GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: גם עם משרד הביטחון אולי נעשה משהו אחר: ישיבה מסודרת, נביא לפה את המפה של כל הדרום וכל יישוב מה המרחק שלו ונדון על כל היישובים ונגיד את האמת.
יצחק וקנין: ריבונו של עולם, חברים, אני יודע מה שאני אומר.
יצחק וקנין: אתם יודעים שאני צודק, שזו האמת.
יצחק וקנין: בואו נפתח את כל המפה ונשים פה את הכול.
יצחק וקנין: למה ניקח רק את שלושת היישובים האלה?
יצחק וקנין: אחר מהם לא צריך אותי בכלל, אבל השא – אולי יש עוד יישובים.
יצחק וקנין: אם אותם יישובים ילכו לבג"צ – מה תגידו לבג"צ על אותם יישובים?
יצחק וקנין: אני ממליץ, קודם כל, לקבל את ההחלטה לגבי היישוב שלומית ומיד להכניס אותו.
עתניאל שנלר: לא צריך לקבל החלטה – זה מובן מאליו.
יצחק וקנין: אבל זה רטרואקטיבית.
יצחק וקנין: צריכים הדברים להיאמר פה.
יצחק וקנין: לגבי שאר היישובים, אני לא יודע, צריכה להיות פה החלטה ברורה על פי קריטריונים ולא שרירותית, רבותי.
עתניאל שנלר: שנתיים או שנה?
יצחק וקנין: העניין של שנתיים – אני חושב שגם הסאגה הזאת שכל שנה מביאים לנו את הדבר הזה, יכול להיות שזה קשור לאותו מכלול שההנחות של כלל היישובים וזה צריך להיגמר בימים הקרובים.
יצחק וקנין: יכול להיות שלכן ההארכה היא לשנה ויכול להיות שזה מה שיגידו לנו בישיבה הבאה.
יצחק וקנין: אני חושב שצריך לאשר את הדברים.
ליאת גרבר: אנחנו אומרים את זה כבר עכשיו.
משה גפני: ליאת, ליאת, אנחנו כבר הפלגנו מעבר לזמן.
יצחק וקנין: רבותי, דעתי היא שכן צריך לאשר את זה לשנה ולהכניס את היישוב שלומית רטרואקטיבית ולגבי שאר היישובים שיביאו לפה דיון מסודר על כל יישובי העוטף וגם אותם יישובים שפונו מגוש קטיף.
יצחק וקנין: אני חושב שאנחנו נעשה עוול אם אנחנו נחליט החלטה שהיא לא תעמוד בפסיקת בג"צ.
משה גפני: סגן אלוף עדנה פרדו, תציגי את עמדת משרד הביטחון.
עדנה פרדו: עמיקם סבירסקי כתב מכתב מאוד נקודתי ומאוד חד משמעי.
עדנה פרדו: אני רוצה להקריא אותו כי לא לכולם יש את המכתב.
עדנה פרדו: הוא דיבר גם על היישוב נווה - -
שכיב מוראד שנאן: למה באמת אין לכולם?
משה גפני: זה לא הגיע לוועדה.
ליאת גרבר: גם לרשות המיסים הוא לא הגיע.
עדנה פרדו: - - גם היישוב נווה וגם על היישוב נצרים.
עדנה פרדו: על שלומית אני לא מדברת כי אני מבינה שהוא נמצא בטווח של שבעה קילומטרים וכלל המשתתפים מסכימים כולל רשות המיסים.
עדנה פרדו: יישובים אלה סובלים מבעיות ביטחון ואיומים, גם מגבול מצרים, ונמצאים בתחום הפוליגונים של ההתראות לירי רקטות מתחום רצועת עזה.
עדנה פרדו: שלושת היישובים נמצאים במתח ביטחוני רב שמשפיע מאוד על שגרת החיים היום-יומית ולכן אנחנו ממליצים להכיר בהם כיישובי ספר וגם לתת להם זכאות להטבות מס כיישובי עוטף עזה, קו עימות דרומי.
עדנה פרדו: אנחנו מלווים את כל יישובי עטוף עזה כיחידה להתיישבות עם כלל מרכיבי הביטחון יום-יום ומכירים את זה חלק מחברי הכנסת פה באופן אינטנסיבי.
עדנה פרדו: עמיקם, ראש היחידה, שהוציא את הנייר הזה הוציא אותו אחרי שיקולים ואחרי כל הבדיקות האפשריות - - -
יצחק וקנין: אין יישובים שסובלים במרחק תשעה קילומטרים?
יצחק וקנין: אני מצביע עכשיו אתך.
משה גפני: רגע, בסדר, נשאל אותה.
עתניאל שנלר: - - - רק קריטריון אחד, יש עוד קריטריונים.
עדנה פרדו: עמיקם הוציא את המכתב הזה אחרי כל הבדיקות המתבקשות.
עדנה פרדו: כל מסמך נוסף שתבקש הוועדה מאתנו להמציא ושקשור בשיקולים ביטחוניים, שקשור בבדיקה נוספת – אנחנו נמציא.
עדנה פרדו: שקשור בתיאום גם עם פיקוד העורף – אנחנו נציג בפניה באופן מפורט ככל שיידרש.
משה גפני: קודם כל, אני מודה לך.
משה גפני: הוועדה רוצה באופן פורמלי שתאמרי לנו, אני חושב שגם הכתובת שלכם היא שר האוצר מכיוון שאת ההחלטה, בסופו של דבר, אילו תקנות להביא לוועדה מקבל שר האוצר.
משה גפני: מאוד הייתי מבקש אם אתם יכולים להביא גם לשר האוצר וגם לוועדת הכספים: ראשית, לגבי המרחק של שלומית – איך נמדד המרחק הזה?
משה גפני: האם יש מחלוקת בעניין של המרחק?
משה גפני: אני לא סתם שואל את זה.
משה גפני: אני חושש מזה קצת.
משה גפני: יכול לבוא מישהו ולהגיד שהמרחק הוא יותר רחוק.
עדנה פרדו: המרחק שמוצע כאן הוא בדיוק אותו מרחק שנבדק בכל יישובי עוטף עזה.
משה גפני: בסדר, רק שתכתבו את זה.
משה גפני: תכתבו איך נקבע המרחק.
משה גפני: הדבר השני הוא לגבי שני היישובים האחרים: את השיקולים הביטחוניים – שזה מופיע בחוק – למה לפי דעתכם צריך להוסיף אותם?
משה גפני: והאם יש השלכת רוחב, כפי שהעלתה פה ליאת קודם, אם שני היישובים האלה מתווספים ליישובים נוספים?
משה גפני: אני לא בורח מהעניין ואני מבקש כמו שמופיע בחוק.
שגית אפיק: האם השיקולים הביטחוניים הם כאלה שמתקיימים גם ביישובי עוטף עזה בשל סמיכות לגדר המערכת?
משה גפני: זאת אומרת צמוד לחוק בגלל שעל זה אנחנו צריכים להצביע – זה הדבר הנוסף.
משה גפני: ספי אתה רוצה להוסיף משהו לפני שאני מסכם?
ספי זינגר: אני חושב שהשיקול העיקרי והמרכזי כן לאשר את זה לשנה זה פסיקת הבג"צ וההסדרה החקיקתית שתבוא לכנסת ולוועדת הכספים לכלל מטרת הטבות המס ליישובים.
ספי זינגר: אני מניח שהוועדה הזאת, כשזה יבוא – אולי גם בהצעת החוק – תשקול גם את השיקולים הביטחוניים וגם המקומות האלה יישקלו וייבדקו.
עתניאל שנלר: אם יהיה חוק חדש ממילא זה ייפול.
משה גפני: עתניאל – די.
משה גפני: ספי, בשביל מה אתה אומר?
משה גפני: עד עכשיו אמרת שיקולים משפטיים ועכשיו הצלחת לעצבן אותו.
משה גפני: אני רוצה לסכם את הדיון: אתה מייצג את הממשלה ובעניין הזה אני חושב שאתה היית צריך להגיד את הדברים.
משה גפני: את המשפט האחרון לא היית צריך להגיד בגלל שהממשלה לא באה בידיים נקיות, אין לה אומץ לבוא ולקבל החלטה על מפה של הטבות המס.
משה גפני: אין לה אומץ.
אורי אריאל: הממשלה שלנו?
משה גפני: הממשלה שלנו, שלכם – איפה אתם באיחוד הלאומי, הבית היהודי?
משה גפני: לא חשוב, לא חשוב, יש לכם שר בממשלה אחרי שהתאחדתם עם המפדל, יש לכם שר בממשלה.
עתניאל שנלר: אל תעשו פוליטיקה מהסוגיה הזאת.
משה גפני: ממש לא נעשה.
משה גפני: מה יש לנו לעשות?
משה גפני: מה, יש לנו פריימריז שנעשה?
עתניאל שנלר: אז תמשיך לדבר, תסכם.
משה גפני: על כל פנים, זה נכון שהדבר הזה היה יכול להימנע לו הממשלה הייתה עושה את תפקידה.
משה גפני: תפקידה היה לא לזרוק את זה לבג"צ – אנחנו כבר דנו בזה פה כבר לפני שלוש שנים – מה שאמר חבר הכנסת וקנין זה נכון:
משה גפני: ב-2007 היה פה מצב - - -
אבישי ברוורמן: הדיון הזה היה גם כשאני הייתי יושב-ראש ועדת הכספים.
משה גפני: עכשיו אני רוצה לומר לסיכום כדלהלן, ואני פונה אל הממשלה ואני פונה אל חברי הוועדה: אני סבור, בניגוד לעמדה המשפטית בעניין הזה, כפי שהציג את זה משרד המשפטים.
משה גפני: אני חושב שככל שמתמשך מה שקורה בעוטף עזה והמציאות הביטחונית שאנו מצויים בה היום – אנחנו יודעים מה שקורה שם – צריך לתת לאנשים מרווח.
משה גפני: זה לא קשור בכלל לבחירות ולא קשור בכלל לפוליטיקה.
משה גפני: אף אחד לא יכול לעשות מזה הון פוליטי.
משה גפני: אנשים בדרום חכמים, כשבאים אליהם שרים וחברי כנסת לביקורים הם צוחקים.
משה גפני: זאת אומרת, הם מכבדים אותם – בגלל שאנשי הדרום הם אנשים שעושים כבוד – אבל כולם יודעים שזאת פוליטיקה.
שכיב מוראד שנאן: אבל שר האוצר כבר הוציא הודעה לתקשורת.
משה גפני: זה לא מוסיף שום דבר, זה לא קשור לעניין הזה.
משה גפני: עכשיו, אני יודע גם שאין לנו סמכות – אנחנו יכולים לדבר עד מחר בלילה – הסמכות היא בידי שר האוצר.
משה גפני: אנחנו יכולים להצביע על שנתיים, זה כלאם פאדי, לא יעזור בעניין הזה שום דבר.
משה גפני: החוק קובע שאת התקנות מביא שר האוצר.
משה גפני: הוועדה רשאית לאשר ורשאית לדחות.
משה גפני: אני לא מוריד את זה משולחן הוועדה.
משה גפני: אני משאיר כאן את השנה.
משה גפני: אני נותן לשר האוצר שבוע.
משה גפני: אני פונה אליכם על כל הדברים הללו וגם למשרד הביטחון, זגן אלוף פרדו, אנחנו בשבוע הבא נביא את זה בעזרת השם להצבעה.
משה גפני: ראשית, אני מבקש משר האוצר להאריך את זה לשנתיים.
משה גפני: אם הוא יחליט שלא, הוא יחליט לשנה – אנחנו לא נפיל את זה, להיפך, אנחנו נאשר את זה.
משה גפני: , אבל אנחנו רוצים שנתיים.
משה גפני: זאת עמדת כל חברי הוועדה, זה לא קשור לחוק הכללי.
משה גפני: שדרות ועוטף עזה זה משהו אחר – זאת עוד סוגיה בתוך הסוגיה של הטבות המס.
משה גפני: הנושא של המרחק של שלומית – אני מבקש תשובה רשמית עד שבוע הבא האם אכן זה נכלל ואם זה נכלל, זה כמובן לא מובא להצבעה וזה חל רטרואקטיבית וזה מגיע להם מאז שנחקק החוק, מאז שהם עלו שם על הקרקע.
משה גפני: לגבי שני היישובים האחרים – אני מבקש שמשרד הביטחון יעביר את חוות דעתו לשר האוצר - - -
גאלב מג'אדלה: איזה יישובים?
משה גפני: שני היישובים הנוספים שקוראים להם נצרים ונווה.
משה גפני: הם גם נמצאים שם רק שהם נמצאים מרחק קצת יותר רב מאשר השבעה קילומטרים.
משה גפני: אנחנו ממליצים שאם אכן כך מדובר – ציון, אנחנו דיברנו על זה במהלך הישיבה, אף על פי שזה לא קשור לקואליציה ואופוזיציה, אבל ציון שהוא רכז הקואליציה גם הציע את ההצעה הזאת ואמר לי: אל תלך לקבל החלטה, צריך לתת כמה ימים כדי לבחון את זה.
ציון פיניאן: בהחלט.
משה גפני: בכל אופן אנחנו מדברים על אחד הדברים הרגישים ביותר במדינת ישראל.
משה גפני: מתחילות להיות צעקות: למה לא נכנסים לעזה?
משה גפני: למה לא פוגעים?
משה גפני: הדבר הכי זול זה כסף, הכי זול.
משה גפני: לתת לתושבים שם את ההרגשה שלא משאירים אותם לבד זה תופעה שהיא חשובה מספיק כדי שאנחנו נעשה אותה.
משה גפני: לכן, אני מבקש, ליאת וספי, אני מבקש תוך שבוע ששר האוצר יקבל החלטה.
משה גפני: אנחנו ממליצים על שנתיים, רוב חברי הוועדה ממליצים על שנתיים.
שי חרמש: כולם.
משה גפני: כולם, בסדר.
משה גפני: אני מבקש לבחון את שלושת היישובים, כפי שאמרתי, ואני רוצה תשובות מוחלטות לגבי העניין הזה.
משה גפני: אני לא מוריד את זה מעל סדר היום, התקנות נשארות כאן על ה שולחן.
משה גפני: אני מעריך שאנחנו נביא את זה, בעזרת השם, להצבעה.
משה גפני: הסעיף השני על סדר היום: אישור העמדת הלוואה לחברת התעשייה הצבאית לישראל בע"מ בהתאם לסעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות.
שכיב מוראד שנאן: חבר הכנסת גפני, אפשר לבקש גם משר האוצר שיעביר בכתב לגבי - - - בית ג'ן ומזרעה?
משה גפני: אפשר, אפשר.
משה גפני: לא תקבל תשובה.
משה גפני: אני יכול לבקש מהם אבל אתה לא תקבל תשובה.
משה גפני: ליאת, מבקש חבר הכנסת שכיב שנאן תשובה לגבי שלושת היישובים בהם דן בג"צ.
שכיב מוראד שנאן: שעליהם יש חלטת בג"צ.
ליאת גרבר: אבל יש החלטה של בג"צ, אז - - -
משה גפני: מה זה החלטה של בג"צ?
משה גפני: צריך לקבל החלטות.
ליאת גרבר: אמרנו שאנחנו רוצים להסדיר את הנושא.
שכיב מוראד שנאן: בשנה הבאה?
ליאת גרבר: אנחנו מקווים להביא את זה.
ליאת גרבר: כן, בוודאי.
ליאת גרבר: הגורמים המקצועיים סיימו כבר - - -
משה גפני: אישור העמדת הלוואה לחברת התעשייה הצבאית לישראל בע"מ בהתאם לסעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות.
אורי אריאל: בדיון שהיה בערב סוכות לפני שנה ורבע, התחייב יושב-ראש ועדת הכספים דאז – והוא גם היום – לא להביא יותר בקשות בשום צורה - - -
משה גפני: פיני, זה מפריע.
משה גפני: אם אתם רוצים לדבר – תדברו בחוץ.
אורי אריאל: הבטיח היושב-ראש לוועדה – זה בפרוטוקול – שהוא לא יביא יותר בקשות מהסוג הזה בשום פנים ואופן.
אורי אריאל: נכון שמאז הוא בר כמה פעמים הביא אז כאילו הותר נדרו כי הוא כבר עבר על זה כמה פעמים, אז עכשיו מה השאלה?
משה גפני: זה מה שחז"ל אומרים: עבר ושנה – נעשית לו כהיתר.
אורי אריאל: "והיה עקב".
אורי אריאל: אני חושב שזה פשט לא בסדר ואני רוצה לבקש ממך, גם בצורה פורמלית וגם חברית אחרת אין ערך לכול, הרי על סמך זה נעשה מה שנעה, הגענו להבנות.
אורי אריאל: להתעלם מזה – זה לא נהוג פה.
אורי אריאל: פה יש, איך הוא אמר, לחיצת יד.
אורי אריאל: לא צריך הסכמים.
אורי אריאל: פה אומרים משהו – אז זהו זה.
אורי אריאל: אני רוצה לבקש ממך לדחות את זה ולעשות את הברור לא פה, לא בטוח שזה הכי טוב פה.
אורי אריאל: אני לא יודע, אם נמצא פתרון אחר – טוב; ואם לא – לא.
אורי אריאל: זאת הצעה לסדר, זה לא על הדיון.
אורי אריאל: אם יהיה דיון, אני אגיד את דעתי.
אורי אריאל: אבל זאת הצעתי ובקשתי.
משה גפני: טוב, אני תייחס לעניין הזה אבל קודם כל, אני לא מוריד מהצבעה.
משה גפני: יכול להיות שלא נצביע, יכול להיות שלא נאשר, יכול להיות הכול – אבל יש בקשה שאני רוצה שהיא תוצג ותיכף נראה מה אנחנו מחליטים.
משה גפני: כן, ודים, בבקשה.
ודים גודון: משרד האוצר מבקש להעביר הלוואת בעלים לחברת תע"ש בסך של 135 מיליון שקל.
ודים גודון: אני אסביר על התהליך שאנחנו נמצאים בו עכשיו.
משה גפני: לפני שאתה מסביר על התהליך, תסביר מה זה הכסף.
ודים גודון: יש פה למעשה שתי בקשות: יש בקשת הלוואה ויש פנייה תקציבית שמסדירה את ההלוואה הזאת.
ודים גודון: מקור הכספים, הבקשה התקציבית היא למעשה נועדה לתקצב 135 מיליון שקל - - -
משה גפני: שנייה, ודים, מספיק יש עלי ביקורת מחבר הכנסת אורי אריאל, ביקורת די צודקת.
משה גפני: אני רוצה לדעת למה מיועדים 135 מיליון שקלים.
ודים גודון: את זה אני רוצה להסביר.
ודים גודון: ברשותך, אני קודם אסביר את מקור הכסף ואחרי זה אני אסביר את השימושים שלו.
ודים גודון: בהמשך להחלטת ממשלה מינואר 2012, משרד הביטחון אמור לקבל 700 מיליון שקל במידה ויוסדרו ויסוכמו כל הנושאים שקשורים להפרטת תע"ש.
ודים גודון: בגלל שהנושא הזה מתעכב ורוב העיכוב נובע מהחלטות של משרד הביטחון – הכסף שמגיע עכשיו, 135 מיליון שקל, הוא למעשה כסף ששוריין לטובת משרד הביטחון.
עתניאל שנלר: זה על חשבון משרד הביטחון.
ודים גודון: זה לא כסף שיוצא מתקציב משרד הביטחון.
ודים גודון: זה כסף שמשרד הביטחון היה אמור - - -
עתניאל שנלר: זה חלק ממה שהוא אמור לקבל בסוף תהליך ההפרטה.
ודים גודון: במידה והפרטת תע"ש הייתה מתבצעת, בדיוק.
ודים גודון: אז זה מקור - - -
אורי אריאל: ואם לא תהיה הפרטה?
אבישי ברוורמן: רגע, תנו לו להסביר.
אורי אריאל: אבל אני שואל שאלת הבהרה.
אורי אריאל: אם לא תהיה הפרטה?
ודים גודון: אנחנו מאוד מקווים שתהיה הפרטה.
אורי אריאל: ודים, בבקשה תענה לשאלה.
אורי אריאל: גם אני מקווה שתהיה.
ציון פיניאן: אז זה יהיה מענק, כמוח שאחרים קיבלו מענק.
אורי אריאל: תן לו לענות.
אורי אריאל: זה משרד האוצר - - -
ודים גודון: מה זאת אומרת "אם לא תהיה הפרטה"?
אורי אריאל: זאת אומר, כמו שרוצים כבר הרבה זמן שתהיה הפרטה והיא לא מתבצעת מסיבות שונות, אני שואל: אם לא תהיה הפרטה, על חשבון מה זה בא?
ודים גודון: משרד הביטחון לא יקבל את הכסף הזה.
ודים גודון: הוא אמור לקבל 700 מיליון שקל – הוא לא יקבל אם לא תהיה הפרטה.
ודים גודון: עכשיו, 135 מיליון שקל באים על חשבון משרד הביטחון.
אורי אריאל: אבל אתה מוציא את זה היום, אתה לא מחכה.
אורי אריאל: אני שואל, ודים, השאלה היא - - -
פניה קירשנבאום: 700 מיליון כבר לא יהיה.
פניה קירשנבאום: זה כבר יהיה 700 פחות 135 שהוא כבר קיבל עכשיו ואז אנחנו נעמוד עוד פעם אחת ועוד פעם נקבל הבהרה.
אורי אריאל: כסף קטן.
אורי אריאל: אתה יכול לענות לי?
ודים גודון: אם לא תהיה הפרטה, הכסף הזה - - -
אורי אריאל: זה בא מהאוצר, תגיד לי - - -
אבישי ברוורמן: תנו לו לסיים משפט.
ודים גודון: אם לא תהיה הפרטה אז זה הלוואת בעלים כמו כל הלוואת בעלים.
משה גפני: עכשיו תמשיך לדבר ברצף – אני לא אאפשר להפריע לך.
משה גפני: אני רוצה לשמוע את ההסברים.
ודים גודון: קודם אני אסביר ממש בקצרה את התהליך האחרון.
ודים גודון: היינו בוועדה והסברנו את התהליך הזה לפני כמה חודשים.
ודים גודון: למעשה, אנחנו מתקדמים בארבעה רבדים.
ודים גודון: הרובד הראשון הוא רובד של העובדים.
ודים גודון: בשנה וחצי האחרונות היינו במשא ומתן מאוד אינטנסיבי עם העובדים והגענו להסכמות והגענו לטיוטות סופיות, כלומר אפשר לחתום.
ודים גודון: יש לנו ארבעה הסכמים שאפשר לחתום עליהם בראשי תיבות – יושבת פה נציגות העובדים – אפשר לחתום בראשי תיבות על ארבעה הסכמים.
ודים גודון: ההסכמים מוכנים.
ודים גודון: את הרובד הראשון סיימנו.
ודים גודון: הרובד השני הוא רובד של הקרקעות, אנחנו יושבים עם מנהל מקרקעי ישראל על כל ההסדרה העתידית של הקרקעות.
ודים גודון: קרקעות יצרניות צריך להעביר לרוכש הפוטנציאלי והקרקעות הלא יצרניות יישארו בידי המדינה.
ודים גודון: אנחנו יושבים עם המנהל.
ודים גודון: גם הנושא הזה מתקדם.
ודים גודון: הרובד השלישי הוא הרובד של משרד הביטחון שמורכב ממספר דברים.
ודים גודון: הנושא הראשון שהוסדר זה נושא של תחמושת כבדה.
ודים גודון: יש טיוטת סיכום סופית, שצריך רק לחתום עליה, של כמה תחמושת כבדה יקנה משרד הביטחון מתע"ש המופרטת בחמש השנים הראשון אחרי ההפרטה.
ודים גודון: זה מוסכם וסוכם.
שי חרמש: שאלת כיוון: ולפני ההפרטה?
משה גפני: שי, שי - - -
אבישי ברוורמן: אתם מפריעים.
שי חרמש: אתה יודע למה אני שואל?
שי חרמש: זה לא סתם - - -
משה גפני: בסדר, אבל אנחנו לא נבין כלום.
משה גפני: אני מרגיש מזופת עם כל העניין הזה – שלא תהיה אי הבנה.
שי חרמש: אל תרגיש לא נוח, אתה לא לבד.
משה גפני: בסדר, אז מה.
משה גפני: אני צריך לקבל ביקורת כזאת מאורי אריאל?
משה גפני: הרי אפשר לחתום כבר, הרי כבר חתום בזיכרון דברים.
שי חרמש: נדבר על זה תיכף.
ודים גודון: הנושא השני זה צו אינטרסים חיוניים.
ודים גודון: צו אינטרסים חיוניים, חוץ מנושא של גבעון – עוד מעט אני אדבר על זה – שאר הנושאים כמעט הוסדרו פרט למחלוקות שבשוליים שאפשר להסדיר אותן תוך מספר ימים במידה וכל שאר הדברים המהותיים יסודרו.
ודים גודון: הנושא השלישי הוא מה שנקרא מימון ביניים.
ודים גודון: זה מתייחס לשאלה של חבר הכנסת שי חרמש.
ודים גודון: לגבי מימון הביניים אנחנו ישבנו עם משרד הביטחון, יש לנו טיוטת סיכום שמסדירה את כל הנושא של מימון הביניים: כמה משרד הביטחון יקנה עד ההפרטה מתע"ש; כמה משרד האוצר יזרים כסף; כמה משרד הביטחון יזרים כסף.
ודים גודון: יש לנו טיוטת הסכם כמעט מוכנה עם משרד הביטחון.
ודים גודון: הנושא האחרון והוא הנושא הקריטי ואפשר להגיד שהנושא הזה התפוצץ, הוא כל הנושא שקשור לגבעון.
ודים גודון: משרד הביטחון שינה את דעתו בנושא של גבעון.
ודים גודון: אנחנו מנסים עכשיו בכל הכלים לראות איך אפשר לפתור את הנושא הזה.
ודים גודון: אולי עדיף שהחברה תתייחס לנושא הזה.
ודים גודון: אנחנו מנסים לכנס את ועדת שרים לאמ"מ, ועדת השרים הזאת אמורה לאשר או לא לאשר את המתווה של ההפרטה לפני החלטת ההפרטה, שלמעשה גם מוכנה.
משה גפני: ועדת שרים?
ודים גודון: ועדת שרים, כן.
משה גפני: מתי היא מתכנסת?
ודים גודון: יש לנו טיוטת החלטה לוועדת שרים להפרטה.
ודים גודון: הטיוטה מוכנה.
ודים גודון: הוועדה הזאת אמורה להתכנס אחרי שוועדת שרים לאמ"מ תאשר את המתווה.
ודים גודון: אנחנו מנסים לכנס את ועדת שרים לאמ"מ – בינתיים ללא הצלחה.
ודים גודון: כי מי שצריך לכנס אותה זה שר הביטחון ובינתיים היא לא מתכנסת.
אורי אריאל: כי אין סיכום בין כל - - -
משה גפני: תגיד לי, אתה עובד בממשלה?
אבישי ברוורמן: הוא שר בלי תיק כל הזמן, שר בלי תיק.
אורי אריאל: אפשר להגיד דברים בעברית.
אורי אריאל: למה היא לא מתכנסת?
אורי אריאל: התשובה היא כללית כזאת, כי אין הסכמה.
משה גפני: הוא אמר מי שצריך לכנס את הוועדה – שר הביטחון – הוא לא מכנס את הוועדה.
ודים גודון: כי הנושא ה עדיין לא סוכם וכנראה לא לכנס אותה בלי איזשהו מתווה לפתרון.
ודים גודון: על מנת להשאיר את החברה כך שתוכל לפרוע את ההתחייבויות השוטפות שלה, גם שכר לעובדים וגם לשלם לספקים שהיא חייבת לשלם להם בהתאם לחוק ושלא תיכנס להליכים של כינוס נכסים או הליכים כאלה או אחרים שאף אחד לא רוצה שניכנס להליכים האלה לפני שמיצינו את כל החלופות של ההפרטה, הוחלט במשרד האוצר להעמיד הלוואת בעלים לתע"ש בסך של 135 מיליון שקל.
ודים גודון: מדובר במינימום.
ודים גודון: החברה דרשה 170 מיליון שקל.
ודים גודון: אחרי בדיקת שימושים הוחלט על 135 מיליון שקל שהם מורכבים כך: 80 מיליון לנושא שכר והשאר לכל נושא הספקים – חברת החשמל, ארנונה, מים ודברים קריטיים וחיוניים שאם לא משלמים עבורם אז אפשר לפתוח בגין כך הליכים משפטיים נגד החברה.
ודים גודון: אנחנו מבקשים לאשר את ההלוואה.
משה גפני: חבר הכנסת אורי אריאל, ואחריו – חבר הכנסת שי חרמש.
משה גפני: קודם חברי הכנסת, לא תמיד אני עושה כך אבל אנחנו כבר אכלנו את זה וכבר דשנו בזה ואנחנו יודעים את הבעיות ומה אני אעשה שאורי אריאל צודק.
משה גפני: הוא תפס אותי בפעם הראשונה באמירה לא נכונה.
משה גפני: דיברתי עם מנכ"ל משרד הביטחון לפני הישיבה ואני יודע בדיוק איפה אנחנו חיים בעולם הזה.
משה גפני: משהו נורא ואיום.
משה גפני: אני מקווה שהאויבים שלנו לא יודעים איך המדינה מתנהלת.
שי חרמש: על זה נפעיל צנזורה.
אורי אריאל: אני התייחסתי פעמים רבות לעניין של תע"ש ולמה שאתם קוראים בשפה הנקייה של המכבסה הכי גדולה במשרד האוצר "הלוואת בעלים".
אורי אריאל: זה נשמע שנותנים הלוואה והיא בטח מיד חוזרת תוך יום-יומיים.
אורי אריאל: אני מכיר כמה מפעלים כמו "פרי הגליל", אני מכיר כמה מוסדות כמו ישיבות שהיו מבקשים הלוואות בעלים מהסוג הזה בסכומים קטנים בהרבה.
אורי אריאל: אני מציג גם למשרד האוצר וגם למדיינים פה לדבר בעברית נקייה ופשוטה שמובנת.
אורי אריאל: הרי אתם מאבקים פה לפעמים – ראיתי קודם מאבק איך לא מכניסים שני יישובים שהעלות שלהם במיסוי היא בערך שני מיליון שקלים.
אורי אריאל: כל המשרד שלכם, האוצר, עומד על רגליו למנוע את זה.
אורי אריאל: כי לא נופלות שם מספיק קטיושות.
אורי אריאל: באותו רגע, עוד לא נגמר הדיון הזה ואתם באים בבקשה לתת 135 מיליון שקל.
אורי אריאל: איך אתם אומרים את זה, איך אתם קוראים לזה?
אורי אריאל: הלוואת בעלים.
משה גפני: מה אתה עושה לו?
משה גפני: חידון תנ"ך?
אורי אריאל: דבר אתנו בעברית פשוטה כדי שנבין ונדע.
אורי אריאל: שנית, היו פה כבר הבטחות חוזרות ונשנות שהנה זה בא, זה נגמר.
אורי אריאל: אבל זה לא.
אורי אריאל: המינוריות שאתה מציג את הבעיה בהפרטה היא לא מדויקת בלשון המעטה, תסלח לי שאני מתקן אותך, אני לא נוהג ככה.
ודים גודון: עשינו הבטחות, סיכמנו עם העובדים.
אורי אריאל: אמרתי לגבי ההפרטה עצמה: יש דברים שנגמרו, כמו שאמרת, עם העובדים – יושב פה יושב-ראש ועד העובדים.
אורי אריאל: אני מודה: לא האמנתי שזה יגיע לסיכום.
אורי אריאל: אני לא יודע את מחירו, דרך אגב.
אורי אריאל: תמיד אפשר להגיע לסיכומים – השאלה מה נותנים.
אורי אריאל: אני קודם כל מברך, ממש מברך, על זה שיש סיכום עם העובדים כי פעמים רבות זאת אבן הנגף הכי גדולה.
אורי אריאל: אז העניין הזה, בלי לדעת את המשמעות ואת העלויות, אני יודע שהוא נגמר ואני מברך על זה.
אורי אריאל: מה לא נגמר?
אורי אריאל: אני לא אשתמש בכל המילים שכבר נאמרו פה.
אורי אריאל: בזהירות הנדרשת, נגמר העניין שהוא מליבת – זה לא קשור לליבה שאתה מדבר עליה, זה ליבת – תע"ש, שהוא בעל משמעות ביטחונית וכספית וארגונית יוצאת דופן הייתי אומר, ובלעדיו אין עסק.
אורי אריאל: זה מה שאני רוצה להגיד.
אורי אריאל: זה לא בעיה קטנה שם ואנחנו נתקדם והיא תיפתר בהמשך.
אבישי ברוורמן: זאת הכרעה של שר הביטחון.
אורי אריאל: אני אגיד וזה ייקח שתי דקות.
אבישי ברוורמן: אורי, אני תמיד מקשיב לך בשקיקה.
אורי אריאל: אם אין הדבר האחרון – כל מה שסוכם איננו, למרות השקעה של אלפי שעות ואני מברך את הוועד ואת ההנהלה ואת האוצר ואת כל מי שעסק בזה – זה לא פשוט.
אורי אריאל: שי חרמש בזמנו טיפל בזה.
אורי אריאל: כל מי שעסק – יבורך.
אורי אריאל: עכשיו, אומר לי בכיר במדינה: חברים, אל תאשרו יותר שום דבר.
אורי אריאל: אם אנחנו לא גומרים את זה עד יום ראשון-שני הבא, אין טעם לכל העניין וזה הכול לרוח.
אורי אריאל: הוא לא תיאם אתי והוא לא בא מטעמי ואני לא בא מטעמו.
אורי אריאל: הוא אומר: או שגומרים את אזה – עכשיו עסוקים בזה כולם מראש-הממשלה דרומה, מל"ל והבל"ל, מה שאתם רוצים, כל ראשי התיבות שאני לא יודע להגיד אותם, כולם עסוקים וזה טוב, אני מברך עוד פעם.
אורי אריאל: רק הם לא – אמר את זה ודים – אין כינוס של ועדת שרים וגם אין דיון אצל רוה"מ, אני כבר אגיד לכם גם את זה, זה בדוק ואני לא עובד אצלו כידוע.
אורי אריאל: אין דיון כי אין מתווה לפתרון.
אורי אריאל: באמת בסוף החליט רוה"מ, כמו כל המחלוקות – מכובדי היושב-ראש – כמו כל המחלוקות על תקציב הביטחון, בסוף כולם יודעים: באים לראש-הממשלה, מציגים, לוקח שני דיונים והוא אומר: זה יהיה ככה.
אורי אריאל: וזה מה שקורה.
אורי אריאל: אני אומר את זה עובדתית.
אורי אריאל: היינו בסרט הזה שנים.
אורי אריאל: עכשיו, אני אומר בדוק, למרות שביקשתי מלוקר שיתאם – כי אני יודע שזה יגיע אליו – אמרתי לו: תחסוך שבוע או עשרה ימים עד שמתאמים.
אורי אריאל: אין וזה לא מקרה.
אורי אריאל: הבטיחו שיהיה ביום ראשון הזה, שלשום.
אורי אריאל: ביום ראשון האחרון לא התקיים דיון כי אין מתווה.
אורי אריאל: נכון לבוקר אין מתווה: יש הצעות, יש דיונים – הכול נכון.
אורי אריאל: אי לכך, אני אקצר ולא אגיד יותר – אם יהיה צורך להוסיף בסוף אולי עוד משהו – אני מציע ליושב-ראש לדחות את ההצבעה לפחות, את הדיון אפשר לקיים, לדחות את ההצבעה ליום שני הבא בתקווה שעד אז יהיה דיון אצל רוה"מ ויסוכמו הדברים.
אורי אריאל: אז לפחות, אני לא אומר שהם יבוצעו כי יש פערים, כידוע, של סדרי גודל של 80-70 אחוז מהחלטות הממשלה שלא מתבצעות בכלל.
אורי אריאל: זה לא אני אומר אלא מזכירות הממשלה אומרת, אבל לפחות תהיה החלטה.
אורי אריאל: זה גם משהו החלטה.
אורי אריאל: אני לא מציע להעביר בקלילות, אומרים משכורות, אומרים זה – מיד אין מה לעשות.
אורי אריאל: אין מפעלים – ב"פרי הגליל" זה לא עבד ככה ובצדק – וגם לא אחרים.
אורי אריאל: לכן אני מציע לדחות את ההצבעה ליום שני הבא.
אורי אריאל: אם רוצים לקצר, זה יכול להיות ביום ראשון בלילה.
אורי אריאל: אפשר לראות אם עד א התכנסו ופתרו אז אפשר יהיה לדון.
אורי אריאל: תודה רבה שהקשבת קשב רב.
משה גפני: אני אחזור על כל מה שאמרת מילה במילה.
משה גפני: חבר הכנסת שי חרמש, ואחריו - - -
שי חרמש: אורי אריאל, שמת לב שדברי חכמים בנחת נשמעים?
שי חרמש: כשדיברת – כולנו הקשבנו.
שי חרמש: שמע, גפני, לא במקרה סדר הדוברים הזה לפני משרד הביטחון כי התסכול של גפני הוא תסכול שלנו.
שי חרמש: הוועדה לקחה על עצמה משימה והשקיעה באמת - - -
משה גפני: יש לי עוד תסכול: אני שהיה כתוב היום ב"ארץ" שתקפתי את דרעי, מה שלא נכון.
משה גפני: זה גם תסכול.
אבישי ברוורמן: גפני, אנחנו לא יכולים להתמודד עם התסכולים שלך.
פניה קירשנבאום: אתה לא רגיל שאתה אומר משהו אחד וכותבים משהו אחר?
פניה קירשנבאום: לא רגיל לזה?
אבשלום וילן: גפני, גם כתוב שהתפייסתם.
משה גפני: האינטרנט זה רעה חולה.
משה גפני: לא חשוב, לא קשור לתע"ש.
שי חרמש: עכשיו ברצינות.
שי חרמש: אורי תשמע, התסכול הגדול של כולנו פה, של גפני, שלי, של החברה שיושבת פה הוא שיש מתווה והמתווה הזה נחתם בינואר ובינואר ישב מנכ"ל משרד הביטחון וחתם על מתווה מאוד ברור שמדבר על הקווים האסטרטגיים, שמדבר על 50% מקדמות לכל פס הייצור כי החברה איננה יכולה לגייס כספים, וכל מיני מערכות בנקאיות מסיבות שדוח מבקר המדינה עוסק בדברים האלה אבל יש חיסיון על זה – הכול היה סגור.
שי חרמש: הקטע הקשה ביותר היה העמדת הפתרון ל-940 עובדים ולרשת ביטחון לייתר.
שי חרמש: הפתרון עלה כמיליארד ומאה ועוד ארבע מאות - - -
ודים גודון: שמונה מאות ושלושים.
משה גפני: לא חשוב, אל תיכנס לפרטים, הם נדונו פה.
שי חרמש: - - - מישהו פעם ששאל אותי: איך נראה הסדר תע"ש?
שי חרמש: אמרתי לו, אל תיפגע: הוא יותר יקר מוועדת טרכטנברג.
שי חרמש: הגענו להסכמות בסדרי הגודל של הכספים.
שי חרמש: הופרו פה - - -
משה גפני: כל התסכולים ביחד.
אבישי ברוורמן: אתה עוד פעם זורק לו את טרכטנברג - - -
שי חרמש: מדובר פה על הסדר בסדר גודל שנדמה לי שעוד לא נעשה כדוגמתו בשנים האחרונות.
שי חרמש: אבל צריך לזכור דבר אחד: כל יום שאין הסדר עולה מיליון שקל לתע"ש ו-940 עובדים שהם לא רוצים להיות שם, שתע"ש לא צריכה אותם, שאיש לא זקוק להם והמכשולים שמעמיד משרד הביטחון עולים מיליון שקלים ביום, זה התעריף.
שי חרמש: 250 מיליון שקל בשנה.
שי חרמש: כשבא היום תע"ש ואמר: אני צריך 70 מיליון שקל למשכורת, אני מודיע לכם: אם 940 עובדים היו כבר היום בבית – הסוגיה בכלל לא הייתה עולה.
שי חרמש: לכן אני אומר שוב: כל עוד לא יימצא מענה שבו משרד הביטחון יחזור למה שהוא חתם - - -
אורי אריאל: בואו נדחה את ההצבעה ליום שני הבא.
אורי אריאל: זה היה זרז.
שי חרמש: אני מתחבר אליך עם כל המחלוקות שהיו לגבי הדיונים מסוכות ואילך.
שי חרמש: אם הלחץ כרגע, עם כל הכאב על העובדים – זה כאב נוראי כי אנחנו נמצאים ב-14 בחודש ואין כסף – אם הפתרון האמתי יבוא בעובדה שעד יום שני הבא ראש הממשלה יכנס דיון ונותן את המכה או על מכסה המנוע - - -
קריאה: אין סיכוי כזה.
שי חרמש: - - - ומשרד הביטחון חוזר למתווה שחתם בינואר – אין לתע"ש שום בעיה תקציבית.