GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אזולאי: תראה למדתי שבכיבוי-אש - - -
משה גפני: שנייה, חבר הכנסת דוד אזולאי.
מגלי והבה: ואנחנו ראינו חיל מפותח, מטופל.
מגלי והבה: יש בו את כל המערכות ששנים רצינו שיעשו שם את השינוי.
מגלי והבה: ואז כדאי - - -
משה גפני: - - - את העניין.
משה גפני: האמת היא שזה נוגע בעיקר - - -
מגלי והבה: תחת השאלות שאתה שואל, אתה יכול לראות במו עיניך - -
משה גפני: אני הייתי הרבה פעמים.
מגלי והבה: - - את כל מה שהם מנסים - - -
משה גפני: לאחרונה אני לא כל-כך מגיע, בגלל שאני לא יכול לבוא עם העוזר שלי.
מגלי והבה: אז תחשוב על - - -
אהרון פרנקו: לנציבות אתה מוזמן עם כל הוועדה בשמחה.
משה גפני: מה אתה צוחק?
קריאה: קראתי משהו.
מגלי והבה: שם אין לו מקום.
מגלי והבה: שלא - - -
משה גפני: כמה אמרת קציני חינוך?
תלמה טוהר: בערך 200.
משה גפני: יש רבנים?
תלמה טוהר: כן, בוודאי.
אהרון פרנקו: - - - מערך רבנים.
תלמה טוהר: בכל בית-סוהר יש לפחות אחד.
תלמה טוהר: תלוי בגודל בית-הסוהר.
משה גפני: כמה בסך-הכול?
תלמה טוהר: בסך-הכול בשטח יש 26.
תלמה טוהר: ויש כמובן את המטה.
אהרון פרנקו: יש לנו מתנדבים.
אהרון פרנקו: יש רבנים בשכר שמגיעים – כ-200.
דוד אזולאי: רבנים – לא בכל בתי-הסוהר.
אברהם מיכאלי: רבנים – זאת שאלה מכשילה, כי יש שם הרבה מתנדבים שמעבירים שיעורים - -
אהרון פרנקו: לא.
אהרון פרנקו: יש קבוצה - - -
אברהם מיכאלי: - - במקום הרבנים.
אהרון פרנקו: לא, לא, לא - - -
קריאה: לא ניכנס לתחום הזה.
דוד אזולאי: לא הייתי מציע שניכנס.
אהרון פרנקו: זה מחולק לאנשי קבע שמנהלים את הדת, את המדרשיות.
אהרון פרנקו: יש לנו קבוצה גדולה של רבנים בשכר.
אהרון פרנקו: ויש לנו קבוצה גדולה של מתנדבים.
אהרון פרנקו: ועדיין, הביקוש גדול מההיצע.
תלמה טוהר: ושירותים קנויים.
תלמה טוהר: גם המדרשות - - -
אהרון פרנקו: זה מה שאני אמרתי.
דוד אזולאי: אדוני הנציב, אם ככה, אם אני מבין, לפי הנתונים שקיבלנו פה, ולפי מה שאני רואה כאן, שבעצם 50% מכוח-האדם של שירות בתי-הסוהר הם עובדי מנהלה, או עובדים מקצועיים.
דוד אזולאי: ככה זה יוצא לפי הנתונים שקיבלתי פה.
אהרון פרנקו: אל"ף, צריך להבדיל - - -
דוד אזולאי: מה שאני רוצה לדעת – תן לי את הממוצע היחסי.
דוד אזולאי: למדתי שבשירותי הכבאות יש מספר כבאים לאזרחי מדינת ישראל.
דוד אזולאי: אני רוצה לדעת פה, גם-כן, כמה אנשים יש לשירות בתי-הסוהר יחסית למספר האסירים.
דוד אזולאי: על כל אסיר, כמה אנשי שירות בתי-הסוהר?
משה גפני: והאם היתה עלייה או ירידה באחוז הזה?
משה גפני: כמה סוהרים, שואל חבר הכנסת דוד אזולאי, יש על כל אסיר במדינת ישראל?
משה גפני: כמה סוהרים?
אהרון פרנקו: אני חוזר ממש לפני שבוע מקנדה, ושם זה אחד על אחד.
משה גפני: כמה יש אצלנו?
משה גפני: לקנדה אני עוד לא נסעתי.
אהרון פרנקו: אנחנו עומדים על אחד לשלוש.
משה גפני: כמה היה לפני שנתיים או לפני חמש שנים?
אהרון פרנקו: בעשור האחרון שירות בתי-הסוהר גדל פי שניים מבחינת סדר-הכוחות.
אהרון פרנקו: מתחילת השנה - - -
משה גפני: כמה יש?
תלמה טוהר: - - - שנשאר, פחות או יותר.
אהרון פרנקו: אבל זה הממוצע.
אהרון פרנקו: זה תמיד היה.
תלמה טוהר: - - -
משה גפני: מה הממוצע בעולם, חוץ מקנדה?
אהרון פרנקו: אמרתי חלק מהמקומות.
אהרון פרנקו: בארצות הברית גם אחד לאחד כמעט.
תלמה טוהר: אני רוצה גם להוסיף שעכשיו, עם בניית המקומות למסתננים, - -
אהרון פרנקו: אז הפער יגדל.
תלמה טוהר: - - אז זה ישתנה לגמרי.
משה גפני: כלומר.
אהרון פרנקו: אנחנו הולכים שם על 1,000 ל-100.
דוד אזולאי: תורידו את - - - הכליאה.
אהרון פרנקו: זאת אומרת, שעל כל 1,000 שוהים - -
משה גפני: זאת אומרת, אחד לעשר.
אהרון פרנקו: - - יהיו לנו - -
משה גפני: אחד לעשר.
אהרון פרנקו: - - אחד לעשר.
אהרון פרנקו: כי התנאים - - -
משה גפני: איך אתם נערכים לזה?
אהרון פרנקו: היום, כמו שאתם מכירים, יש לנו את מתקן "סהרונים" שמכיל 2,000 מקומות, והוקם בשנת 2007.
אהרון פרנקו: למתקן הזה – לפני שהיתה החלטה של ראש הממשלה, היינו כבר בתהליך של תוספת של עוד 1,000 מקומות שנמצאים בבנייה, ואמורים להסתיים עד סוף השנה ונקבל אותם.
אהרון פרנקו: במקביל, נערכנו על-ידי זה שהוצאנו את הביטחוניים שהשתחררו במסגרת עסקת שליט.
אהרון פרנקו: הצלחנו, מתוך "קציעות", להכין ולשדרג 2,400 מקומות עבור שוהים.
אהרון פרנקו: כך שאנחנו, כשירות בתי-הסוהר, יכולים להעמיד, עד סוף השנה, לטובת המשימה הזו, למשרד הפנים ולאחרים, 5,400 מקומות.
אהרון פרנקו: בנוסף, משרד הביטחון בונה כרגע שני מתקנים: המתקן המקורי שתוכנן להיבנות בגודל של כ-10,000 מקומות, בשלב זה ייבנו רק 3,000 מקומות.
משה גפני: משרד הביטחון בונה - - -
אהרון פרנקו: משרד הביטחון בונה לנו כרגע שני מתקנים.
משה גפני: מי בנה את המתקנים שעליהם דיברת?
אהרון פרנקו: אלה מתקנים של שירות בתי-הסוהר.
אהרון פרנקו: הם קיימים בשירות בתי-הסוהר.
אהרון פרנקו: אנחנו שדרגנו אותם, ואחד מהם אנחנו בונים.
אהרון פרנקו: את 1000 המקומות אנחנו בונים.
משה גפני: למה משרד הביטחון ואתם בונים - - -?
אהרון פרנקו: כי הפרויקט עצום, ואנחנו לא היינו יכולים.
אהרון פרנקו: משרד הביטחון בונה ואנחנו נתפעל.
אהרון פרנקו: הסיכום הוא שהבנייה, ואנחנו התפעול.
אהרון פרנקו: משרד הביטחון הולך לבנות כרגע 3,000 מקומות במבנה, בבנייה של מכולות ובנייה תעשייתית.
אהרון פרנקו: ובנוסף, עוד 4,000 - - -
גאלב מג'אדלה: איפה בונים את זה, בבקשה?
אהרון פרנקו: בצמוד ל"קציעות", 3,000 מקומות.
אהרון פרנקו: ובמרחק של פחות מחמישה קילומטר עוד 4,000 מקומות באוהלים, שגם הצבא כרגע בונה, ואנחנו נצטרך לתפעל אותו.
אהרון פרנקו: אנחנו, כרגע, בהליך של לבנות את כל הסגלים והציוד, ולהיערך לקליטה שלהם.
אהרון פרנקו: כרגע, המספרים הם מספרים שאנחנו יכולים לקלוט אצלנו, בשירות בתי-הסוהר, ואנחנו עושים את זה אצלנו.
משה גפני: רבותיי, שאלות?
דוד אזולאי: אני אבקש כמה שאלות, אם אפשר.
משה גפני: כל אחד יכול.
דוד אזולאי: הנציב דיבר כאן על תנאי המחייה, ורציתי לשאול כמה שירותים עדיין יש – אותם בורות שאדוני הזכיר?
דוד אזולאי: שאני חושב שגם בית-המשפט, באחת ההזדמנויות, התייחס לנושא הזה.
דוד אזולאי: האם יש לאדוני את הנתון הזה?
דוד אזולאי: כמה בסך-הכול?
תלמה טוהר: 2,200.
אהרון פרנקו: יש תכנית שנתית - - -
דוד אזולאי: יש נתון, שאני יודע עליו – קצת יותר: 3,000.
דוד אזולאי: אני לא אכנס איתך לנושא הזה.
דוד אזולאי: אבל אני יודע על 3,000 כאלה שנמצאים.
דוד אזולאי: ובית-המשפט אמר את שלו בנושא הזה.
דוד אזולאי: השאלה שלי היא: כשאדוני מדבר על תנאי מחייה ועל תנופה בתנאי המחייה, מתי אתה צופה שהחרפה הזאת תימחק משירות בתי-הסוהר?
אהרון פרנקו: אני לא יודע אם היא נכונה - - -.
אהרון פרנקו: אנשי הרפואה אומרים שזה עדיף, כי אומרים שזה יותר סטרילי.
דוד אזולאי: יש לי הצעה, אדוני היושב-ראש, הצעה לסדר: יש לי כמה דברים שאני רוצה לשאול, ואני לא רוצה לגזול פה זמן רב.
דוד אזולאי: זו אחת השאלות.
דוד אזולאי: דבר שני, הייתי רוצה לדעת כמה שוטרים עברו מהמשטרה לשירות בתי-הסוהר, מאז שנושא הכליאה הפך למה שנקרא – זה בשנת 2007, נדמה לי?
תלמה טוהר: כן, 2007.
דוד אזולאי: מאז, הייתי מבקש לדעת כמה כאלה עברו מהמשטרה, ומה הסיבה?
דוד אזולאי: יש איזו סיבה לכך שחלק גדול מאלה שבאו לאחרונה לשירות בתי-הסוהר הם בעיקר מהמשטרה?
דוד אזולאי: דבר נוסף, שאני לפחות נתקלתי בו אישית, ואדוני היה שותף לדיון הזה: נושא שיקום עברייני מין.
דוד אזולאי: הנושא של שיקום עברייני מין, אדוני היושב-ראש, זו בעיה כואבת ביותר.
דוד אזולאי: מדובר על עברייני מין שצריכים להשתקם.
דוד אזולאי: ולא פעם אני שמעתי בוועדת הפנים ובוועדה לפניות הציבור, ואדוני הנציב גם אמר את הדברים האלה בכמה הזדמנויות: יש למעשה מצוקה אמיתית של בעלי מקצוע שאמורים לטפל בעברייני מין.
דוד אזולאי: התוצאה היא שאותם עברייני מין – לא פעם קורה שהם יושבים ומרצים את כל העונש, את כל התקופה, ויוצאים משם ללא שיקום וללא שום-דבר, ואז בעצם הנה לך פצצה מתקתקת בחוץ.
דוד אזולאי: עכשיו אני שואל: למה אותו אדם לא מקבל את הטיפול?
דוד אזולאי: הגישה היא שהוא צריך להודות - -
דוד אזולאי: - - ולהגיד: עשיתי.
דוד אזולאי: כל עוד הוא לא עושה את זה, הוא ממשיך.
דוד אזולאי: אני מכיר אסירים שישבו וריצו, לא שנה ולא שנתיים אלא הרבה מאד שנים.
דוד אזולאי: בסופו של יום, יצאו.
דוד אזולאי: כמה זה עלה למשלם המיסים?
דוד אזולאי: אני אומר שהייתי מצפה גם לשמוע מהנציב בנושא הזה איך אתה הולך להתמודד עם העניין הזה?
דוד אזולאי: איך אתה הולך לתגבר את אותם עובדים מקצועיים?
דוד אזולאי: כי אני חושב שזה דבר מאד-מאד חשוב.
דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת שאדם שהוא עבריין מין שיושב בבית-הסוהר, ובסופו של דבר יוצא.
דוד אזולאי: יש מסלול נוסף – אולי זה לא, אבל זה המקום להגיד את זה.
דוד אזולאי: אני לא יודע אם הכתובת היא דווקא הנציב – ביקרתי את אחד האסירים.
דוד אזולאי: אסיר שהוא עבריין תנועה.
דוד אזולאי: עבירה יחסית קלה, בסדר?
דוד אזולאי: והוא נשפט לשנה.
דוד אזולאי: אני שאלתי אותו: מה אתה עושה פה?
דוד אזולאי: הוא אמר: אני יושב כל היום.
דוד אזולאי: אז הוא עוד מאלה שהתמזל מזלו, שהוא עוד יכול ללכת למדרשיה.
דוד אזולאי: לא כל אחד מתמזל מזלו, והוא נמצא בבית-סוהר שיש בו מדרשיה.
דוד אזולאי: אני שואל למה אותם אסירים, למה צריך לשלוח אותם לבית-הסוהר?
דוד אזולאי: למה לא לשלוח אותם לחדרי מיון?
דוד אזולאי: למה לא לשלוח אותם לפנות פצועים מתאונות דרכים?
דוד אזולאי: שם אתה לפחות מרוויח.
דוד אזולאי: הוא יושב בבית-הסוהר, הוא יבוא בלילה לבית-הסוהר.
דוד אזולאי: אבל ביום שהוא יהיה באותו מקום.
דוד אזולאי: ייתן - - -
משה גפני: זה לא שירות בתי-הסוהר.
דוד אזולאי: זה חלק מהמערכת.
דוד אזולאי: אני פשוט מביא את זה כדרך אגב.
אברהם מיכאלי: גם הנושא של עברייני מין זה לא שירות בתי-הסוהר.
אברהם מיכאלי: יגידו להם מרכז בריאות הנפש.
משה גפני: לא, לא, שירות בתי-הסוהר בעניין.
משה גפני: בעברייני מין שירות בתי-הסוהר בעניין.
אברהם מיכאלי: אני מודיע לך, כבוד היושב-הראש, שהם מוגבלים על-ידי - - -, כי הם אומרים: אנחנו הצוות המקצועי, אנחנו קובעים.
אברהם מיכאלי: הם כשומרי אסירים בכלא ולא יותר.
משה גפני: תענה לכולם.
דוד אזולאי: אני גם הייתי רוצה לדעת – אני שמח לשמוע שאחרי שהמאבק הקשה שלי על נושא הפרטת בית-הסוהר, ואדוני זוכר שהייתי יחיד בוועדת הפנים שנאבקתי בנושא הזה, ולשמחתי הרבה הנושא הזה ירד מסדר-היום.
דוד אזולאי: אין הפרטה של בית-הסוהר, ואני מברך על כך.
דוד אזולאי: והנה אני הבנתי שזה - - - להיות, לא יודע, אף-אחד לא מודע, אולי אתה יודע, אני לא יודע – כמה שילמו על זה?
דוד אזולאי: כמה זה עלה?
דוד אזולאי: מה הם התנאים?
דוד אזולאי: מישהו למד?
דוד אזולאי: שירות בתי-הסוהר רכש את המבנה הזה שנקרא "אלה", בית-הסוהר "אלה".
דוד אזולאי: אבל למעשה, אף-אחד מאיתנו לא יודע שום נתונים על הנושא הזה.
דוד אזולאי: אני מודה שחיפשתי ולא מצאתי.
דוד אזולאי: אני אשמח לשמוע.
דוד אזולאי: אלה הדברים, פחות או יותר.
דוד אזולאי: כשמדברים על תנאי המחייה אז אני מתכוון – מבחינתי, תנאי המחייה זה לא רק החזות של בית-הסוהר, אני מתכוון גם בתוכו.
דוד אזולאי: אם אני לוקח רק כדוגמה: יש אחד מבתי-הסוהר שאני ביקרתי בהם לאחרונה, ואני רוצה להגיד לך – זה היה בכלא השרון – אני לא יודע.
דוד אזולאי: אני בטוח שאדוני ראה את המקום הזה.
דוד אזולאי: אבל המקום פשוט אינו ראוי למגורי אדם.
דוד אזולאי: חד וחלק.
דוד אזולאי: זה נורא ואיום מה שקורה שם.
דוד אזולאי: אני גם חייב להגיד, יש מקומות שפשוט אתה נכנס, הייתי בכלא "חרמון".
דוד אזולאי: הייתי בכלא "צלמון", ביקרתי.
דוד אזולאי: אז החזות של המקומות האלה לא מסגירה שזה בית-סוהר.
דוד אזולאי: זה נראה כבית הבראה לכל דבר.
דוד אזולאי: אבל כשאתה נכנס פנימה הדברים קצת שונים.
דוד אזולאי: בכל זאת, אני יודע שגם משתדלים.
דוד אזולאי: כשאתה מדבר איתי על תקציבים – אותם תקציבים, אני רוצה גם לדעת פירוט מלא: כמה הולך לשיקום אסירים, כמה הולך לטובת אסירים, לכוח-אדם.
דוד אזולאי: אני חושב שהפילוח הזה, אולי זה לא הזמן, אבל נצטרך לתת על כך את הדעת.
אהרון פרנקו: קיים.
אהרון פרנקו: הכול קיים.
משה גפני: הוא אומר לך שהוא עוד יעשה.
אהרון פרנקו: אנחנו נציג, ונשמח מאד לרדת לפרטים עד השקל.
דוד אזולאי: אדוני הנציב, אין לי ספק.
דוד אזולאי: אבל כשאתה מסתכל בפירוט שנמצא באינטרנט, אין את הפירוט הנדרש.
משה גפני: אנחנו נבקש את זה.
אהרון פרנקו: אוקיי.
משה גפני: עוד משהו, חבר הכנסת אזולאי?
תלמה טוהר: יש באתר שלנו.
משה גפני: חבר הכנסת מגאדלה?
משה גפני: חבר הכנסת והבה?
גאלב מג'אדלה: תראה, אדוני היושב-ראש, למען הגילוי הנאות, כשהייתי בראש ועדת הפנים יצא לי – אז כבוד הנציב היה מפקד מחוז ירושלים, נכון?
גאלב מג'אדלה: בתקופה מאד לא קלה.
גאלב מג'אדלה: מאד לא קלה, בלשון המעטה.
גאלב מג'אדלה: ויצא לנו לעבוד יחד, ואני מכיר אותו.
משה גפני: הוא היה מפקד מחוז ירושלים טוב.
גאלב מג'אדלה: אז אתה מאשר.
משה גפני: אתה היית יושב-ראש ועדה טוב, והוא היה - - -
דוד אזולאי: אני מוסיף: גם נציב שירות בתי-הסוהר טוב.
דוד אזולאי: שתדע.
דוד אזולאי: שתדע את זה.
משה גפני: הוא היה מפקד מחוז ירושלים מצוין.
אהרון פרנקו: גם כמפקד מרחב השרון עבדנו ביחד.
אהרון פרנקו: לילות בילינו ביחד באלעד.
משה גפני: נציב שירות בתי-הסוהר, נציב שירות בתי-הסוהר.
גאלב מג'אדלה: אני חושב, אדוני היושב-ראש - - -
משה גפני: מה אתה כל הזמן צוחק?
אהרון פרנקו: בוא, תחליף מקום.
אהרון פרנקו: בוא תשב פה.
דוד אזולאי: אורי, בוא תשב לידי, כבר לא תצחק כל-כך הרבה.
משה גפני: סליחה שהפרענו.
גאלב מג'אדלה: בהזדמנות הזאת שאנחנו מקיימים דיון, וחשוב שהדיון הזה מתקיים: אני חושב, ואנחנו מצפים מכבוד הנציב שתהיה רפורמה בשירות בתי-הסוהר.
משה גפני: יותר בקול.
משה גפני: אתה חושב שמה?
גאלב מג'אדלה: שבאמת תתבצע בתקופתך רפורמה בשירות בתי-הסוהר.
אברהם מיכאלי: חבר הכנסת מגאדלה, תגביר את הקול.
אברהם מיכאלי: אנחנו כבר זקנים.
אברהם מיכאלי: לא שומעים אותך.
מגלי והבה: למה אתה מתכוון?
מגלי והבה: תפרט.
גאלב מג'אדלה: אני מבקר לא מעט.
גאלב מג'אדלה: אין חודש שאני לא מבקר בבית-סוהר – אחד לפחות.
גאלב מג'אדלה: אתה זוכר את הדיון שהיה בוועדת הפנים, שיכירו בחברי הכנסת כשהם באים בלי כל - - -
גאלב מג'אדלה: לא, לא בוועדת הכספים.
גאלב מג'אדלה: אתה לא זוכר?
משה גפני: בוועדת הפנים.
גאלב מג'אדלה: בוועדת הפנים.
גאלב מג'אדלה: לא מזמן, עכשיו.
משה גפני: כן, כן, - - -
אהרון פרנקו: יושב-ראש הוועדה הוא מבקר רשמי - - -
משה גפני: אותו לא מכירים.
משה גפני: תשמע לי, פעם - - -
גאלב מג'אדלה: יושב-ראש הוועדה מבקר וחשוב שיבקר.
משה גפני: פעם ביקרתי הרבה.
משה גפני: היום אני מבקר פחות.
גאלב מג'אדלה: אני ממשיך לבקר.
גאלב מג'אדלה: אין כמעט - - -
משה גפני: יש לזה סיבות סובייקטיבית, לא אובייקטיביות.
אהרון פרנקו: צריכים - - -
משה גפני: אני - - -.
משה גפני: פעם הייתי מבקר: היו נציבי שירות בתי-הסוהר.
משה גפני: הייתי בא.
משה גפני: הייתי מבקר.
משה גפני: היינו יושבים.
אהרון פרנקו: שירות בתי-הסוהר פתוח לכולם.
גאלב מג'אדלה: אני חושב שאפשר להפיק הרבה מאחוז גדול של האסירים, שאמרת שמספרם הוא 23,000.
גאלב מג'אדלה: אני חושב שאפשר להפיק הרבה יותר מהם בדרך לשיקום בתוך בית-הסוהר.
גאלב מג'אדלה: התעסוקה שאתם מפתחים בזמן האחרון.
גאלב מג'אדלה: אני פשוט שומע את זה.
גאלב מג'אדלה: חוץ מהצד הכלכלי.
גאלב מג'אדלה: חוץ מהיציאה.
גאלב מג'אדלה: חוץ מזה שכמה שנים לפני שהוא משתחרר, הוא מתחיל להתחכך בחברה, ולחזור לחברה, ולהרגיש חלק מהחברה.
גאלב מג'אדלה: יש לזה המון סיבות.
גאלב מג'אדלה: אני חושב שראוי שאתה בעניין הזה תלך לתכנית חדשנית, יצירתית.
גאלב מג'אדלה: אני בעד לתת תקציבים לרשות לשיקום האסיר.
גאלב מג'אדלה: אבל השיקום האמיתי, כדי - - - לא יחזרו אליך בחזרה, זה אצלך.
גאלב מג'אדלה: אני גם ביקרתי בכיתות.
גאלב מג'אדלה: אני ראיתי שמהאוכלוסייה שלנו מגיעים לשם אנשים שבקושי יודעים קרוא וכתוב.
משה גפני: מה הכוונה "שלנו"?
מגלי והבה: מהמגזר הערבי.
משה גפני: המגזר הערבי.
אהרון פרנקו: מאות מסיימים - - - שנות לימוד ובגרויות.
גאלב מג'אדלה: ואני ראיתי שם אנשים שסיימו, שיודע לקרוא.
גאלב מג'אדלה: חזר הביתה אחרי ארבע שנים, הוא יודע לקרוא עיתון, הכול.
גאלב מג'אדלה: יש לזה השפעה לא רק פסיכולוגית אלא חברתית גדולה מאד.
גאלב מג'אדלה: ואני אומר לך את זה מתוך שיחות איתם, אחרי ולפני ובתוך בית-הסוהר.
גאלב מג'אדלה: אני דיברתי, למשל, עם כמה מהם שהם היו על סף הסתבכות.
גאלב מג'אדלה: זאת אומרת, ההסתבכות היתה על הקיר.
גאלב מג'אדלה: ואתה רואה את זה אחרי זה, וזה שונה לגמרי.
גאלב מג'אדלה: אם היו לו הכלים שהיו לו אחרי, הוא לא היה מגיע להסתבכות.
גאלב מג'אדלה: הוא לא היה נכנס אצלך.
גאלב מג'אדלה: הוא לא היה מגיע אליך.
משה גפני: זאת אומרת, התהליך הפוך.
גאלב מג'אדלה: ואני חושב שאנחנו נשמח תמיד לסייע בידך, לא רק כוועדת כספים אלא כאנשי ציבור.
גאלב מג'אדלה: ואני אומר לך: נעשית בפנים עבודה, אבל צריך להשקיע גם מקצועית באסירים.
משה גפני: כן, חבר הכנסת והבה.
מגלי והבה: משפט אחד: לשמחתי, אצלנו - -
משה גפני: אני אאפשר, אבל ממש בקצרה בגלל שאנחנו חייבים לסיים.
מגלי והבה: - - הדבר הפוך – אין לנו הרבה אסירים.
מגלי והבה: יש לנו הרבה מאלה שנותנים את השירות לבתי-הסוהר.
משה גפני: אגב, מבין הסוהרים – אני חושב שזאת היתה השאלה של חבר הכנסת דוד אזולאי – כמה מהסוהרים הם ערבים וכמה דרוזים?
אהרון פרנקו: באחוזים.
משה גפני: 79% יהודים.
משה גפני: 17.9% דרוזים.
משה גפני: 0.2% צ'רקסים.
משה גפני: 1.16% ערבים מוסלמים.
גאלב מג'אדלה: ערבים כמעט ואין.
משה גפני: דרוזים יש הרבה.
אהרון פרנקו: גם נדמה לי שאפילו גויסה קצינה ואחרי כמה זמן היא עזבה, כי יש גם כנראה רקע אחר.
משה גפני: אין חרדים פה, נכון?
אהרון פרנקו: בתוך כל הרבנים וכל - - -?
משה גפני: לא רבנים.
משה גפני: רבנים לא מעניינים.
אהרון פרנקו: לא, אני לא מפריד.
אהרון פרנקו: יהודים.
משה גפני: יהודים זה - - -
מגלי והבה: הרב גפני, בנושא גיוס חרדים תפנה אתה לחרדים שיבואו להתגייס אצלו.
מגלי והבה: אין לו בעיה לקלוט אותם.
אהרון פרנקו: מתוכננים.
דוד אזולאי: ביהודים נכללים גם חרדים?
מגלי והבה: נו, באמת.
משה גפני: היהודים כולל חרדים.
מגלי והבה: מבחינתנו, אני רואה את החיל הזה, כפי שאמרתי: ביקרנו שם, וראינו.
מגלי והבה: וההתייחסות לכל המערכת, והשילוב והטיפול באוכלוסיה שלהם, גם בשמחות וגם ברגעי אסון.
מגלי והבה: הייתי אומר שאפשר ללמוד מהמערכת הזאת כיצד היא מתייחסת לאלה שמשרתים, וחברים במערכת שלה.
משה גפני: אני מכיר מפקדים דרוזים מאד-מאד חיוביים.
משה גפני: מאד-מאד.
משה גפני: בקנה-מידה ממש.
משה גפני: ואתה גם יודע שאני מכיר.
מגלי והבה: אני בטוח שהם כאלה.
מגלי והבה: ואני מקווה שההמשך, גם במסגרת הגיוסים, שימשיכו לבוא, לשרת.
מגלי והבה: זאת אומרת, כל הבעיות שהיו בעבר נראה אותן בצורה אחרת לכיוון עדות, כי יש הרבה שרואים בזה שליחות.
מגלי והבה: וגם הלימודים האקדמאים שאתם מציעים, וגם הקידום הזה שחלק מהאנשים הולכים אליהם.
מגלי והבה: אז רק המלצתי שאולי נמצא זמן לבקר, במיוחד בהיערכות הזאת בדרום.
משה גפני: אנחנו נשקול את העניין הזה.
משה גפני: את ביקשת?
רחלה אראל: כן.
רחלה אראל: עורכת-הדין רחלה אראל, נציגת לשכת עורכי-הדין בישראל.
רחלה אראל: ממש במשפט: קודם-כל, אני מברכת את הנציב על שינוי המדיניות, לפחות ביחס לנציבים קודמים, על כך שהוא מעמיד בראש העשייה של שירות בתי-הסוהר את השיקום על פני התפיסה הביטחונית שעד כה שלטה, ואשר היתה לרועץ ביחס לטיפול ולשיקום אסירים.
רחלה אראל: ומלוא הברכות – זה לא דבר שקל לשבור את ההגה בספינה הזו, ולומר: עכשיו אני צועד בדרך אחרת.
רחלה אראל: אני מקווה מאד שאכן הוא יהיה נאמן לה.
רחלה אראל: ומבחינתנו, אנחנו תומכים גדולים בה.
רחלה אראל: הנושא שהייתי מבקשת לקבל עליו מידע זה נושא, לכאורה, אזוטרי וקטנוני, אבל עדיין איזשהו אינטרס ציבורי בוודאי למידע יש בו: הרי שירות בתי-הסוהר משית, במסגרת ההליך המשמעתי, קנסות.
רחלה אראל: הוא מקבל כספים מרווחי הקנטינה.
רחלה אראל: אני מדברת על גביית כספים בידי שירות בתי-הסוהר, ואופן הניהול של אותם כספים – לאן הם מיועדים.
רחלה אראל: אני חושבת שקיים, לפחות ברמת ידיעת הציבור, איזשהו אינטרס לדעת מה נעשה עם הכספים; מה היקף הכספים שנגבים מהאסירים: אם דרך הקנטינה, טלפונים, קנסות משמעת, וכיוצא בזה.
רחלה אראל: נשמח לקבל מידע בנושא זה.
מיכאל מחפוד: אני מיכאל מחפוד, יושב-ראש עמותת "אלא" – אדם למען אסיר.
מיכאל מחפוד: אני בעצמי אסיר לשעבר.
מיכאל מחפוד: ואנחנו מאמינים שצריך לסייע לאסירים באופן הכי רציני.
מיכאל מחפוד: לאסיר אין פה בחוץ.
מיכאל מחפוד: ויש לנו הרגשה, כמו אפילו במקרים האלה: אני שלחתי כדי שיזמנו אותי.
מיכאל מחפוד: וזה, לדעתי, צריך להיות איזשהו אוטומט שיהיה אפשר תמיד לזמן אסירים.
מיכאל מחפוד: כשדנים בסוגיות שקשורות לאסירים, להביא אסירים לשעבר, אנשים שיכולים להגיד את הצד שעליו דנים.
מיכאל מחפוד: וזה דבר חשוב.
מיכאל מחפוד: אני מצטרף לברכה של עורכת-הדין רחלה אראל אל הנציב.
מיכאל מחפוד: אני העברתי איתו שתיים-שלוש מילים בחוץ, ואני שומע על המגמה וזה חשוב שהגישה תהיה טיפולית.
משה גפני: תיפגש איתו.
מיכאל מחפוד: אני מקווה.
מיכאל מחפוד: אני מאמין שאנחנו - - -
משה גפני: תתקשר.
משה גפני: אתה יכול.
מיכאל מחפוד: אנחנו מבקשים שהמגמה, כשמדברים על מגמה של שיקום או טיפול של בתי-סוהר ובניית בתי-סוהר, האם יש איזושהי מחשבה להקים מקום שהוא פחות ביטחוני ויותר קיבוצי, יותר נורמאלי, - -
משה גפני: זה עלה פה פעם.
מיכאל מחפוד: - - כדי לאפשר לאוכלוסיה של אסירים.
מיכאל מחפוד: אפילו ליצור מן ממתק כזה: לאפשר לאסיר שנשפט לתקופה ארוכה, להגיד לו שבמחצית מהזמן הוא יכול לעבור לסוג אחר של שיקום.
מיכאל מחפוד: להוכיח את עצמו.
מיכאל מחפוד: לעבוד.
מיכאל מחפוד: להיות בתוך תהליך רציני.
מיכאל מחפוד: ואני מאמין, בכלל כשמטפלים באנשים בצורה חיובית, התוצאה חיובית.
מיכאל מחפוד: זה עובד בכל מקום, בכל עניין.
משה גפני: הדברים שלך ברורים.
משה גפני: מר אסף וסרצוג ממשרד האוצר, היתה כאן שאלה ששאל חבר הכנסת דוד אזולאי לגבי הנושא של ההפרטה – מה קרה עם הכסף?
אסף וסרצוג: את זה אני צריך לברר באופן כללי.
משה גפני: אז אני רוצה שתברר.
אסף וסרצוג: ה השאלה בדיוק?
דוד אזולאי: אני רוצה לדעת מתי רכשו את המבנה, אם רכשו אותו?
דוד אזולאי: האם זו שכירות?
דוד אזולאי: נדע את כל - - -
אהרון פרנקו: למיטב ידיעתי, המדינה שילמה לבונים ומסרה אותו לשירות בתי-הסוהר כמבנה.
אהרון פרנקו: לא, לא.
משה גפני: אדוני הנציב, אנחנו מבקשים ממשרד האוצר, אני מבקש והוועדה מבקשת – אנחנו ניתן את זה גם לחברי הוועדה – אנחנו נבקש תשובה מסודרת מה קרה כתוצאה מההפרטה, ולאחר-מכן - - -
משה גפני: כתוצאה מההפרטה.
משה גפני: ולאחר-מכן החלטת הבג"ץ, שהמדינה חזרה בה מההפרטה.
דוד אזולאי: הרי מדובר שם בהפרת חוזה של המדינה, - - -
דוד אזולאי: - - - כמה שילמו, כמה פיצויים שילמו ליזם.
דוד אזולאי: כל מה שקשור לנושא הזה.
משה גפני: פירוט מלא שנוכל לדעת כמה זה עלה לנו.
דוד אזולאי: לא הרבה כסף.
משה גפני: בסדר, מר וסרצוג?
אסף וסרצוג: כן, כן.
אסף וסרצוג: יועבר אליכם.
גאלב מג'אדלה: בשביל משרד האוצר זה לא הרבה כסף.
גאלב מג'אדלה: בשבילכם זה הרבה כסף.
משה גפני: עזוב את משרד האוצר.
דוד אזולאי: חשוב לדעת מאיזה סעיף תקציבי זה נלקח.
דוד אזולאי: האם זה נלקח - -
משה גפני: כן, כן, את הפירוט.
דוד אזולאי: - - מהמשרד לביטחון פנים, משירות בתי-הסוהר.
דוד אזולאי: חשוב לדעת.
דוד אזולאי: בעוד כמה זמן נוכל לקבל את התשובות?
אסף וסרצוג: אני מקווה שכמה שיותר מהר.
משה גפני: "כמה שיותר מהר" זו לא תשובה.
אסף וסרצוג: במהלך השבוע הבא.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו רוצים את זה בתוך עשרה ימים.
משה גפני: מסודר.
משה גפני: אדוני הנציב, שירות בתי-הסוהר הוא אחד מהארגונים המאוד חשובים במדינה מתוקנת.
משה גפני: נוטלים את חירותו של הפרט.
משה גפני: והתפקיד שלנו, שאנחנו המחוקקים, ואנחנו גורמים לכך, בסופו של דבר, באמצעות חוקים שאנחנו מעבירים בכנסת, אנחנו חרדים לעניין שהאסיר לא יאבד את צלם האנוש.
משה גפני: הוא צריך לשלם את חובו.
משה גפני: אדם שעבר עבירות, או שעבר עבירה.
משה גפני: ולפעמים העבירה היא לא עבירה כזאת - - -.
משה גפני: צריך למצוא את הפתרונות לעניין הזה.
משה גפני: אנחנו ליווינו – גם בתפקידי כיושב-ראש ועדת הפנים, יש פה שני יושבי-ראש ועדת פנים.
מגלי והבה: שלושה.
דוד אזולאי: שלושה.
מגלי והבה: אתה.
משה גפני: חוץ ממני זה שניים.
משה גפני: היה שיתוף פעולה מלא בין שירות בתי-הסוהר לבין הכנסת, לבין ועדת הפנים.
משה גפני: גם ועדת הכספים, כאשר היא היתה נדרשת לעניין הזה, אבל בעיקר ועדת הפנים.
משה גפני: וחברי כנסת שונים, מסיעות שונות, ממקומות שונים.
משה גפני: פעמים רבות אנחנו באים.
משה גפני: אנחנו יושבים עם שירות בתי-הסוהר, עם הנהלת שירות בתי-הסוהר, עם נציב שירות בתי-הסוהר.
משה גפני: אנחנו מבקרים אסירים.
משה גפני: אני חושב שצריך לחזק את העניין הזה.
משה גפני: אני לא רוצה להיכנס לפרטים.
משה גפני: אני מרגיש לא נוח עם הנושא.
משה גפני: אבל אני חושב שטובת העניין – זה לפעמים לא נוח לשירות בתי-הסוהר.
משה גפני: לפעמים בא חבר כנסת, זה לא משנה באיזה נושא, ועל מה.
משה גפני: הוא מעביר ביקורת.
משה גפני: הוא אומר לא טוב.
משה גפני: אבל זה מוסד שצריך להיות שקוף.
משה גפני: הוא צריך להיות גלוי לכולם.
משה גפני: בסופו של דבר, זה טובת - - - אני נמצא 23 שנה בכנסת.
משה גפני: ואני אומר לך, אדוני הנציב: שיתוף הפעולה בין הנציבים לדורותיהם, לבין חברי הכנסת היה תמיד לברכה.
משה גפני: לפעמים היתה ביקורת.
משה גפני: לפעמים היה זה.
משה גפני: לא יודע, אתם צריכים לבדוק למה יש כאלה שחושבים היום לא כך.
משה גפני: וזה צריך להשתנות, אין סיבה שלא.
משה גפני: מדובר באנשים טובים.
משה גפני: שירות בתי-הסוהר הוא גוף טוב.
משה גפני: הנציב הוא איש טוב.
משה גפני: אני לא יודע למה קורה הדבר הזה.
משה גפני: זה צריך להשתנות, לפי דעתי.
משה גפני: אני מקבל את העמדה שהתקבלה כאן.
משה גפני: גם לברך אותך על הנושא הזה של להיות יותר פתוח לאסירים.
משה גפני: לנסות ללכת על המתווה הזה של שיקום, ולא על המתווה הביטחוני.
משה גפני: אני מסכים לחלוטין, אם זה אכן נכון.
משה גפני: היום אני פחות עוקב אחרי זה.
משה גפני: אני לא יודע למה יש לי.
משה גפני: אין לי הסבר למה אני לא יודע.
משה גפני: וחוץ מהעניין הזה צריך לחשוב על האווירה החדשנית.
דוד אזולאי: אני אחזיר אותך לוועדת הפנים והגנת הסביבה.
משה גפני: זה לא בגלל ועדת הפנים והגנת הסביבה, תאמין לי.
משה גפני: אני רוצה להיות בעניין.
משה גפני: אני יודע שכתוצאה מחקיקות רבות שאנחנו - - -
גאלב מג'אדלה: אתה יודע שביקור אסיר זו מצווה.
משה גפני: לא יודע, יש כאלה שלא נותנים לי תמיד לעשות מצוות.
גאלב מג'אדלה: כי אתה כל היום - - - מצוות.
מיכאל מחפוד: מתיר אסורים זו לא מצווה?
מיכאל מחפוד: מתיר אסורים.
משה גפני: ועוד איזו מצווה.
משה גפני: אני הייתי בבתי-הסוהר – חבר הכנסת דוד אזולאי יודע.
משה גפני: אני הייתי בבתי-הסוהר באופן קבוע.
משה גפני: מה זה, האסירים היו יודעים שאני מגיע.
מיכאל מחפוד: צריך לקוות שהמגמה תשתנה.
משה גפני: אין ויכוח בעניין הזה.
משה גפני: אנחנו כולנו, ליד השולחן הזה, מסכימים.
דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אתה מעורר עכשיו את הסקרנות שלי: מעניין אותי לדעת למה הפסקת עם זה?
משה גפני: בסדר, אני אגיד לך.
משה גפני: החלק הזה של שיתוף הפעולה בין המחוקק שיוצר את מערכת החקיקה שעל-פיה אתם פועלים, לבין המערכת שהיא מערכת טובה.
משה גפני: אני יודע שהיא מערכת טובה.
משה גפני: צריך להדק את שיתוף הפעולה הזה.
משה גפני: אסור להשאיר אותו במצב הזה.
משה גפני: אני, מהניסיון שלי – התחלתי להגיד – 23 שנה, המערכת הזאת היתה מערכת טובה.
משה גפני: היא היתה לברכה לנציבות, גם אם לפעמים היו חריקות.
משה גפני: אבל גם אם לפעמים היה מצב, אתה יודע: אתה בא ורואה שאסיר לא מקבל יחס כמו שצריך; שהסוהר לא בדיוק היה אותו דבר.
משה גפני: אנחנו מדברים על מערכת ענקית.
משה גפני: מערכת שיכולים להיות בה פגמים, וצריך לתקן אותם.
משה גפני: אני מבקש שהשאלות שנשאלו כאן לגבי הנושא, גם של השינוי, להגיע לאיזה דברים - - -.
משה גפני: אדם נמצא בבית-הסוהר.
משה גפני: הוא נמצא בגלל הנושא של עבירת תנועה – לחפש דרכים חדשניות, שיכול להיות שזה דורש שינוי חקיקה, או החלטת ממשלה.
משה גפני: לבוא עם אווירה שונה.
משה גפני: עם דרך שונה.
משה גפני: לגבי השאלות שנשאלו כאן, אדוני הנציב, אם אתה תוכל לתת לנו תשובה מסודרת בכתב לגבי כל הדברים האלה, שלא נצטרך לשאול שאלות מחדש.
משה גפני: אני מודה לך על הסקירה.
משה גפני: אני מודה על ההשתתפות.