GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אם אתה דורש, אני מקבל את זה.
אלון מסר: זה תלוי גם.
אלון מסר: המשק צומח.
אלון מסר: זה יכול להשתנות מן הבחינה הזאת.
אלון מסר: הסמכות היום גם כך היא של השר.
משה גפני: אבל אנחנו מדברים על סך כל התשלומים.
שגית אפיק: גברת חנה פרנקל, איך 1.5% זה 60 מיליון שקל?
שגית אפיק: מאיפה זה מגיע?
חנה פרנקל: אנחנו מדברים על המחזור של 4 מיליארד שקל.
משה גפני: לא, אנחנו מדברים על כל התשלומים, על ה-8 מיליארד שקל.
שגית אפיק: הוא מדבר על ה-10 או 9 מיליארד שקל.
אלכסנדר קושניר: אם אנחנו מדברים על בסיס מחזור תאגידי, שזה בעצם תשלומים, זה כ-4 מיליארד שקל.
משה גפני: לא, אני מדבר על כל התשלומים.
אלכסנדר קושניר: חלק מן הדברים האלה מתבטא, מכיוון שדיברתי על התפלה ועל "מקורות" שזה לא נכנס אל תוך ה-pool.
משה גפני: גם על זה אני מדבר.
משה גפני: ואם יהיה שר אוצר שיחליט שהוא רוצה לתת 80 מיליון שקל הנחות?
משה גפני: לא, זה מסך כל התשלומים.
משה גפני: מר דב צור, מה יש לך לומר?
דב צור: אני סבור שכוונתך רצויה, ואגיד לך גם למה זה תואם את המדיניות שלנו.
דב צור: אני חושש שבנסיבות שאתה מעלה את זה, יש לי חשש שכל התיקון לחוק הזה לא יעבור בעקבות ההצעה שלך.
משה גפני: הוא יעבור.
דב צור: אם אתה אומר לי שהוא יעבור אז בסדר.
משה גפני: הוא יעבור, תירגע, יעבור היום.
ליה שמטוב: היום אתה מעלה את זה למליאה?
קריאה: הכוונה של ראש עיריית ראשון לציון היא שהתינוק לא יישפך עם המים.
משה גפני: כן, זה יעבור.
דב צור: אם זה לא יעבור אתה תוריד את ההסתייגות הזאת?
משה גפני: זה לא הסתייגות.
משה גפני: זה יהיה בחוק.
משה גפני: שהם יגישו הסתייגות.
דב צור: ואם תהיה בעיה עם הממשלה?
משה גפני: אני רוצה שתבין משהו.
משה גפני: מי בעל הבית בראשון לציון, מי בעל הבית הפוליטי?
משה גפני: ראש העירייה.
משה גפני: עכשיו אני מודיע לך שבעל הבית בוועדה הזאת הוא היושב-ראש.
משה גפני: אם מישהו רוצה להגיש הסתייגות – ראש הממשלה, שר האוצר, לא יודע מי, שר התקשורת – שיגיש הסתייגות.
משה גפני: אני לא מגיש הסתייגות.
דב צור: כן, אבל אדוני חכם ומנוסה מאתנו בהלכות הכנסת.
משה גפני: לא יקרה שום דבר, האמן לי.
משה גפני: החוק יעבור היום, בעזרת השם, אלא אם כן יקרה משהו שלא קשור למה שאני מדבר עליו עכשיו, בגלל שהם יודעים שאני צודק, וכאשר הם יודעים שאני צודק בסוף הם מסכימים.
משה גפני: קח משהו מהניסיון שלי.
ליה שמטוב: אפשר לומר משהו לפרוטוקול?
ליה שמטוב: קיבלתי עכשיו בפגרת הקיץ פנייה מארגון ניצולי שואה, שעיריית ירושלים נתנה להם מקום לפעילות.
ליה שמטוב: הם עכשיו קיבלו חשבון מים על סך 7,000 שקל לתשלום עבור כמה חודשים.
ליה שמטוב: זה היה עבור מים אבודים, איך שזה נקרא, כאשר יש נזילה ולא רואים אותה.
ליה שמטוב: אני כבר דיברתי על זה כאן בוועדה.
ליה שמטוב: צריכה להיות קרן בתאגידים שעוזרת במקרים כאלה.
ליה שמטוב: בדרך כלל מי שקורה לו דבר כזה והוא לא רואה את זה, כי השעון מסתובב ולא רואים את זה, ולא תמיד באים ואומרים שהשעון מסתובב, מגיע לתאגיד ואז התאגיד אומר: בסדר, אנחנו נעשה הסדר ואתם תשלמו במחיר שהתאגיד קונה את המים.
ליה שמטוב: לפעמים קורים דברים כאלה.
ליה שמטוב: גם זה, מ-7,000 שקל הם יצטרכו לשלם יותר מחצי.
ליה שמטוב: הם לא ישלמו את זה.
ליה שמטוב: מה קורה במקרים כאלה?
משה גפני: מר קושניר, מה אתה משיב לחברת הכנסת ליה שמטוב?
אלכסנדר קושניר: קודם כול, כל מקרה צריך לבחון לגופו.
אלכסנדר קושניר: אתה בטח זוכר, בהתחלה היה גל דרמטי של פניות כאלה, והוא ירד.
פניה קירשנבאום: זה ירד בגלל שלאנשים נמאס לפנות, כי רוב התשובות שהם קיבלו היו שליליות ואנשים התייאשו.
פניה קירשנבאום: זה לא ירד בגלל שמספר הפניות פחת אלא כי אנשים התייאשו מלפנות.
אלכסנדר קושניר: אשתדל לענות כמובן.
משה גפני: אומרת חברת הכנסת ליה שמטוב, מדובר על ארגון של ניצולי שואה.
משה גפני: לא מדובר על מקום פרטי, לא מדובר על דירת מגורים, לא מדובר על משהו רווחי או עסק.
משה גפני: מדובר על ארגון של ניצולי שואה.
משה גפני: אני לא מכיר את זה בכלל, אני שומע את זה ממנה לראשונה.
משה גפני: בהנחה שאכן מדובר על ארגון ניצולי שואה, שיש שם חוב גדול של מים, מה אתם עושים במקרה הזה?
משה גפני: יש לכם כלים חוקיים להתמודד עם זה?
אלכסנדר קושניר: מבחינה חוקית אין לי כלים, אין לי ואין לתאגיד, לתת למישהו מים בהנחה.
אלכסנדר קושניר: אני מצטער.
אלכסנדר קושניר: אבל אני מוכן לבדוק את זה.
אלכסנדר קושניר: הרי יש כלים.
אלכסנדר קושניר: במידה ובאמת היתה נזילה שניתן להתחשב בה – יש שרשרת הנחות.
אלכסנדר קושניר: תעבירו אליי את הפרטים, אנחנו נשלח לתאגיד, מכיוון שאני לא יכול מעל הראש של הנהלת התאגיד לענות תשובה.
אלכסנדר קושניר: העניין הזה ייבחן ותקבלי תשובה אישית ממני אחרי שנבחן ונודיע לך מה נעשה, מה בדקנו, מה ניתן היה לעשות ומה נעשה.
אלכסנדר קושניר: אני פשוט לא יכול לשלוף לך פתרון.
ליה שמטוב: הצגתי את הדוגמה, אבל המקרים האלה קורים.
ליה שמטוב: יכול להיות שצריך באמת שתהיה קרן לדברים כאלה.
אלכסנדר קושניר: כרגע דיברנו שכל משק המים סגור, נמצא במבנה סגור.
אלכסנדר קושניר: בשביל ליצור את הקרן הזאת צריך לקחת כסף מצרכן ביתי.
אלכסנדר קושניר: בסביבה הזאת כל אימת שאנו נותנים הנחה למישהו צריך לקחת כסף מאזרח כלשהו.
יוסי נשרי: שהמדינה תתן.
יוסי נשרי: למה שהאזרח ישלם?
אלכסנדר קושניר: זה גבול הסמכויות שלי.
אלכסנדר קושניר: אחרת, באמת צריך להביא כסף תקציבי, כפי שהציע ראש העירייה.
פניה קירשנבאום: ומה אם זה יהיה מהרווחים?
אלכסנדר קושניר: הלוואי ואנחנו היינו כאן.
אלכסנדר קושניר: דיברנו על נושא הרווחים הנקודתיים, שזה לא ספציפי.
פניה קירשנבאום: מי מממן את תאגידי המים?
פניה קירשנבאום: הרשות המקומית או אתם?
אלכסנדר קושניר: אנחנו הרגולטור.
אלכסנדר קושניר: הבעלים של התאגידים, ברוב המקרים, זה הרשויות המקומיות.
אלכסנדר קושניר: אנחנו הרגולטור שקובע כללים, הכנסות, מינויים וכולי וכולי.
פניה קירשנבאום: אני רוצה להגיד משהו על העניין הזה.
פניה קירשנבאום: אני זוכרת את ההיסטוריה של הקמת התאגידים.
פניה קירשנבאום: המטרה היתה הרי שהרווחים שנצברים מן המים לא ילכו לצרכים של הרשויות המקומיות אלא באמת לתחזוקה של מערכות המים, לקידום ולפיתוח.
פניה קירשנבאום: כפי שאומרים, הדרך לגיהנום באמת רצופה כוונות טובות.
פניה קירשנבאום: הכוונה היתה טובה מאוד, אבל כאשר אני מגיעה לתוצאה הסופית כואב לי הלב על מה שקורה.
פניה קירשנבאום: אנחנו יצרנו – אנחנו, ואני אומרת, אני לוקחת על זה חלק מן האחריות – עוד גוף בירוקרטי לגמרי שמהווה מכשול בפני הצרכנים.
דב צור: גם בפני הרשות המקומית.
פניה קירשנבאום: אין עיר אחת שאני מגיעה אליה שבה אני לא פוגשת אנשים שבוכים בדמעות תנין על כל מה שנהיה בנושא המים.
פניה קירשנבאום: נכון, גם התעריפים התייקרו וגם המע"מ נוסף והכול, אבל כאשר פונים נתקלים בלב הקשה של השירות ללקוח, של התשובות, של חוסר התייחסות.
פניה קירשנבאום: אני אומרת עכשיו, אם הרשות המקומית אחראית על התאגיד הזה אז כשאתם מתלוננים תיכנסו לעובי הקורה של מה שקורה בתאגידים, תנערו אותם, תעשו איזה "איִזוֹ 9000", של פנים ללקוח, לא יודעת מה, תעשו משהו.
פניה קירשנבאום: זה בעוכריכם ובעוכרינו.
דב צור: לא נותנים לנו.
דב צור: תנו לנו.
משה גפני: פאינה, בדוח ועדת ניסן, בין יתר הדברים, חשבתי שצריך לעשות את זה אבל אני לא רוצה להגזים – להכניס את ראשי הרשויות המקומיות.
משה גפני: זה גם הצעת חוק שלי ושל חבר הכנסת מקלב, להכניס את ראשי הרשויות המקומיות וחלק מן המערכת העירונית אל תאגידי המים.
משה גפני: זה גם המלצות ועדת ניסן.
משה גפני: הממשלה לא הגיעה לזה.
משה גפני: היא היתה צריכה לדון על העניין הזה, אבל לא הגיעה.
משה גפני: נקבעו שם חלק מן הדברים שצריך לעשות.
יוסי נשרי: גם מנכ"ל וגם גזבר.
משה גפני: למה אתה עוזר לי?
משה גפני: כולם יודעים, האמן לי.
משה גפני: הנה, דוח ניסן נמצא כאן.
משה גפני: יודעים, בסדר, אבל הממשלה לא הגיעה לזה.
משה גפני: לכן צריך להצביע ליהדות התורה כדי שיהיה לי יותר כוח.
פניה קירשנבאום: היחידים שיכולים לעשות שינוי – אנחנו מדברים הרבה על מדיניות, על רפורמות, אך בסופו של דבר לא מדיניות ולא רפורמות, אלא אנחנו מגיעים לפתרונות שהם טלאי על גבי טלאי ונזילה מסביב לטלאים הללו.
פניה קירשנבאום: לפעמים אני אומרת, ציורית, שאם אפשר היה להעיף את הכול, להביא את זה למפלס אפס ולבנות את זה מהתחלה אולי אז אפשר היה לבנות.
פניה קירשנבאום: אנחנו מתחילים איזו רפורמה, באה אלינו מערכת הבחירות ואז אנחנו אומרים: בסדר, נעזוב את הרפורמה, נעשה טלאי פה, נעשה שינוי שם.
פניה קירשנבאום: אנחנו לא פותרים שום בעיה בעצם.
פניה קירשנבאום: כבוד היושב-ראש, כדי לעשות שינוי באמת היה צריך להוביל איזה מהלך מההתחלה ועד הסוף.
פניה קירשנבאום: אני מכבדת את החוק שלנו, ועוד חוק אחר, ועוד חוק אחר, אבל אני אומרת שאם לא נעשה באמת איזה מהלך שיבחן את הפעילות – וזה לא רק של המים, אתה יודע, כאן בוועדת הכספים אנחנו נוגעים במערכות רבות, ואני חוזרת על זה לגבי מערכות רבות – במקרה זה אנחנו מדברים על המים, כי אז תמיד יהיו פרצות, או כפי שאנחנו קוראים לזה בשפה הפיננסית, זה איזשהו ארביטראז' פיקוחי כזה ותמיד ימצאו פרצה איפה להיכנס.
רוחמה אברהם-בלילא: מכיוון שזאת אחת הישיבות האחרונות של ועדת הכספים – אנחנו נכנסים לתקופה שבה מערכת הבחירות, כפי שחברת הכנסת פאינה קירשנבאום אומרת, הגיעה, וכל אחד מאתנו ידבר אל קהל הבוחרים שלו – אני רוצה לומר בנימה אישית משהו על ועדת הכספים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שהתיקון המוצע כרגע על-ידי ועדת הכספים בראשותך מביא לידי ביטוי באמת את דרך ההתנהלות של ועדת הכספים, מתוך הסתכלות על אותן אוכלוסיות שקורסות ונופלות בין הכיסאות.
רוחמה אברהם-בלילא: ראינו במהלך 3 השנים האחרונות את מעמד הביניים שהולך ומתרסק.
רוחמה אברהם-בלילא: אם אזכיר את המילה טרכטנברג אתה בוודאי ובוודאי תקפוץ.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל אין ספק שהיה צורך לעשות ולהתקדם עם רפורמות שהן מרחיקות לכת, כאשר בסוף כל הדרך תמיד נבחנת טובתו של האזרח.
רוחמה אברהם-בלילא: באמת יאמר כאן לטובת חברי הכנסת – אני אומרת את זה כחברת אופוזיציה – שכל אחד מחברי הכנסת בוועדת הכספים, לעתים ידענו לשים את הדברים של קואליציה-אופוזיציה בצד ולהתנהל מתוך תחושת אחריות אמיתית כלפי האזרחים.
רוחמה אברהם-בלילא: נכון שהממשלה, עם הרוב הדורסני שלה, כולל הפקידות הקיימת, תמיד ראתה בסופו של דבר איך שומרים על החלב, אבל אני חושבת שלכנסת הבאה, כל מי שייבחר וכל מי שיהיה סביב השולחן הזה – זה אחת הוועדות החשובות והקריטיות, שיש בכוחה באמת לחולל שינוי משמעותי לטובת אזרחי ישראל.
רוחמה אברהם-בלילא: השינוי שאתה מציע, אני מקווה מאוד שיתקבל על-ידי משרד האוצר, גם אם יעלה הסתייגות כזו או אחרת, ויעבור הערב בוועדת הכספים, משום שזה באמת מסר, מסר שלך.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לומר לך בשם עשרות אלפי אנשים שבאמת עזרת להם במהלך הזה.
משה גפני: אגב, זה מתבצע בפועל.
משה גפני: יש 42 מיליון שקל שרשות המים נותנת הנחות.
אלכסנדר קושניר: רק שני משפטים, אדוני היושב-ראש.
אלכסנדר קושניר: רציתי לעדכן, אדוני היושב-ראש, חברי ועדת הכספים, מכיוון שאתם עסקתם בזה הרבה ובצורה אינטנסיבית מאוד.
אלכסנדר קושניר: אני חייב לציין שבעקבות הפעילות – ויש הרבה דברים שנצטרך לתקן, כמו כל הדברים בדרך – המצב במשק המים, בעקבות הפעילות גם של הכנסת וגם של הממשלה, הולך ומשתפר.
אלכסנדר קושניר: אם לפני שנתיים-שלוש דנתם כאן על קיצוצים, על מגבלות, היום אם תשימו לב אנחנו מתחילים קצת לפתוח את הברז ולשפר את תנאי אספקת המים גם לחקלאות, גם לטבע וגם למרכיבים נוספים.
אלכסנדר קושניר: זאת אומרת, המאמץ המשותף, גם של הכנסת, גם של הממשלה וגם של הצרכן, בסופו של דבר מאפשר לי להגיד שמשק המים בהדרגה מתחיל לצאת מתקופת המשבר.
אלכסנדר קושניר: אנחנו מיישמים עכשיו תנאים לעשור הקרוב בשביל לייצב את אספקת המים בביטחון לכל הצרכנים.
אלכסנדר קושניר: ברור לחלוטין שגם במגרש של התאגידים אנחנו צריכים לשפר את המצב, לעבור ממספר גדול מדי של תאגידים למספר מצומצם.
אלכסנדר קושניר: ברור, בהתאם לשאלה שלך, חברת הכנסת רוחמה אברהם בלילא, בנוגע להתייעלות, כל תאגיד וחברת "מקורות" בכל שנה חייבים להתייעל ב-1.5%, תלוי בשיפוע ההתייעלות.
אלכסנדר קושניר: פחת מים ופחת גבייה בכל שנה הם משתנים.
אלכסנדר קושניר: זה המקור להקטנת התעריף.
אלכסנדר קושניר: לומר לך שמחר בבוקר?
אלכסנדר קושניר: הרי את מנוסה ומבינה, אבל התהליך הזה עובד.
אלכסנדר קושניר: נכון שיש עדיין בפריפריה הרבה מאוד גופים שאנחנו חייבים לשדרג אותם, אבל משק המים נמצא בדרך בטוחה לא רק ליציאה מן המשבר אלא גם להתייצבות לטווח ארוך.
אלכסנדר קושניר: זה המאמץ, ואתם גם תרמתם למאמץ הזה.
מגלי והבה: כולל המחירים, אדוני?
מגלי והבה: כולל מחירי המים?
אלכסנדר קושניר: כרגע הסברתי את התהליך הזה.
אלכסנדר קושניר: נכון להיום יהיה לא רציני מצידי לומר שאני הולך להוריד תעריף.
אלכסנדר קושניר: קודם כול, זה לא החלטה שלי אלא של המועצה, אבל כפי שאני רואה את הדרך להתייעלות והתייצבות – גם המחירים בהדרגה יירדו.
אפרת פרוקצ'יה: קיבלנו אמנם את הנוסח רק הבוקר.
משה גפני: לא נוסח.
משה גפני: אני מציע עכשיו עיקרון פשוט.
אפרת פרוקצ'יה: אנחנו רוצים לטעון כמה טענות לגבי ההצעה הכתובה.
אפרת פרוקצ'יה: יכול להיות שההצעה תהיה שונה מאשר הכתוב, אבל אנחנו מתייחסים למה שכרגע עומד בפנינו.
רוחמה אברהם-בלילא: הרוח המנחה צריכה להיות לנגד עיניכם.
אפרת פרוקצ'יה: נתייחס גם אל הרוח המנחה.
אפרת פרוקצ'יה: נתחיל אולי בכמה עניינים.
משה גפני: את מקבלת את העיקרון?
אפרת פרוקצ'יה: לגבי העניינים הכללים אני אפרוש את הטענות שיש לנו.
אפרת פרוקצ'יה: לגבי תמיכה, אין למשרד האוצר התנגדות באופן כללי, אך אנו חושבים שהתמיכה צריכה להיעשות בדרכים מסוימות מאוד, למשל דרך המוסד לביטוח לאומי.
אפרת פרוקצ'יה: אנו חושבים שיש אוכלוסיות נוספות.
אפרת פרוקצ'יה: אפשר להתאים את הסיוע שנותנים להן לאחר שקלול של מחירי המים.
אפרת פרוקצ'יה: זאת דרך המלך, ולא בדרך שהוצעה כאן.
אפרת פרוקצ'יה: מעבר לזה, יש כאן עניין מהותי.
אפרת פרוקצ'יה: מבחינתנו זאת הצעה תקציבית.
אפרת פרוקצ'יה: אין כאן רף מקסימלי להוצאה, מה גם שההצעה הזאת חורגת – יש כאן שינוי מהותי מן ההצעה שעליה אנחנו מנסים להיבנות.
קריאה: שינוי מן ההצעה שעברה בקריאה הראשונה במליאה.
אפרת פרוקצ'יה: מן הבחינה הזאת, אנחנו לא רואים איך אפשר להתקדם.
משה גפני: מה הטענה שלך?
משה גפני: תגידי משפטית.
משה גפני: אידיאולוגיה הבנתי.
משה גפני: מה את טוענת משפטית?
אפרת פרוקצ'יה: משפטית, צריך את הסכמת הממשלה להצעה הזאת.
משה גפני: בסדר, תיכף נצא להפסקה ויהיה בסדר.
אפרת פרוקצ'יה: מעבר לזה, כמה הערות לגבי הנוסח.
אפרת פרוקצ'יה: סעיף אחד מדבר על קביעת רשימת זכאים לתשלום.
אפרת פרוקצ'יה: אני לא מכירה שום תקדים ששרים כותבים רשימת זכאים, בטח לא כותבים את השמות שלהם ברשומות.
משה גפני: אמות מידה.
שגית אפיק: בחוק שירותי הדת היהודיים יש בדיוק סעיף כזה, רשימה ואמות מידה.
אפרת פרוקצ'יה: כתוב: מוטי כהן.
משה גפני: לא מוטי כהן, עם כל הכבוד לכם.
שגית אפיק: רשימת הזכאים בדיוק כפי שפורסמה ברשומות, בסעיף של 42 מיליון שקל.
משה גפני: אני חזרתי בי מהכללת מוטי כהן.
משה גפני: ביקשתי, אבל חזרתי בי.
שגית אפיק: זה אמות מידה.
שגית אפיק: אפרת פרוקצ'יה ויערה למברג, רשימת הזכאים תהיה בדיוק כפי שפורסמה ב-42 מיליון: זכאי להבטחת הכנסה, נכה בשיעור של 100%.
שגית אפיק: ננסח את זה כפי שתרצו.
משה גפני: לא תהיה כתובה בחוק רשימה.
משה גפני: השר יהיה מוסמך לקבוע אמות מידה.
יערה למברג: אתה כותב בחוק: "השר מוסמך לקבוע רשימת זכאים".
משה גפני: "באישור ועדת הכספים".
יערה למברג: כלומר יפורסם שם של אדם.
יערה למברג: אתה רוצה אמות מידה.
קריאה: הוא אומר לך שלא, שזה יהיה קריטריונים.
שגית אפיק: בדיוק כפי שפורסם לגבי ההחלטה על 42 מיליון השקלים, שם נקבע שנכה בשיעור של 70% יהיה זכאי והורים לילד נכה בשיעור של 100% וכולי.
שגית אפיק: זאת הרשימה, הכוונה אליה.
שגית אפיק: אמות המידה הן אלה שיעמדו מאחורי הרשימה.
שגית אפיק: מה שמבוקש בנוסח זה לפרסם את שניהם.
שגית אפיק: אפשר לפרסם רק אחד מהם, זה לא משנה.
משה גפני: אני לא עומד על נוסח מסוים.
משה גפני: אפשר לקבוע נוסח מסודר.
שגית אפיק: אני חושבת שהעיקרון מובן וצריך להיות מקובל.
אפרת פרוקצ'יה: אני חוזרת שוב על ההערה, שבנוסח כתוב "יקבעו" ולא "רשאי לקבוע".
משה גפני: רשמנו לפנינו.
אפרת פרוקצ'יה: מעבר לעניין הזה, פסקה (2) לא לחלוטין ברורה לי.
שגית אפיק: הכוונה: או בדרך של תמיכה, או שזה ייעשה בדרך של סעיף תקציבי, תוכנית תחום פעולה בחוק התקציב השנתי לאותה שנה.
אפרת פרוקצ'יה: אז מחייבים בחקיקה את השרים לתחום פעולה בכל שנה, שאנחנו לא יודעים מה הסכום שלו?
שגית אפיק: זה נעשה בסמוך לחוק התקציב, זה נעשה במקביל.
שגית אפיק: כפי שההחלטה על 42 מיליון השקלים נכנסה, לדבריכם, לבסיס התקציב, אז כבר ככל הנראה בבסיס התקציב יש היום תוכנית שמדברת על הנחות למים.
שגית אפיק: מה שכאן מבקשים לעשות זה הסמכה לתוכנית הזאת.
יערה למברג: בתוכנית או בתקנה בחוק התקציב השנתי, עדיין אנחנו מדברים בחלוקת תמיכות.
יערה למברג: את מדברת על תקנה ייעודית.
שגית אפיק: תסתכלי היום על סעיף 102(ג), הוא מדבר על תמיכה.
שגית אפיק: בדיוק אותו סעיף.
יערה למברג: את התמיכה הבנו.
יערה למברג: זה בדיוק מה שאני אומרת.
יערה למברג: לדעתי מה שנוצר כאן, בגדול, קונצפטואלית, עולה בקנה אחד עם סעיף 102(ג).
שגית אפיק: רק שהוא נותן את ההסמכה והפירוט איך לעשות את זה.
יערה למברג: זה יוצק תוכן, זה מעגן.
שגית אפיק: אגב, היית צריכה לברך על זה.
משה גפני: את מברכת על זה?
משה גפני: זה סוף הדיון?
משה גפני: באמת, אני לא מוצא סיבה למה לא לברך על זה.
יערה למברג: זה עולה בקנה אחד עם סעיף 102(ג), אבל אני מדגישה את אי-הבהירות.
יערה למברג: סעיף 102(ג) מדבר על תמיכה.
יערה למברג: אתם מדברים עכשיו על לקבוע כסף בתקציב.
יערה למברג: זה גם בדרך של תמיכה.
יערה למברג: אני לא מבינה אם זה תמיכה או חוק התקציב.
שגית אפיק: נמצא לזה את הנוסח המתאים.
משה גפני: ניצור נוסח שיהיה בהסכמה.
אפרת פרוקצ'יה: אני לא מצליחה להבין למה אנחנו צריכים את זה.
משה גפני: את זה אני מבקש לא להגיד.
משה גפני: תלכי לפריימריז.
משה גפני: את לא חייבת להבין, מספיק שאנחנו מבינים.
שגית אפיק: ננסח את זה אחרת.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להצביע עכשיו.
משה גפני: חברת הכנסת רוחמה אברהם, אני מודיע לך, כמו לכל חברי הוועדה, לא אקיים הצבעה בלי שיודיעו לכולם על ההצבעה.
משה גפני: גברת פרוקצ'יה, דיברנו על כך שאת לא חייבת להבין.
אפרת פרוקצ'יה: מבחינתנו נכון להיום, מבחינת משרד האוצר, מבחינת מי שאני מוסמכת לייצג, המדינה יכולה לתת תמיכה גם היום.
אפרת פרוקצ'יה: אני לא רואה במה הנוסח הזה מוסיף על מה שהמדינה בכל מקרה מוסמכת לתת.
אפרת פרוקצ'יה: מעבר לזה, הצעת החוק בעצם מחייבת את הממשלה לכבול את שיקול הדעת שלה ולתת תמיכה בכל שנה.
אפרת פרוקצ'יה: לזה אני מוסיפה את פסקה (3), לגבי העובדה שאם לא מאושרת רשימת זכאים בשנה מסוימת, השנה הבאה מקבלת את אותה רשימת זכאים, מבלי שהיא נבחנה, מבלי שבכלל הובהר אם האנשים האלה נזקקים לתמיכה.
אפרת פרוקצ'יה: לדבר כזה אני גם לא יודעת אם יש תקדים.
משה גפני: אבל מה יקרה אם לא תאושר רשימה?
משה גפני: פתאום יתבטל ה-42 מיליון שקלים שנתתם?
אפרת פרוקצ'יה: אם היא לא אושרה, נניח שבשנה מסוימת תעריפי המים יורדים פלאים, הכנסת מציעה הצעות חוק להקטנת מחירי המים ---
משה גפני: הכנסת מציעה להחזיר את הפיקוח על המים לוועדת הכספים.
אפרת פרוקצ'יה: אז מה אנחנו עושים?
אפרת פרוקצ'יה: ממשיכים עם התמיכות למרות שהמדינה דואגת למחירים נמוכים מאוד?
אפרת פרוקצ'יה: בשביל זה צריך להעביר חקיקה, כדי לבטל?
נוגה נחליאלי: אני מאגף המים במשרד האנרגיה והמים.
נוגה נחליאלי: אנחנו מבקשים שגם שר האנרגיה והמים יהיה שותף.
משה גפני: יש בעיה, שהכסף מגיע לתקציבית.
משה גפני: זה לא כמו בחשמל.
נוגה נחליאלי: עדיין הסמכות היא של שר האנרגיה והמים.
משה גפני: בסדר, אני לא מערער על הסמכויות.
משה גפני: גם כך יש לי בעיות.
אלון מסר: אני מבקש, אם אפשר, הפסקה קצרה בדיון כדי לדבר עם שר האוצר.
אלון מסר: אין עמדת ממשלה לנוסח הזה.
משה גפני: לא הבנתי, האם אני עובד אצלכם?
משה גפני: אני מתכוון לעשות הפסקה כי אני רוצה לדבר עם שר האוצר, אבל למה אתם מבקשים את זה?
אלון מסר: גם אנחנו רוצים לדבר אתו.
משה גפני: בסדנה שמלמדים אתכם כאשר אתם נכנסים למשרד האוצר, מה אומרים לכם?
משה גפני: מי בעל הבית כאשר מגיעים לוועדת הכספים?
אלון מסר: יושב-ראש ועדת הכספים.
משה גפני: ככה אומרים לכם, וצוחקים כולם ...
משה גפני: אני עושה הפסקה של 5 דקות.
משה גפני: קראנו את הצעת החוק.
משה גפני: אני מבקש להוסיף להצעת החוק הזאת ששר האוצר יהיה מוסמך – תקראי בבקשה.
משה גפני: השינויים הם כדלקמן: זה יהיה רק לפי התשלומים, כפי שדיברנו קודם.
שגית אפיק: התשלומים המשולמים על-ידי כלל הצרכנים.
משה גפני: עד 1.5% מהתשלומים.
נוגה נחליאלי: זה משק מים ארצי.
שגית אפיק: בתאגידי המים – 4 מיליארד שקל.
אלון מסר: רגע, לא בדקנו את זה.
אלון מסר: לא בדקנו את המספרים האלה.
אלון מסר: יכול להיות גם הרבה יותר.
שגית אפיק: יכול להיות גם הרבה פחות.
אלון מסר: נכון, אבל בואו נבדוק.
משה גפני: סדר גודל של 60 מיליון שקל, לפי מה שנראה כרגע.
משה גפני: עכשיו אני מודיע שאנחנו מדברים על סדר גודל של 60 מיליון שקל.
משה גפני: שר האוצר ייתן את ההנחות האלה עד 60 מיליון שקל, עד 1.5%.
משה גפני: אם פתאום יתברר לכם שמדובר על הרבה יותר, שר האוצר לא חייב לעשות את זה.
משה גפני: יהיה כתוב: "עד 1.5%".
משה גפני: הוא יכול לתת פחות.
יערה למברג: ממשק המים העירוני.
משה גפני: לא ממשק המים.
אלכסנדר קושניר: לא על התעריף.
משה גפני: על התשלומים.
אלון מסר: אין לנו נוסח שאפשר להתייחס אליו.
אלון מסר: צריך להבין בדיוק את הנוסח, כי הדברים האלה מהותיים.
שגית אפיק: "בחוק תאגידי מים וביוב, התשס"א-2001, בסעיף 102, אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ג1) שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת יקבע בכל שנת כספים רשימת זכאים".
אפרת פרוקצ'יה: "יקבע", או "יהיה רשאי לקבוע"?
אפרת פרוקצ'יה: דיברנו על "יהיה רשאי לקבוע".
משה גפני: הוא יכול לקבוע גם 10 מיליון.
אלון מסר: אבל "יקבע" מחייב את השר.
משה גפני: נצביע, נראה מי בעד ומי נגד.
שגית אפיק: "רשימת זכאים לתשלום מופחת של מחיר שירות המים".
משה גפני: אתם לא חייבים להקשות על החיים.
פניה קירשנבאום: לא הבנתי את ההבדל בין "רשאי" ובין "יקבע".
משה גפני: "יקבע".
שגית אפיק: "יקבע" זה יהיה חייב לקבוע.
משה גפני: הוא יכול לקבוע 10 מיליון.
אלון מסר: אבל הוא חייב לקבוע משהו.
משה גפני: רבותי, השתלטתם על הוועדה עכשיו?
משה גפני: אמרתם את דעתכם, הכול בסדר, אפשר להחליט.
שגית אפיק: "רשימה כאמור תיקבע לאחר התייעצות עם מועצת רשות המים ועל פי אמות מידה שוויוניות שיובאו לאישור ועדת הכספים לפחות ששים ימים לפני תחילת שנת כספים.
שגית אפיק: התשלום המופחת של מחיר שירות המים כאמור בפסקה (1), ימומן מתקציב המדינה בדרך של תמיכה, או לפי חוק התקציב השנתי".
שגית אפיק: נמצא לזה את הניסוח המתאים.
שגית אפיק: "ובלבד שסך כל התשלומים המופחתים לא יעלה על סכום השווה ל-1.5 אחוזים מסך התשלומים המשולמים על-ידי כלל הצרכנים בעד שירותי מים ושירותי ביוב.
חנה פרנקל: במקום "כלל הצרכנים" צריך לבוא "צרכני תאגידי מים וביוב".
שגית אפיק: אבל אז את מצמצמת את זה.
חנה פרנקל: זה אקוויוולנטי ל-60 מיליון שקל, בסדר גודל.
חנה פרנקל: צריך לבדוק.
חנה פרנקל: זה 1.5% מ-4 מיליארד שקל.
משה גפני: בסדר, אני מקבל את הניסוח שלה, שזה פחות כסף.
משה גפני: אני מבקש שלא תתערבו עכשיו.
משה גפני: קיבלתי, נכנעתי, הכול בסדר.
שגית אפיק: "לא אושרה רשימה עד 60 ימים לאחר תחילת שנת הכספים" - - -
משה גפני: ברור מהניסוח הזה ששר האוצר לא חייב.
משה גפני: שר האוצר יכול לאשר פחות?
אלון מסר: הוא חייב לאשר משהו.
שגית אפיק: האם הוא מאשר לשנה אחת או מאשר למספר שנים?
שגית אפיק: מה כוונתך?
משה גפני: זה תלוי בו.
שגית אפיק: לכן אני שואלת את היושב-ראש.
משה גפני: הוא מאשר לשנה אחת, וכל שנה הוא צריך לאשר מחדש.
שגית אפיק: ואם הוא לא אישר בשנה מסוימת?
שגית אפיק: זה יהיה אפס?
משה גפני: זה ממשיך.
שגית אפיק: ממשיך לפי השנה הקודמת.
אלון מסר: יש כאן התחייבות תקציבית.
שגית אפיק: אגיד את העיקרון.
שגית אפיק: נמצא לזה ניסוח ביחד אתכם.
שגית אפיק: העיקרון הוא כדלקמן: צריכים לאשר בכל שנה מחדש את הרשימה.
שגית אפיק: לא אושרה הרשימה במועדים הקבועים – ימשיך לחול ההסדר שהיה בשנה הקודמת.
משה גפני: כדי לשנות הוא יכול לבוא ולהגיד: במקום 60 מיליון יהיה 10 מיליון.
אפרת פרוקצ'יה: הוא חייב לקבוע משהו.
שגית אפיק: אבל גם היום את 42 מיליון השקלים הכנסתם לבסיס התקציב.
שגית אפיק: כוונתכם שזה יהיה בכל שנה.
חנה פרנקל: הבהרה מקצועית.
חנה פרנקל: אנחנו חושבים שבדבר הזה יש גורמי רווחה.
חנה פרנקל: התייעצות עם מועצת הרשות זה לא חיוני בכלל.
משה גפני: ישבתי כאן בישיבות עם כל המשרדים.
משה גפני: מזל שאין עוד.
משה גפני: אין לי כוח יותר.
משה גפני: בסדר, אז שיתייעצו, שראש הרשות יתייעץ עם גורמי הרווחה.
שגית אפיק: במקום "מועצת רשות המים" אתם רוצים לכתוב "לאחר התייעצות עם שר הרווחה"?
יערה למברג: רק רגע, אנחנו לא יכולים לכתוב את זה - - -
שגית אפיק: חייבים להיוועץ עם השר הרלוונטי.
שגית אפיק: בסדר, מצוין.
שגית אפיק: "רשימת הזכאים ואמות המידה יפורסמו ברשומות".
שגית אפיק: אם תרצו שרק אמות המידה יפורסמו ברשומות נמצא לזה את הנוסח המתאים.
אפרת פרוקצ'יה: השאלה אם צריך לגדר גם את אמות המידה, כי כרגע אין גידור כלשהו לאמות המידה, אמות המידה הן כלליות לחלוטין.
שגית אפיק: אתם מביאים אותן.
שגית אפיק: ההסמכה רחבה.
שגית אפיק: זה הקלה בשבילך.
משה גפני: אם אני לא אבחר לכנסת אני מתנדב לעזור לכם בקביעת הקריטריונים.
יערה למברג: יש כאן שאלה מהותית.
יערה למברג: דיברנו קודם על הנחות מטעמים סוציאליים.
יערה למברג: כרגע ההסמכה רחבה מאוד.
יערה למברג: זה מה שוועדת ניסן אמרה.
משה גפני: אבל הסמכות בידיכם.
משה גפני: למה אתם צריכים להקשות?
יערה למברג: כי ההסמכה כרגע כל-כך רחבה שבסוף אני מפחדת מסיטואציה של צ'יפור מוסדות או דברים אחרים.
יערה למברג: כדי להגשים את מה שוועדת הכספים מבקשת, היא מדברת על קהל יעד מסוים.
אפרת פרוקצ'יה: הרי הוועדה הזאת התחילה מנקודה מסוימת, שהיא נקודה נכונה – לתת הנחות למי שצורך יותר מים בגלל כורח.
אפרת פרוקצ'יה: אולי אפשר לרשום את אמת המידה הזאת.
אפרת פרוקצ'יה: הרי משם התחלנו, וזה נכון.
אפרת פרוקצ'יה: בואו נציין את זה, נכתוב את אמת מידה, שמי שבשל כורח נזקק ליותר מים - - -
משה גפני: פעם שלישית אני נכנע, יהיה כתוב "מטעמים סוציאליים".
אפרת פרוקצ'יה: אבל זה לא סוציאלי.
אפרת פרוקצ'יה: הרי מהיכן התחלנו?
אלון מסר: "מי שמשתמש ביותר מים מכורח הנסיבות".
משה גפני: רשמתי "מטעמים סוציאליים".
שגית אפיק: "שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות בדבר הדרכים להוכחת הזכאות לתשלום מופחת בהתאם להוראות סעיף קטן זה, וכן הוראות לעניין אופן מסירת מידע לשם הוכחת זכאות.
שגית אפיק: כאמור, הוראות סעיף קטן זה יחולו על אף האמור בסעיף קטן (ב)."
משה גפני: הסעיף הזה יחול החל מ-1 בינואר 2013.
משה גפני: הוא לא יחול השנה.
משה גפני: השנה זה מסודר.
עלוה קולן: אני מהאגודה לזכויות האזרח.
עלוה קולן: אני מבינה שזה יחליף את ההסדר של ה-42 מיליון שקל שהושג השנה.
משה גפני: לא, הוא יגבה אותו חוקית.
עלוה קולן: הוא יגבה אותו חוקית, אבל בעצם זה ההסדר שהוא מגבה אותו חוקית.
עלוה קולן: כלומר, זה לא סוציאלי אלא לאנשים עם מוגבלויות?
עלוה קולן: אני רק מנסה להבין.
משה גפני: מה שקיים היום ב-42 מיליון שקל, על-פי החוק הזה גם יהיה קיים וימשיך להיות קיים, מגובה חוקית, ואולי יותר.
עלוה קולן: שם זה נכים וניצולי שואה.
משה גפני: אני לא רוצה אפילו שיהיה כתוב בפרוטוקול.
משה גפני: יש היום 42 מיליון שקל.
שגית אפיק: יש החלטה שפורסמה ויש בה את הקריטריונים.
שגית אפיק: מה שיקרה ב-2013 הוא כדלהלן: כיוון שהתחילה היא ב-2013, 60 ימים לפני תחילת שנת המס יצטרך שר האוצר לבוא בפני ועדת הכספים עם הצעה לקריטריונים אחרים.
שגית אפיק: ככל שהוא לא יבוא, ככל שלא יאושרו קריטריונים כאלה ימשיכו 42 מיליון השקלים משנה קודמת לשנה הבאה.
קריאה: הניסיון להשפיע על הקריטריונים הוא בעצם מול שר האוצר?
משה גפני: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבות מס לעניין תאגידי מים וביוב בשנות המס 2011 עד 2015), התשע"ב-2012, כפי שהוקראה בישיבה הקודמת וכפי שנוסחה עכשיו על-ידי היועצת המשפטית של הוועדה.