GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים שני: תעשייה שמעסיקה ומהווה אחוז כזה משמעותי מהתוצר, כאשר מדברים על התעשייה הזאת, אנחנו מדברים על חברות הסטרט-אפ, אנחנו מדברים על מרכזי פיתוח של חברות רב לאומיות, אנחנו מדברים על חברות הפארמה, על חברות התוכנה ועל חברות החומרה.
חיים שני: יש מגוון רחב של חברות, סוגי חברות – חברות מאוד גדולות, חברות קטנות – שמהוות את התעשייה.
חיים שני: אין מה שנקרא סילבר בוליט.
חיים שני: אין איזה דבר אחד שאם נעשה, אותם עשרים שנים של הצלחה לתעשייה, נבטיח שכך יהיה גם בעתיד.
חיים שני: אותה הצלחה של עשרים שנים ויותר באה כתוצאה מאוסף של נסיבות שבחלקן הן מזל ובחלקן הרבה כשרון.
חיים שני: מדינת ישראל פיתחה בדיוק את מה שהעולם היה צריך באותה תקופה.
חיים שני: בוגרי היחידות השונות, בוגרי ממר"ם, בוגרי התעשיות הביטחוניות ידעו לפתח בדיוק את מה שהעולם היה צריך במה שנקרא תעשיית ה-ICT.
חיים שני: הצליח לנו.
חיים שני: היה לנו את הידע בנושאים שהעולם היה צריך בעשרים השנים האחרונות.
חיים שני: אנחנו בנינו כאן תעשייה ונבנתה כאן תעשייה מימונית של קרנות הון סיכון, קרן יוזמה וכל מה שקרה בעקבותיה, וזה דבר שאפשר למדינת ישראל לפתח תעשייה של קרנות שמימנה חלק מהתעשייה.
חיים שני: בנוסף לכך תוכנית מאוד מוצלחת של המדען הראשי שהיא עדיין מקור לחיקוי של מדינות העולם, וגם זה מהווה פלטפורמה.
חיים שני: בנוסף לכך, העובדה שמערכת החינוך הישראלית, במיוחד ההשכלה הגבוהה, מייצרת או מאפשרת לאנשים לצאת עם השכלה אקדמית בתחומי ההנדסה והמדעים בצורה שהיא זמינה.
חיים שני: כל הדברים האלה, כל הפרמטרים האלה, היוו מרכיבים שאפשרו לתעשייה הזאת להתפתח.
חיים שני: כמו שאמרתי, זאת תוכנית אינטגרטיבית שכוללת מספר רב של סעיפים.
חיים שני: לא מדובר באיזה דוח שמוגש לממשלה אלא בתהליך מתמשך בו אותו צוות שתיארתי ימשיך ללווות את התעשייה בשנים הקרובות ומתייחסת לכל שלבי הצמיחה בתעשייה, שימוש מגוון כלים רחב והתמקדות בתעשייה הישראלית.
חיים שני: מה אנחנו עושים.
חיים שני: מה שאתם רואים בשקף היחסית מורכב הזה זאת הסתכלות שלנו על כל השלבים שגורמים לתעשייה להתפתח, החל מהשלב בו יש את אותו מדען או מהנדס שנמצא באקדמיה וחושב על מוצרים ועל רעיונות חדשים, דרך השלב בו רעיונות הופכים לפעילות קטנה, פעילות כאשר קבוצה קטנה של אנשים באה ומנסה לגייס מימון ראשוני כדי לפתח את הנושא, דרך מעורבות של גופים שונים בתעשייה וכלה בשלבים האחרונים בהם חברה הופכת להיות חברה גדולה.
חיים שני: מה עשינו, מה באופן פרטני הם הכלים שהצגנו לממשלה.
אלי אפללו: הערת ביניים, סליחה.
אלי אפללו: למה זה כתוב בלועזית ולמה לא כתוב בעברית?
חיים שני: אתה צודק.
אלי אפללו: אני צודק, אבל זה לא פותר את הבעיה.
אלי אפללו: למה זה צריך להיות כתוב באנגלית?
ציון פיניאן: ההערה במקומה.
שלי יחימוביץ': העתקתם את המצגת הזאת ממקום כלשהו?
חיים אורון: תכתבו OECD בעברית.
חיים שני: ההערה במקומה.
חיים שני: אנחנו משתמשים בשקף הזה גם לממשלה וגם לגופים האחרים.
חיים שני: המושגים שהיינו צריכים להשתמש בהם היו צריכים להיות בעברית, ואתה צודק.
שלי יחימוביץ': זאת תשובה מאוד מאוד בעייתית.
שלי יחימוביץ': זה היה באירוניה ובלגלוג ואני דוחה את זה על הסף.
שלי יחימוביץ': תעשו מצגות בעברית.
שלי יחימוביץ': אם אני רואה מצגת באנגלית, אני חושדת שהעתקתם אותה ממקור אחר.
שלי יחימוביץ': אני לא אוהבת את התשובה הזאת.
חיים שני: להבא אנחנו נקפיד.
חיים שני: התשובה שלי הייתה מהלב ולא חלילה אירוניה.
חיים שני: המצגת הזאת לא הועתקה משום מקום אלא היא נבנתה על מנת להבהיר את שלבי ההתפתחות של התעשייה בישראל.
חיים שני: זה מייצג את התמונה ובא לנסות להבהיר בצורה הטובה ביותר איך התעשייה נבנית, אבל ההערה מתקבלת.
חיים שני: אם אני אוכל להתמקד במהות ובכלים שממשלת ישראל מציעה.
חיים שני: אנחנו מציעים מסלול בו אנחנו נתמרץ את האקדמיה הישראלית לעבוד בצורה עוד יותר טובה עם התעשייה.
חיים שני: יש כלי למדען הראשי במשרד התעשייה שמתוקצב בתקציב שנה הבאה ובו אנחנו רוצים לעלות ליגה.
חיים שני: אנחנו כבר היום במצב טוב אבל אנחנו רוצים לעלות כיתה ואומר למה אני מתכוון.
חיים שני: מכון ויצמן, אוניברסיטת ירושלים, יודעים לקחת רעיונות ולהפוך אותם למוצרים בתעשייה בצורה מאוד טובה.
חיים שני: אין לנו מה להתבייש, אבל אנחנו רוצים שכל המוסדות האקדמיים יהיו באותה רמה.
חיים שני: לכן בתוכנית הזאת יש סעיף, תקציב, בו המדען הראשי יקדם בצורה טובה את האקדמיה הישראלית בעבודה שלה עם התעשייה הישראלית.
חיים שני: זה סעיף אחד.
חיים שני: סעיף שני.
חיים שני: כמו ששמעתם, הממשלה מתקצבת הבאת מוחות.
חיים שני: 25 אחוזים מהמדענים הישראלים בתחום מדעי המחשב נמצאים בחוץ לארץ.
חיים שני: אין דבר כזה בעולם.
חיים שני: המדינה הבאה אחרינו בתחום הזה היא קנדה עם לפי מיטב ידיעתי פחות מ-10 אחוזים.
חיים שני: זה אחוז מטורף.
חיים שני: הממשלה תקצבה תוכנית שתחזיר מוחות לישראל באמצעות מרכזי המצוינות.
חיים שני: בתוכנית הספציפית של תעשיות עתירות הידע ובחוק שמונח לפניכם, אנחנו רוצים שאותם מרצים ישראלים שיש להם רעיונות מצוינים, יחזרו לישראל וימסחרו את אותם המוצרים בישראל ולא בחוץ לארץ.
חיים שני: לכן את אותו ידע שנצבר בחוץ לארץ, רק על אותו ידע שנצבר בחוץ לארץ, אנחנו רוצים לתת להם הטבות מס כדי שהם יהפכו לחברות בישראל ולא בסיליקון וליו.
אלי אפללו: מה התקציב שתוקצב?
חיים שני: אני אתייחס לזה, אבל אני מבקש קודם לסיים את המצגת.
אלי אפללו: אם היית אומר את הנתון הזה, לא היינו שואלים שאלות.
חיים שני: אני לא יודע למה אתם כל כך אנטי.
חיים שני: אנחנו בסך הכל רוצים להחזיר אנשים.
אלי אפללו: אני לא אנטי.
אלי אפללו: אנחנו רוצים לדעת.
ציון פיניאן: חבר הכנסת אפללו, הוא יתייחס לזה.
חיים שני: אני אענה לשאלה.
חיים שני: אני מסביר את הכלים.
חיים שני: אמרנו שכלי ראשון הוא לקדם קשר בין אקדמיה לתעשייה ישראלית.
חיים שני: כלי שני הוא להביא מדענים ישראלים שימסחרו רעיונות בישראל ולא בחוץ לארץ, וזה אחד משלושת החוקים שמונח לפניכם – תמריצי מס לטובת הנושא הזה.
שלי יחימוביץ': כל המסלול הוא מסלול הטבות מס או שיש כאן מסלול מענקים?
חיים שני: הנושא הראשון עליו דיברתי, בו אנחנו מתמרצים את החוקרים באקדמיה הישראלית לעבוד יותר טוב עם התעשייה, זה מסלול תקציבי.
חיים שני: יש תוספת תקציב שאני לא זוכר את המספר, אבל שרון יאמר.
חיים שני: נדמה לי שמדובר בכמה עשרות מיליוני שקלים לכל שנה בשנים הקרובות, ובו יש מסלול מיועד רק לטובת הדבר הזה.
חיים שני: זאת דוגמה למסלול שהוא תקציבי.
חיים שני: המסלול הבא, מה שתיארתי עכשיו, של הטבת מס לחוקרים ישראלים מחוץ לארץ לבוא ולמסחר טכנולוגיה, זה מסלול שהוא מסלול מיסוי.
חיים שני: דוגמה נוספת שאנחנו מתייחסים בשלב המימון, בשלבים הראשונים, זאת הצעה של חבר הכנסת רוברט אילטוב שאימצנו אותה בחום רב.
חיים שני: אני יודע שמתקיימים עדיין דיונים כדי לעשות בה את השינוי הסופי.
חיים שני: ראינו בתעשייה הישראלית בשנים האחרונות ירידה מדאיגה בגיוסים בשלב – אני עכשיו מנסה לחשוב על המילה העברית ל-סיד – הראשוני מאוד, וזה מה שכתוב כאן.
חיים שני: בשלב הראשוני אנחנו ראינו ירידה מדאיגה, אנשים גייסו כסף ממקורות פרטיים והייתה ירידה של עשרות אחוזים, ולכן הייתה כאן הצעה שאימצנו אותה כחלק מהתוכנית לתת – וזה החוק השני שמונח לפניכם – תמרוץ מס לישראלים שישקיעו בשלבים המאוד ראשוניים, במצב שיש רעיון, חברה מתגבשת, היא עדיין לא הולכת לקרנות, לתת תמרוץ, למעשה רק דחיית תשלום.
חיים שני: זאת לא הטבה אלא דחייה בתזרים המזומנים של אותו משקיע על מנת לתמרץ אותו להשקיע בתעשייה.
חיים שני: גם זאת הטבת מס וזה החוק השני שמונח לפניכם.
חיים שני: הנושא הבא בו טיפלנו, הוא אינו קשור והוא עדיין בשלב המימוני.
חיים שני: הוא קשור לנושא תקציבי.
חיים שני: ראינו ירידה מדאיגה בגיוסים של הקרנות שמממנות את התעשייה.
חיים שני: מעבר לירידה המדאיגה הזאת, ראינו שבעשור האחרון קרנות הפנסיה הישראליות משקיעות הרבה כסף בתחומים שונים בתעשייה הישראלית.
חיים שני: מול המקבילים האמריקאים שלהם, בה ההשקעה היא בין שני אחוזים מההון, בישראל אנחנו מדברים על 0.2.
חיים שני: עשינו מחקר, דיברנו עם הקרנות, דיברנו עם המוסדיים וקיבלנו סדרה ארוכה של הסברים מדוע אין שיתוף פעולה בין השניים.
חיים שני: האוצר יצר איזשהו מנגנון שמגן בצורה מסוימת מפני הפסד השקעה.
חיים שני: המנגנון הזה יצא לדרך והוא אמור לעודד.
חיים שני: שוב, זה לא חלק מהדבר שמוצג אלא זה מנגנון של ערבות שבו אנחנו מגינים על ירידה בהשקעה של עד 25 אחוזים.
חיים שני: המנגנון הזה יצא לדרך.
חיים שני: מדובר בסכומים לא גדולים.
חיים שני: אנחנו מגינים עם סכום של 200 מיליון שקלים על השקעה של עד כמיליארד שקלים.
חיים שני: שוב, יחסית לגיוסים של הקרנות לא מדובר בסכום גבוה אלא מדובר בעיקר ברצון של האוצר, יחד הם התעשייה, לעודד דיאלוג בין המוסדיים לבין התעשייה כדי שלא יהיה מצב שאנחנו נהיה תלויים אך ורק בכספים מחוץ לארץ כיוון שהכספים מחוץ לארץ עלולים להתעכב או להידחות וזה כלי מימוני קריטי לתעשייה.
חיים שני: יש נושא נוסף שאנחנו בונים יחד עם התוכנית והוא תקציבי.
חיים אורון: 25 אחוזים יספקו את העניין?
חיים שני: להערכתנו.
חיים שני: אנחנו יצאנו עם זה לדרך ואנחנו נראה בשבועות הקרובים.
חיים שני: הנושא הבא, ודיברתי עליו גם עם חבר הכנסת גפני, ועדכנתי אותו אישית.
חיים שני: אנחנו יוצאים לדרך בניסיון להביא לכאן, לישראל, מוסדות פיננסיים שיפתחו טכנולוגיה בישראל ולא רק בחוץ לארץ.
חיים שני: גוגל, מייקרוסופט, אינטל ואחרים משקיעים סכומי עתק בפיתוח טכנולוגיה ומחזיקים בישראל אלפי מהנדסים.
חיים שני: לעומת זאת, הבנקים הגדולים בעולם שהם הצרכנים הגדולים ביותר של טכנולוגיה, משקיעים את כספם – ואני מדבר על מאות מיליארדי דולרים – בהודו, באוקראינה, בלונדון, בניו יורק, בעוד שלנו יש גם הון אנושי וגם ידע טכנולוגי לצרכים של התעשייה הזאת וחלק מהתוכנית הזאת – שוב, זה לא בחוק ואני נותן תמונה כאשר שלושת החוקים שמונחים לפניכם הם חלק מתמונה הרבה יותר רחבה - ואנחנו מאמינים שעם פיתוח התעשייה הישראלית גם בתחום הזה, אנחנו נוכל בסופו של דבר לייצר מקומות עבודה לקהילות רחבות שאנחנו רוצים שייכנסו לתעשייה הזאת, בין אם זאת אוכלוסייה חרדית, בין אם אלה אוכלוסיות ממגזרי המיעוטים, שייכנסו.
חיים שני: אנחנו יודעים שיש הרבה השקעה בלימודי טכנולוגיה, בלימודי הנהלת חשבונות, בלימודי מיסוי.
חיים שני: לקוח שלי בעבר, בנק אמריקאי גדול, החזיק 10,000 אנשים בהודו שמפתחים טכנולוגיה.
חיים שני: זה יותר מכל מה שגומרים כאן במכללות בתעשייה בתחומים האלה.
חיים שני: עם התוכנית הזאת יוצאים לדרך ויש תקציב ממשלתי של כ-100 מיליון שקלים לשנים הקרובות וזה אמור לעודד בנקים ענקיים וגדולים לפתח כאן בישראל.
חיים שני: התוכנית הזאת יצאה לדרך - כל התוכנית היא בשיתוף עם משרד התעשייה – במהירות שיא.
חיים שני: רק בשבועות האחרונים הגיעו שלושה בנקים גדולים לישראל כדי לבחון אותה ואני מקווה שאנחנו נראה כאן התפתחות.
חיים שני: זה יכול לייצר מקומות עבודה חדשים גם במרכז וגם בפריפריה.
: למה צריך קהילות גדולות?
: למה אי אפשר לקחת מהציבור הכללי לקחת יחידים?
: דיברת על המוסדות הפיננסיים ונקבת במספר של 10,000 אנשים.
חיים שני: נתתי דוגמה לפוטנציאל של התעשייה הזאת כמעסיקה של הרבה אנשים.
חיים שני: הדוגמה שנתתי של הודו היא פשוט דוגמה שיש השקעה כבדה בטכנולוגיה והמוסדות הפיננסיים האלה הם מעסיקים של הרבה מאוד אנשים.
: זאת אומרת, החרדים יהיו במקום ההודים במקרה הזה.
חיים שני: את זה לא אמרתי.
: אני לא מתנגד.
: אני רק שואל אם זאת הכוונה.
חיים אורון: גפני, באת מאוחר מדי.
: ממש לא באתי מאוחר.
: ישבתי אתו ואני יודע.
: אני דווקא חושב שהתוכנית היא תוכנית טובה.
: אגב, למה זה לא בחוק?
חיים שני: זה חלק מהתקציב.
חיים שני: זאת תוכנית עם תקנות ותקציבים שיצאה לדרך.
חיים שני: אנחנו עכשיו מקוים שתהיה לנו פריצת דרך.
חיים שני: זה תקציב שהממשלה שמה.
חיים שני: נושא נוסף שמופיע בחוק לפניכם והוא למעשה החוק השלישי.
חיים שני: אנחנו יודעים שחברות ישראליות בעשור האחרון, למעשה כמעט לא ראינו כניסת חברות ישראליות גדולות.
חיים שני: אותן החברות, אותם שמות שמככבים שם – בין אם זאת צ'ק פוינט, בין אם זאת אורבוטק, בין אם זאת גילת ולא אמנה עוד שם של חברה שאני הייתי המנהל שלה – לא ראינו חברות גדולות קמות בשנים האחרונות ויש לזה הרבה סיבות.
חיים שני: חלק מזה, יש קונסולידציה בתעשייה הזאת שזה דבר טבעי, אבל בכל זאת אנחנו לא נגד תופעות המכירה לזרים או אקזיטים.
חיים שני: אנחנו צריכים שחברות שמשקיעות כאן קרנות הון סיכון, גם יימכרו במאות מיליוני דולרים כיוון שזה שמן שמניע את התעשייה, אבל מהצד השני יש הרבה חברות שנמכרות במחירים נמוכים מאוד, נמכרות כי אין להן ברירה וכאשר חברה קטנה נמכרת בסכומים יחסית קטנים לחברה אמריקאית, בחלק מהמקרים, לא תמיד, מעבר לטכנולוגיה שנשארת אולי בפיתוח בישראל, כל מה שמסביב עלול ללכת לאיבוד, בין אם זה היצור, בין אם זה הנהלת חשבונות, בין אם אלה דברים אחרים שהם חלק מכוח האדם של התעשייה הזאת.
חיים שני: אנחנו מאמינים שאחד הפתרונות הוא דווקא לחזק את החזקים.
חיים שני: אותן חברות ישראליות שכבר בנו את מערכי השיווק בחוץ לארץ, יש להן ידע איך להתפתח, אם אנחנו נאפשר להן, ניתן להן הטבה שתאפשר להן לקבל החלטה יותר קלה על אותם אשכולות שנמצאים לידן, יש עשרות חברות שעוסקות בתחומי האלקטרוניקה, חברות קטנות, יש עשרות חברות שעוסקות בתחומי האינטרנט, חברות קטנות, והסיכוי שלהן להצליח הוא לא גבוה וזה חלק מהגדרת התעשייה.
חיים שני: אנחנו רוצים שהחברות האלה תתחברנה לתוך חברות ישראליות על מנת שניצור כאן חברות ישראליות גדולות וחזקות יותר.
חיים שני: לכן החוק השלישי שמונח לפניכם אמור לתת מוטיבציה, תמרוץ מיסוי לחברות ישראליות למזג לתוכן חברות ישראליות יותר קטנות על מנת שייווצרו כאן גרעיני ידע, חברות יותר חזקות.
חיים שני: אלה הם שלושת החוקים.
: למה המצגת באנגלית?
חיים שני: בהיעדרך קיבלנו וכיבדנו את הדברים.
חיים שני: ההערה התקבלה.
חיים שני: בתעשייה ממנה אני מגיע, כל המיילים הפנימיים כולם באנגלית.
חיים שני: אנחנו עשינו עדיין את הרוב בעברית.
חיים שני: יש דוגמאות לצעדים נוספים שאנחנו לוקחים, צעדים ארגוניים.
חיים שני: למשל, הממשלה היא צרכנית הטכנולוגיה הכי משמעותית במדינת ישראל.
חיים שני: אין היום גוף שיש לו אחריות פורמלית לתכלל – אני מקווה שזאת מילה עברית נכונה – את כל צורכי הממשלה ולהבטיח שמידע – וזה נושא שמעניין את כולם, גם את הכנסת – איך משתמשים במידע כדי לקבל את ההחלטות החכמות והנכונות ביותר.
חיים שני: מדינות המערב מינו מה שנקרא מנמ"ר או CIO צ'יף אינפורמיישן אופיסר ראשי למדינה כדי שיעשה שני דברים: גם יעזור למדינה, וזה אחד היעדים שלנו, להשתמש בטכנולוגיה ובמידע מסונכרן לקבל החלטות טובות יותר וגם על מנת שמדינת ישראל בעצמה תוכל להיות קרש לשימוש בטכנולוגיה על ידי החברות שלה.
חיים שני: הנושא הזה הוא קריטי.
חיים שני: מידע הוא קריטי.
חיים שני: אנחנו רואים רק היום בנושא הנדל"ן שמעסיק את כולנו, יש דיונים וויכוחים מהו המידע הנכון, על בסיס מה משתמשים בו, ואחד היעדים של משרד האוצר הוא להבטיח אנחנו נעלה כיתה בנושא הזה.
חיים שני: זאת דוגמה לאחד הכלים.
שלי יחימוביץ': זה לא בא לידי ביטוי בחוק הזה.
חיים שני: התוכנית כולה היא תוכנית אינטגרטיבית.
חיים שני: בחוק הזה מגיעים בסך הכל שלושה חוקים.
חיים שני: בנוסף לזה יש צעדים ארגוניים.
שלי יחימוביץ': איפה זה עומד, התכלול הזה?
חיים שני: הוועדה ששר האוצר מינה אותי לעמוד בראשה, למעשה סיימה את העבודה.
חיים שני: יש לנו תפיסת עולם סגורה על כל נושא המידע, איך לבנות מנמ"ר ממשלתי, מה יהיו הכלים, איך הוא יעבוד.
חיים שני: זאת ועדה שהיו שותפים לה נציגים של משרדי הממשלה ויש לנו הסכמה איך זה יעבוד, מה הם הכלים, מה הם היעדים.
שלי יחימוביץ': זה יהיה במשרד ראש הממשלה?
חיים שני: כרגע רוב הפעילות המתוכללת שכוללת את ממשל זמין והפעילות שנמצאת תחת הפעילות של סגן החשב הכללי נמצאת דה פקטו באוצר אבל אנחנו רוצים להעלות אותה כיתה וחושבים שכרגע זה ימשיך להיות באוצר אבל כיחידה שהיא יחידה חזקה, משהו בסגנון הממר"מי של הצבא או אגף תקשור של הצבא.
שלי יחימוביץ': מה העלות של דבר כזה?
חיים שני: העלות של דבר כזה היא לא משמעותית כי הדבר המרכזי הוא יותר הצד של המבנה הפורמלי.
חיים שני: מדובר בעוד – אני לא זוכר את המספרים המדויקים – מיליוני שקלים בודדים בצד של תקצוב גופי המטה.
חיים שני: הדבר המשמעותי כאן הוא יותר הסמכויות, יכולת העבודה, ולאו דווקא הצד הכספי.
חיים שני: מדובר במיליוני שקלים בודדים של תקני מטה לטובת היחידה.
חיים שני: בזה אני מסכם.
חיים שני: העיקרון אומר שאנחנו עם תוכנית כללית לתעשייה עתירת ידע.
חיים שני: עברתי על חלק מהסעיפים ויש כאן תקציב, יש כאן שינויים ארגוניים ויש כאן גם שלושה חוקים שהם ספציפית מונחים לפניכם.
חיים שני: העלות המשוערת של שלושת החוקים האלה לשנים הקרובות, שלושתם ביחד, אני לא זוכר את המספר המדויק, 340 על השנתיים הקרובות.
חיים אורון: אלה הטבות המס.
חיים שני: זה הערך המשוערך של הטבות המס בהנחה שיממשו אותן כמובן.
חיים שני: הצד התקציבי של הפעילויות שתיארתי, יש לנו סדר גודל לשנתיים של 150 מיליון בערך, ואולי קצת פחות.
חיים שני: סדר גודל של 40 עד 50 מיליון על הנושא של האקדמיה, 100 מיליון על הצד הפיננסי אבל זה לחמש שנים, ולכן אם זה על שנתיים, הסכום פחות מזה.
חיים שני: 200 מיליון ערבות, שזה לשנים הקרובות אבל זה יותר צד של ערבות, זאת אומרת, צריכים גם לממש את זה וזה לא בדיוק תקציבי אלא חלקי.
חיים שני: השאר אלה פעילויות ארגוניות.
שלי יחימוביץ': תחולת החוק היא לאלתר?
שלי יחימוביץ': הולכים ליישם את שלושת החוקים האלה מיד בתחילת 2001?
חיים שני: אם הכנסת תאשר את זה, כן.
חיים שני: זאת ההצעה שלנו.
: לחברי הכנסת יש שאלות?
ציון פיניאן: כמה מוחות לדעתכם יגיעו?
חיים שני: אנחנו לא יודעים.
אלי אפללו: השאלה מורכבת.
אלי אפללו: השאלה כמה מוחות יברחו.
חיים שני: בואו נסתכל על זה בצורה קצת יותר מורכבת.
חיים שני: יש לנו את המדענים שזה משהו מאוד מאוד ממוקד.
חיים שני: בואו נביא באמת את הכוכבים ושאת הסטרט-אפ הבא יעשו בישראל.
חיים שני: קשה להעריך את מספרם.
חיים שני: מה שיותר חשוב, בהנחה שהתעשייה תמשיך להיות מנוע צמיחה כמו שראינו, אנחנו לא מדברים רק על אקדמיה, אלא אם יש עבודה בישראל, אנשים יחזרו לעבוד כאן.
ציון פיניאן: השאלה אם תוכל בתנאים שיש להם שם.
חיים שני: אני יודע מההיכרות שלי, אני העסקתי 3,000 עובדים בחברה אותה ניהלתי ומתוכם אלף ומשהו עובדים בישראל.
חיים שני: לא פעם ולא פעמיים תקן שנפתח בישראל, אפשר לנו להביא עולים חדשים.
חיים שני: עולים מצרפת הצטרפו למקום העבודה שלי, עולים וישראלים שהיו בסיליקון ולי שרצו לחזור הביתה.
חיים שני: יש לא מעט.
חיים שני: לא כולם אבל יש עשרות אחוזים שאם יש תקן בישראל, מקום עבודה בישראל, הם יבואו ארצה גם במשכורות יותר נמוכות.
חיים שני: שוב, לא כולם, יש הרבה שיקולים משפחתיים, אבל יהיו כאלה שיבואו.
חיים שני: אני חייב לצאת לישיבת הממשלה.
רוברט אילטוב: אני מודה על כך שהממשלה אימצה את החוק אליו התייחס המנכ"ל אבל הייתי רוצה לדבר על הקונספט.
רוברט אילטוב: בישיבות האחרונות עם האוצר, אמנם הקונספט דומה לעשיית תשתית השקעות בישראל יותר אטרקטיבי ולמשוך יותר יזמים.
חיים שני: אני ממש מצטער, אני חייב לצאת.
חיים שני: אני אחזור לנושא הזה.
: תוכל לחזור מאוחר יותר.
: אני מודה לך אדוני המנכ"ל.
: בגלל ישיבת הממשלה המנכ"ל ביקש להציג את המצגת ואפשרתי לו להציג את המצגת.
: אנחנו חוזרים לחוק הזה לאחר מכן.
: עכשיו אנחנו חוזרים לסדר היום הרגיל, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה, הטבות מס לתושבי ישובים בגולן, התשע"א-2010.
ציון פיניאן: אנחנו מחדשים את הישיבה.
מיכל הנר דויטש: 33 הגדרות (א) בפרק זה – "חוק לעידוד השקעות הון" – חוק לעידוד השקעות הן, התשי"ט-1959.
מיכל הנר דויטש: "חוק לעידוד מו"פ" – חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה, התשמ"ד-1984.
מיכל הנר דויטש: "מחקר", "פיתוח" – כהגדרתם בחוק לעידוד מו"פ, ובלבד שהמדען הראשי אישר כי המחקר והפיתוח הם כהגדרתם בחוק האמור.
מיכל הנר דויטש: "הפקודה – פקודת מס הכנסה.
מיכל הנר דויטש: (ב) לכל מונח אחר שאינו מפורש בפרק זה, תהיה המשמעות הנודעת לו בסעיפים 1 ו-88 לפקודה לפי העניין.
מיכל הנר דויטש: 34.
מיכל הנר דויטש: התרת השקעה במניות כהוצאה (א) בסעיף זה - "השקעה מזכה" – השקעה של יחיד בחברת מטרה בשנת מס כלשהי, אשר בשלה הוקצו לו מניות בחברת המטרה באותה שנה.
מיכל הנר דויטש: "חברת מטרה" – חברה שהתאגדה בישראל ושהשליטה על עסקיה וניהולם מופעלים בישראל, שהתקיימו לגביה ולגבי ההשקעה המזכה בה כל אלה: (1) במהלך כל תקופת ההטבה לא רשום נייר ערך כלשהו שלה למסחר בבורסה.
מיכל הנר דויטש: (2) 75 אחוזים לפחות מסכום ההשקעה של היחיד בה, אשר בשלו הוקצו לו מניות בחברה, משמשים להוצאות מחקר ופיתוח, לא יאוחר מתך תקופת ההטבה.
מיכל הנר דויטש: (3) 75 אחוזים לפחות מהוצאות המחקר והפיתוח שהוציאה החברה במהלך תקופת ההטבה הוצאו בישראל.
מיכל הנר דויטש: (4) במהלך כל תקופת ההטבה הכנסותיה של החברה לא עלו על 50 אחוזים מסכום הוצאות מחקר ופיתוח.
מיכל הנר דויטש: (5) במהלך כל תקופת ההטבה הוצאות המחקר והפיתוח הוצאו לשם קידומו או פיתוחו של מפעל שבבעלות החברה.
מיכל הנר דויטש: (6) עד לשנת המס שבה התקיים התנאי האמור בפסקה (2), בכל אחת משנות המס במהלך תקופת ההטבה, לרבות שנת המס שבה התקיים התנאי האמור, הוצאות המחקר והפיתוח מהוות 75 אחוזים "קרוב" – כהגדרתו בפסקאות (1) ו-(2) בהגדרה "קרוב" שבסעיף 88 לפקודה.
מיכל הנר דויטש: "תקופת ההטבה" – שלוש שנות מס החל בשנת המס שבה סכום ההשקעה המזכה שולם לחברת המטרה.
מיכל הנר דויטש: (ב) על אף האמור בכל דין, סכום השקעה מזכה במניות של חברת מטרה, עד לגובה של 5 מיליון שקלים חדשים (להלן – סכום ההשקעה המרבי) יותר ליחיד ניכויו מכלל הכנסתו בשנת המס, במשך תקופת ההטבה, ובלבד שהתקיימו כל אלה: (1) סכום ההשקעה שולם בתקופה שבין יום כ"ה בטבת התשע"א (1 בינואר 2011) לבין היום האחרון של שנת המס 2015.
מיכל הנר דויטש: (2) היחיד החזיק במניות שהוקצו לו בתמורה להשקעתו המזכה בחברת המטרה במשך כל תקופת ההטבה.
מיכל הנר דויטש: (3) הימנעות ממס או הפחתת מס בלתי נאותות אינן בין המטרות העיקריות של ההשקעה.
מיכל הנר דויטש: (ג) בחישוב סכום ההשקעה המרבי יילקחו בחשבון כלל השקעותיו המזכות של היחיד בחברת המטרה, במישרין, וכן השקעות כאמור שביצע קרובו בחברה.
מיכל הנר דויטש: (ד) לעניין חישוב רווח הון במכירת מניות של חברת המטרה בידי יחיד שסכום ההשקעה המזכה הותר לו בניכוי לפי סעיף זה, יוקטן המחיר המקורי של המניות בכל סכום ההשקעה שהותר בניכוי כאמור.
מיכל הנר דויטש: הסעיף הזה בעצם מתחבר למה שהציג מנכ"ל האוצר בבוקר.
מיכל הנר דויטש: זה הסעיף שנקרא חוק האנג'לים, זה סעיף שבא ומתיר ליחיד את עלות ההשקעה בחברת מטרה ושהיא מאופיינת בכך שעיקר פעילותה היא פעילות מחקר ופיתוח.
מיכל הנר דויטש: ההוצאה ההונית הזאת, ההשקעה בחברת המטרה, תותר כהוצאה פירותית כנגד הכנסה מכל מקור, בפריסה על פני שלוש שנים, וזאת בלבד שההשקעה בוצעה עד תום שנת המס 2015, ושתמורתו הוקצו לו מניות באותה חברה.
מיכל הנר דויטש: ניסינו לאפיין כאן את אותן חברות שההשקעה בהן בעצם הייתה יכולה להיות מושווית להשקעה בנכסים עצמם, ואז היה חל עליהם סעיף 20א לפקודה.
מיכל הנר דויטש: ניסינו למצוא את אותה חברה תושבת ישראל שעושה שימוש באותו סכום השקעה למרות שאנחנו לא יכולים לעקוב אחריה אחד לאחד, אבל עושה שימוש בחלק גדול בחלק גדול מאותה השקעה במו"פ שהיא עושה בישראל כלומר, שאין שימוש בעניין הזה מחוץ לישראל, והאפיון של אותה חברת התחלה, מה שהוא קרא חברת CID או חברה בתחילת דרכה, בא לידי ביטוי בפסקה (4) שבמהלך כל תקופת ההטבה, הכנסותיה של החברה לא עלו על חמישים אחוזים מסכום הוצאות המחקר והפיתוח.
רוברט אילטוב: קודם כל אני רוצה לברך על כך שאימצתם את הרעיון של חוק האנג'לים.
רוברט אילטוב: יש כאן שינויים מהותיים בכמה נקודות מהצעת החוק המקורית שלי.
רוברט אילטוב: כמובן אנחנו סיכמנו שהצעת החוק שלי תצטרף להצעה הממשלתית, אבל אני רוצה להתייחס לארבע-חמש נקודות ולומר מה השוני ולמה חשוב שהשוני הזה לא יהיה.
ציון פיניאן: ההצעה שלך תמוזג גם כאן?
רוברט אילטוב: כן, זה הסיכום, שההצעה שלי תמוזג גם כאן.
מיכל הנר דויטש: מהותית?
מירב תורג'מן: מיזוג.
מירב תורג'מן: מיזוג לפי סעיף 122(ב) לתקנות.
יונתן רגב: התשובה היא כן.
מירב תורג'מן: ככל שהוא יחליט להתיישר לפי הנוסח של ההצעה שמונחת לפניכם.
מיכל הנר דויטש: אז אין בעיה.
מיכל הנר דויטש: העמדה של האוצר בוועדת השרים, עת עלתה הצעת החוק הפרטית של חבר הכנסת אילטוב, הייתה שהנושא מטופל בדרך אחרת וזה היה לפני שגובש הכחול, זה היה בגיבוש הצעת מחליטים לממשלה, ושאין לנו בעיה עקרונית עם הנושא.
מיכל הנר דויטש: אנחנו מטפלים בו בעצמנו אבל בדרך שלנו ולא בדרך של ההצעה הפרטית שהיא שונה לחלוטין.
מיכל הנר דויטש: היא רוצה להגיע לאותה מטרה אבל בדרך אחרת לחלוטין ולזה אנחנו לא מסכימים.
ציון פיניאן: נשמע את ההערות.
רוברט אילטוב: זה לא מה שסוכם, אבל התרגלתי לזה בשבוע האחרון, לשינויים.
מיכל הנר דויטש: אנחנו לא סיכמנו.
רוברט אילטוב: סוכם שהצעת החוק שלי תקודם עם הממשלה בצורה מפורשת.
רוברט אילטוב: הממשלה בשום דרך ובשום מצב לא התייחסה, למרות שסוכם, להצעת החוק שלי ובסופו של דבר הובאה הצעה ממשלתית.
רוברט אילטוב: לכן אני רוצה להתייחס לנקודות מהותיות בהן יש שינוי ואם אתם לא רוצים, אנחנו נעביר את זה בכנסת כפי שאני חושב לנכון.
רוברט אילטוב: אם זה עדיין לא ברור, אני אעביר את זה בצורה חד משמעית וברורה.
מיכל הנר דויטש: זאת המשמעות של מיזוג?
מירב תורג'מן: אתה כרגע למעשה מבקש לא למזג.
מירב תורג'מן: ככל שהם לא יסכימו להכניס את הנוסח של הצעת החוק הפרטית שלך, אתה מבקש להשאיר את זה במסלול הרגיל ולא למזג את זה עם ההצעה הממשלתית.
רוברט אילטוב: זאת המשמעות.
רוברט אילטוב: אני עוד לא החלטתי על המשמעות ותכף אני אחליט, לפי התגובה.
רוברט אילטוב: יכול להיות שאני אביא את ההצעה שלי במקום.
רוברט אילטוב: ההצעה מדברת רק על חברות ישראליות.
רוברט אילטוב: ההצעה המקורית שלי דיברה על החברות ששבעים אחוזים מהעובדים שלהן נמצאים בישראל.
ציון פיניאן: מישהו רושם את זה?
מירב תורג'מן: יש לי את ההצעה.
רוברט אילטוב: המשמעות היא שאנחנו מגבילים בעצם את המשקיעים הזרים עם חברות קיימות מלהיכנס לשוק הישראלי.
רוברט אילטוב: אני לא חושב שזאת המטרה של האוצר אלא להרחיב את הפעילות בתחום ההיי-טק.
רוברט אילטוב: כאן אנחנו מדברים על הגבלה מסוימת.
רוברט אילטוב: זה לא מהותי ואפשר להתגבר על זה, אבל אני חושב שחשוב להסתכל על זה באופן קצת יותר רחב.
רוברט אילטוב: אם אני עדיין מעסיק מעל לשבעים אחוזים מהעובדים בתוך השוק הישראלי, אני חושב שאני משיג את המטרה שלי בהצעת החוק.
רוברט אילטוב: מדובר כאן על הטבה לשלוש שנים.
רוברט אילטוב: למה אנחנו צריכים להגביל את זה לשלוש שנים?
רוברט אילטוב: אם אנחנו רוצים השקעות, אנחנו רוצים שהשוק הזה יתפתח, אין צורך להגביל את זה בשנה.
רוברט אילטוב: יודעים מה יהיה חוק ההסדרים הבא אם אתם רואים שהצעת החוק היא לא טובה, אפשר לחתוך את זה,] אבל אם לא, למה להגביל את זה?
רוברט אילטוב: את זה אני לא מבין.
מיכל הנר דויטש: לא אנחנו מגבילים לשלוש שנים.
מיכל הנר דויטש: זה חמש שנים.
מיכל הנר דויטש: 11, 12, 13, 14, 15.
רוברט אילטוב: לא חשוב.
רוברט אילטוב: אני לא חושב שיש צורך להגביל.
מירב תורג'מן: זאת הוראת שעה עד 2015.
מיכל הנר דויטש: על השקעות עד 2015.
רוברט אילטוב: למה להגביל?
מיכל הנר דויטש: כי אנחנו צריכים לבחון את העניין, אנחנו צריכים לדעת מה העלות.
רוברט אילטוב: אם בחנתם את העניין ואתם רואים שזה לא עובד, תעלו את זה באחד החוקים הבאים ותגמרו עם הסיפור הזה.
רוברט אילטוב: אין צורך להגביל את זה.
ציון פיניאן: אתה לא רוצה שינקבו במספר שנים.
רוברט אילטוב: זה גם כן דבר שהוא לא מהותי.
ציון פיניאן: אם יהיה כתוב בתום חמש שנים תיבחן הכדאיות?
מיכל הנר דויטש: כך הממשלה אומרת.
מיכל הנר דויטש: הממשלה אומרת תיבחן כדאיות.
מיכל הנר דויטש: הממשלה כל הפרק הזה הוא פרק מאוד חדשני והוא קובע הוראות מס שלא קיימות בשום מקום.
קריאה: הן קיימות בחוק הקולנוע.
מיכל הנר דויטש: בחוק הקולנוע זה מאוד ספציפי ואנחנו גם יודעים לכמת אחרי הוועדה שהייתה בעניין הזה, אנחנו יודעים לכמת את העניין באופן מאוד מדויק.
מיכל הנר דויטש: כאן אנחנו נכנסים למגרש לא כל כך מוכר.
מיכל הנר דויטש: כמו שאמר המנכ"ל, זה נושא שכן מצאו שיש מקום לעודד אותו, אבל בגלל החדשנות שבו, אנחנו מבקשים לבוא ולבחון את זה במשך חמש שנים.
מיכל הנר דויטש: זה לא ייגמר.