GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל הנר דויטש: גם האדם שישקיע בתום 2015 יהיה זכאי למה שניתן, אבל אנחנו קובעים כאן הוראת שעה שאנחנו רוצים לבדוק איך היא תשפיע על השוק, אם ההגדרות שעשינו הן טובות, אם איך שאפיינו את זה, זה נכון.
יונתן רגב: צריך לזכור שהתעשייה הזאת היא מאוד דינאמית.
יונתן רגב: אם היינו מדברים פחות מחמש שנים אחורה, יש שם יותר מדיי כסף.
רוברט אילטוב: זה לא מהותי, אבל אני לא חושב שיש צורך להגביל.
רוברט אילטוב: על זה אני יכול להתפשר.
רוברט אילטוב: אין לי בעיה ברמת העיקרון.
רוברט אילטוב: נושא של השקעה עד 5 מיליון שקלים.
רוברט אילטוב: אני הצעתי בהצעת החוק עד 10 מיליון שקלים ואני לא הגבלתי את זה רק בחברות ה-CID, חברות בשלב הראשוני ביותר שלהן, שהסיכון שם הוא הכי גבוה.
רוברט אילטוב: אני הצעתי שזה יהיה יותר רחב וזאת מסיבה אחת.
רוברט אילטוב: אותה מדיניות שהמנכ"ל דיבר עליה, זה לנסות ולפתח חברות קיימות ולהגדיל אותן כדי שיוכלו להתפתח.
רוברט אילטוב: אם אנחנו לא מגדירים שרק בשלב ה-CID ורק בנושא מחקר ופיתוח השקעות, החברות יישארו באותה מתכונת של חברה קטנה, של חברת סטרט-אפ שלא יהיה לה את היכולת להשקיע לא בשיווק, לא בפיתוח שיווק ולא בחיפוש שווקים וכולי.
רוברט אילטוב: בעצם ההשקעה הזאת היא רק על המו"פ שמבחינת ההיצע בשוק הישראלי יש לא מעט מקורות לנושא המו"פ.
רוברט אילטוב: דווקא במקורות של שיווק ובמקורות אחרים, יש חוסר בכספים ואני הצעתי שזה יהיה גם יותר רחב מצד אחד ומצד שני, זה יהיה לא רק כפי שקרא כאן המנכ"ל לחברות בשלב ה-CID, בשלב ההתחלתי ביותר.
רוברט אילטוב: אני חושב שזה מאוד מהותי ומאוד חשוב לחברות, אם אנחנו באמת רוצים שהם יתחילו לגדול כאן ולא רק לפתח טכנולוגיה.
רוברט אילטוב: אפשר לפתח טכנולוגיה טובה ביותר ואם אין לך יכולת לשווק אותה, למכור אותה, לזה צריך משאבים, אתה בעצם נשאר אותו קטן וזאת בעיה קשה מאוד לחברות.
רוברט אילטוב: יכול להיות שאפשר להגביל את זה, אני לא פוסל את זה.
רוברט אילטוב: זאת אומרת, אי אפשר לבוא ולומר ש-10 מיליון שקלים בשיווק, אבל אפשר להגדיר ולתחום את זה באחוזים בצורה כזאת שזה יהיה סביר, הגיוני ושקול כדי שהחברות יוכלו להתפתח כי אם אנחנו לא נעשה את זה, מה שיקרה זה שיהיו מספר חברות גדולות שיקנו את החברות האלה כי אין להן מוצא אחר ובעצם לא יתפתחו חברות חדשות אלא הן ייקנו וכולן יעשו את האגזיטים שלהם ובסוף יהיה לנו שלוש-ארבע חברות גדולות ישראליות ובזה נגמר הסיפור.
רוברט אילטוב: זאת אומרת, אנחנו נפגע בעתיד הרחוק יותר של חמש-שש-שבע שנים בתחרות בצורה מאוד קשה.
רוברט אילטוב: חברות שיש להן יכולת לשווק את עצמן, פשוט המשקיעים לא ישימו את הכסף גם בגלל המגבלות האחרות בחוקים האחרים בנושא שדנו בו לפני כן, בדיוק מהסיבות האלה.
רוברט אילטוב: זאת אומרת, המשקיע לא ילך להשקיע לא בשיווק ולא בניהול ולא בשום דבר אלא במחקר ופיתוח ויכוון את כל הכסף ואז החברות יישארו רק במחקר ופיתוח.
רוברט אילטוב: לדעתי בגדול זה יכול לסכן.
רוברט אילטוב: נקודה נוספת שלדעתי היא מאוד מהותית, ואנחנו העלינו את זה מול האוצר באחת השיחות.
רוברט אילטוב: יש ניגוד עניינים בגלל שאנחנו בעצם באים ואומרים שחלק גדול מהכסף צריך להיות בהשקעה במחקר ופיתוח ובעצם החברות, בגלל ההגבלות בחוק, לא יכולות להרוויח כסף.
רוברט אילטוב: זאת אומרת, כל עוד הן לא מרוויחות ומשקיעות את הכסף בפיתוח, הן יהיו זכאיות להטבה הזאת.
רוברט אילטוב: ברגע שהן יתחילו להרוויח, הן לא יהיו זכאיות.
רוברט אילטוב: כלומר, יש כאן בעיה מאוד מהותית של זיהוי אינטרסים של אותם המשקיעים.
רוברט אילטוב: כלומר, הם פשוט לא ישקיעו במכירות, בפיתוח חברה עסקית.
רוברט אילטוב: זאת אומרת, הם יעשו רק את המו"פ וזאת בעיה מאוד קריטית.
רוברט אילטוב: לדעתי זה דבר מהותי מאוד.
רוברט אילטוב: ברגע שהמשקיע יראה רווח מעל מה שמותר לו, הוא לא יהיה זכאי להטבה וזאת בעיה.
ציון פיניאן: הבנתי שיש שתי הערות מהותיות ושתי הערות לא מהותיות.
מיכל הנר דויטש: אם הבנתי, ההערה המהותית היא לגבי הרווחים.
ציון פיניאן: הרווחים וניגוד העניינים.
מיכל הנר דויטש: לא, הרווחים וניגוד העניינים זה אותו הדבר.
ציון פיניאן: וה-10 מיליון.
מיכל הנר דויטש: 10 מיליון במקום 5 מיליון?
רוברט אילטוב: ועוד נושא שהוא לא מהותי.
רוברט אילטוב: הם דווקא עשו כאן
רוברט אילטוב: הטבה אבל אני חושב שזה יגרום לתהליך הפוך.
רוברט אילטוב: אם הם רוצים להשאיר את ההטבה הזאת, אני מקבל את זה.
רוברט אילטוב: אני הצעתי שקיזוז המס יהיה רק על רווחי הון והאוצר הרחיב את זה בצורה משמעותית לכך שכל פלוני אלמוני יכול בעצם להשקיע.
רוברט אילטוב: כאן יכול להיות מצב של הצפה של השוק בכסף ואנחנו נקבל תוצאה הפוכה.
רוברט אילטוב: אם אתם הולכים על זה, אני אתכם.
יונתן רגב: אני אגיב לדברים בקצרה.
יונתן רגב: צריך לזכור, בהמשך למה שאמר מנכ"ל האוצר, שמדובר כאן על סט רחב מאוד של כלים ולא כל כלי יכול לטפל בכל התעשייה על כל שלביה.
יונתן רגב: כלומר, אחד הכלים שמנכ"ל האוצר למשל הוא עידוד המוסדיים, הגנה על הגופים המוסדיים להשקעה בקרנות הון סיכון.
יונתן רגב: מבחינתנו המהלך הזה של האנג'לים הוא מהלך משלים.
יונתן רגב: לכן המקום הנכון שבו אנחנו כמדינה יכולים להצדיק בצורה הטובה ביותר את אותה הטבה היא בשלבים המוקדמים ביותר, וכפי שחבר הכנסת אילטוב אמר, עם הסיכון הגבוה ביותר.
יונתן רגב: במקומות בהם יש פחות סיכון, קשה לי להצדיק מדוע לתת הטבת מס דווקא שם.
יונתן רגב: במקומות האלה אנחנו נותנים פתרונות, מנסים לתת ולעזור בפתרונות אחרים.
יונתן רגב: אני מסכים לחלוטין שגם שם יש בעיה ובעיה קשה אבל אנחנו לא יכולים דרך הכלי הזה לתת פתרון לכל התעשייה.
יונתן רגב: זה לגבי השלב וזה לגבי ההגדרה בדיוק איפה.
יונתן רגב: זה בעיקר לגבי השלב.
יונתן רגב: לגבי הרף של ה-10 מיליון.
יונתן רגב: כאן מדובר על עולם של עלות תקציבית.
יונתן רגב: זה צפוי להעלות משמעותית את העלות של ההטבה הזאת.
רוברט אילטוב: אתה הערכת את זה על כל ההכנסות כמעט.
רוברט אילטוב: הרחבת את החוק לגבי כמעט כל ההכנסות.
יונתן רגב: נכון.
רוברט אילטוב: לכן יש עלות תקציבית.
רוברט אילטוב: לפי מה שאני מציע, זה הרבה יותר מאוזן, אבל שוב, אם אתם הולכים על זה, אני רק אשמח לכך.
יונתן רגב: אני שמח בשמחתך.
יונתן רגב: הסיבה שהרחבנו מעבר לסיבות שמיכל יכולה להוסיף היא כי אנחנו רוצים – ולכן זאת הוראת שעה – לפתור משבר שקיים כרגע.
יונתן רגב: השאיפה היא שנצליח לצאת ממנו, ואם לא, יש כאן בעיה הרבה יותר עמוקה שחוק כזה לא יפתור אותה בכל התעשייה.
יונתן רגב: בעולם של משבר דווקא רווחי הון פחות מדבר אל המשקיעים.
יונתן רגב: בעולם של משבר עולמי, לאו דווקא יהיה להם רווח הון להתקזז עליו.
רוברט אילטוב: את העמדה הזאת אני שמעתי לפני שנתיים.
רוברט אילטוב: זה לא בדיוק נכון מה שאתה אומר.
יונתן רגב: יש תפיסות שונות וזה בסדר גמור.
יונתן רגב: זאת הסיבה, המחזוריות של העניין.
יונתן רגב: לדעתנו ההצעה שלך הולכת ביחד עם מחזור העסקים ואנחנו כאן צריכים את הדבר ההפוך.
יונתן רגב: ברגע שיש שפל, לעודד את ההשקעות.
מיכל הנר דויטש: מדובר כאן על זה שהתנאי של מהלך כל תקופת ההטבה, הכנסותיה של חברה לא עלו על חמישים אחוזים מסכום הוצאות מחקר ופיתוח.
מיכל הנר דויטש: אנחנו נחזור הביתה אבל יש לנו איזושהי הצעה למתן מעט את התנאי הזה.
מיכל הנר דויטש: עם כל הכבוד, אנחנו מדברים כאן בסך הכל על שלוש שנים.
מיכל הנר דויטש: שנת ההשקעה ועוד שנתיים.
מיכל הנר דויטש: אם אנחנו באמת מכוונים לאותן חברות שניסינו לאפיין אותן ממש בפינצטה, את אותן חברות בהן הסיכון מאוד מאוד גבוה, שבהן הממשלה אומרת שהיא מעדיפה אותן על פני כל יתר החברות, אנחנו מאוד חוששים מהפריצה של הדבר הזה, מהטעם שאם נפרוץ את זה, אנחנו עלולים להיתקל בבקשות נוספות, בחברות שמתעסקות בתחומים אחרים, כי למה רק כאן?
מיכל הנר דויטש: אם הסיכון הוא כבר לא הכי גבוה בשלב הזה – ואני כבר נמצאת בשלב אחר של החברה – אז יש לי כבר עוד חברות שדומות לזה.
מיכל הנר דויטש: נאמר שזה נכון, ולמה רק הן?
מיכל הנר דויטש: למה לא עוד תחום אחר שכרגע אני לא מכירה אותו שהוא איננו מו"פ?
מיכל הנר דויטש: אנחנו ניסינו לאפיין את החברה בה הממשלה אומרת שהיא מוכנה להשתתף בסיכון, שהיא מוכנה להשתתף בסיכון והיא מכירה בהוצאה הונית, לא להמתין עד למכירת המניה, אלא כאן ועכשיו.
מיכל הנר דויטש: לכן היא צריכה למקד ולהגדיר מאוד במפורש איזו חברה זאת.
מיכל הנר דויטש: ברגע שאנחנו מתחילים לפתוח את התנאים מעבר לעלות התקציבית, אנחנו גם כבר פתוחים למדרון חלקלק ולבקשות נוספות.
מיכל הנר דויטש: לכן הפרק הזה הוא גם פרק שלא בא בתוך הפקודה אלא הוא פרק שבא בנפרד, בתקופת זמן בה על סמך עובדות שהוצגו יש משבר בתחום הזה ובנושאים הללו, וניסינו למקד את זה, גם כדי שלא תהיה לנו זליגה וגם כדי שלא יהיה לנו מדרון חלקלק מעבר לתקציב אלא מעבר לנכונות של הדבר הזה.
מיכל הנר דויטש: אולי שווה לבוא ולבחון את כל פקודת מס הכנסה, אולי שווה שההוצאה ההונית תהיה הוצאה פירותית, אולי שווה לתת קיזוז אחורה, קדימה.
מיכל הנר דויטש: אנחנו ניסינו ללכת כאן מאוד בזהירות ולמקד את הבעיות.
מיכל הנר דויטש: הפריצה שלנו של התנאים היא מאוד מסוכנת לנו גם כממשלה ואני חושבת שגם ככנסת, כי הדרישות יכולות להיות הרבה יותר מאשר מו"פ.
מיכל הנר דויטש: לגבי 4, אנחנו הקשבנו ואנחנו כן רוצים לבחון.
מיכל הנר דויטש: נצטרך לחזור הביתה ולבדוק עם מנהל רשות המסים שזה בסדר.
שלמה וקס: אני מבין את החששות של האוצר ושל רשות המסים במיוחד, אבל יש מצבים שחברת CID, ואני בכוונה לוקח את זה, אחרי שנה היא מצליחה למכור, היא מתחילה למכור, אז היא תעצור את המכירות?
שלמה וקס: מה אנחנו רוצים?
שלמה וקס: לכן השילוב של הנוסחה מתחייב כי יש לי מצבים בטכנולוגיה שמהיום למחר אני מוכר ואני מוכר יותר מאשר קיבלתי.
שלמה וקס: אז אני אעצור מכירות?
שלמה וקס: מה הואילו חכמים בתקנתם?
שלמה וקס: זאת הבעיה שלי עם הנוסחה הזאת.
שלמה וקס: אנחנו לא יודעים לצפות, ואני מוכן אפילו להתפשר שההשקעה היא ב-CID, היא בחברת חממה.
שלמה וקס: אני מוכן להתפשר על זה ואין לי ויכוח על זה, אבל אני לא יוכל להגביל.
שלמה וקס: ברגע שהתחלתי, מתחילה לגבות בחזרה מסים.
שלמה וקס: ברגע שהתחלתי, גם אם אני אנג'ל, את מתחילה לגבות ממני את המסים.
מיכל הנר דויטש: זה לא הלך לאיבוד.
מיכל הנר דויטש: תקבל את זה ברווח.
מיכל הנר דויטש: אתה לא מפסיד כסף.
רוברט אילטוב: גם אתם לא.
שלמה וקס: אני לא רוצה להגביל.
שלמה וקס: נניח 5 מיליון או 10 מיליון, ואני לא נכנס כרגע לזה, השקעתי 5 מיליון, החברה מתחילה למכור פתאום ב-10 מיליון, אז אני אעצור את המכירות?
אייל ליפשיץ: אין חברה שמתפתחת ומגיעה למכירות שהיא לא יוצא מן הכלל, ודיברנו על זה קודם.
אייל ליפשיץ: גם אם אנחנו מקבלים את העניין שכאן צריך לתמוך בשלב אותו אתם תגדירו שבו אתם רוצים לתמוך, יש דרכים איך להגדיר את השלב הזה שלא על ידי המכירות.
אייל ליפשיץ: המכירות מכניסות בסופו של דבר ברוב המקרים את הדירקטוריון, יש לו ניגוד אינטרסים, שאסור לדירקטורים להיות משקיעים פרטיים שהם גם דירקטורים כי הוא מתחיל לדבר בכובע של בעלי מניות.
אייל ליפשיץ: לכן, גם אם הכוונה שלכם היא נכונה, יש דרכים אחרות ולא הפרמטר של המכירות הוא יכול להיות זה שמגדיר את השלב של החברה.
מיכל הנר דויטש: איזה עוד פרמטר יש?
יוסי רון: דיבידנד.
אייל ליפשיץ: יש שלב של בשלות של טכנולוגיה לעומת מה שהיא תכננה ואנחנו יודעים לעשות את זה במסלולים של המדען ואנחנו יודעים להגדיר שלבים מהיום הראשון.
מיכל הנר דויטש: אנחנו נמצאים בחוק מס.
אייל ליפשיץ: כן, אבל אצלכם יש פרמטרים שהגדרנו כבר והם מגדירים שלב של חברה.
אייל ליפשיץ: אין שם מכירות.
אייל ליפשיץ: מכירות זה אף פעם לא בשלב שלו.
אסתי פשין: אני מנכ"לית שדולת ההיי-טק, שדולה בראשות חבר הכנסת אילטוב.
אסתי פשין: קריטריון של מכירות במועד ההשקעה הוא קריטריון בהחלט סביר, הבעיה היא שהקריטריון ממשיך על פני שלוש שנים.
אסתי פשין: כמו שאמר שלמה וקס, אי אפשר לצפות מה יקרה לחברה על פני שלוש שנים.
אסתי פשין: אנג'ל בהגדרה, נקרא מלאך, מכיוון שהוא משקיע בחברה כאשר אף אחד אחר לא מוכן לעשות את זה.
אסתי פשין: חברה עתירת סיכון בהגדרה, ודאי אם אנחנו מגדירים את זה כחברה שעומדת בסף מכירות מסוים, חברה שעומדת בהיקף הוצאות מו"פ מסוים.
אסתי פשין: אם אותו אנג'ל מצליח להעמיד את היזם או את המנכ"ל בפני דילמה בלתי אפשרית, בה הוא צריך לבחור בין זה שהאנג'ל שלו יקבל את הטבות המס לבין לא למכור, זה פשוט אבסורד.
יוסי רון: אני חושב שקריטריון שלא עומד בניגוד גם לכם וגם לטובת החברה, זאת חלוקת דיבידנד.
יוסי רון: אם יש לחברה רווחים והיא משאירה את הרווחים כדי להמשיך לפתח את החברה, כולנו נשמח על כך וגם אתם, אם יהיו מכירות והכסף ישמש לפעילות של הגברת הפעילות של החברה.
יוסי רון: לכן תקבעו לעצמכם קריטריון שכסף יוצא החוצה.
יוסי רון: כסף יוצא החוצה, אז בהחלט אתם יכולים לבוא ולומר שאתם יכולים לדרוש את הדבר הזה.
מיכל הנר דויטש: רק לשם הידיעה, יש לנו כוויות קשות מסעיף דומה בחוק עידוד.
מיכל הנר דויטש: כסף יוצא החוצה, כסף נשאר בפנים, מושקע.
גרי אגרון: לשכת רואי חשבון.
גרי אגרון: תכלית החקיקה בסעיף הספציפי הזה, הגדלת מקורות המימון.
גרי אגרון: יש כאן למעשה כמה רבדים עליהם צריך לדבר.
גרי אגרון: דבר ראשון זה הקטנת הסיכון למשקיע בשלילת ההוצאה.
גרי אגרון: יש כאן סדרה של מגבלות כאשר אחת מהן היא נושא ההכנסות.
גרי אגרון: יש כאן תנאים שהם תנאים חיוביים בחיי החברה – רישום למסחר בבורסה, קיומן של הכנסות אחרי פרק זמן מסוים – וכל אלה גורמים לאותו משקיע שהוא יכול לאבד את הזכות שלו לתבוע את הסכום כהוצאה בדיעבד, במועד ההשקעה.
גרי אגרון: השקעתי בחברה לצורך העניין בשלב ה-CID, אני מוצא את עצמי שנתיים אחר כך, בגלל אירועים חיוביים בחברה, עומד במצב שבו ההוצאה הזאת נשללת.
גרי אגרון: אם לצורך העניין אחרי שנתיים החברה הזאת עשויה להירכש על ידי חברה אחרת, ישראלית או זרה, שזאת שאלה נפרדת, העובדה שאני לא מחזיק במניות במשך שלוש שנים גורמת לשלילת ההוצאה.
גרי אגרון: אני לא מבין מה הסיבה לכך.
גרי אגרון: אם ברמה העקרונית החברה עונה לקריטריונים של חברת מו"פ בשלב ההשקעה, אין שום סיבה בעולם לפגוע במשקיע או להכניס אותו לסיטואציה שבדיעבד שומת המס שלו משתנה והוא צריך להחזיר את הכסף עם ריבית והפרשי הצמדה.
גרי אגרון: נקודה נוספת שצריך להביא אותה בחשבון היא נושא של היקף המשקיעים.
גרי אגרון: כאן ההטבה ניתנת ליחידים.
גרי אגרון: השקעה של יחידים.
גרי אגרון: לא ברור קודם כל למה רק ליחידים ולא לחברות.
גרי אגרון: אם המטרה בסופו של דבר היא להגדיל את מקורות המימון לגופים שלא מסוגלים לקבל הלוואות בנקאיות או שלא מסוגלים לגייס בשלב הראשוני הון במסגרת הבורסה באופן ישיר, צריך להרחיב את המעגל גם לחברות ומעבר לזה, גם אולי ליחידים כאשר כאן אולי לא מגדירים אותם כאנג'לס, אבל הם לא מסוגלים בכלל להגיע לתחום הזה, כי מה שעשו בזמנו בנפט ובסרטים במסגרת שותפויות מוגבלות נסחרות בבורסה, שאפשרו נגישות גם לציבור המשקיעים האחר, לא קיים כאן.
גרי אגרון: לכן צריך להרחיב את זה גם למתכונת שהיא דומה מאוד לשותפויות הסרטים והנפט, והם הוכיחו את עצמם.
גרי אגרון: עובדתית, אלה תקנות שנבחנו במשך שנים רבות, בשנות ה-90, ומתקיימות עד היום.
גרי אגרון: אני חושב שאם באמת רוצים להגדיל את מקורות המימון גם לפרק זמן קצר, צריך להרחיב במפורש את מעגל המשקיעים הפוטנציאליים.
גרי אגרון: לגבי הנושא של העלות התקציבית.
גרי אגרון: אני קצת בספק.
גרי אגרון: בעברי אני מגיע מהשירות הציבורי.
גרי אגרון: אנחנו צריכים לזכור שהחקיקה מדברת כאן בסופו של דבר על כך שהכספים האלה ברובם יוצאו בישראל.
גרי אגרון: זאת אומרת, אובדן המס שנגרם כתוצאה מהטבת המס למשקיע, בסופו של דבר נגבה באותו זמן, אם לא מהר יותר, בחזרה דרך הפעילות שמתקיימת במשק הישראלי כי 75 אחוזים מהסכומים, הם סכומים שאמורים להיות מוצאים בשוק הישראלי ואולי בצדק.
גרי אגרון: הסיפור של מגבלת השנים לא לגמרי ברור וכשאנחנו מדברים על משבר בענף ההיי-טק, אנחנו צריכים לזכור שהמשבר הזה הוא משבר של לפני שנתיים.
גרי אגרון: אנחנו יושבים היום על חקיקה ולכן יש חשיבות לחקיקה שהיא חקיקה יציבה.
גרי אגרון: אם עברנו משבר, יש סבירות שנעבור משברים אחרים.
גרי אגרון: אם רוצים ענף יציב, החקיקה גם צריכה להיות יציבה.
ציון פיניאן: מישהו רוצה להגיב?
מירב תורג'מן: לגבי ההימנעות ממס.
מירב תורג'מן: איך אתם בוחנים את זה?
מירב תורג'מן: מה הפרמטרים?
מיכל הנר דויטש: יש סעיף כזה בפקודת מס הכנסה, סעיף 86.
מיכל הנר דויטש: ב-86 הנטל הוא עלינו, על פקיד השומה.
מיכל הנר דויטש: זה מעין סעיף שסתום למצבים שאנחנו לא יודעים להגדיר אותם היום מראש, את המסגרת, אבל כשאנחנו רואים את זה, אנחנו יודעים שזה זה.
מיכל הנר דויטש: זה סעיף 86 לפקודת מס הכנסה.
מיכל הנר דויטש: 35.
מיכל הנר דויטש: הפחתת רכישת מניות כהוצאה בסעיף זה – "חברה רוכשת" – חברה שהתאגדה בישראל ושהשליטה על עסקיה וניהולם מופעלים בישראל, שבשנת הרכישה מתקיימים לגביה כל אלה: (1) היא חברה מוטבת או חברה מועדפת, לפי העניין, כהגדרתן בסעיף 51 לחוק לעידוד השקעות הון.
מיכל הנר דויטש: אלה הגדרות שמופיעות בתיקון של חוק עידוד.
מיכל הנר דויטש: (2) הוצאות המחקר והפיתוח שהוציא המפעל שבבעלותה בשנת מס, לאחר שהופחתו מהן מענקים שהתקבלו לפי חוק לעידוד מו"פ לא פחתו מ-7 אחוזים ממחזורו בשנת המס, או שהוצאות המחקר והפיתוח שהוציא המפעל בשנת המס ובשנה שקדמה לה, לאחר שהופחתו מהן מענקים שהתקבלו לפי חוק לעידוד מו"פ, לא פחתו מ-7 אחוזים מסך מחזורו בשנת המיס ובשנה שקדמה לה.
מיכל הנר דויטש: (3) 20 אחוזים לפחות מכלל העובדים בה, בשנת המס או בממוצע בשנת המס ובשנה שקדמה לה, הם בעלי תואר אקדמי בתחומי ההנדסה, המחשבים, מדעי הטבע או המדעים המדויקים, העובדים במפעל שבבעלותה בתחום השכלתם האקדמית כאמור.
מיכל הנר דויטש: לעניין זה, בחישוב האחוזים ייספר עובד במשרה חלקית או עובד שעבד בחלק משנת המס בלבד לפי היקף משרתו או תקופת עבודתו באותה שנה, לפי העניין, וחישוב הממוצע ייעשה לפי חלוקת סך העובדים בעלי תואר אקדמי כאמור באותן שתי שנים, בסך כל העובדים בחברה בשנים האמורות.
מיכל הנר דויטש: (4) ב-12 החודשים שקדמו לשנת הרכישה לא היו לה יותר מ-25 אחוזים באחד או יותר מאמצעי השליטה בחברה המכה.
מיכל הנר דויטש: "חברה מזכה" – חברה שהתאגדה בישראל ושהשליטה על עסקיה וניהולם מופעלים בישראל, שמתקיימים לגביה כל אלה: (1) בשנת הרכישה לא רשום נייר ערך כלשהו שלה למסחר בבורסה.
מיכל הנר דויטש: (2) בשנת הרכישה היא חברה מוטבת או חבר המועדפת, לפי העניין, כהגדרתן בסעיף 51 לחוק לעידוד השקעות הון.
מיכל הנר דויטש: (3) בשנת הרכישה הוצאות המחקר והפיתוח שהוציא המפעל שבבעלותה באותה שת מס, לאחר שהופחתו מהן מענקים שהתקבלו לפי חוק לעידוד מו"פ לא פחתו מ-25 אחוזים ממחזורו בשנת המס, או שהוצאות המחקר והפיתוח שהוציא המפעל בשנת המס ובשנה שקדמה לה, לאחר שהופחתו מהן מענקים שהתקבלו לפי חוק לעידוד מו"פ, לא פחתו מ-25 אחוזים מסך מחזורו בשנת המס ובנה שקדמה לה.
מיכל הנר דויטש: (4) בשנת הרכישה 40 אחוזים לפחות מכלל העובדים בה בשנת המס או בממוצע בשנת המס ובשנה שקדמה לה, הם בעלי תואר אקדמי בתחומי הנדסה, המחשבים, מדעי הטבע או המדעים המדויקים, העובדים במפעל שבבעלותה בתחום השכלתם האקדמית כאמור.
מיכל הנר דויטש: לעניין זה, בחישוב האחוזים ייספר העובד במשרה חלקית או עובד שעבד בחלק משנת המס בלבד לפי היקף משרתו או תקופת עבודתו באותה שנה, לפי העניין], וחישוב הממוצע ייעשה לפי חלוקת סך העובדים בעלי תואר אקדמי כאמור באותן שתי שנים, בסך כל העובדים בחברה בשנים האמורות.
מיכל הנר דויטש: (5) כל הוצאות המחקר והפיתוח שמוציאה החברה בכל אחת משלוש שנות המס הראשונות של תקופת ההפחתה, בוצעו לשם קידומו או פיתוחו של המפעל שבבעלותה או בבעלות החברה הרוכשת, ו-75 אחוזים לפחות מהוצאות המו"פ האמורות, בכל שנה כאמור, הוצאו בישראל.
מיכל הנר דויטש: (6) בשנת הרכישה אין לה זכות במקרקעין או זכות באיגוד מקרקעין, הגדרתן בחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג-1963, בין בישראל ובין מחוץ לישראל.
מיכל הנר דויטש: (7) בשנת הרכישה היא אינה מחזיקה באחיד או יתר מאמצעי השליטה בחבר בני אדם אחר, או, אם היא מחזיקה באמצעי שליטה כאמור – פעילותו של חבר בני האדם האחר תפלה לפעילותה והיא כרוכה ושלובה בפעילותה.
מיכל הנר דויטש: "סכום הרכישה הנקי" – הסכום שהוציאה החברה הרוכשת לרכישת אמצעי שליטה בחברה המכה, שלא בדרך של הקצאה, בהפחתת סכום ההון העצמי של החברה המזכה.
מיכל הנר דויטש: לעניין זה, "סכום ההון העצמי" – הסכום המתקבל מצירוף הסכומים של כל אלה: עודפים ורווחים, הון מניות, פרמיה על מניות ופריטים אחרים כיוצא באלה.
מיכל הנר דויטש: "קרוב" – כהגדרתו בפסקה (3) בהגדרה "קרוב" שבסעיף 88 לפקודה.
מיכל הנר דויטש: "שנת הרכישה" – השנה שבה חברה רוכשת רכשה אמצעי שליטה בחברת מטרה.
מיכל הנר דויטש: "תקופת ההפחתה" – חמש שנות מס החל בשנה שלאחר שנת הרכישה.
מיכל הנר דויטש: (ב) על אף האמור בכל דין, סכום הרכישה הנקי ששילם בידי חברה רוכשת לרכישת אמצעי השליטה בחברה מזכה, יתר לה ניכויו בשיעורים שנתיים שוווים, מכלל הכנסתה בשנת המס, במשך תקופת ההפחתה, ובלבד שהתקיימו התנאים המפורטים להלן: (1) יום הרכישה הוא בתקופה שבין יום כ"ה בטבת התשע"א (1 בינואר 2011) לבין היום האחרון של שנת המס 2015.
מיכל הנר דויטש: (2) הרכישה היא בשיעור ל שמונים אחוזים לפחות בכל אחד מאמצעי השליטה בחברה המזכה.
מיכל הנר דויטש: (3) ביום שלפני יום הרכישה, החברה הרוכשת והחברה המזכה אינן קרובות זו לזו.
מיכל הנר דויטש: (4) הימנעות ממס או הפחתת מס בלתי נאותות אינן בין המטרות העיקריות של רכישת אמצעי השליטה בחברה המזכה, וניתן אישור המנהל על כך.
מיכל הנר דויטש: (5) בכל שנת מס שתקופת ההפחתה - (א) השליטה על עסקיה של החברה הרוכשת וניהולם מופעלים בישראל ומתקיימים בה התנאים האמורים בפסקאות (1) עד (3) בהגדרה "חברה רוכשת".
מיכל הנר דויטש: (ב) השליטה על עסקיה של החברה המזכה וניהולם מופעלים בישראל.
מיכל הנר דויטש: מתקיימים בה התנאים האמורים בפסקאות (1) ו-(2) בה גדרה "חברה מזכה" וכן התנאים האמורים בפסקאות (3) ו-(4) בהגדרה "חברה מזכה" בשינוי שבפסקה (3), פעמיים, במקום "לא פחתו מ-25 אחוזים", יקראו "לא פחתו מ-7 אחוזים" ובפסקה (4), במקום "40 אחוזים לפחות" יקראו "20 אחוזים לפחות".
מיכל הנר דויטש: (ג) הוצאות המחקר והפיתוח שמוציאה החברה המזכה מבוצעות לשם קידומו או פיתוחו של המפעל שבבעלותה או בבעלות החברה הרוכשת, ו-75 אחוזים לפחות מהוצאות המחקר והפיתוח האמורות הוצאו בישראל.
מיכל הנר דויטש: (ג) על אף האמור בסעיף קטן (ב), אם בשנת מס כלשהי במהלך תקופת ההפחתה (להלן – שנת ההפרה) לא התקיימו בחברה הרוכשת התנאים האמורים בסעיף קטן (ב)(5)(א) או לא התקיימו בחברה המזכה התנאים האמורים בסעיף קטן (ב)(5)(ב) ו-(ג), לא תהיה החברה הרוכשת זכאית, בשנת ההפרה, לניכוי כאמור בסעיף קטן (ב), ואולם לא יהיה בכך כדי לפגוע בזכאותה בשנה שאחרי שנת ההפרה או לפניה.
מיכל הנר דויטש: , אם באותה שנה יתקיימו התנאים לזכאות, ובלבד שטרם הסתיימה תקופת ההפחתה ושסכום שלא נוכה בשנת ההפרה לא ינוכה בשנה שלאחריה.
מיכל הנר דויטש: (ד) לעניין חישוב רווח הון במכירת מניות החברה המזכה בידי החברה הרוכשת שהותר לה ניכויו של סכום הרכישה הנקי לפי סעיף זה, יוקטן המחיר המקורי שלהן בכל הסכום שניכויו הותר כאמור.
גרי אגרון: כמה נקודות.
גרי אגרון: האחת היא במישור הטכני.
גרי אגרון: הנושא של שיעור העובדים, צריך להבהיר אם מדובר גם בעובדי קבלן ופרילנסרים כי בסופו של דבר מדובר כאן בעובדי החברה וההעסקה בתוך החברה יכולה להיות בכמה דרכים.
גרי אגרון: לכן חשוב שזה יהיה בתוך ההצעה.
גרי אגרון: לגבי תנאי 7, זה תנאי מאוד בעייתי כי הוא למעשה אומר שהיא לא מחזיקה בחבר בני אדם אחר שאין לחברה, ואם היא מחזיקה, פעילותו של אותה חברה אחרת תפלה לפעילותה והיא כרוכה ושלובה בפעילותה.
גרי אגרון: אלה פשוט תנאים סותרים.
גרי אגרון: אם לצורך העניין היא תפלה לפעילותה, היא לא רלוונטית לפעילות.
גרי אגרון: אם היא כרוכה ושלובה בפעילותה, ממילא היא כרוכה כי יכול להיות מצב שאני אפעל בעצמי ויכול להיות שאני אפעל באמצעות חברת בת שלי.
גרי אגרון: אם הפעילות כרוכה ושלובה, בוודאי ובוודאי שאחזקה כזו לא צריכה לפגוע אלא היא צריכה דווקא להיות ברוכה.
גרי אגרון: לכן צריך לשנות את התנאי הזה שהוא תנאי לא הגיוני נקודה נוספת שצריך להביא בחשבון היא בהגדרת סכום ההון העצמי.
גרי אגרון: מדברים למעשה על התרת סכום הרכישה כהוצאה וזה ל לגמרי מדויק.
גרי אגרון: מה שמתירים כאן כהוצאה, זה לא את סכום הרכישה אלא מפחיתים ממנו את ההון העצמי.
גרי אגרון: כתוב כאן שההון העצמי כולל עודפים ולא ברור לצורך העניין אם הפסדים לצורך העניין צריכים להיות מנוכים מההון העצמי והם מותרים כחלק מעלות ההשקעה.
גרי אגרון: זה לגמרי לא ברור.
גרי אגרון: צריך לזכור שההטבה היחידה שבאמת נותנים כאן, יחסית למיזוג, היא העובדה שנותנים להפחית מה שנקרא את ההפרש המקורי בדרך של רכישת מניות.
גרי אגרון: אם היו עושים מיזוג, היו מקבלים את זה ממילא.
גרי אגרון: לכן, אם לא יבהירו במפורש שסכום ההפסדים מקטין את סכום ההון העצמי ולכן הוא מותר כהוצאה ברכישת המניות, למעשה לא עשו הרבה בסעיף הזה ובסופו של דבר הוא יישאר כאות מתה.
גרי אגרון: נקודה נוספת.
גרי אגרון: גם בהפחתת אותו הון עצמי, אם רוכשים חלק מהמניות – ואפשר לרכוש כאן שמונים אחוזים ולא בהכרח מאז אחוזים – צריך להקטין את אותו מרכיב של הון עצמי באותו יחס ולא במאה אחוזים.
גרי אגרון: כרגע ההפחתה היא הפחתה מלאה.
גרי אגרון: זה פשוט לא נכון ולא צודק.
אופיר כהן: לגבי ההתאמות, הם צריכים להיכלל שמונים אחוזים ולא מאה אחוזים.
אופיר כהן: אני מניח שדאת ההתאמות האלה יעשו מרשות המסים.
אופיר כהן: לא ייפגעו.
מיכל הנר דויטש: סכום שנוכה.
מיכל הנר דויטש: יוקטן המחיר המקורי בסכום שנוכה.
אופיר כהן: לגבי סכום ההון העצמי שהפחתנו שם, לא רצינו לתת את העודפים או את הרווחים שהחברה תבוא ותרכוש חברה עם רווחים ותדרוש את זה כהוצאה, ואני מניח שאתה מבין למה הכוונה.
גרי אגרון: בוא נצא מהנחה שיש הפסדים בחברה הזאת.
אופיר כהן: בהנחה שיש לך הפסדים לחברה, מצב כזה אתה מקבל בעצם את כל עלות הרכישה ואתה יכול לדרוש את זה כהוצאה.
גרי אגרון: מה שנקרא הפסדים מקטינים את ההון העצמי.
אופיר כהן: אין לך כאן הון עצמי לצורך העניין.
אופיר כהן: אז יש לך עלות רכישה.
גרי אגרון: יש לי הון עצמי שהושקע על ידי משקיעים מסוימים.
גרי אגרון: ההפסדים גמרו את אותו הון עצמי.
גרי אגרון: ברמה העקרונית במיזוג ממילא הייתי מקבל את זה.
גרי אגרון: אתה בא ואומר לי שאותו הפסד הקטין את ההון העצמי ולכן אני אקבל את ההפסדים בעלות הרכישה שלי.
אופיר כהן: אתה תקבל את זה בעלות הרכישה.
גרי אגרון: כהוצאה.
אופיר כהן: כהוצאה, כן.
גרי אגרון: בסדר.
גרי אגרון: זה צריך להיות ברור כי זה לא ברור.
אופיר כהן: יש לנו כאן הרבה התאמות לגבי כל סיכום ההון.
אופיר כהן: השארנו כאן את כל ההתאמות לעשות את זה בצורה של החלטות מיסוי.
אופיר כהן: אי אפשר להכניס את הכל לחקיקה.
גרי אגרון: זה לא מסובך להכניס את זה לחקיקה.
אופיר כהן: לא ראינו לנכון להכניס את זה לחקיקה .
אופיר כהן: לגבי התפל, הכוונה היא לא לחברת בת ישראלית אלא הכוונה היא לחברה בת זרה שלא רצינו שייקחו גם את זה.
גרי אגרון: כתוב שאסור שזה יהיה גם כרוך ושלוב.
גרי אגרון: זה צריך לרדת כי זה פשוט לא הגיוני.
מיכל הנר דויטש: לא, היא צריכה להיות כרוכה ושלובה.
גרי אגרון: אם זה המצב, צריך מבחינה דקדוקית לשים את הסיפא במקום אחר.
מיכל הנר דויטש: פעילותו של חבר בני האדם אחר תפלה וכרוכה ושלובה.
מיכל הנר דויטש: היא חלק ממנה אבל היא לא העיקר.
גרי אגרון: אם זה מה שאת חושבת, המורה לדקדוק שלי הייתה אומרת לשים את זה במקום אחר כדי שיבינו את זה.
ציון פיניאן: זאת סמנטיקה.
גרי אגרון: אחרי כן קוראים את זה בעוד שנתיים ושלוש ולא יבינו.
גרי אגרון: אם היא לא תפלה, היא צריכה להיות בסדר.
גרי אגרון: זאת המטרה.
גרי אגרון: מיכל, זה מה שחשוב כאן.
גרי אגרון: אם לצורך הפעילות היא אינטגרלית, אם היא נעשית בחברת בת, זה בסדר או לא בסדר.
גרי אגרון: יש לי פעילות שמתרחשת בחברה בת והיא אינטגרלית לפעילות שמתרחשת בחברת האם.
ציון פיניאן: אולי תנסחו את זה יותר ברור.
מירב תורג'מן: זה עניין מהותי.
גרי אגרון: בטח זה עניין מהותי.
גרי אגרון: אם זה אינטגרלי, זה צריך להיות בסדר וצריך להבהיר את זה.
מיכל הנר דויטש: איך אני אדע אם יש את המלאי או לא? זה בדיוק העניין.
גרי אגרון: אם היא אינטגרלית, זה לא רלוונטי אם יש לה מלאי או אין לה מלאי.
גרי אגרון: חשוב בסופו של דבר.
מיכל הנר דויטש: זה חשוב כי אם זאת שלמעלה היי-טק וזאת שלמטה לא היי-טק, והיא רוכשת והיא משפיעה על שווייה, לא על זה רצינו לומר.