GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: הם לא רלבנטיים בעניין הזה, עם כל הכבוד להם.
משה גפני: זאת החלטה של הממשלה, של הנבחרים, שהם לא מעזים לקבל החלטה.
משה גפני: או ליישוב שלמישהו יש - - -
שכיב מוראד שנאן: ומי משלם את המחיר של זה?
משה גפני: אותם ישובים שעליהם אתה מדבר.
שכיב מוראד שנאן: אותם ישובים שאני מדבר.
משה גפני: אבל זה ממש לא הם.
שכיב מוראד שנאן: אז למה אני צריך היום לעבור על זה לסדר היום?
משה גפני: אתה לא צריך לעבור לסדר היום.
משה גפני: אבל בניגוד לך, לי לא היו בכלל שרים בממשלה.
משה גפני: לך היו.
שכיב מוראד שנאן: - - - מה שהיה לי, היה גם שלך.
עתניאל שנלר: הכול היה - - -
שכיב מוראד שנאן: אז מה?
עתניאל שנלר: - - -
משה גפני: לא היה אומץ.
משה גפני: באמת, אני אומר לך, זה ממש - - -
שכיב מוראד שנאן: אתם מקליטים, נכון?
שכיב מוראד שנאן: - - -
משה גפני: לא, לא, לא, לא צריך להקליט אפילו.
שכיב מוראד שנאן: תקליטו.
משה גפני: מה היה בוועדת הכספים?
משה גפני: ישבו החברים, וכל אחד הוסיף את היישוב שהוא רצה להוסיף, והתוצאה הייתה תוצאה רעה.
שכיב מוראד שנאן: מה צריך לעשות אם הממשלה לא עושה?
שכיב מוראד שנאן: אני הגשתי הצעת חוק.
משה גפני: להעביר אותו.
שכיב מוראד שנאן: איך אני אעביר אותו?
משה גפני: אתה צריך להעביר אותו.
שכיב מוראד שנאן: בכנסת הבאה.
משה גפני: בכנסת הבאה.
שכיב מוראד שנאן: אבל צריך לרשום את בפרוטוקול בצורה חד-משמעית - - -
משה גפני: אנחנו דורשים מהממשלה, חד-משמעית, לגמור את העניין הזה.
משה גפני: זה ביזיון.
משה גפני: זה דבר שאסור שהוא יימשך.
משה גפני: הוא חייב להיגמר.
משה גפני: אנחנו אמרנו את זה מספר פעמים, והממשלה התחייבה לנו שהיא תעשה את זה.
משה גפני: היא עדיין לא עשתה.
משה גפני: וזה באמת חמור מאוד.
שכיב מוראד שנאן: אם את החלטת בג"ץ לא מכבדים, אז מה נשאר?
משה גפני: כן, אדוני.
אמיר הלר: אם אפשר, אמיר הלר מהתאחדות בוני הארץ.
אמיר הלר: אם אפשר לפרוטוקול את ההתייחסות לגבי מקדמות תשלומי מס השבח שהוא לא דיבר עליהם.
שגית אפיק: הוא אמר שסעיף 38 לא יחול.
שגית אפיק: אם ב-1 לאפריל, נדמה לי שזה התאריך, - -
שגית אפיק: - - לא יגיעו לוועדה עם צו להאריך את המקדמות, אז המקדמות, מסתיימת תחולתן במועד הזה.
אמיר הלר: תודה.
משה גפני: כן מר חזקיה ישראל, בקצרה.
חזקיה ישראל: אני - - - רק אם אפשר לזרז את הטיפול, מאחר ומדובר במשכורות של עובדים, אז אם ניתן לזרז את הטיפול בעניין הזה של הבאת הצו החדש שנוכל לדעת בוודאות.
שגית אפיק: החודשים הקרובים, יש לך כבר ודאות לנוכח סעיף 38.
שגית אפיק: אבל לגבי כל שנת מס - - -
חזקיה ישראל: כן, אבל יש שם סכומים.
חזקיה ישראל: זה זיכוי.
חזקיה ישראל: צריך לעדכן את הסכומים של העדכון.
משה גפני: הוא מדבר על המקורות?
משה גפני: עורכת-הדין ליאת גרבר עושה ככה עם הראש.
חיזקיה ישראל: בהנחה שזו לא עווית.
ליאת גרבר: לא, - - -
משה גפני: בקשתך התקבלה, והם כנראה מביאים צו.
משה גפני: לפני שאני רוצה מילה, מר צחי דוד פה?
קריאה: הוא היה פה.
קריאה: - - - לקרוא לו.
קריאה: לקרוא לו?
משה גפני: כן, תקרא לו.
אלעזר במברגר: אני אקרא לו, אבל עוד התייחסות אחת של משרד האוצר.
אלעזר במברגר: בנושא חוק הלוואות לדיור, כדי להשלים את המעגל מהדיון הקודם.
אלעזר במברגר: בדיון הקודם הצגנו עמדה זהירה.
אלעזר במברגר: אמרנו שלטעמנו חוק הלוואות לדיור, תוקפו מוארך.
אלעזר במברגר: אלא שעדיין לא הצגנו את העמדה ליועץ המשפטי לממשלה, ולכן הצגנו אותה בזהירות המחויבת.
אלעזר במברגר: אמרנו שנעשה את הדיון.
אלעזר במברגר: אז אני רק סוגר את העניין.
אלעזר במברגר: זו עמדתנו.
אלעזר במברגר: עמדתנו גובתה על-ידי היועץ המשפטי לממשלה, ולכן מהבחינה הזאת אנחנו מתואמים.
שגית אפיק: היא גובתה כחלק מפרשנות כוללת של היועץ המשפטי לממשלה, ולא - - -
אייל זנדברג: אני לא מוכן לקבל את ההערה הזאת, כי לא נדברנו עליה קודם.
אייל זנדברג: אבל היו נימוקים, שאנחנו קיבלנו, שלא נדברנו עליהם, ואני לא יכול לומר שזה יהיה נכון שהעמדה גובתה, אלא התוצאה היא כפי שאנחנו אמרנו.
אייל זנדברג: מחלוקת שלא צריך להעלות אותה על השולחן.
אייל זנדברג: לא הייתי מעלה את זה כך.
אלעזר במברגר: התוצאה היא, כמובן שהעמדה אחידה במובן הזה של חוק הלוואות לדיור.
אייל זנדברג: היא לא יכולה להיות שונה משזו עמדה של היועץ המשפטי לממשלה.
אייל זנדברג: אני לא מבין את ההערה הזאת, אני חייב להודות.
אלעזר במברגר: עכשיו אני מבקש ממר צחי דוד.
אייל זנדברג: אין ויכוח.
אייל זנדברג: אני לא מצליח להבין את ההערה הזאת.
אלעזר במברגר: אני גם לא הבנתי את ההערה שלך.
אלעזר במברגר: העמדה שלנו אינה על דעתכם?
אלעזר במברגר: אתם חושבים אחרת?
אייל זנדברג: יש עמדה של היועץ המשפטי לממשלה, ולכן אין עמדה נפרדת.
משה גפני: עורך-הדין אלעזר במברגר, נכון?
משה גפני: עזוב את הדיון הזה.
משה גפני: מר צחי דוד, בבקשה, לגבי הנושא של ההלוואות לדיור.
צחי דוד: כן, ביקשתם נתונים לגבי - - -
צחי דוד: אני מזכיר: הוראת השעה של תיקון הריבית בחוק ההלוואות לדיור מ-4% ל-3% מחייבת אותנו לדווח, ונתבקשנו לתת את הדיווח על מימוש ההלוואות, כולל בפן התקציבי.
צחי דוד: יש מגבלה תקציבית בהוראת השעה.
צחי דוד: הנתונים הם כלהלן: בשנת 2012, במסגרת הלוואות שניתנו בריבית של 3%, נטלו הלוואות בריבית זו 3,800 זכאים.
צחי דוד: להשוואה, בשנת 2010 נטלו - - -
צחי דוד: בהשוואה, אני אומר, בשנת 2010 נטלו 2,400 זכאים.
צחי דוד: בשנת 2011 נטלו 1,200 זכאים.
שגית אפיק: 1,200 בשנת 2011?
צחי דוד: ב-2011.
צחי דוד: 2011 היא שנה חריגה כלפי מטה בדברים שלאו דווקא קשורים - - -
קריאה: שלושה.
משה גפני: רק רגע, שנייה, אנחנו אוהבים את החריגות.
משה גפני: מה היה בשנת 2009?
צחי דוד: לא הבאתי איתי, סליחה.
שגית אפיק: 2010.
צחי דוד: בשנת 2010 היו 2,400.
משה גפני: 2,400.
משה גפני: כמה בשנת 2011?
צחי דוד: 1,200.
משה גפני: 1,200 בשנת 2011.
משה גפני: למה לקחו כל-כך מעט?
משה גפני: יש מצוקת דיור, למה לא לקחו הלוואות?
צחי דוד: אני מזכיר לך: הייתה מחאה חברתית, והייתה סטגנציה בשוק הדיור.
צחי דוד: הייתה רכישה מופחתת של - - -
משה גפני: ולא לקחו בגלל שזה היה גם אטרקטיבי.
משה גפני: מה היה בשנת 2012, אחרי שעשינו את החוק?
צחי דוד: בין היתר, החוק – 3,834.
משה גפני: והשנה לא הסתיימה.
צחי דוד: 11 חודשים, כן.
משה גפני: זאת אומרת, זה יעבור את ה-4,000.
צחי דוד: אני מניח.
צחי דוד: כן, יכול להיות.
משה גפני: זאת אומרת, בשנת 2012, בעקבות חקיקת החוק, זה פי שלושה משנת 2011.
צחי דוד: בין היתר, חקיקת החוק.
צחי דוד: יש עלייה - - -
משה גפני: - - שלחו לוויין לחלל.
משה גפני: מה עוד היה בשנת 2012 שאנחנו לא יודעים עליו?
צחי דוד: ביחס לשנת 2011, עלייה משמעותית בפעילות בשוק.
צחי דוד: עכשיו לגבי הנתונים הכספיים.
צחי דוד: לגבי הדיווח הכספי:
צחי דוד: עלות החוק עד כה – הלוואות שניתנו ממקור ממשלתי – עלות החוק עד כה היא 20.4 מיליון שקל.
צחי דוד: לגבי עלות ההלוואות שניתנו ממקורות בנקאיים – זה אומדן, כי עוד לא קיבלנו את כל הדיווחים מהבנקים, לכן ביצענו אומדן.
צחי דוד: אם יש סטייה מסוימת, התנצלותי – העלות היא 27 מיליון שקל.
צחי דוד: סך-הכול, 47.5 מיליון שקל.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו עדיין לא נמצאים במגבלת התקציב.
צחי דוד: - - -.
משה גפני: קודם-כל, אני מודה לך על הנתונים.
משה גפני: מה שמתברר באופן חד-משמעי, שהחוק הזה של ההלוואות לדיור שבהם ההלוואה שמקבלים זכאי משרד הבינוי והשיכון, במאבק להגיע לדירה, היה מאוד אטרקטיבי.
משה גפני: זאת אומרת, הנתונים הם חד-משמעיים וברורים לחלוטין, שמאז שהחוק הזה נחקק ההלוואות לדיור הפכו להיות אטרקטיביות.
משה גפני: זה חד-משמעי מבחינת ההסתכלות המקצועית, חד-משמעית.
משה גפני: אין נתון אחר שקרה, מעבר לנושא של הפעילות בשוק הדיור.
משה גפני: השאלה - - -
צחי דוד: עוד נתון זה הוראות בנק ישראל שהגבילו נטילת הלוואות בריבית משתנה.
משה גפני: הכול ידוע וברור, שהמציאות הזאת, כל עוד שלא הוכח אחרת, המציאות הזאת, כל עוד שהחוק בתוקפו, אנשים לוקחים יותר הלוואות ורוכשים.
משה גפני: יכולים להגיע יותר בקלות לדירה.
משה גפני: והוויכוח עם בנק ישראל, כבר דיברנו עליו.
משה גפני: גם היה בפעם הקודמת, הוא לא רלבנטי לענייננו.
משה גפני: אני מבקש מהממשלה לשקול מחדש את מגבלת התקציב.
משה גפני: זה לא קשור לסעיף 38.
משה גפני: מכיוון שיש מאבק, גם של הממשלה בנושא של הדיור, זה פיתרון אטרקטיבי, ברור.
משה גפני: אין לגביו ספקות.
משה גפני: יש ספקות לגבי פטור ממס שבח, לגבי העלאת מס רכישה, לגבי הפטישים והמנופים שהביאו.
משה גפני: אף-אחד לא הוכיח שזה אכן שינה את המצב בשוק הדיור.
משה גפני: זה חוק שהוכיח ששינה את המצב בשוק הדיור.
משה גפני: אני מודה לממשלה ואני מודה למשרד המשפטים ואני מודה ליועצת המשפטית של הוועדה, שגם עבדה פה מאוד קשה.
משה גפני: ואני מודה לוועדת הכספים שהעלתה את הנושא על סדר היום.
משה גפני: אני חושב שזה היה קטלי
משה גפני: ז
משה גפני: אטור מאוד משמעותי בעניין של להגיע לפיתרון, לפחות מול הציבור.
משה גפני: אני גם דיברתי עם מנכ"ל משרד האוצר, עם מר דורון כהן, שנמצא פה בשביל הנושא של החשמל, אבל אני משתף אותך בהצלחה של העניין הזה.
משה גפני: אני רואה בזה הצלחה ציבורית מאוד משמעותית.
משה גפני: אני חושב שהאנשים יוצאים מהאי-ודאות, עכשיו במיוחד כשאני מקווה שגם ייצא התאריך העברי, אז אנשים יידעו עד מתי זה מוארך.
משה גפני: תודה רבה על הדיון הזה.
משה גפני: תודה רבה לכולם, ותודה רבה ליועצת המשפטית.
ציון פיניאן: טוב, אני מצטער – אני פותח את הישיבה ובד בבד אני גם סוגר את הישיבה.
ציון פיניאן: ישנם כללים שצריך לכבד אותם ואני רואה שהכללים האלה לא מכובדים, אז אני דוחה את הישיבה.
מירי רגב: תסגור את זה.
ציון פיניאן: תודה רבה והישיבה נעולה.
משה גפני: אנחנו ממשיכים את הדיון מאתמול בסעיף 4 בסדר היום הקיים והנושא שעל סדר היום הוא הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 188) (תרומה למוסד ציבורי), התשע"ב-2011.
משה גפני: הצעת החוק הזאת, אתמול החלטנו לפצל.
משה גפני: להצעת החוק יש שלושה חלקים עיקריים.
משה גפני: החלק האחד, אותו פיצלנו ועליו אנחנו לא דנים – נדון עליו בעזרת השם או בזמן הפגרה או אחרי הפגרה כי זה תלוי גם בממשלה וגם בנו – הוא החלק הזה של הסמכויות, בידי מי הן נמצאות ועל פי איזה קריטריונים ניתנים האישורים.
משה גפני: זה דיון יותר ארוך ויותר מעמיק.
משה גפני: אנחנו לא יכולים לסיים את הדיון הזה לפני תום המושב הנוכחי של הכנסת.
משה גפני: לכן החלטנו לפצל אותו ולא דנים עליו עכשיו.
משה גפני: יש שני דברים בהם דנו אתמול כאשר האחד הוא גובה הסכום - גם הרצפה וגם התקרה – שאפשר לבקש עליו את ההנחה או את הפטור ממס לפי סעיף 46.
משה גפני: לגביה רצפה לא הייתה בעיה.
משה גפני: רשות המסים הציעה את הרצפה וגם יהודה אתמול סיפר לנו את מה שראינו בעיתונים, שהמעביד יכול במהלך די מסודר לבקש מהעובדים שלו והעובדים שלו יכולים לבקש ממנו להעביר את זה בסכומים הנמוכים יותר.
משה גפני: אפשר להעביר תרומה למוסד ציבורי, שזה דבר חשוב ומבורך.
משה גפני: אני טענתי שהיות ובשעתו הייתה קפיצה מארבעה ומשהו מיליון ל-7.7 או 7.8 מיליון, אמרתי שעכשיו שנאשר את החוק, נניח נאשר את מה שקיים, אני לא מסכים לעניין הזה כי עם איזו בשורה אני מגיע?
משה גפני: אני ביקשתי תשעה מיליון וקודם הודיע לי יהודה מונסנגו שהוא מסכיך לכך.
משה גפני: זאת התקדמות במערכת המשאים והמתנים בינינו.
יהודה מונסנגו: זה בכפוף לכך שנראה שהכל עובר בסדר.
יהודה מונסנגו: כנראה אני לא מבין בזה.
משה גפני: החלק השני היה המועדים.
משה גפני: אני אמרתי שעד סוף שנת 2013, אין מה לדבר.
משה גפני: מדובר על עמותות היסטוריות.
משה גפני: יש כאן תהליך של חמישה מועדים כאשר הראשון שבהם הוא 2013 וכן הלאה, 2014, 2015 וכולי.
משה גפני: אני אמרתי שזה פשוט לא יכול להיות.
משה גפני: היה לנו דיון על מתי מתחיל המועד הראשון והסכמנו שהמועד הראשון יהיה בסוף 2014 וכולם יזוזו.
משה גפני: סוף 2014, סוף 2015, סוף 2016, סוף 2017 וסוף 2018.
משה גפני: על זה הגענו להסכמה.
משה גפני: טענתי שמדובר על עמותות היסטוריות שבעצם יש להן אישור לנצח - אנחנו מקשים עליהן עכשיו – והן הגישו את הבקשה בזמן, לפי המועדים שנקבעו על ידי המנהל אבל אין מספיק כוח אדם ולכן לא מתקבל האישור בזמן.
משה גפני: הרי יש כאן תוספת של ארבעים אחוזים עמותות חדשות שצריכות לקבל חידוש.
משה גפני: אגב, החידוש הוא לא בקשה חדשה אלא העמותה קיימת כמו כל עמותה שיש לה אישור וצריך לחדש אותה על פי כל הכללים שיש בחידוש רגיל של עמותה מתפקדת.
משה גפני: אמרתי שהעמותה הגישה בזמן, לפי המועד שקבע המנהל ולפי החוק אבל מאחר שאין להם תוספת של כוח אדם, בגלל שהעומס הוא גדול ובגלל כל מיני סיבות אחרות, הוא לא נותן לה את האישור בזמן.
משה גפני: על פי הצעת החוק הקיימת, טענתי אתמול, שבעצם הרישיון של אותה עמותה פג, האישור פג מכיוון ששום יועץ משפטי ואף יועצת משפטית לא תוכל לתת אישור לדבר כזה.
משה גפני: לא יכולים ללכת נגד החוק.
משה גפני: אז הייתה הצעה שבדיעבד הסכמתי לה.
משה גפני: את יכולה להקריא את הנוסח?
שגית אפיק: "המנהל יאריך את תוקף הקביעה של מוסד ציבורי כאמור בסעיף קטן (ב) שהגיש בקשה להארכה כאמור ובלבד שהמוסד הציבורי הגיש בקשה לחידוש הקביעה לפני תום המועדים החלים לגביו כאמור בסעיף קטן (ב) והטיפול בבקשה האמורה טרם הסתיים.
שגית אפיק: עד להחלטה בבקשה תעמוד הקביעה בתוקפה".
שגית אפיק: כלומר, המוסד הציבורי יצטרך להגיש את הבקשה לחידוש הקביעה לפני תום המועדים החלים לגביו, סוף 2014-2017, לפי איפה שהוא נכנס, כאשר אחרי שהוא הגיש בקשה כזאת, הוא יהיה רשאי גם להגיש בקשה להארכת המועד.
שגית אפיק: ככל שהוא יגיש בקשה להארכת המועד ליהודה, יהודה יאריך את המועד.
יהודה מונסנגו: אם לא סיימתי את הטיפול בבקשה.
שגית אפיק: אם לא סיימת את הטיפול בבקשה.
שגית אפיק: אם סיימת את הטיפול בבקשה, אין צורך בהארכה.
יהודה מונסנגו: או שתהיה הארכה לשלוש שנים נוספות או שיהיה הליך של ביטול.
יהודה מונסנגו: מדברים על מצב שלא עמדנו בזמנים.
משה גפני: אני עמותה היסטורית שלפי המועד שלי אני צריך להגיש בסוף 2015.
משה גפני: אתה הודעת לי להגיש את הניירת שלושה חודשים קודם.
משה גפני: אני הגשתי את זה.
משה גפני: אתה צריך לתת מרווח זמן כדי שאני אוכל להגיש.
משה גפני: אתה בדקת ואמרת שאני לא בסדר ולכן אתה מבטל לי את הרישיון, כמו שאתה מבטל למישהו רגיל שצריך להאריך בשלוש שנים.
משה גפני: ביטלת.
משה גפני: אתה צריך לנמק, אני יכול לערער וכל ההליך הקיים.
משה גפני: או שבדקת, ראית שהכל בסדר ונתת לי אישור.
משה גפני: על זה לא דיבר הכתוב.
משה גפני: הנושא הוא החשש שלנו שאנחנו בעצם עושים משהו חדש כאשר בחקיקה ראשית קובעים מועד ואתה לא הספקת לבדוק את הניירת שלי.
משה גפני: לא אתה, הבא אחריך.
משה גפני: אתה איש חרוץ אבל הבא אחריך עצלן.
משה גפני: יש אנשים בממשלה – אני לא אומר כלל, אבל יש – שהם עצלנים.
משה גפני: אני כמובן לא אומר שמות.
משה גפני: יש כאלה שהייתי גם מעדיף שיהיו עצלנים.
משה גפני: משום מה לא הספקת ואז החוק אומר – החוק שאנחנו הולכים לעשות אותו – שבטל הרישיון, בטל האישור.
משה גפני: מה פשעי ומה חטאי?
משה גפני: הגשתי את הכול בזמן.
אורי אריאל: לכמה שנים האישור?
משה גפני: לשלוש שנים.
אורי אריאל: אם החוק מתקבל זה יהיה מעכשיו עד 2015?
משה גפני: לא, הוא מדבר על העמותות ההיסטוריות.
שגית אפיק: עמותות שקיבלו אישורים לפני 1982 והאישורים שלהם בעצם לא מוגבלים בזמן.
ישראל מלאכי: מה קורה עם האישורים עד 2020?
יהודה מונסנגו: אלה האישורים ההיסטוריים אלא שבמחשב אי אפשר לכתוב אין סוף.
יהודה מונסנגו: זה עניין טכני.
ישראל מלאכי: יש הרבה עמותות עם אישור ניהול תקין .
יהודה מונסנגו: אלה האישורים ההיסטוריים.
ישראל מלאכי: זאת לא תשובה.
ישראל מלאכי: עמותה שמחזיקה היום אישור עד 2020.
יהודה מונסנגו: אני מסביר לך.
יהודה מונסנגו: היא מחזיקה אישור עד לביטולו.
משה גפני: אלה העמותות ההיסטוריות.
ישראל מלאכי: זה משהו אחר.
יהודה מונסנגו: לא.
יהודה מונסנגו: זה לא משהו אחר.
יהודה מונסנגו: למה אתה אומר את זה?
יהודה מונסנגו: אלה אישורים היסטוריים.
משה גפני: יש עמותה שלא כתוב לה 2020?
ישראל מלאכי: כן.
ישראל מלאכי: הרבה עמותות.
משה גפני: מה כתוב להן?
ישראל מלאכי: עד ביטולו.
משה גפני: למי כתוב 2020?
יהודה מונסנגו: אני אסביר.
יהודה מונסנגו: האישורים ההיסטוריים הם אישורים שקיבלו 46 עד שנת 1991.
יהודה מונסנגו: במחשב אי אפשר לכתוב עד אין סוף.
יהודה מונסנגו: בשעתו, כשהתחילה רשות המסים לעבוד עם מחשבים, רשמו את האישור ההיסטורי שהוא עד לביטולו, רשמו אותו עד 2010.
יהודה מונסנגו: הגענו ל-2010 ואף אחד לא טיפל באישורים ההיסטוריים.
יהודה מונסנגו: בא מי שבא וגם ביקר אותנו בנושא הזה, ואני לא אומר מי זה כי אתה לא אוהב שאני אומר את זה, וכרגע עדכנו.
משה גפני: אישרנו לו מנכ"ל היום.
יהודה מונסנגו: עדכנו את זה ל-2020.
אורי אריאל: מה פתאום אתם מאשרים כאן את מנכ"ל מבקר המדינה?
אורי אריאל: זה סדר טוב הדבר הזה?
משה גפני: אנחנו ועדת שירות.
ישראל מלאכי: ברגע שפיצלת, אין סמכויות לבטל.
יהודה מונסנגו: זה לא מוגבל בזמן.
אורי אריאל: יהודה, יוגשו בג"צים.
יהודה מונסנגו: הם מחזיקים ביד אישור שהוא עד לביטולו.
אורי אריאל: אבל אתה לא יכול לקחת לי אישור.
יהודה מונסנגו: אנחנו כבר לא שם.
יהודה מונסנגו: אנחנו במצב שהסכמנו, אני מקווה שנסכים, לקטימת האישורים ההיסטוריים כי נוצר מצב שהוא לא שוויוני.
יהודה מונסנגו: נוצר מצב שמחצית מהעמותות בעצם מחזיקות אישורים שעד ששר האוצר לא בא ובאקט מינהלי ביטל, קטם את תוקף האישור הזה, האישור הזה בתוקף.
יהודה מונסנגו: לעומת זאת, משנת 1991 ואילך כל מי שקיבל אישור 46 הוא עד לשלוש שנים.
יהודה מונסנגו: לכן נוצר מצב שהוא לא שוויוני, הוא לא נכון והוא לא בריא.
אורי אריאל: אני בעל עמותה, אני אלך לבג"ץ.
אורי אריאל: מה פתאום אתם מושכים לי בצורה כזאת את האישור?
שגית אפיק: אני לא מבינה איך עשית עד 2020.
שגית אפיק: כאילו החוק נתן להם את זה לנצח.
יהודה מונסנגו: זה רישום טכני.
שגית אפיק: אני רוצה להבין.
שגית אפיק: 2020 הוא תאריך פיקטיבי ולמעשה גם ב-2021, אלמלא החקיקה הזאת שעוברת כאן היום, אין לנו את הצעת החוק הזאת, אתה מאריך להם את זה עד 2700.
יהודה מונסנגו: בוודאי.
יהודה מונסנגו: אם אני רואה שקיבלתי את האישור לפני 1991, מבחינתי זה אומר שאתה מחזיק באישור שכל עוד הוא לא בוטל באקט, הוא לנצח.
יהודה מונסנגו: זה שזה רשום במחשב עד 2020, זה עניין טכני.
יהודה מונסנגו: אם הייתי היום ב-2020 ולא היינו עם תיקון החקיקה הזה, הייתי מאריך את זה הלאה.
יהודה מונסנגו: זה עניין טכני לחלוטין.
ישראל מלאכי: במשרדי העמותה שהוא הנפיק, אתה לא רצית להנפיק.
יהודה מונסנגו: מה לא רציתי להנפיק?
יהודה מונסנגו: על מה אתה מדבר?
ישראל מלאכי: לא רצית להנפיק אישורים על ביטול.
יהודה מונסנגו: זה לא נכון.
ישראל מלאכי: זה כן נכון.
יהודה מונסנגו: מה אתה אומר לי?
ישראל מלאכי: יש הרבה מאוד עמותות היסטוריות שלא הנפקת להן.
ישראל מלאכי: אתה יכול להגיד לכמה עמותות הנפקת, מתוך ה-1,930?
ישראל מלאכי: לכמה עמותות יש עד 2020?
יהודה מונסנגו: אני חוזר ואומר לך שוב.
יהודה מונסנגו: אם עמותה באה ואומרת לי שהיא איבדה את האישור ההיסטורי שלה שהיא קיבלה בשנת 1990, אם מישהו פונה אלי, אני מנפיק לו אישור חדש ידני.
ישראל מלאכי: רק מי שאיבד?
יהודה מונסנגו: אם מישהו פונה אלי, אני מנפיק לו אישור חדש ידני.
ישראל מלאכי: אתה חתום.
יהודה מונסנגו: אני חותם עליו.
ישראל מלאכי: אז עכשיו אתה לוקח לו את ההיתר.
יהודה מונסנגו: אני לא לוקח לו את ההיתר.
יהודה מונסנגו: אני חוזר ומצהיר כאן שהאישור, כל עוד הוא לא בוטל, הוא יכול להיות מבוטל אך ורק על ידי החוק הזה.
ישראל מלאכי: זה מה שאני אומר.
יהודה מונסנגו: אתה מעורר בעיות שלא קיימות.
שגית אפיק: ברגע שמתקנים כאן את החקיקה, ממילא יהיו קבועים חדשים כך שזה לא משנה מה היה להם או לא היה להם ביד.
אורי אריאל: אתה חייב בהוראות מעבר לתת להם שמונה שנים.
משה גפני: מה שמלאכי מעיר, הוא מעיר הערה נכונה, אבל אנחנו הסכמנו לעיקרון שהעמותות ההיסטוריות בתהליך של כמה שנים, של חמש שנים, שיתחיל מסוף 2014 עם הסייגים שקבענו.
אורי אריאל: מ-2014, חמש שנים תהליך?
משה גפני: זה חמש שנים.
משה גפני: זה חמש שנים עד 2018.
משה גפני: זה בתהליך מדורג.
שגית אפיק: זה מחולק לחמש קבוצות.
משה גפני: אני מבקש שאלה שקיבלו רישיון עד 2020, שהם יהיו האחרונים.
משה גפני: יהודה, אני הבנתי, לא ידעתי קודם שזה קיים.
יהודה מונסנגו: אין לזה משמעות.
משה גפני: מה פירוש אין משמעות?
משה גפני: לי יש רישיון שלך ביד, יש לי אישור שהוא תקף עד 2020 ואתה צריך להגיד לי למה אתה שינית אותו.
יהודה מונסנגו: הוא לא תקף עד 2020.
משה גפני: כך כתבת לי.
יהודה מונסנגו: אני לא יכול לרשום במחשב.
יהודה מונסנגו: אין לי בעיה גם לכתוב עד 2100.
משה גפני: אתה לא יכול לכתוב.
יהודה מונסנגו: במחשב אני כן יכול.
יהודה מונסנגו: יש פער בין המצב המשפטי לבין מה שכתוב במחשב.
משה גפני: הוויכוח לא קיים.
משה גפני: אני מציע שתרדו מהעניין הזה.
משה גפני: אפשר להתעקש על זה עכשיו, אין בעיה, נתחיל להתקשקש עם החוק כשאנחנו נמצאים במצב שבו בסופו של דבר מדובר על העמותות ההיסטוריות שנכנסות להילוך הזה של מתן רישיון.
משה גפני: אי אפשר יהיה להחזיק את זה לאורך זמן כאשר יהיה הבדל בינן לבין העמותות הרגילות.
אורי אריאל: לא שמעתי שיהודה מקבל את הצעתך.
משה גפני: תכף נגיע לזה, אבל קודם כל אני רוצה להסביר את העיקרון.
משה גפני: אנחנו עומדים כאן במצב של חקיקה והחקיקה הזאת יכולה לא להיות מאושרת במושב הזה.
אורי אריאל: אתה מזדרז עם זה?
משה גפני: מה זה אני מזדרז?
אורי אריאל: תצמיד את זה לחוק ששינסקי.
משה גפני: אתה לא היית אתמול.
משה גפני: אני מנהל כאן דיונים כבר שלושה או ארבעה חודשים.
משה גפני: המשמעות של העניין היא שאם מישהו תורם לך – מה הסכום המרבי היום?
אוריאל לדרברג: לפי הוראות שעה זה שבע.
משה גפני: איפה הוראת השעה שלך?
שגית אפיק: הוראת השעה פקעה ב-2010.
אוריאל לדרברג: חמש ומשהו.
שגית אפיק: 4,700.
אוריאל לדרברג: עם ההצמדה זה מגיע לחמש ומשהו.
משה גפני: זה 4,820.
משה גפני: המשמעות של העניין היא שכל התרומות האלה, אתה נשאר אתן בלי כלום.
אורי אריאל: אני חושב שאני מתחיל לקנא בך.
אורי אריאל: כמה תורמים מעל חמישה מיליון?
משה גפני: יש תורמים כאלה.
משה גפני: אנשים פנו.
משה גפני: הנה, תשאל אותם.
משה גפני: מלאכי, תדע שאני יכול לעשות כל מה שעולה בדעתי.
משה גפני: אני יכול להעביר כאן מה שאני רוצה, אני יכול את הבניין הזה להרים עד לשמים ולהוריד אותו עד לארץ, הכול בסדר, אבל אנחנו חיים כאן כל הזמן בפשרות.
אורי אריאל: לכמה אתה מעלה את הסכום עכשיו?
משה גפני: לתשעה מיליון.
אורי אריאל: למה לא יהיה מניין?