GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אני שמח שיש את הפשרה הזאת.
משה גפני: אבל שנדע, זה חלק ממכלול.
משה גפני: באמת נכון מה שנאמר כאן, שאם לא היה מצב קשה גם לא היו מגיעים לזה והחברות היו נשארות עם 120 מיליארד שקל ולא היה קורה שום דבר.
זהבה גלאון: אבל מי כמוך יודע שיש חלופות ל-3 מיליארד שקלים הללו.
זהבה גלאון: אתה בין אלה שהציעו חלופות.
זהבה גלאון: אז היה צריך את הרווחים הכלואים?
משה גפני: יפה, ועם החלופות האלה נצטרך להתמודד כאשר יגיעו, אם יגיעו בקדנציה הזאת, ההוצאות הקשות, הקצבאות והשכר ועקרות הבית וכל מה שיגיע.
משה גפני: עד עכשיו אנחנו נמצאים באופוריה, אנחנו רבים על רווחים כלואים.
משה גפני: אם לא נלך לבחירות אנחנו נריב חבל-על-הזמן על מה שכאן הולך לקרות ומה שמכינים לנו.
שלמה מולה: למען האמת, שמעתי מפי ראש הממשלה על "אי של יציבות כלכלית חבל-על-הזמן".
משה גפני: יציבות כלכלית היא יציבות כלכלית, אבל בעיה חברתית יש עד השמים.
משה גפני: יציבות כלכלית זה דבר אחר.
משה גפני: חבר הכנסת אבישי ברוורמן אומר שזה אותו דבר, אבל מוכרחים בכל אופן לחלק.
שלמה מולה: קודם כול, אני מצטער מאוד לשמוע שברשות המסים לא יודעים מה סדר גודל הכסף שיצא.
שלמה מולה: אם אתם נותנים מענקים כספיים ולא יודעים מה הכסף שיוצא, באמת זה כישלון ניהולי.
שלמה מולה: אני מקווה שאולי בכל זאת אתם יכולים לתקן את מה שאתם אומרים.
שלמה מולה: במבחן התוצאה, אם בסך הכול הכספים הכלואים מסתכמים ב-125 מיליארד שקל, לפחות על-פי מה שנאמר, אלא אם כן יהיה פחות, ובסוף אתם מתכוונים לגבות אך ורק 3 מיליארד שקל, מה זה?
שלמה מולה: במצב שבו היום יוקר המחיה כה גבוה, במצב שבאמת כל אזרח פשוט משלם בריבית דריבית, כפל כפליים, והמע"מ עולה, המסים העקיפים עולים, בסופו של דבר הציבור באמת לא מאמין למה שאתם אומרים.
שלמה מולה: עזוב כרגע אותנו, את חברי הכנסת.
שלמה מולה: הציבור לא קונה את הדבר הזה, בכלל לא קונה.
שלמה מולה: באמת יכולה להיות פרשנות משפטית כזאת או אחרת, אפשר להתעלם או לא להתעלם, אפשר לתקן או לא לתקן, אדרבה ואדרבה, אין לי בעיה עם זה.
שלמה מולה: אבל בסופו של דבר, למען הנראוּת, הסיטואציה שבה אנו נמצאים כרגע כמעט בלתי אפשרית.
שלמה מולה: הציבור כרגע לא מאמין למה שאתם עושים.
שלמה מולה: בדרך כלל אני לא קיצוני, לא בעד לא לסגור את ה"בור" הקיים.
שלמה מולה: צריך לעשות מאמץ כדי לעשות את זה, אבל אתם בחרתם היום בדרך הכי פשוטה, הכי קלה.
שלמה מולה: בגזירות שהיו לפני כן גם מעמד הביניים נפגע.
שלמה מולה: נדמה לך שלא נפגע.
שלמה מולה: לך תראה היום את חשבון החשמל, לך תראה את החשבוניות האחרות שמגיעות לציבור ומה הציבור באמת חושב.
שלמה מולה: לא אמרנו שיפגעו בנכסיהן של אותן חברות שבאמת מייצרות מקומות עבודה, אבל בסופו של דבר, התוצאה הסופית של מה שאתם מביאים כרגע היא אך ורק גבייה של 3 מיליארד שקל?
משה גפני: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, ואחריה חבר הכנסת אכרם חסון.
שלי יחימוביץ': קודם כול, ההצעה שמובאת עכשיו טובה יותר מן ההצעה הקודמת, צריך לומר את זה בגילוי-לב.
שלי יחימוביץ': ההצעה הקודמת לא התנתה בכלל השקעה בארץ, אפשרה לחברות להבריח את כל הכסף – לא להבריח, אלא כחוק – להוציא את כל הכסף החוצה, ובהזדמנות זאת גם עודדה אותן בעצם לסגור את הבאסטה בישראל, שזה כבר היה ממש איוולת על גבי איוולת.
שלי יחימוביץ': אז ההצעה הזאת טובה.
שלי יחימוביץ': אני לא מבינה למה הייתם צריכים לעבור את כל הסאגה הזאת ולמה לא קיבלתם מלכתחילה את ההצעה של שר התמ"ת ושל משרד התמ"ת, שדיברו מלכתחילה על מסלול של התניה על מתן הטבה בהשקעה בארץ, שזה הדבר ההגיוני ביותר בעולם.
שלי יחימוביץ': מי שהעלה על דעתו בכלל לתת את הפטור הזה בתמורה להוצאת כספים מן הארץ, זה פשוט איוולת שאין כדוגמתה, שרשומה לזכותו של שר האוצר, צריך לומר.
שלי יחימוביץ': אני גם שמחה על הפרשנות של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, פרשנות בדיעבד, מה המשמעות, מה הוא דיבידנד בעצם.
שלי יחימוביץ': אני לא מצליחה להבין, מר אבי ליכט, למה אי אפשר להוציא שומה על-פי החוק שהיה נוהג בעת שהכספים האלה הוצאו החוצה והם נחשבים על-פי חוות דעתך המשפטית כדיבידנד לכל דבר.
שלי יחימוביץ': החוק כאן כל-כך מפורש שאני לא מבינה איך מישהו פירש אותו אחרת.
שלי יחימוביץ': תגידו לי אם אפשר לקרוא אחרת את הסעיף "על-פי הוראות חוק עידוד השקעות הון, התשי"ט-1959, סעיף 51ב, כל סכום שנתנה חברה מוטבת לקרוב, לבעל שליטה או לתאגיד בשליטתם כמוהו כחלוקת דיבידנד המחויבת ללא דחייה במס החברות ובמס על הדיבידנד האמור".
שלי יחימוביץ': מה לא ברור בסעיף הזה בחוק?
שלי יחימוביץ': איך אפשר לפרש אותו אחרת?
שלי יחימוביץ': אני רוצה לראות את האנשים ברשות המסים שפירשו אותו אחרת, ואני רוצה לדעת למה היום אי אפשר – מה אני מבקשת, מהפיכה?
שלי יחימוביץ': לא, אני מבקשת לקיים את החוק ככתבו וכלשונו.
שלי יחימוביץ': האם זאת בקשה מופרזת?
שלי יחימוביץ': האם זאת בקשה מופרזת כאשר זה נוגע לאיזה בעל עסק קטן, לעצמאי או לשכיר, לקיים את החוק?
שלי יחימוביץ': ועכשיו מה אתם אומרים?
שלי יחימוביץ': ושוב, אני חייבת לומר בהגינות, ההצעה הזאת טובה מקודמתה.
שלי יחימוביץ': אבל מה אתם אומרים?
שלי יחימוביץ': אתם אומרים: מי שלא קיים את החוק, אנחנו בדיעבד מוחלים לו על אי-קיום החוק ומאפשרים לו עכשיו לנהוג על-פי הסטנדרטים החדשים, על-פי החוק החדש, ובזה פשוט נעשה לו שמיטת חובות על כסף שהוא חייב למדינה ואפשר להוציא עליו שומה כחוק.
שלי יחימוביץ': למה לא? ברשותך, עוד רגע, אדוני היושב-ראש.
שלי יחימוביץ': לכן אני לחלוטין לא מקבלת את זה.
שלי יחימוביץ': נכון שאתם מאיימים, כמין שוט, שמי שלא ישתמש עכשיו בהטבה החדשה עליו תטילו שומה, אבל גם מי שישתמש בהטבה החדשה חייב לדעת שתחול עליו שומה על כל חובותיו למס הכנסה כאחד האדם.
שלי יחימוביץ': אין כאן סוגים שונים של בני אדם ואזרחים שחלות עליהם חובות שונות.
שלי יחימוביץ': לכן אי אפשר להסכים עם התיקון הזה, למרות שהוא טוב יותר.
שלי יחימוביץ': הוא לא שוויוני, הוא מחולל כאן משהו בלתי סביר, והוא גם פותח לכם פתח לתביעות משפטיות מכאן ועד להודעה חדשה של נישומים אחרים.
שלי יחימוביץ': זה דבר אחד.
משה גפני: שלי, רק תצטמצמי, בבקשה.
שלי יחימוביץ': להצטמצם, להצטמצם, אבל באמת מדובר כאן במשהו משמעותי מאוד.
שלי יחימוביץ': שאל כאן חבר הכנסת מולה מה יהיה שיעור הגבייה על-פי הערכתכם.
שלי יחימוביץ': נדהמתי לשמוע שהערכת הגבייה נשאר על סך 3 מיליארד שקל.
שלי יחימוביץ': זה רק מראה על חוסר הרצינות שלכם.
שלי יחימוביץ': אם בשינוי כזה דרמטי בחוק הערכת שיעור הגבייה נשארת בדיוק כפי שהיתה במהדורה הקודמת של החוק, כמה אפשר לדבר שטויות?
שלי יחימוביץ': לפחות תשנו את הערכת הגבייה.
שלי יחימוביץ': זה נשמע כל-כך ילדותי ולא רציני לתת את אותו סכום, כאשר אתם משנים את החוק באופן כל-כך מוחלט.
שלי יחימוביץ': תנו לנו את הכבוד שאנחנו לא מטומטמים ושאנחנו מבינים שצריך כאן איזו הערכת שיעור גבייה חדשה.
שלי יחימוביץ': באמת חוסר רצינות, באמת.
שלי יחימוביץ': זה הערה לסדר.
שלי יחימוביץ': זה מראה שאין לכם מושג-ירוק על מה אתם מדברים בכלל.
שלי יחימוביץ': ומה אחר-כך?
שלי יחימוביץ': אם תשנו עוד קצת את החוק תישאר אותה הערכת גבייה בדיוק?
שלי יחימוביץ': 3 מיליארד שקל זה סכום שכתוב כבר בלוחות הברית?
שלי יחימוביץ': באמת איוולת.
שלי יחימוביץ': סליחה, זאת הערה.
דורון כהן: לאיזה כיוון זה היה אמור לשנות?
שלי יחימוביץ': אם אתם מוסיפים התניה של השקעה של 50% בישראל ולא להוציא את זה כדיבידנד, כבר ההערכה משתנה ב-50%, או בפחות.
זהבה גלאון: הם יודעים שזה לא יקרה, לכן הם לא מעריכים את זה.
דורון כהן: לא נכון.
דורון כהן: קודם כול, מה שאמרת עכשיו לא נכון אריתמטית.
דורון כהן: אבל לאיזה כיוון זה אמור ללכת?
דורון כהן: זה אמור להעלות או להוריד?
שלי יחימוביץ': עוד לא סיימתי.
שלי יחימוביץ': זה היה אמור להוריד.
דורון כהן: נכון, אבל מצד שני יש את חוות הדעת שמעלה.
שלי יחימוביץ': חבר'ה, אני לא באה בטענות.
שלי יחימוביץ': אני רק אומרת: אל תזלזלו באינטליגנציה שלנו.
דורון כהן: גם אל תזלזלי במקצועיות שלנו.
דורון כהן: אני לא מקבל את זה.
שלי יחימוביץ': זה לא היה אמור להישאר 3 מיליארד שקל.
דורון כהן: אני מוחה על הזלזול במקצועיות שלנו.
דורון כהן: יש הבדל בין לשאול שאלות ולנסות להבין ובין פגיעה במקצועיות של עובדי האוצר.
דורון כהן: אני מוחה על הפגיעה במקצועיות.
דורון כהן: את שואלת למה לא השתנה – יענו לך למה לא השתנה.
דורון כהן: אבל להגיד שזה מעיד על חוסר מקצועיות – זה לא רציני, אני מצטער.
דורון כהן: לא אוכל לקבל טענה כזאת.
דורון כהן: את רוצה לברר, תבררי, אבל לפגוע בעובדים בצורה כזאת – זה לא ראוי.
משה גפני: הטענה של משרד האוצר היא שאכן, לפי מה שאת אומרת, זה אמור היה לרדת, אבל יש חוות דעת שאומרת שזה יעלה בחזרה, ולכן הם נשארים בהערכה של 3 מיליארד שקל.
משה גפני: זה היה הניתוח שלהם.
משה גפני: זה לא מכיוון שהם לא לקחו את מה שאת אומרת בחשבון.
משה גפני: לקחו בחשבון ודנו על זה.
שלי יחימוביץ': אבל לא אני פוגעת במקצועיות שלכם, זה אתם פוגעים במקצועיות של עצמכם.
משה גפני: הם סבורים אחרת.
דורון אביטל: את משתמשת באותם טיעונים.
שלי יחימוביץ': אני מבינה שעכשיו אנחנו מדברים על 50% השקעה.
שלי יחימוביץ': אגב, אתם צודקים, היתה לי הצעה כזאת.
שלי יחימוביץ': ביוני 2011 שלחתי לכם מסמך ואמרתי: לפחות במינימום תתנו את ההטבה בהשקעה בארץ, נכון היתה לי הצעה כזאת.
שלי יחימוביץ': אני חושבת ש-50% זה לא מספיק.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שאפשר להתנות, למשל, אפשר להעלות את זה ל-70% השקעה בארץ ואז משיכה של 30% דיבידנד, למשל.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שה-50%-50% עדיין מקל בצורה מאוד-מאוד משמעותית.
שלי יחימוביץ': אני אומרת שוב, לסיום, ההצעה הזאת טובה מקודמתה.
שלי יחימוביץ': חבל ש"התברברתם" ככה מול התמ"ת ולא קיבלתם מלכתחילה את ההצעה של משרד התמ"ת.
שלי יחימוביץ': היא לא מספיקה, ובעיקר היא לא מספיק טובה מכיוון שהיא נותנת פטור בדיעבד על כסף שגופים חייבים למדינה ומהווה בכך סימן בלתי שוויוני, וגם פותחת פתח להרבה מאוד תביעות, ולכן זה לא קביל.
שלי יחימוביץ': הסוגיה הספציפית הזאת, של שמיטת חובות, היא בלתי קבילה.
משה גפני: חבר הכנסת אכרם חסון, ואחריו חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.
אכרם חסון: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שתקשיב לי.
אכרם חסון: אני משוכנע שהדיון הזה הוא שערוריה שאין כדוגמתה בזלזול באזרח הפשוט והטוב שמשלם מסים במדינת ישראל, לטובת הטייקונים ששולטים בנו וקובעים לנו את סדר היום.
אכרם חסון: לעניות דעתי, כל הדיונים הללו מיותרים.
אכרם חסון: שילכו לבית-המשפט ובית-המשפט יקבע, בשל כמה סיבות, ותיכף אפרט אותן.
אכרם חסון: בדיון בכפר המכביה שאלתי, ואמרו לי, ואני זוכר כל מילה: יש 120 מיליארד שקל, הכספים מופיעים בדוחות הכספיים שהופיעו כאן והכול בסדר.
אכרם חסון: אני בדקתי, יותר מ-60 מיליארד שקל יצאו כבר מתוך מדינת ישראל, אני אומר לך באחריות.
אכרם חסון: לכן המידע שקיבלנו מוטעה.
משה גפני: הם לא טוענים אחרת.
אכרם חסון: בכפר המכביה אמרו שהכספים קיימים, נמצאים בתוך הדוחות הכספיים.
אכרם חסון: אני זוכר כל מילה שנאמרה.
אכרם חסון: שאלתי עוד שאלה, אותן חברות ששולטות בנו, אדוני היועץ המשפטי המכובד, אתה יודע שהחברות האלה קיבלו מהמדינה, ממרכז ההשקעות – שישמע מנכ"ל משרד האוצר, כי אנשי האוצר חכמים, יותר חכמים מאתנו, אני מודה - -
משה גפני: לא כולם חכמים מאתנו, רק חלק.
אכרם חסון: - מאות מיליונים השקיעו.
משה גפני: אבל לא כולם באוצר יותר חכמים מאתנו.
אכרם חסון: יכול להיות שהם חושבים כך, או חשבו.
שלי יחימוביץ': הם מקצועיים.
אכרם חסון: אנחנו משרתי העם.
אכרם חסון: הם יותר חכמים מאתנו.
אכרם חסון: אנחנו פחות אינטליגנטים מהם.
אכרם חסון: אתה יודע שמרכז ההשקעות השקיע בחברות האלה, שמבקשות עוד הטבה על חשבון עם ישראל, מאות מיליוני שקלים?
אכרם חסון: הצעתי שישקיעו בארץ, אמרתי: תשקיעו בדרוזים, במשך 64 שנים לא נתתם שריון לדרוזים, בואו תשקיעו בפריפריה, בכפרים שלנו, תסתכלו לחיילים המשוחררים הדרוזים בפנים ותגידו להם: סוף סוף אנחנו מחשיבים אתכם כשווים.
אכרם חסון: איך ההשקעה הזאת תיעשה?
אכרם חסון: ההשקעה הזאת היא פוילע שטיק.
אכרם חסון: מי יפקח על ההשקעה הזאת, אדוני היושב-ראש?
אכרם חסון: מישהו יודע?
אכרם חסון: בעוד 5 שנים יישבו כאן אנשים אחרים, ויגידו: מה עשתה הוועדה הזאת?
אכרם חסון: עשתה טעות על טעות.
אכרם חסון: עוד פעם אנחנו הולכים להיות אסירים בידי פקידים שבאים ומאיימים ואומרים שהמצב לא טוב, שיטילו עוד מסים אם לא נאשר.
אכרם חסון: אנחנו לא חותמת גומי, עם כל הכבוד לכולם, אנחנו לא סמרטוטים, לא של האוצר ולא של אף אחד אחר.
אכרם חסון: שילכו לבית-המשפט, ויש שופטים במדינת ישראל שיקבעו.
אכרם חסון: אני חושב שיש כאן שערורייה, דברים רבים לא ברורים לנו.
אכרם חסון: שר האוצר נסע לארצות-הברית.
אכרם חסון: עם מי מהחברות הללו הוא נפגש?
אכרם חסון: אף אחד לא יודע.
אכרם חסון: מה הבקשות של החברות הללו מממשלת ישראל?
אכרם חסון: מה האיומים שהן מאיימות על ממשלת ישראל?
אכרם חסון: אף אחד לא נותן לנו תשובות.
אכרם חסון: לכן אנחנו נצביע נגד.
משה גפני: מותר לך להגיד, כל מה שאתה אומר זה בסדר.
משה גפני: לגבי עניין 120 מיליארד השקלים, נאמר על-ידי משרד האוצר, במאזנים מופיע איפה נמצא הכסף או איפה הכסף לא נמצא.
אכרם חסון: אני אומר לך ש-50% כבר יצא.
משה גפני: אף אחד מהם לא מכחיש את דבריך.
משה גפני: הם לא אמרו אחרת.
משה גפני: במאזנים יש רווחים של 120 מיליארד שקל.
משה גפני: מה שרמזת על שר האוצר, אני מאוד מבקש - - -
אכרם חסון: שיגידו לנו.
משה גפני: שר האוצר לוקח סיכונים גדולים במה שהוא עושה.
משה גפני: אני לא חושב שכדאי לדבר על העניין הזה.
שלמה מולה: אילו סיכונים?
משה גפני: סיכונים גדולים מאוד.
משה גפני: הוא הולך בדברים מאוד לא פופולריים.
משה גפני: הוא חבר מרכז הליכוד ויכול היה לעשות דברים "מעניינים" מאוד.
משה גפני: אתם גם הייתם בממשלה.
אכרם חסון: אתה גרמת לגירעון?
אכרם חסון: איפה הוא היה?
אכרם חסון: הוא שר האוצר, לא אני ולא אתה.
משה גפני: אתם גם הייתם בממשלה בקדנציה הקודמת.
משה גפני: כמה כסף שר האוצר שלכם גבה מן הרווחים הכלואים?
שלמה מולה: אבל הוא מחלק את הכספים שלנו למקומות לא נכונים, להתנחלויות.
משה גפני: אתם חילקתם יותר.
משה גפני: הלוואי ונקבל מה שקיבלנו מכם, הלוואי, הלוואי.
ציון פיניאן: עשרים שנים ייקח לנו - - -
משה גפני: הלוואי ונקבל מהליכוד מה שקיבלנו מכם.
משה גפני: אני עוצם את העיניים וחושב האם הליכוד היה מעביר חוק – הליכוד, שאנחנו בקואליציה שלו – שלא צריך בבתי-הספר התיכוניים שלנו ללמוד לימודי חול.
משה גפני: הליכוד היה מעביר את זה?
משה גפני: אתם העברתם.
משה גפני: אני כמעט מצביע "קדימה" אבל נראה לי שכבר אין לי למי להצביע.
משה גפני: אתם מדברים על הרווחים הכלואים?
משה גפני: כמה מהרווחים הכלואים גביתם מהטייקונים?
משה גפני: אני מציע לא לרמוז על שר האוצר.
משה גפני: הוא משקיע.
משה גפני: לפי דעתי במרכז הליכוד הוא נוטל הרבה סיכונים.
ציון פיניאן: הרב גפני, כל הזמן אני מבקש ממך סליחה שאי אפשר לתת לך מה שקיבלת מהם.
משה גפני: בוודאי לא, בחיים לא.
משה גפני: יש לזה גם סיבות, דרך אגב, בגלל שאם אתם נותנים משהו התקשורת "קורעת את הצורה, חבל-על הזמן".
משה גפני: תקרא את העיתונים של אותה תקופה, על חוקים שהעבירה "קדימה", כאשר אנחנו היינו באופוזיציה.
משה גפני: מילה לא כתבו על זה, אלא אולי בעמוד 18 למטה, ליד הטוטו.
משה גפני: אם אתם תעבירו את זה – פתאום שעון קיץ הפך להיות כותרות.
קריאה: ראינו את התקשורת ב"כלבוטק".
משה גפני: באמת, כל הכבוד.
משה גפני: פתאום שעון קיץ הפך להיות נושא של חרדים וחילונים.
משה גפני: אני בעד שעון קיץ כל השנה.
יצחק כהן: אני מציע, לפרוטוקול, שיעבירו את השעון שעתיים קדימה.
זהבה גלאון: היושב-ראש הוציא היום כל מה שלוחץ עליו.
עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, המסקנה היא שאתה שווה יותר באופוזיציה.
משה גפני: המסקנה, שאנחנו צריכים ללכת עם השמאל.
משה גפני: אבל אתם צריכים להיות בהתאם באופוזיציה.
משה גפני: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, אני מתנצל, בבקשה, ואחריו חברת הכנסת פאינה קירשנבאום.
זהבה גלאון: אני שותקת, אדוני.
גאלב מג'אדלה: על מה אתה מתנצל?
משה גפני: שנכנסנו כאן לוויכוח לא ענייני.
גאלב מג'אדלה: זה הדבר הכי ענייני.
זהבה גלאון: אין מישהו כמו יושב-ראש ועדת הכספים להעביר את המסרים שלו, את הכותרות שלו, אפרופו דיון על אלסקה, על הרי ההימליה, לא יודעת מה, יש לו מה להגיד ויש לו כותרות: ממשלת שמאל.
גאלב מג'אדלה: תודה, אדוני היושב-ראש.
גאלב מג'אדלה: אני מודאג כמה פעמים.
גאלב מג'אדלה: פעם אחת מזה שהתראיינת הבוקר, ואתה ער לכך שכולם מקשיבים לך כאשר אתה מתראיין אצל קרן נויבך.
גאלב מג'אדלה: דיברת על איזו פגישה לילית שאנחנו עוד לא יודעים עליה.
גאלב מג'אדלה: אגיד לך ממה אני מודאג, אני מודאג מאנשי המקצוע.
גאלב מג'אדלה: אני לא אומר שהם לא מקצועיים, אך הם עושי דברה של הממשלה.
גאלב מג'אדלה: זה מדיניות כושלת, והם מנסים להסדיר אותה בצד המקצועי, לתת לה את המאטריה המקצועית.
גאלב מג'אדלה: למה אני כועס על מר אבי ליכט?
זהבה גלאון: אל תכעס עליו.
גאלב מג'אדלה: אני כועס על אנשי המקצוע, כי בשבילי הם החומה.
גאלב מג'אדלה: הממשלה – זה מדיניות.
שלמה מולה: תתקוף את שר האוצר.
שלמה מולה: מה אתה רוצה ממנו?
גאלב מג'אדלה: לא, אני תוקף את האמיתיים.
גאלב מג'אדלה: אתם לא הולכים לריב עם האריה אלא הולכים למסכן.
גאלב מג'אדלה: תתקוף אמיתית את הכתובת הנכונה.
משה גפני: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה הקשיב לכולם, אני מבקש לא להפריע לו.
גאלב מג'אדלה: אתם צריכים לקרוא לילד בשמו.
גאלב מג'אדלה: יש שר על-כלכלי.
גאלב מג'אדלה: שמעתם עליו?
גאלב מג'אדלה: הוא היה שר האוצר ב-2003.
גאלב מג'אדלה: דברו אמת לאנשים.
גאלב מג'אדלה: שר האוצר, סגן שר האוצר – מה אתם רוצים מהחיים שלהם?
גאלב מג'אדלה: יש שר-על כלכלי, ראש הממשלה, שקובע מדיניות: חלש על החזקים וחזק מאוד וגיבור על החלשים, זאת המדיניות בדיוק.
גאלב מג'אדלה: כל מה שבאים החבר'ה כאן, הסוללה הנכבדה הזאת, הוא לעשות את העטיפה הזאת מקצועית ויפה.
גאלב מג'אדלה: מה אתם רוצים מהם?
גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, מדאיג אותי שאתה שותף למשאים ומתנים האלה ואתה עכשיו מגן עליהם.
משה גפני: לא מסתיר אותם.
גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, אולי 4.5-5 מיליארד שקל.
גאלב מג'אדלה: למה 3 מיליארד שקל?
גאלב מג'אדלה: איך הגעת ל-3?
משה גפני: שר האוצר אמר בישיבה הקודמת ש-3 מיליארד - - -
גאלב מג'אדלה: עזוב, שר האוצר לא נמצא כאן.
גאלב מג'אדלה: אתה היית שותף.
גאלב מג'אדלה: אתה ראש הוועדה בשבילי.
גאלב מג'אדלה: אתה היית שותף למשא ומתן?
גאלב מג'אדלה: תדווח לנו, תגיד לנו מה היה שם.
יצחק כהן: זה היה בלילה.
גאלב מג'אדלה: אולי קרה מה שקרה לטרכטנברג, שהכיבוד עלה שם 70 מיליון שקל?
גאלב מג'אדלה: אתה תקפת במשך שנתיים את התקציב שהכיבוד שם עלה 7 מיליון שקל.
גאלב מג'אדלה: אולי שם היה גם כיבוד שעלה 70 מיליון שקל?
גאלב מג'אדלה: מאיפה אני יודע?
משה גפני: לא היו אפילו מים.
גאלב מג'אדלה: איך אאמין לממשלה הזאת שכל תכליתה להעשיר את העשירים, כל פעם למצוא איזו לקונה, איך לשחרר אותם מהרבה מסים?
גאלב מג'אדלה: אתה יכול להבטיח לי, מר דורון ארבלי, שבהצעה שלכם אין עוד לקונה שתתברר בעוד חצי שנה?
זהבה גלאון: לא, יש להם עוד שפיץ שהם רוצים להעביר.
גאלב מג'אדלה: אתם יכולים להבטיח לי?
גאלב מג'אדלה: ההטבה החדשה שאתם נותנים עכשיו, כמה כסף היא תכניס?
גאלב מג'אדלה: תגידו לנו.
גאלב מג'אדלה: זה בשורה.
גאלב מג'אדלה: ההטבה החדשה הזאת, כמה כסף תכניס?
גאלב מג'אדלה: עכשיו, לאן הולך הכסף?
גאלב מג'אדלה: לגירעונות או לצמיחה, לעם, לחלשים, לשכבות החלשות, לבניית בתי-ספר?
גאלב מג'אדלה: לאן הולך הכסף?
גאלב מג'אדלה: מה נזעקתם עכשיו?
גאלב מג'אדלה: חסר לכם כסף ואתם מתחילים לחפש איפה נוח יותר לשים את הכסף מהר מאוד בנזיד עדשים, במחיר קל?
גאלב מג'אדלה: אתם אומרים: המדינה חזקה, עצומה.
גאלב מג'אדלה: והיא מבטלת עצמה ונכנעת לטייקונים?
גאלב מג'אדלה: אין לכם כוח סבל לעמוד מולם, לחכות בסבלנות כדי שהם יישברו, לטובת הציבור?
גאלב מג'אדלה: זה כסף שקיבלו מהמדינה.
גאלב מג'אדלה: אף אחד לא מכר חלקת אדמה שלהם ואף אחד לא הביא כסף מהבית, קיבלו כסף מן המדינה.
גאלב מג'אדלה: אתם שכחתם שקיבלו את הכסף הזה מהון השקעות, ואת הרווחים האלה עשו מהשקעות שקיבלו מאתנו.
גאלב מג'אדלה: זה לא כסף שהביאו מהבית, אף אחד לא מכר שום נכס שלו.
גאלב מג'אדלה: אתם רוצים שגם את זה נשכח?
גאלב מג'אדלה: לכן אני אומר לך, אני מודאג, כי אתה מתחיל לטשטש את ההפרדה בין רשויות.
משה גפני: אני אשיב אחר-כך.
גאלב מג'אדלה: אתה מתחיל להיות יותר קואליציה מאשר - - -
משה גפני: אל תגיד את זה עליי.
גאלב מג'אדלה: אני אומר את זה באופן גלוי, שכולם ישמעו.
גאלב מג'אדלה: אני מודאג מאוד.
גאלב מג'אדלה: לא יכול להיות המצב הזה.
גאלב מג'אדלה: אי אפשר.
גאלב מג'אדלה: על 2 מיליון שקלים לחלשים אתם מעמידים את המדינה על הרגליים, ועל מיליארדי שקלים אתם עוברים ככה לסדר, לא קרה כלום, ועוד אתם רוצים אולי שנזיל דמעה.
גאלב מג'אדלה: אולי גם ניתן להם - - - שייתנו לנו לעבוד אצלם, וכל בוקר לקום ולהגיד: תודה אדוני.
גאלב מג'אדלה: לא אזכיר שמות כי אני אף פעם לא פוגע באנשים.
גאלב מג'אדלה: גם נגיד להם: תודה שאתם נותנים לנו לעבוד אצלכם.
גאלב מג'אדלה: מה אתה צוחק?
גאלב מג'אדלה: אמר את זה על הים בשבוע שעבר טייקון אחד שמעסיק 700 עובדים.
זהבה גלאון: מה עשיתם בים?
גאלב מג'אדלה: אני שוחה שם.
גאלב מג'אדלה: הוא אמר לי: אני משלם 700 משכורות.
גאלב מג'אדלה: אמרתי לו: אם לא היית משלם 700 משכורות לא היית יושב כאן.
יצחק כהן: אתה שוחה עם טייקונים.
גאלב מג'אדלה: אתה יושב כאן רגוע על החוף בזכותם של עובדים, הם השותפים שלך.
גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, אתה צריך להוביל תהליך - - - הטייקונים הם לא אויבים שלנו, אבל הם שותפים שלנו.
גאלב מג'אדלה: אנחנו שותפים שלהם, אבל לא עבדים שלהם.
גאלב מג'אדלה: הכסף שלנו לא משולם בשבילם.
משה גפני: אתה שוחה על החוף בשדות ים ואני מנהל איתם משא ומתן.
גאלב מג'אדלה: לא כל אחד יודע לשחות, במיוחד בים סוער ...
גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, כבוד הרב גפני, אני מודאג עכשיו יותר מאשר קודם.
גאלב מג'אדלה: אסור לתת להם.
גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים 7 מיליארד שקל.
גאלב מג'אדלה: תנהל משא ומתן מוצלח ותביא 7 מיליארד שקל.
גאלב מג'אדלה: אנחנו מאחוריך, נתמוך בהצעת החוק.
גאלב מג'אדלה: 7 מיליארד שקל.
משה גפני: הם יכולים גם לנהל משא ומתן עם עצמם.
משה גפני: אני בספק גדול מה אפשר לגבות.
גאלב מג'אדלה: למה ספק?
גאלב מג'אדלה: תאמין בעצמך.
משה גפני: אשיב לך.
משה גפני: דיברת דברים רציניים, אני אשיב לך, גם לגבי השחייה.
גאלב מג'אדלה: אתה איש מאמין.
גאלב מג'אדלה: תאמין.
גאלב מג'אדלה: אם תאמין ותהיה אופטימי, תגיע למטרה.
משה גפני: אבל הקדוש ברוך הוא אומר שאין סומכים על הנס וצריך להיות ריאליים.
גאלב מג'אדלה: הקדוש ברוך הוא אומר:
גאלב מג'אדלה: תסמכו גם על עצמכם, לא רק עליי.
משה גפני: אמרתי, אין סומכים על הנס.
גאלב מג'אדלה: תלכו ותעבדו.
גאלב מג'אדלה: גם את זה הוא אומר, צאו לעבודה, תזיעו.
משה גפני: אני יכול לדבר עם הרב אצלכם שם?
משה גפני: מה הוא לימד אותך?
גאלב מג'אדלה: אין לנו רב.
גאלב מג'אדלה: יותר גרוע ...
גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה לפגוע, אבל אלה שעושים עצמם דתיים קלקלו את הדתות שלנו, את שלושתן.
משה גפני: לא חשוב, עזוב.
משה גפני: הדברים מעניינים מאוד.
משה גפני: חברת הכנסת פאינה קירשנבאום, ואחריה חבר הכנסת עמיר פרץ.
פניה קירשנבאום: כידוע, בדרך כלל אני לא קמה להגנתו של שר האוצר, ומעבירה לא פעם ביקורת על המדיניות ועל ההתנהלות, אבל הפעם אני רוצה להגיד שלראשונה הוא נוגע בהוצאת הערמונים מן האש שאף אחד לפניו לא רצה לגעת בזה.
פניה קירשנבאום: עובדה שנושא הרווחים הכלואים לא נוצר היום, הוא נוצר לפני שנים, אך אף אחד לא נגע, אף אחד לא טיפל בזה.
פניה קירשנבאום: זה שהוא החליט לטפל בזה, דווקא על כך מגיע לו כל הכבוד, שהוא לקח על עצמו אחריות.
פניה קירשנבאום: יכול להיות שהמציאות הכלכלית הביאה אותו להחלטה, יכול להיות שדברים אחרים.
פניה קירשנבאום: בכלל לא חשוב מה הסיבה שהחליטו לטפל, ואני שמחה על כך.
פניה קירשנבאום: עכשיו לעצם העניין.
פניה קירשנבאום: בחקיקה הקודמת שעברה נתנו הטבות מופלגות לחברות המייצאות לחוץ-לארץ בשיעור מסוים.
פניה קירשנבאום: אנחנו מכירים את זה גם מחוק עידוד השקעות הון.
פניה קירשנבאום: זה פגע קשה ביותר במפעלים המקומיים שמייצרים בעיקר לשוק המקומי, ורוב המפעלים האלה נמצאים כמובן בפריפריה.
פניה קירשנבאום: אני מדברת על כך שהמפעלים שדווקא זכו להטבות מיסוי היו כמובן מפעלי היי-טק שייצאו את הידע ודברים אחרים, ומפעלים שאתה, אני וכל שאר חברי הוועדה ניסינו בשנה האחרונה לטפל ולהציל, כמו "ויטה – פרי הגליל", לא זכו בשום הטבות כאלה.
שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על זה היום?
פניה קירשנבאום: אנחנו לא מדברים על זה היום, אבל במסגרת הרווחים, על מה שמדובר בחוק הזה, אם לא ישונה בחוק נושא אחוז הייצוא או מה יושקע, או כאשר מר דורון ארבלי אומר שהם מחויבים להשקיע 50% בארץ, אני שואלת האם ה-50% האלה ילכו להשקעה דווקא במפעלים בפריפריה וייטיבו עם התעשייה המקומית, או שוב זה יהיה משהו מאוד לא ברור.
זהבה גלאון: אבל זה חלק מהתיקון לחוק שהם רוצים להביא היום.
זהבה גלאון: הם רוצים להגניב היום - - -
משה גפני: חברת הכנסת פאינה קירשנבאום, רק רגע, אני מתנצל שלא אמרתי את זה בהתחלה.
משה גפני: לא מגיע לחוק הזה ולא מצטרף אליו שום "זנב".
משה גפני: קיבלתי גם מכתב מחברת הכנסת רוחמה אברהם ומגורמים נוספים, אני אומר את זה לכולם, לא מצטרף לחוק הזה שום דבר אחר, ואני לא רוצה להגיד מעבר לזה.
שלי יחימוביץ': מתי כן יצטרף?
משה גפני: יביאו למליאה, אם ירצו, צריך להביא הצעת חוק.
משה גפני: אני לא מכניס את זה בגנבה בדרך-אגב, אין מציאות כזאת, ולא תהיה גם.
משה גפני: ועוד לא הבעתי את עמדתי לגבי מה יביאו, יש לי גם דעה על זה.
שלי יחימוביץ': יותר מזה, אנחנו צריכים להתנגד לזה.
משה גפני: בסדר, אני לא רוצה להגיד כי אין כלום.
משה גפני: את צודקת שהעלית את זה.
משה גפני: לא עולה דבר כזה על סדר היום.
משה גפני: מה שיבוא להצבעה זה רק הנושא הזה.
משה גפני: שום "זנב" לא יבוא.
פניה קירשנבאום: מה שהם טוענים עכשיו לגבי הקריטריונים, במה יושקע ה-50%, זה כן נמצא פה, או זה יבוא בחקיקה נוספת?
משה גפני: הצעת הפשרה נמצאת.
פניה קירשנבאום: אז אני רוצה לדעת, בקריטריונים של השקעה של 50% שהם מחויבים להשקיע, איפה תהיה ההשקעה?
משה גפני: בארץ.
פניה קירשנבאום: בארץ, אבל אני מבקשת לתת תיעדוף לפריפריה.
פניה קירשנבאום: הרי אמרתי את זה באופן ברור.
עמיר פרץ: זה לא כסף שהולך למרכז ההשקעות, זה נשאר בדירקטוריון.
עמיר פרץ: הם יחליטו להשקיע בעצמם, בחברות שלהם.
ליאת גרבר: הן צריכות להשקיע במפעל שלהן, וזה בהתאם למיקום שבו נמצא המפעל, בנכסים יצרניים ובמו"פ.
ליאת גרבר: כלומר, זה השקעה בישראל במפעל שלהם.
ליאת גרבר: תלוי איפה המפעל נמצא.
משה גפני: שוב, את אומרת דבר, שאנחנו בחקיקה ראשית צריכים לשנות את הקריטריונים בכלל, בלי קשר בכלל לחוק הזה.
משה גפני: על-פי מה שאמרה גברת ליאת גרבר עכשיו, הם אמורים להשקיע במפעל שלהם.
פניה קירשנבאום: אני מקווה באמת שזה לא יבוא כאן, שזה יבוא בחקיקה נוספת, ושהנושא הזה יבוא לכדי פתרון.
משה גפני: תיכף הם יקראו את הנוסח החדש ויסבירו, בסדר.
זהבה גלאון: זה איננו.
משה גפני: זה נמצא במידה מסוימת.
זהבה גלאון: מה זה "במידה מסוימת"?
משה גפני: תיכף הם יקראו את הנוסח החדש.
פניה קירשנבאום: אני מקווה שתוך כדי הקראת הנוסח נוכל להתייחס לדברים שיהיה חשוב להתייחס אליהם.
משה גפני: טוב, אם אכן יהיו דברים כאלה, בסדר.
משה גפני: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה, ואחרון הדוברים מבין חברי הכנסת חבר הכנסת דב חנין.
משה גפני: הוא לא האחרון מבין חברי הכנסת, להיפך.
עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני גם מצטרף לחברים שאינם מטילים ספק בכנות כוונותיו של שר האוצר.
עמיר פרץ: אני לא חושב שיש כאן מקום להחשיד אותו שהוא עושה עסקאות חשוכות.
עמיר פרץ: אבל, אדוני היושב-ראש, זה בעצם מה שמדאיג אותי יותר מכול, מכיוון שאנחנו מדברים כאן על תהליך שבו הפרת חוזים בדיעבד, או הפרת התחייבויות בדיעבד הופך לנורמה.
עמיר פרץ: ראינו את מבול ה"תספורות" של אגרות החוב, איך זה מידבק.
עמיר פרץ: זה גם הפרת חוזה בדיעבד, זה התחייבויות של בעלי הון שהתחייבו לזכויות הכי בסיסיות של אנשים ובאו פתאום ואמרו: אין לנו איך להחזיר, וכולי וכולי.
עמיר פרץ: אנחנו רואים שהתופעה מידבקת.
עמיר פרץ: עכשיו אתה מדבר על פרק נוסף בתופעה הזאת.