GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אני מקבל את הדברים שצריך לשלם את המשכורת של העובדים.
משה גפני: זה מה שמנחה אותי כל הזמן בטיפול במפעלים.
משה גפני: קודם כל זה הנושא של העובדים, המצב שמפעלים ייסגרו ויישארו במצב של פשיטת רגל, העובדים ייפגעו והמשמעות של העניין מבחינתי היא חמורה.
שכיב מוראד שנאן: בייחוד העובדים החרדים.
משה גפני: למה אתה דורך לי על היבלות?
משה גפני: הרי אף אחד מהמפעלים האלה לא יצביע "ג".
משה גפני: אני עובד לשם שמים, בשביל מה אתה מוסיף את זה?
משה גפני: אולי יצביעו בשביל "עצמאות" אבל לא לי.
משה גפני: על כל פנים, אנחנו ניאלץ לאשר את זה.
משה גפני: אני אדבר שוב עם משרד הביטחון.
משה גפני: שי, אני מבקש שגם אתה תדבר איתם.
משה גפני: אני לא יודע איזה מנופים יש לנו מלבד העובדה שאני יכול להביא לאישור את בקשת האוצר להפחית בתקציב הביטחון 2.5 מיליארד שקל.
משה גפני: אני יכול להביא, זה מונח ועומד.
משה גפני: אני לא הבאתי את זה, או על-כל פנים לא הצבעתי על זה עד שיימצא פיתרון.
משה גפני: אם משרד הביטחון – האמת היא שאי-אפשר לתלות דבר בדבר אז אני תולה דבר בדבר.
משה גפני: אני מציע למשרד הביטחון לאשר את ההסכם הזה ואם לא, נקיים איזה דיון שיעמיד את משרד הביטחון בעניין.
גאלב מג'אדלה: לא הבנתי למה אי-אפשר לקשור דבר בדבר?
משה גפני: בגלל שאני לא נוהג לקשור דבר בדבר.
משה גפני: צריך לדון כל דבר לגופו.
גאלב מג'אדלה: אבל אם מתנהגים כך, ומתנהלים כך, איזה כלום יש לך?
משה גפני: כל אחד מחברי הוועדה יצטרך לשקול את עמדתו.
עתניאל שנלר: אלה מערכות עם הרבה שיקולים נוספים.
שי חרמש: הם מחזיקים את תע"ש כבני ערובה.
משה גפני: גאלב, אני לא אמרתי שאתה כחבר ועדה לא צריך לשקול את כל השיקולים האלןה.
גאלב מג'אדלה: אני שקלתי.
משה גפני: כל אחד שוקל את שיקוליו.
משה גפני: אני כיו"ר הוועדה לא תולה דבר בדבר.
משה גפני: כחבר ועדה, כשמגיעים להצבעה, אני גם שוקל את השיקולים האלה.
משה גפני: אני חושב שהעובדים בתע"ש, אחרי שעשו כברת דרך ארוכה.
משה גפני: אני מאוד משבח את שי חרמש וגם את טמיר על העבודה שהם עשו.
משה גפני: בינג, אתה מבקש להצביע על זה?
משה גפני: חשבתי שאולי התחרטתם.
משה גפני: העמדת הלוואה לחברת התעשייה הצבאית לישראל בע"מ בהתאם לסעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות, בקשתו של מ"מ מנהל רשות החברות הממשלתיות.
משה גפני: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה נמנע ודי בצדק, אבל אין מה לעשות.
גאלב מג'אדלה: צריך להחזיר להם באותה מטבע.
משה גפני: כן, אבל העובדים.
משה גפני: אני מאחל לעובדים הצלחה ואנחנו לא נרפה מהעניין הזה.
גאלב מג'אדלה: בחודש הבא ניפגש עוד פעם.
משה גפני: אני אדבר עוד הפעם עם אודי שני ואני אגיד לו את זה.
משה גפני: יש פה מישהו ממשרד הביטחון?
משה גפני: אנחנו כבר אישרנו את זה אבל אתה יכול להגיד מילה?
זאב זילבר: אני חושב שמה דובר פה - - -
משה גפני: אתה רוצה שנחזור בנו מהאישור?
זאב זילבר: ממש לא.
זאב זילבר: אני חושב שאנחנו נתנו את החלק שלנו בתחילת החודש, כפי שהמנכ"ל התחייב.
זאב זילבר: משרד הביטחון נתן את חלקו.
זאב זילבר: אני חושב שהסוגיה שעומדת על הפרק כרגע זה לא 50% מקדמות כן או לא, אלא סוגיה ביטחונית מאוד רגישה שקשורה לגבעון, שאולי זה לא המקום לדון בה.
זאב זילבר: לכן מדובר בשיקול אחר מאשר השיקול המימוני כזה או אחר .
משה גפני: דיברתי עם אודי שני.
משה גפני: שמעת את מה שאמרתי.
משה גפני: הוא חתום על הסכם העקרונות.
משה גפני: אני מבקש לגמור את העניין הזה.
משה גפני: לא נוכל לאשר אין סוף הלוואות.
משה גפני: אני מבקש לסיים את זה.
משה גפני: המנכ"ל רוצה לשנות דברים, שידבר איתי.
משה גפני: אני לא חושב שזאת דרך.
זאב זילבר: הנושא הזה נדון בינינו לבין משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה.
זאב זילבר: אני מקווה שנגיע לאיזה - - -
זאב זילבר: אני לא יכול להתחייב בשמו.
שכיב מוראד שנאן: הוא יכול להתחייב בשם משרד הביטחון.
שכיב מוראד שנאן: הוא לא יכול להתחייב בשם משרד האוצר וגם לא בשם ראש הממשלה.
שי חרמש: הם חתמו על הסכם בינואר התחייבו לתת את חלקם.
שי חרמש: היחידים שלא נתנו את חלקם זה משרד הביטחון.
שכיב מוראד שנאן: משרד הביטחון בסדר גמור.
שכיב מוראד שנאן: מי שתוקע את הכול במדינה הזאת זה יובל שטייניץ שר האוצר.
שי חרמש: מה אתה רוצה מהאוצר?
שי חרמש: האוצר שם מיליארד וחצי שקל על השולחן.
שי חרמש: שאני אגן על האוצר?
שי חרמש: לכן הגענו?
משה גפני: מר זילבר, הבקשה של ועדת הכספים היא לסיים את העניין הזה ולא לגרום לסחבת גדולה כי התוצאה תהיה שהעובדים ייפגעו.
משה גפני: לא נוכל עד אין סוף לאשר הלוואות כאלה.
שכיב מוראד שנאן: אני מציע שנפנה לשר האוצר שיפסיק עם הסחבת ויפסיק לשחק גם בתקציבי משרד הביטחון וניגוחים פוליטיים זולים.
שכיב מוראד שנאן: דעתך נתקבלה.
משה גפני: רבותיי, אני מבקש להעביר את המסר הזה.
משה גפני: אני רוצה לדבר עם המנכ"ל.
משה גפני: לא קשור לעניין הזה, מונחת על שולחננו בקשת משרד האוצר להפחית 2.5 מיליארד שקל מתקציב משרד הביטחון, הרשאה להתחייב.
משה גפני: אני רוצה גם התייחסות של המנכ"ל.
משה גפני: אמנם הוא השתתף בישיבה אבל אם אפשר שהוא ייתן לי התייחסות לעניין.
משה גפני: האם להביא את זה או לא להביא את זה?
משה גפני: זה לא קשור אחד לשני, אני לא קושר דבר בדבר.
משה גפני: על סדר היום בחלק הראשון של ישיבת הוועדה שתי הצעות חוק:
משה גפני: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבות מס לעניין תאגידי מים וביוב בשנות המס 2011 עד 2015), התשע"ב-2012; והצעת חוק המים (תיקון – פיקוח על תעריפי מים), התש"ע-2009 שהיא הצעת חוק של ועדת הכספים.
משה גפני: נתחיל כמובן בהצעת החוק על תאגידי המים והביוב.
משה גפני: אנחנו מקיימים כבר דיון שני בעניין הזה.
משה גפני: אני מבקש, אם אפשר, להציג את הצעת החוק.
ליאת גרבר: הצעת החוק באה בעקבות החלטת הממשלה, שהכירה בחשיבותם של תאגידי המים והביוב שבבעלות הרשויות המקומיות, והיא מציעה לפטור את תאגידי המים והביוב שבבעלות מלאה של רשות מקומית ממס חברות לתקופה של 5 שנים, החל משנת 2011 ועד שנת 2015, וכן לפטור את הרשויות המקומיות מדיבידנדים ומריביות שמשולמים מהתאגידים אל הרשויות המקומיות באותה תקופה.
ליאת גרבר: דיברתי על כך שהצעת החוק קובעת לפטור את התאגידים ממס חברות, וכן לפטור את הרשויות המקומיות מדיבידנדים וריביות שישולמו על-ידן לרשויות המקומיות במשך אותה תקופת זמן.
ליאת גרבר: את תאגידי המים והביוב לפטור ממס חברות.
ליאת גרבר: מדובר בתאגיד עסקי ומוצע לפטור אותו ממס חברות בתקופה שבין 2011-2015, ובנוסף הדיבידנדים והריביות שמשולמים על-ידי התאגידים לרשויות המקומיות שמחזיקות בהם בבעלות מלאה יהיו גם הם פטורים על-פי הצעת החוק, וגם הריביות שמשולמות בשל הלוואות בעלים.
ליאת גרבר: הצעת החוק תחול החל משנת 2011.
משה גפני: מה זה "עד 2015"?
ליאת גרבר: הפטור הוא עד 2015.
משה גפני: מה יהיה ב-2015?
ליאת גרבר: למעשה אלה היו המלצות הצוות.
ליאת גרבר: נבקש הארכה.
דב צור: זה יבוא לדיון נוסף.
ליאת גרבר: זה היה בהתאם להחלטת הממשלה ולהמלצות הצוות שבחן את הנושא.
שגית אפיק: למה זה רטרואקטיבי מ-2011?
דב צור: כי זה הוחלט ב-1 בינואר 2011.
ליאת גרבר: כי אז היתה ההחלטה, אך בעצם לא היתה הצעת חוק.
שגית אפיק: ההטבה הזאת לא תביא לכך שתהיה השלכה כלשהי על תעריפי המים לצרכן?
אלכסנדר קושניר: לא, בפירוש לא.
משה גפני: רק רגע, נשאלה שאלה, וכדי שתהיה תשובה צריך לדעת מי אומר את התשובה, כי זה חשוב לפרוטוקול, ולא בכדִי.
משה גפני: פעם השר יוסף בורג אמר: "לא רואים שאני מחייך, לא רואים שאני צוחק".
משה גפני: כלומר, אתה אומר שלא תהיה השלכה על מחירי המים.
משה גפני: מי אומר את זה?
אלכסנדר קושניר: לפרוטוקול, אני ראש רשות המים.
אלכסנדר קושניר: זאת תשובת ביניים מכיוון שזה הוצג לא על-ידי רשות המים.
אלכסנדר קושניר: לא תהיה השלכה מחלוקה נקודתית של הרווחים האלה, מכיוון שמדובר במקרים נקודתיים, כאשר מכל המאזן במחזור הכספי של כל התאגידים, שהוא בערך 4 מיליארד - - -
משה גפני: כמה התשלומים – לא הרווחים – של המים בכלל בארץ?
אלכסנדר קושניר: ממחזור כולל של תאגידים, של כ-4 מיליארד, 3.8 מיליארד, תלוי בשנה ותלוי בכמויות המים, הפלוס הכולל בתוך כל התאגידים הוא בערך 10 מיליון שקל.
אלכסנדר קושניר: אז נכון שיש תאגידים נקודתיים שמרוויחים יותר, בעיקר תאגידים ותיקים שמפיקים מים, שזה מקור לרווחיות נוספת.
אלכסנדר קושניר: אני מציג מספרים גסים.
רוחמה אברהם-בלילא: על ה-4 מיליארד זה 10 מיליון שקלים.
רוחמה אברהם-בלילא: מר קושניר מחדד ואומר: זה רק בערים שיש בהן ייצור, הפקה מבארות.
אלכסנדר קושניר: קודם כול, המון תודה.
אלכסנדר קושניר: את מכירה את הנושא.
קריאה: היא הובילה את זה בגאווה.
אלכסנדר קושניר: גם בראשון לציון, וגם שנים במשרד.
אלכסנדר קושניר: אבל אני משלים רק את המשפט.
משה גפני: חשוב לי גם, יש שני דברים – יש לנו את זה בחשמל – יש את הרווחים במים, ויש את התשלומים, סך התשלומים הכולל, לא רק הצרכני, הכול, התשלומים שיש במים.
אלכסנדר קושניר: במגרש תאגידי מים וביוב זה בערך מחזור של - - -
משה גפני: תשלומי מים בכלל, בלי התאגידים אפילו, כולל חקלאות.
אלכסנדר קושניר: אם ביחד, אז בואו נוסיף לכ-400 מיליארד בערך 2.5 מיליארד – זה היקף הפעילות הכספית של "מקורות".
אלכסנדר קושניר: אנחנו מדברים על היקף כולל – ויש גם איגודי ערים, יש עוד כמה גופים – הפעילות הכספית הכוללת היא בערך כ-8 מיליארד שקל.
אלכסנדר קושניר: עכשיו אני מסתכל על הסמנכ"ל שלי לראות אם לא טעיתי – זה המחזור הכספי במשק המים.
שגית אפיק: 8 מיליארד שקל זה סך כל התשלומים שמשלמים צרכני המים.
אלכסנדר קושניר: שאל אותי יושב-ראש הוועדה מה היקף הפעילות הכספית במשק המים.
שגית אפיק: אתה שואל מה היקף הפעילות או מה סך התשלומים שמשולמים על-ידי הצרכנים?
משה גפני: סך התשלומים, ולא רק הצרכנים.
אלכסנדר קושניר: יש כאן שרשרת פעילות – יש עלויות של "מקורות", יש עלויות של איגודי ערים, יש מספר פעילויות, אבל המחזור הכספי הכולל הוא כ-8 מיליארד שקל.
קריאה: זה גם התפלה ומט"שים.
אלכסנדר קושניר: כולל גם מיליארד בהתפלה; כ-2.5 מיליארד זה פעילות של "מקורות"; כ-4 מיליארד זה סך כל מחזור הפעילות של התאגידים; ויש עוד איגודי ערים וועדים.
רוחמה אברהם-בלילא: למה אי אפשר ללכת על מהלך כולל?
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא אומרת שהמהלך הזה לא נכון, אבל למה אי אפשר ללכת על מהלך כולל אשר יוזיל את מחירי המים לצרכן בסופו של דבר?
רוחמה אברהם-בלילא: הרי גם מים וגם חשמל הם מוצרי יסוד, בסיטואציה שבה אנו מדברים על יוקר מחיה וכולי.
רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, הוועדה הזאת דנה הרי לא מעט פעמים על כל הקשור למחירי המים לצרכן.
רוחמה אברהם-בלילא: נעשה כאן מהלך חשוב שנועד להיטיב עם מספר רשויות, ואני לא מתנגדת לכך, אבל בגלל שאנחנו מדברים גם על תאגידי המים וגם על מיחזור המים והפקת מים, למה אנחנו לא יכולים לחשוב על צעד נוסף לקראת הוזלת מחירי המים לצרכן?
רוחמה אברהם-בלילא: כן, אבל?
רוחמה אברהם-בלילא: הכנסת מסתיימת, אז כאן זה מתחיל וכאן זה נגמר.
קריאה: תבטלי את המע"מ קודם כול.
אלון מסר: בנוסף למה שאמר מר אלכס קושניר, חשוב להגיד שההיגיון הכלכלי במהלך הזה הוא שלרשות יהיה תמריץ שהתאגיד יהיה יעיל.
אלון מסר: בסופו של דבר זה יוריד את העלויות שמושקעות במשק המים.
אלון מסר: מכיוון שתעריף המים אמור לשקף את העלות אז בטווח הארוך המהלך הזה כן עשוי לתרום להתייעלות ולירידה במחיר.
אלון מסר: זה לא יהיה בטווח המיידי, אני מסכים.
רוחמה אברהם-בלילא: מה זה בטווח הארוך?
אלון מסר: אני לא יכול להגיד אם זה 3 או 5 שנים.
רוחמה אברהם-בלילא: בפרק הזמן עד 2015 זה יכול להשפיע?
אלון מסר: זה תלוי מאוד בתאגידים וכמה הם יתייעלו.
אלון מסר: הרעיון מאחורי קביעת תעריף המים הוא שקובעים עלויות נורמטיביות בתאגידים.
אלון מסר: ככל שהעלויות האלה נמוכות יותר אז עלות הפקת המים לאזרחים תהיה נמוכה יותר, וזה יוריד את תעריף המים.
אלון מסר: זה כמובן לא השפעה מיידית.
אלון מסר: המחשבה היא על תמריצים לעודד התייעלות ובסופו של דבר כן להוריד מחירים.
משה גפני: מה התמריץ בזה?
אלון מסר: גם היום, צריך להגיד לפרוטוקול, הרשויות המקומיות יכולות למשוך דיבידנד מהתאגיד.
אלון מסר: התיקון הזה מאפשר להן פטור ממס דיבידנד, שהוא משמעותי מאוד.
אלון מסר: הרשויות, מן הסתם, רוצות למשוך דיבידנד.
אלון מסר: האפשרות היחידה של רשות לקבל דיבידנד היא רק אם התאגיד הוא רווחי, ולא רק שהוא רווחי – ואת זה גם חשוב לציין לפרוטוקול – אלא רק במידה והממונה על תאגידים ברשות המים אישר שהתאגיד מילא את כל החובות וכל ההשקעות הנדרשות במשק המים העירוני, זאת אומרת הוא תאגיד מצוין ויעיל ואנחנו רוצים לתמרץ אותו ולכן הוא יכול להעביר דיבידנד לעירייה והוא יהיה גם פטור ממס דיבידנד.
שגית אפיק: האישור שנותנת רשות המים כתנאי לחלוקת הדיבידנד, לא צריך אולי לקבוע את זה בנוסח ההצעה?
אלון מסר: בחוק תאגידי מים וביוב - - -
קריאה: --- של האישור של הממונה.
שגית אפיק: זאת אומרת, הפטור ממס על חלוקת הדיבידנד יינתן אחרי שתיעשה בדיקה על-ידי - - -
אלכסנדר קושניר: הממונה על התאגידים.
קריאה – המשך: ---
אלון מסר: עצם המשיכה מחייבת את האישור.
אלכסנדר קושניר: יש פרוצדורה מאוד מוגדרת.
משה גפני: בבקשה, מר דב צור, ראש עיריית ראשון לציון.
דב צור: אני רוצה להזכיר את מה שאמרנו בדיון הקודם, המוטיבציה לתיקון לחוק הזה באה מכך שכאשר הקימו את תאגידי המים בעצם העבירו את משק המים העירוני ממשק מים בתוך עירייה, עם העודפים שהיו בו, וברוב הרשויות היו עודפים, לחברה.
דב צור: אגב זה לא שמו לב שיצרו מצב שמשק המים והביוב העירוני הפך להיות ממוסה, וזה לא היה כוונת חוק תאגידי מים וביוב.
דב צור: הכוונה היתה לייעל את את משק המים והביוב ולא בהזדמנות זאת לקחת מס.
דב צור: לכן כאן עושים למעשה תיקון של אותו מהלך, בעצם תיקון טכני, שאומר שאותם עודפים לא יהיו ממוסים.
דב צור: נכון כרגע שזה 10 מיליון שקל, כפי שמסר יושב-ראש רשות המים, אבל לדעתי זה לא המצב שיהיה בשנים הבאות, אני חושב שתאגידי המים ירוויחו יותר.
דב צור: בעצם זה מאפשר לתאגידים להשתמש באותם עודפים שנוצרים, ככל שיהיו עודפים, שימוש לרווחת הציבור.
דב צור: היום הרווחים כלואים, במרכאות, בתוך התאגיד.
דב צור: לא כלואים, אפשר לשחרר אותם, אבל הם משוחררים רק אגב מיסוי, וראינו בהיבטים אחרים מה קורה כאשר יש מיסוי.
דב צור: כאן זה לא הולך לאיזה בעל עסקים פרטי, זה הולך לרווחת הציבור, וזה התיקון המשמעותי.
משה גפני: מר מסר, מאיפה יש רווח לתאגידי המים?
אלון מסר: העלויות שמחושבות לתאגיד הן עלויות נורמטיביות.
אלון מסר: יש תאגידים שהם יותר יעילים ויש פחות יעילים.
אלון מסר: התאגידים היעילים – העלויות שלהם נמוכות מהעלויות הנורמטיביות והמרווח הזה מאפשר להם את הרווח שבסופו של דבר הם רוצים להעביר לרשויות.
משה גפני: יש הערות להצעת החוק הזאת?
אורן הרמבם: אני מהתאחדות התעשיינים.
אורן הרמבם: אני מייצג כאן בעצם מגזר, התעשייה, שתעריפי המים שלו הוכפלו מאז שנת 2008 והם צפויים לעלות בעוד 20% בתחילת שנת 2013.
אורן הרמבם: בתסקיר החוק שפרסם משרד האוצר לפני כמה חודשים מדובר בעצם על הפסד הכנסות, ואני מצטט שחור על גבי לבן, הקובץ נמצא כאן מולי: "צפוי הפסד הכנסות של מעל 50 מיליון שקלים בכל שנה".
אורן הרמבם: אם צפוי הפסד הכנסות של מעל ל-50 מיליון שקלים בכל שנה, למה בעצם לא "לגלגל" את זה בחזרה לטובת הצרכנים?
אורן הרמבם: למה לפטור את התאגידים ואת הרשויות המקומיות ממס בזמן שיש להם בעצם רווחים עודפים, כאשר האלטרנטיבה היא אפשרות להפחית את תעריפי המים?
דב צור: תפחיתו, אין בעיה.
דב צור: כולם רוצים להפחית.
דב צור: הרשויות המקומיות ניהלו מאבק חריף להורדת מחירי המים.
משה גפני: לפני שאתה משיב, אני רוצה לדבר על הנושא העקרוני, מכיוון שעסקנו בעניין הזה במשך כל הקדנציה.
משה גפני: היות ואנחנו הולכים לבחירות אז חשוב שאומר את זה.
משה גפני: זה גם מופיע בסעיף השני בסדר היום.
משה גפני: היתה החלטה בממשלה הקודמת להוציא את מחירי המים מן הכנסת.
משה גפני: היו החלטות טובות של הממשלה הקודמת, אבל היו גם החלטות לא טובות, כמו בכל ממשלה.
משה גפני: ההחלטה הלא טובה היתה להוציא את הפיקוח על מחירי המים מן הכנסת.
משה גפני: לפי דעתי השרים לא כל-כך שמו לב מה הפקידים עשו להם.
משה גפני: כתוצאה מן ההחלטה הזאת העלו פשוט את מחירי המים לגבהים בלתי רגילים.
משה גפני: מחיר המים שהיה לפני כמה שנים לעומת מחיר המים שנמצא היום – הוא מחיר בלתי סביר בעליל.
משה גפני: מה שאתם עושים במשרד האוצר הוא דבר פשוט נורא.
משה גפני: אתם אומרים: "אני צריך לסייע לרשויות המקומיות.
משה גפני: אני אסייע להם דרך זה".
משה גפני: אני נגד זה שעוד תרוויחו גם מיסוי.
משה גפני: תורידו את מחירי המים, כך אמר מר דב צור, אנחנו לא מתערבים בעניין.
משה גפני: אני לא יודע, אולי בקדנציה הבאה נוכל לעשות את זה.
משה גפני: אני לא חושב שאוכל במהלך פגרת בחירות לעשות דברים דרמטיים.
משה גפני: מה שאני אהיה – אם אהיה, ואם לא אהיה זה בסדר, אם לא אבחר לכנסת הבאה זה בסדר, אבל אם אני אבחר, לא חשוב, בכל תפקיד שאהיה אמשיך לעשות הכול על מנת שהפיקוח על המים יחזור לכנסת.
משה גפני: זה לא יכול להיות, אי אפשר לחיות בצורה כזאת, זה ברור לחלוטין.
משה גפני: עכשיו אני רוצה להגיד לכם, לי היה סיכום.
יצחק וקנין: זה לא נאום בחירות.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מעריצה אותך, אדוני.
משה גפני: אני אומר לכם, זה תהליך של השתלטות של הפקידות על הנבחרים.
משה גפני: לפני שנה וחצי עמד שר במליאת הכנסת הנוכחית ותקף את העלאת מחירי המים.
משה גפני: צעק לו חבר טוב שלי: אתה היית שר בכיר בממשלה הקודמת, אתה אישרת את זה.
משה גפני: השר אמר: אני לא אישרתי את זה, תאגידי המים נקבעו בכלל לפני 10 שנים.
משה גפני: אמר לו חבר הכנסת: לא את תאגידי המים, אלא את הוצאת הפיקוח.
משה גפני: מה זה הוצאת הפיקוח?
משה גפני: יש הבדל דרמטי בין דיונים שמתקיימים בממשלה ובוועדות השרים שלה ובין מה שמתנהל בוועדת הכספים.
משה גפני: הממשלה מקיימת דיונים – אף אחד לא יודע אותם.
משה גפני: יודעים רק את ההחלטה, ושלום על ישראל, אף אחד לא יודע מה זה אמר, מה זה אמר, אלא אם כן יש הדלפות, ועל-פי רוב ההדלפות גם לא מדויקות.
משה גפני: בוועדת הכספים כאשר מתקיים דיון על המים, או על כל נושא אחר, מהמילה הראשונה אנו נתונים לפיקוח.
משה גפני: העיתונאים יושבים בוועדות, הציבור מוזמן להגיד את דעתו, שום דבר אצלנו לא יכול להיות לא שקוף, להוציא מה שקבוע בחוק בנושאים ביטחוניים וכלכליים רגישים מאוד שם הוועדה חסויה, שזה נדיר לחלוטין, זה קורה פעם או פעמיים בקדנציה.
משה גפני: פרט לכך, הכול פתוח, וצריך לעמוד מול הציבור ולא לבוא אחרי זה בפריימריז ולהגיד: אני בעד זה או אני בעד דבר אחר.
משה גפני: תגיד כאן.
משה גפני: לכן ההחלטות והדיונים אצלנו רציניים יותר.
משה גפני: לכן לא יכול לבוא מישהו, לא ממשרד המשפטים, לא ממשרד האוצר ולא משום משרד אחר ולהגיד: אנחנו מקיימים על זה דיון כבר כמה שנים ואתם בשתי ישיבות משנים.
משה גפני: בטח אנחנו משנים.
משה גפני: אנחנו משנים מכיוון שאנחנו חשופים לביקורת.
משה גפני: יכול להיות שאם כל אחד מאתנו היה שר בממשלה היה נוהג אחרת.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו לא משנים רק כי אנו חשופים לביקורת.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו משנים כי תפקידנו גם לשנות, עם כל הכבוד.
משה גפני: אני לא אומר את כל המצע שלי, זה ברור.
משה גפני: אני רק אומר, במבחן התוצאה בסופו של דבר – את היית שרה בממשלה – יכולים לשבת בממשלה ובוועדת שרים או בכל פורום אחר ושם עושים את החשבון המדויק כמה כסף המדינה תרוויח, וזה בסדר.
משה גפני: כאן את צריכה לעמוד מול האזרחים, להגיד: בסדר, המדינה תרוויח כסף, אבל מי ישלם את זה?
משה גפני: אני התחייבתי, ואני לא חוזר בי מההתחייבויות.
פניה קירשנבאום: אתה מדבר על תעריפי המים?
משה גפני: על תעריפי המים, זאת הסוגיה שעומדת על סדר היום.
משה גפני: זה אותה סוגיה, ואני הולך לקשר אותה, תיכף תראי.
משה גפני: לא נקיים דיונים בפגרת הבחירות.
משה גפני: נהגנו כך במשך כל השנים ואני לא הולך לשנות את זה.
משה גפני: חלק מן האנשים יהיו בפריימריז וחלק יהיו בזה.
משה גפני: נשתדל לעשות דברים שיהיו בהסכמה.
משה גפני: אני עוד לא יודע מה נעשה עם הריכוזיות, יכול להיות שכן נקיים דיונים על זה, אתייעץ עם החברים ונראה מה נעשה.
משה גפני: לא נדון על דברים שהם באמת מאוד שנויים במחלוקת.
משה גפני: להוציא דברים שהם ניהול ענייני המדינה, שזה העברות תקציביות, דברים שיהיו חייבים לעשות בתקנות ובנהלים, דברים שהם ענייני המדינה ממש שצריכים להתנהל – ועדת הכספים לא שובתת.
משה גפני: אבל ברפורמות הגדולות ובכל מה שנלווה לעניין הזה נקיים התייעצויות בינינו וזה כבר לא כל-כך יהיה קשור לקואליציה-אופוזיציה אלא יהיה קשור יותר ליכולות של החברים.
משה גפני: אנחנו, על כל פנים, לא יוצאים לפגרה, אבל נעשה את הדברים באופן מסודר ומנומס ובדרך ארץ.
משה גפני: התחייבתי שלא אביא את הפיקוח על המים מכיוון שמשרד האוצר נתן 42 מיליון שקל כדי לתת הנחות במים לאוכלוסיות סוציאליות, לאוכלוסיות של נכים, של סיעודיים, כל מה שדיברנו.
משה גפני: היתה החלטה של מועצת הרשות שאכן זה קורה, וזה קורה.
משה גפני: זה לא דרמטי, אבל זה קורה, לפחות יש איזו מין אמירה.
משה גפני: אני מבקש לקבוע בחקיקה הזאת של תאגידי המים, לקריאה השנייה והשלישית, שתהיה סמכות לשר האוצר לקבוע עבור אוכלוסיות סוציאליות, באישור של ועדת הכספים, הנחות, כמו בחשמל, עם מגבלה של אחוז מסוים מן התשלומים.
משה גפני: אני לא הולך לפרוץ את המסגרת ולא הולך לשנות מהתחייבותי.
משה גפני: אני לא אומר מה לעשות, לא אומר מה לתת, לא אומר איך.
משה גפני: אני מבקש את אותו תהליך שאנחנו מבצעים היום בפועל בהסכמה – הכסף הגיע ורשות המים מבצעת – אני מבקש להכניס את זה בחוק תאגידי המים, להכניס את הסעיף הזה, ששר האוצר יהיה מוסמך לתת הנחות.
משה גפני: כפי שמופיע בוועדת ניסן לגבי שר הפנים, אז במקום שר הפנים זה יהיה שר האוצר.
משה גפני: למה אני רוצה שזה יהיה שר האוצר ולא שר הפנים?
משה גפני: למה אני לא מקבל בעניין הזה את המלצת ועדת ניסן?
פניה קירשנבאום: כי הוא יצטרך לשפות אותם על העניין הזה.
משה גפני: בדיוק, בגלל שמשרד הפנים אולי מתכוון ---
פניה קירשנבאום: אבל אין להם כסף לתת.
משה גפני: אני רוצה שיהיה כתוב שזה מתקציב המדינה ולא שמעלים את התעריף.
פניה קירשנבאום: זאת בדיוק הנקודה, הרי בתעריפים שלהם זה משק מים סגור.
משה גפני: מתקציב המדינה, כפי שקורה היום.
פניה קירשנבאום: אם הם רוצים לפתח אז שהאוצר יתחייב לשפות אותם בעניין הזה.
משה גפני: בדיוק, מחוץ למשק הכספי הסגור, משום שאחרת מעלים תעריפים.
משה גפני: לי היה ויכוח.
משה גפני: דרך אגב, אנשים חושבים שוועדת הכספים שינתה דברים ועשתה דברים, למשל בנושא הזה.
משה גפני: אנחנו מדברים על זה המון זמן, בכמה ישיבות השתתפתי, הייתי בהנהלת הקואליציה והייתי בוועדת השרים, ישבתי עם כמה שרים וניהלתי שיחות בטלפון וצעקות ועצבים ונפגשתי עם הפקידים, עד שבסוף הייתי הולך לעבוד בזבל ואז הייתי כבר מקבל 42 מיליון שקל, בסדר, לא חשוב.
פניה קירשנבאום: תראה לי איפה בזבל מרוויחים 42 מיליון שקלים.
משה גפני: אם עובדים הרבה שנים ...
יצחק וקנין: אתה מתכוון למיחזור ...
משה גפני: הייתי מקים חברה למיחזור ...
משה גפני: אבל בסופו של דבר זה התבצע ואני שמח.
משה גפני: לפחות מוסרית אנחנו אומרים שאנחנו מתחשבים באנשים שהם באמת במצב קשה.
משה גפני: ישבנו כאן כאשר היה היטל בצורת, ישבו כאן נכים ואנשים שונים וכולנו בכינו.
משה גפני: הטילו עליהם לשלם סכומי כסף – אתה אז לא היית מנהל רשות המים – וזה היה פשוט נורא ואיום.
משה גפני: אנחנו מדינה אכזרית, אכזרית במלוא מובן המילה, ואני לא מאשים ממשלה כזאת או אחרת, אני מאשים את כולם, את עצמי אני מאשים.
משה גפני: מזל שאין לי פריימריז, אחרת לא היו בוחרים בי, כי הייתי יושב-ראש ועדת הכספים ותראו את מחירי המים.
משה גפני: טוב שאני מתפלל שלוש תפילות ביום, אז אני "חוטף" את זה מאנשים אחרי התפילה.
משה גפני: על כל פנים, אני מבקש להוסיף בחוק תאגידי המים – אני אוריד את הסעיף הבא בגלל שהתחייבתי, אבל אני מכניס בסעיף הזה, בחוק תאגידי המים, ששר האוצר יהיה מוסמך לתת הנחות במים לאוכלוסיות סוציאליות, באישור ועדת הכספים.
משה גפני: זה יהיה 1.5%, כפי שמופיע בחשמל, מסך כל ...
משה גפני: הניסוח הזה על 8 מיליארד שקל, שהוא יהיה מוסמך באישור ועדת הכספים, מתקציב המדינה, לא מהמשק הכספי הסגור של המים.
רוחמה אברהם-בלילא: זה התיקון להצעת החוק שתובא היום בפני המליאה, אני מניחה, לקריאה שנייה ושלישית?
אלון מסר: אפשר להגיב?
משה גפני: לא חייבים, אבל אפשר.
אלון מסר: חשוב לי לציין כמה דברים.
אלון מסר: ראשית, במשק החשמל הסמכות לתת את התעריפים היא לא מתקציב המדינה אלא ממשק הכספים הסגור של משק החשמל.
אלון מסר: ה-1.5% שמדובר ממשק החשמל, שכמדומני שר האנרגיה ושר האוצר רשאים לתת הנחות, זה רק בתוך משק הכספים הסגור של משק החשמל.
אלון מסר: אם מישהו מקבל הנחה – זה לא תקציבי.
אלון מסר: כפי שהבנתי, כאן אתה מדבר על שינוי תקציבי.
אלון מסר: חשמל זה לא תקציבי.
משה גפני: הסברתי, מה שאני לוקח ממשק החשמל זה רק דבר אחד – רק את גובה ההנחות בסך הכול הכללי שאפשר לעשות.
משה גפני: זה הדבר היחיד שאני לוקח משם.
משה גפני: אם תתעקש מדי אלך לתקן גם את משק החשמל.
משה גפני: בוא נעזוב את זה.
משה גפני: אני הולך לקחת את ה-42 מיליון שקלים ולעגן אותם בחקיקה, לא פארטץ'.
משה גפני: הרי מה קרה עד עכשיו?
משה גפני: עד עכשיו זה הסכם בינינו, ומחר אין הסכם.
אלון מסר: אני רוצה להעיר, ברשותך.
אלון מסר: אני לא רוצה להפריע לך באמצע.
אלון מסר: קודם כול, נכון, יש את הסכם הכספים שמשרד האוצר ורשות המים כולם עמדו בו מן הצד שלנו ו-42 מיליון שקל עברו.
אלון מסר: נעשתה עבודה זריזה מאוד כדי לאשר את הדברים החל מיולי, עבודה באמת ראויה לשבח מן הבחינה הזאת.
אלון מסר: הסיכום היה ש-42 מיליון הם בבסיס התקציב וזה אמור להמשיך.
אלון מסר: גם היום בחקיקה יש את האפשרות לכל שר, במידה ויבקש, לתת הנחות.
אלון מסר: זה נכון במים, ויכול להיות גם בכל דבר אחר.
אלון מסר: לא ברור לי מדוע דווקא לרשום את זה שחור על גבי לבן.
משה גפני: זה הדבר היחיד שלא ברור לך?
משה גפני: לי יש כמה דברים לא ברורים גם כן.
אלון מסר: יש עוד כמה דברים אחרים, אבל בדיון הזה אני חושב שזאת שאלה שצריכה להישאל.
משה גפני: אני רוצה לצאת עם מסר לקדנציה הבאה.
משה גפני: אני רוצה להגיד לעם ישראל, וחשוב גם לכם להגיד את זה, שבחקיקה מתחשבים מוסרית באוכלוסיות חלשות מאוד.
משה גפני: התורה מצווה אותנו: "כי לא יחדל אביון מקרב הארץ, על כן אנוכי מצווך לאמור, פתוח תפתח את ידך".
משה גפני: יש עשירים ועניים בעולם, כך נברא העולם.
משה גפני: החובה המוסרית של חברה נורמלית היא לסייע לחלשים.
משה גפני: אנחנו יוצאים עם מסר.
משה גפני: אני לא לוקח מכם כסף, אני לא פורץ שום מסגרת, אני לא מחזיר את הפיקוח לכנסת, אני לא עושה שום דבר דרמטי.
משה גפני: אני רק מבקש שהסיכום לגבי 42 מיליון שקל יהיה מעוגן בחקיקה.
משה גפני: אם לא יהיה סיכום, לא יהיה.
משה גפני: אתם לא צריכים להתעקש על כל דבר.
משה גפני: למה אני צריך לקבל כל הזמן תשובה שלילית ממשרדי הממשלה על כל מה שאני אומר?
משה גפני: מזל שאני לא אומר שעכשיו יום.
רוחמה אברהם-בלילא: אם אין בזה פתיחה תקציבית - - -
משה גפני: אין פתיחה תקציבית, אין כלום.
אלון מסר: בוודאי יש פתיחה תקציבית.
פניה קירשנבאום: איפה זה בא לידי ביטוי?
אלון מסר: בדיוק במובן הזה, היושב-ראש אומר בפירוש: התמיכה בתעריפים היא מתקציב המדינה, היא לא ממשק הכספים הסגור.
אלון מסר: יש כאן קביעה שהתקציב יגיע מתקציב המדינה.
אלון מסר: בוודאי יש כאן פתיחה תקציבית.
משה גפני: אבל אתה לוקח בחשבון שחברי הכנסת מבינים את מה שאתה אומר.
אלון מסר: שאלו.
משה גפני: אני אסביר את הדברים, מכיוון שהם אנשים חכמים.
משה גפני: מאיפה מגיע 42 מיליון שקל, שמתבצע?
משה גפני: מתקציב המדינה.
משה גפני: אני לא מציע בחקיקה לקבוע שנותנים 42 מיליון, אני לא מציע בכלל לקבוע לתת כסף.
משה גפני: אני מציע לתת סמכות בחוק לשר האוצר, זאת אומרת, לעגן בחקיקה את ה-42 מיליון, או 80 מיליון, לא חשוב, כמה שהוא מחליט.
משה גפני: אז למה אתה אומר שזה פתיחה תקציבית?
משה גפני: הרי השר יכול להחליט כן ויכול להחליט לא.
יערה למברג: קודם כול, לא כתוב "רשאי לקבוע" אלא כתוב "יקבעו", נתחיל מזה.
יערה למברג: ברגע שיש חובה לקבוע אז מן הדין שהשר ישתמש בסמכות ויקבע.
יערה למברג: גם כאשר כתוב "רשאי" בית-המשפט העליון מפרש - - -
משה גפני: אגב, ה-42 מיליון שסיכמנו, זה יהיה בכל שנה?
משה גפני: הרי הסיכום היה שזה יהיה בכל שנה.
אלון מסר: בבסיס התקציב.
משה גפני: לא פותחים כלום.
אלון מסר: אבל יש הבדל, השינוי בחקיקה הוא כן משמעותי.
אלון מסר: ראשית, 1.5% כמדומני זה יותר מ-42 מיליון שקל.
משה גפני: לא חייב לקבוע 1.5%.
שגית אפיק: זה עד 1.5%, "לא יעלה על".
משה גפני: אתה דורש שזה יהיה רק "עד 1.5%"?