המקרקעין; נתיבי גז עברו 450 קילומטר של קווי הולכה ועברו את כולם.
לאון פרץ: אבל כולנו יודעים שגם היה סיפור באדמות הצפון שהתעכב מעל שנתיים חיבור של צרכנים אחרים כתוצאה מכך שהצינור לא הוקם בגלל התנגדות של בעלי מקרקעין.
לאון פרץ: היה מקרה כזה, ואני מקווה שהוא לא יחזור על עצמו.
לאון פרץ: אבל אם נתיבי גז תעשה את כל הפעילות הנכונה - -
שכיב מוראד שנאן: זה יחזור על עצמו כי מי שהיה צריך הונה את בעלי הקרקעות שאתה מדבר עליהן.
שכיב מוראד שנאן: עד היום לא פתרו איתם את הבעיה.
שכיב מוראד שנאן: אל תחשוב שזה לא יחזור על עצמו, ואם אתה חושב שזאת הדרך אז אל תתחייב.
לאון פרץ: חבר הכנסת שנאן הציג חלק מהבעיה בהתחייבות של נתיבי גז.