GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי פורת: דבר אחד ברור, בלי לפתור את הבעיות האמיתיות של רשות השידור, הריטואל הזה יישמע בכל שנה מחדש.
אורי פורת: כדי שלא תהיינה אי הבנות, הבעיות העיקריות של רשות השידור הן: א.
אורי פורת: עודף כוח אדם.
אורי פורת: ב.
אורי פורת: הסכמי עבודה בלתי אפשריים.
יורם חטיב: מה עם ניהול כושל לפי דוח ורדי?
אורי פורת: עד כמה שידוע לי, אף אחד מהגורמים המוסמכים לא התייחס אל דוח ורדי ברצינות.
יורם חטיב: ככה זה נראה.
אורי פורת: יש עשרות דוחות שנכתבו על רשות השידור מאז שהיא קיימת, אין אף דוח אחד שדומה לשני, הראייה היא, שאף אחד מהדוחות האלה לא אומץ עד היום.
אורי פורת: האמת היא לא בדוחות, האמת היא בעובדות, והעובדה היא, שחוק רשות השידור לא שונה ולא תוקן, 35 שנה מיום שהוא חוקק הוא לא התאים לתפקידו והשינויים שחלו ב-35 השנה האלה לא התאימו את החוק.
אורי פורת: עד היום לא נעשה שום שינוי לא בנושא של כוח אדם ולא בנושא של הסכמי עבודה, שכבר למעלה מ-20 שנה הם לא מתאימים לחלוטין לצרכים של השידור, איפה שצריך שלושה אנשים יש חמישה או שישה, איפה שצריך רכב אחד יש שניים או שלושה.
אפי אושעיה: אבל מישהו קיבל אותם לעבודה, הם לא באו לבד.
אורי פורת: זה נכון, אבל כל האנשים האלה התאספו שכבה על גבי שכבה.
אורי פורת: על פי החוק הם עובדי מדינה ואי אפשר לפטר אותם.
שלום שמחון: יש כאן מכתב שנשלח לחבר הכנסת אלי גולדשמיט, מהבנק הבינלאומי הראשון לישראל ובו כתוב כלהלן: "על פי החלטת ועדת הכספים של הכנסת מיום 4 ביולי 1995, שבהתאם לאישורי שר האוצר שנתקבלו מעת לעת, הוענקו על ידינו לרשות השידור הלוואות למימון פרוייקט קריית רשות השידור, מתחום שערי צדק ירושלים.
שלום שמחון: אנו מביאים לידיעתך כיושב ראש ועדת הכספים של הכנסת, ובאמצעותך לכלל חברי ועדת הכספים, כי מזה מספר חודשים מפגרת רשות השידור בתשלום חובותיה לבנק.
שלום שמחון: יתרת החוב בפיגור כולל ריבית פיגורים עד יום מכתבנו עומדת על 6 מיליון ו-698 אלף שקלים חדשים.
שלום שמחון: מאחר ופניותינו לרשות לכיסוי הפיגור לא נענינו, אנו שוקלים לממש הבטוחות שבידינו לשם כיסוי החוב".
יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב ראש, אני מציע שנעשה סדר בדברים.
יוסף יצחק פריצקי: הסדר שנעשה בדיון הזה, אם יותר לי להציע, אני חושב שאנחנו צריכים לדבר איך אנחנו רואים את רשות השידור ומה אנחנו רוצים שיהיה בבחינת השידור הציבורי.
יוסף יצחק פריצקי: לפני שנדבר על התכנים, בעיון חטוף בתקציב, נראה לי שהוא לא תואם את הדעה הכללית הרווחת של חברי הוועדה.
יוסף יצחק פריצקי: לאחר מכן אני מציע שנבדוק, מה התחייבו לנו ומה ביצעו.
יוסף יצחק פריצקי: היועצת הכלכלית של הוועדה יכולה לעשות את זה ולתת לנו דוח על כך.
ויצמן שירי: אני מקבל את הדברים של חבר הכנסת פריצקי, אני רק רוצה לשנות את סדר הדברים.
ויצמן שירי: לא היה כדבר הזה, שמוסד ציבורי לאחר כל כך הרבה ישיבות, הביא התחייבות לא רק של ההנהלה אלא גם של הוועד המנהל, הביאו לנו התחייבות בכתובים ולא עמדו בהתחייבות.
ויצמן שירי: ומכיוון שלא עמדו בהתחייבות, אנחנו צריכים לדון מה משמעות ההתחייבות ואי עמידה בהתחייבות.
ויצמן שירי: זה לא דוח מעקב.
ויצמן שירי: לא צריך להיות מעקב מכיוון שלא נעשה דבר.
ויצמן שירי: ביקשתי את הפרוטוקולים של הדיונים הקודמים ואני מרגיש מבויש, מנכ"ל רשות השידור הגיע יחד עם כל הצוות שלו לבאר שבע וביקש סליחה מתושבי הנגב מכיוון שמעל 60% משטח מדינת ישראל לא מסוקר, אבל מאז לא נעשה דבר.
ויצמן שירי: היות שמאז ועד היום לא יכולתי לעשות דבר בעניין, אמרתי שאחכה לרגע המתאים.
ויצמן שירי: לכן אני מציע להתייחס לדברים שהם התחייבו כי אם אז הם התחייבו ולא קיימו עד היום, אני אומר, אין שום סיבה להאמין להם, ועד הטכנאים נשאר אותו ועד ובעוד שנה נחזור לאותו ריטואל, מה שלא נעשה עד עכשיו גם לא ייעשה בעתיד.
נחום לנגנטל: אני מאחל למנכ"ל רשות השידור בריאות ואריכות ימים.
נחום לנגנטל: פניתי אליו לפני כמה חודשים אך לדאבוני הוא לא הסכים לקבל את השיחות ממני.
נחום לנגנטל: פניתי הלוך ושוב עד שמזכירתך אמרה לי, שאבין לבד שאם אתה לא חוזר אליי, כלומר אתה לא רוצה לחזור אליי, ואם כך, אין לי ברירה ואני נאלץ לומר את מה שיש לי לומר לפני כולם.
נחום לנגנטל: ראשית, אני לא מוכן שתטילו את שק החבטות במשרד האוצר.
נחום לנגנטל: החדר הזה סובל די מאנשים שמגיעים לכאן ומסבירים לנו שהאוצר לא בסדר.
נחום לנגנטל: אני מכיר את אנשי האוצר, כשהם לא בסדר, אנחנו תוקפים אותם, אבל כשהם בסדר והאשמה היא במישהו אחר, אני לא מציע לאף אחד פה להכות על חטא בחזית של מישהו אחר.
נחום לנגנטל: יש הרבה דברים שלא קשורים לאוצר אל שלא נעשו על ידי רשות השידור.
נחום לנגנטל: אני אומר כמו שאמר חברי , חבר הכנסת שירי ויצמן, לא עשיתם כלום ממה שהתחייבתם כאן בוועדה, הרי כולנו הסכמנו עד כמה חשוב השידור הציבורי, התנגדנו לאגרה אבל אמרנו, תגבו אגרה, העיקר שתהיו שירות ציבורי, היו הצעות חוק שכמעט ביטלו את האגרה, אבל עזרנו לטרפד אותן על מנת שכן יהיה שידור ציבורי, אבל לא עשיתם מאומה בעניין.
נחום לנגנטל: אתם חושבים, ואולי בצדק, שיש כאן קבוצה של אנשים טמבלים שיאשרו לכם שוב את התקציב.
נחום לנגנטל: מאחר וגם אני פעם עסקתי במקצוע של "למרוח" ולחשוב שהצד השני לא כל כך מבין עניין ואנסה לעבוד על אשראי קצר, למדתי מהר מאוד שאנשים הם לא פסיכים פעמיים.
נחום לנגנטל: סליחה שאני נוקט במילים לא פרלמנטריות, אבל הפעם אני לא מדבר מהמוח, אני מציע לעצמי ולחבריי, לא עוד.
נחום לנגנטל: גם אם יהיה מצב שבו תיסגר רשות השידור לתקופה מסוימת, בואו לא ניבהל.
שלום שמחון: מה משמעות הצעתך?
נחום לנגנטל: אני יכול לדבר על היוצרים, שסתם הבטחנו להם שניתן להם, אבל שום דבר לא נעשה בשנה שעברה ועל פי התקציב שמונח כאן גם לא ייעשה יותר.
נחום לנגנטל: חבר הכנסת שירי ויצמן, אני מבטיח לך שבפריפריה יהיו סיורים נוספים כמו כל ההבטחות שיקום רדיו דתי יקום, הוא נכלל בתקציב השנה שעברה, לא נעשה דבר.
נחום לנגנטל: אדוני היושב ראש, אני מציע להפסיק את הדיון כעת, אין טעם להמשיך לדון כאשר יש לי בעיה של אמון כלפי המערכת, זו לא בעיה של יכולת ביצוע, זו בעיה של אמון, זו בעיה הרבה יותר פרלמנטרית.
נחום לנגנטל: אדוני, קח בחזרה את מה שהבאת לנו, קרא את הפרוטוקולים, תבדוק מה צריך לעשות, בכל רגע שתרגישו שאתם מסוגלים להתמודד עם הדיון ועם דוח הביצוע ועם מה שאנחנו מבקשים כאן, תבואו לכאן בחזרה.
נחום לנגנטל: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, תרצה בעוד שלושה ימים, בעוד שבוע, מתי שתרצה להתכנס, נסכים, אבל אחרי שנראה דברים בשטח.
יצחק כהן: אני רוצה לברך את נחמן שי, שיצליח בתפקידו, נעזור לך להצליח, אבל תעזור לנו לעזור לך.
יצחק כהן: אני גם חושב שצריך להפסיק את הדיון עם כל הליקויים שיש כאן, בלי דוחות ביצוע ובלי מאזנים, החברים לא יוכלו לדעת מה באמת נעשה, זה מעין מסך שלא רואים עליו דבר, הדיון לא רציני, גם כך הוא טעון מאוד.
יצחק כהן: אדוני היושב ראש, אני מציע להפסיק את הדיון כרגע, להגיע לכאן עם נתונים מסודרים ורק אז אפשר יהיה לקיים את הדיון מחדש.
צבי הנדל: אני מסכים עם הדברים שנאמרו ולכן אני לא רוצה לחזור על הדברים, אני רוצה להוסיף רק נקודה נוספת מזווית ראייה של מחשבה יצירתית שהייתי מצפה בשירות ציבורי בעניין השידור הערבי גם ברדיו וגם בטלוויזיה.
צבי הנדל: אני חושב שאנחנו נמצאים במצב של הסתה פרועה מאין כמוה בשידורים הערביים של הרשות הפלסטינית ואין משקל מניח את הראוי לכאלה שלא רוצים להיות מוסתים, לא כל הערבים רוצחים ולא כולם שונאים, יש גם כאלה שרוצים לשמוע משהו אחר.
אפי אושעיה: מה אתה רוצה להיות פרשן טלוויזיה?
צבי הנדל: אני רוצה שימותו פחות יהודים בארץ הזאת.
אפי אושעיה: גם אני רוצה זאת.
צבי הנדל: לכן לפני שמפסיקים את הדיון הזה, אני מבקש שגם בנושא הזה יעשו שיעורי בית.
צבי הנדל: אני מציע כמו קודמיי להפסיק את הדיון.
אפי אושעיה: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר, שיש לנו הזדמנות אחרונה להציל את השידור הציבורי במדינת ישראל.
אפי אושעיה: לצערי הרב, היכולת שלנו לאשר את האגרה, כן או לא, תביא לכך שיהיה שידור ציבורי או שלא יהיה שידור ציבורי במדינת ישראל.
אפי אושעיה: אם היום אנחנו נאשר את האגרה כפי שהיא ואת התקציב כמו שהוא, אנחנו מחסלים את השידור הציבורי במדינת ישראל.
אפי אושעיה: כולנו יודעים, שבסוף השנה הנוכחית תקום חברת החדשות, הדגל של השידור הציבורי היום הם שידורי החדשות.
אפי אושעיה: אני לא רוצה להמשיך ולדבר על ערוצי הטלוויזיה הנוספים, הערוצים הקהילתיים והתחרות לשידור הציבורי שתלך ותגדל.
אפי אושעיה: אם במערכת הזאת לא תהיה התייעלות אמיתית, היא תגווע.
אפי אושעיה: לכן, אני מצטרף לעמדת חבריי ומציע שלא נדון באישור האגרה והתקציב כפי שמונחים לפנינו כרגע, אני מציע, שהרשות תכין שיעורי בית, אנחנו נצטרך לתרום את חלקינו בלחץ על משרד האוצר כי צריך להבין, למרות שהאשמה לא במשרד האוצר, אבל אין תוכנית הבראה בלי מקור מימון.
אפי אושעיה: בלי כסף העובדים לא ילכו הביתה, על מנת לייעל את המערכת, צריך לתת לפורשים פיצוי נאות על עבודתם.
אפי אושעיה: צריך לשלב את הכוחות יחד, גם של משרד האוצר וגם של רשות השידור.
אבשלום וילן: אני רוצה להתחיל בדברי שבח, עברתי במהירות על חוברת התקציב, אני מוכרח לומר, שכמה הערות שנשמעו לפני שנה, אני רואה שהן מופיעות בספר התקציב, למשל, תקציב הרזרבה, כמו כן ערוץ 3.
אבשלום וילן: אני רואה שכמה הערות שלנו כן נשמעו.
אבשלום וילן: אבל לא יעזור דבר, אני רואה שיא כוח אדם, גם בטלוויזיה וגם ברדיו, אין ערוץ מסחרי אחד שעובד עם חצי מכמות כוח האדם הזאת.
אבשלום וילן: זו תוצאה של הסדרים היסטוריים, אמרנו כאן בישיבות הקודמות, אף אחד לא רוצה לזרוק לרחוב עם פנסיה מעליבה אנשים שעבדו שנים רבות בשירות הציבור.
אבשלום וילן: אני מאוד מצטער, כמו חבריי, אני לא חושב שוועדת הכספים של הכנסת יכולה לקבל חוברת כזאת ולאשר אותה מתוך ידיעה שאפשר "לצפצף עלינו".
אבשלום וילן: הפוליטיקה הישראלית הופכת להיות חסרת אחריות ואני לא מתכוון להשתתף בחגיגה הזאת ומתוך אחריות, אדוני היושב ראש, אני מציע לך להחליט, שאנחנו נותנים חודש ימים לרשות השידור ולאוצר מדינת ישראל להביא את תוכנית ההבראה שדיברנו עליה, בלעדי זה, אין אישור לתוכנית.
אבשלום וילן: פעם אחת נתחיל להיות רציניים.
יואל נוה: אני רוצה להתייחס למה שנאמר לגבי חלקו של משרד האוצר בנושא.
יואל נוה: ראשית אני רוצה לומר, אנחנו לא מתערבים בנושא התכנים, צריך להבין זאת, אישור התקציב שלנו לא מתייחס לחלוטין לתכני השידור, זה לא מענייננו, אסור שאנחנו נתערב בזה.
יואל נוה: אני רוצה לומר לחברי הוועדה, שבמהלך תהליך אישור תקציב רשות השידור בממשלה התברר לנו, שהכנסותיה של רשות השידור עלו על התקציב ב-75 מיליון שקל, מהם 50 מיליון שקל חרגה רשות השידור מהיקף ההוצאה המאושר לה בתקציב, מבלי שקיבלה לכך את האישורים לא של הממשלה ולא של ועדת הכספים.
יואל נוה: לפי הבנתנו וכמו שהוצג לממשלה, נותר עודף של 25 מיליון שקל בתקציב רשות השידור לשנת 2000.
יואל נוה: אני רוצה לומר, שאנחנו טענו בוועדה גם בשנה שעברה, שלא מתפקידנו להביא תוכנית הבראה לרשות השידור, אנחנו יכולים לדון על פי הסמכויות הניתנות לנו ובעיקר לממונה על השכר בנושאים שקשורים לצורך תנאי פרישה ולאשר הסדרים והסכמים, אבל מי שצריך להביא תוכנית הבראה, להוליך תוכנית הבראה, לבצע תוכנית הבראה, הם הגופים של רשות השידור שלהם הסמכות.
יואל נוה: אם צריך להפריש עובדים, בסופו של דבר, התהליך נעשה ברשות השידור על ידי הנהלת רשות השידור ובאישור הוועד המנהל של רשות השידור.
יוסף יצחק פריצקי: יש לך מאזן של רשות השידור?
יואל נוה: אין.
יואל נוה: לגבי נושא ההבראה, היו שאלות, הוצגה תוכנית אחת שהביאה בזמנו רשות השידור, תוכנית שעוצבה על ידי שלום גרניט, יש לה עלויות גבוהות מאוד.
יואל נוה: לטענת רשות השידור, משרד האוצר או תקציב המדינה או משלם המסים הוא זה שצריך לשאת בכל העלויות הללו.
יואל נוה: אנחנו לא הסכמנו לתוכנית הזאת מעולם, אבל יחד עם זאת, נעשה מעשה - - -
שלום שמחון: כמה עולה התוכנית הזאת?
יואל נוה: 400-500 מיליון שקל אקטוארי.
אבשלום וילן: כמה שנים אקטוארי?
יואל נוה: זה תלוי, זה יכול להתפרס על הרבה מאוד זמן.
יואל נוה: יחד עם זאת צריך לזכור, שגם על פי טענת רשות השידור, הפרשתם של העובדים יוצרת חיסכון בתקציב השוטף של רשות השידור, כך שבסופו של דבר, הרשות אמורה לחסוך בתקציבה סכומים ניכרים כתוצאה מפרישתם של עובדים.
אבשלום וילן: ואם נחשב את זה אקטוארי, למה נגיע, לערך נוכחי נקי?
יואל נוה: צריך לזכור, שבמהלך הדיונים שהתקיימו עם הנהלת רשות השידור, כמו שאמר לנו המנכ"ל, יש תנאי פרישה שאושרו שהם תנאי פרישה משופרים, הם לא פוגעים בתוכנית גרניט בהיבט של תיקון בסיס השכר שמשפיע בין השאר על שכרם של גמלאים שכבר פרשו מרשות השידור, ששיפור שכרם בנקודת הזמן הזאת לא יעלה ולא יוריד לעניין הבראת רשות השידור כלפי העתיד, אבל יעלה סכום וממון רב.
יואל נוה: תנאי הפרישה הללו אושרו על ידי הממונה על השכר והוצגו לרשות השידור.
אפי אושעיה: אתם מבינים שבתחרות הקיימת, העובדים הללו לא יכולים להיות כמו עובדים במערכות ממשלתיות אחרות.
יואל נוה: הם לא אמורים להיות עובדים במערכות ממשלתיות אחרות.
אפי אושעיה: יישארו רק עובדים סוג ג' ברשות השידור, כולם ילכו לתחנות האחרות.
יואל נוה: לרשות השידור יש גם פתרונות להעסקת עובדים - - -
12961: זאת לא תוכנית כבקשתך, לא מדובר בכל מי שרוצה לפרוש, מדובר באנשים שהרשות רוצה להפריש אותם.
יואל נוה: מדובר באנשים שהרשות רוצה שיפרשו.
יואל נוה: התחרות ברשות השידור לא התחילה אתמול ונעשו הסדרים בעבר כדי לשמר כוחות מסוימים שהרשות רוצה בהם, או מבחוץ או מבפנים, בהסכמים.
יואל נוה: אנחנו לא נכנסים לניהול רשות השידור ואת זה צריך להבין.
יואל נוה: אני רק רוצה לומר, שבהקשר הזה לרשות השידור היו עודפי תקציב, לצערי הרב לא נעשה בהם שימוש בהקשר של תוכניות הבראה או פרישה או הסדרי פרישה.
נחום לנגנטל: הכל הלך לצריכה?
יוסף יצחק פריצקי: תן לי לראות מאזן, אולי בבנק נמצאים 50 מיליון שקל.
יואל נוה: 50 מיליון שקל הוצאו במסגרת התקציב השוטף ועוד 25 מיליון שקלים – על פי הנתונים שנמסרו לנו – נשארו כעודף בתקציב השנה.
יואל נוה: אני אומר שוב, צריך לזכור שמי שמוליך את תוכנית ההבראה בכל גוף הוא לא משרד האוצר אלא הנהלת הגוף, היא צריכה לגבש את תוכנית ההבראה, היא צריכה להחליט מה היעדים של תוכנית ההבראה, היא צריכה לסמן את העובדים שיוצאים והיא צריכה לבצע אותה.
שלום שמחון: די ברור שיש לנו קושי להמשיך בדיון במצב הנוכחי.
שלום שמחון: אני רוצה להציע לחברי הוועדה, שנקים ועדת משנה אד-הוק לנושא רשות השידור.
שלום שמחון: אני רוצה להציע הרכב שיגבש את המשך הדיון בוועדת הכספים, כולל כל הנושאים שעלו פה, על מנת שנוכל להמשיך הלאה.
שלום שמחון: אני מציע את חבר הכנסת נחום לנגנטל, כיושב ראש ועדת המשנה, וחברים בה חברי הכנסת: יצחק כהן, מוסי רז, יוסף פריצקי ומאיר פרוש.
שלום שמחון: לא נוכל לחזור על הדיונים שהתקיימו בשנתיים הקודמות, צריך להגיע לדיון מעמיק, דיון שנוכל לסכם אותו בהבנות בין רשות השידור לבין הגופים האחרים.
שלום שמחון: לכן חברי ועדת המשנה יצטרכו להתגייס לעניין באופן מיידי על מנת שלא נצטרך לדחות את העניין, מדובר גם בעניין ההלוואה, גם בהמשך התקציב השוטף של רשות השידור ובעניינים שעומדים על סדר היום.
שלום שמחון: השאלה שנשאלת כרגע, האם יש טעם בשמיעת המשלחות או שנסגור את הדיון בעניין?
שלום שמחון: בכל מקרה המשלחות יצטרכו להשמיע את דברן.
אבשלום וילן: אני חושב שצריך לשמוע את המשלחות, דיברנו על בעיית ההפקה המקורית, צריך להעלות אותה, המשלחות נמצאות כבר כאן וצריך לתת להן לדבר.
נחום לנגנטל: אני חושב שאם באו לכאן משלחות מכובדות מכל קצוות הארץ, צריך לשמוע אותן, אבל הן צריכות לדעת שהן לא תשמענה פעם נוספת.
יוסף יצחק פריצקי: אני מציע שקודם אנחנו נשב בעניין, נבוא עם מסקנות, ולאחר מכן נשמע את המשלחות.
יוסף יצחק פריצקי: זה יותר נכון ויותר ראוי, אפשר לשמוע גם עכשיו, אבל לדעתי זה מים מתחת לאדמה.
אפי אושעיה: הם רוצים תוצאות ולא כבוד.
אפי אושעיה: אני פונה לכל המוזמנים, הרי אתם רוצים להיות מעשיים, ועדת המשנה תשב תדון ותזמין אתכם בהמשך.
אבי מוגרבי: לפני שמתפזרים אני רוצה להעיר הערה אחת, התקציב שהוגש לוועדה הוא איננו חוקי, בחוק רשות השידור אמורים לצאת 30% מתקציבי ההפקה החוצה ועל פי התקציב הזה זה לא כך, זה לא חוקי, אי אפשר לאשר תקציב לא חוקי.
שלום שמחון: אני מודה לכם, אנחנו נזמן אתכם לישיבת ועדת המשנה.
שלום שמחון: חברים, אני מתכבד לחדש את ישיבת ועדת הכספים, שני נושאים נוספים עומדים על סדר היום, נתחיל בנושא קצר, אישור עמותות לפי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.
סמדר אלחנני: סיכום של ועדת המשנה לעמותות שהתכנסה אתמול, בין יתר הדברים היא גם דנה בעיכוב שלא אישרה שתי עמותות ואתמול הסתדרו העניינים ואני מבקשת את אישור ועדת הכספים.
העמותות הן כלהלן: עמותת "נוות ישראל", מספרה 580049666 ומטרתה חינוך, הקמת בתי חינוך, מוסדות תורה וישיבות.
העמותות הן כלהלן: הוועדה לא אישרה אותה מכיוון שבראשה עמד חבר הכנסת נסים זאב, והוועדה אמרה שאין זה נאה.
העמותות הן כלהלן: למען הסר כל צל של ספק, חבר הכנסת נסים זאב כתב מכתב לרשם העמותות ולסגן נציב מס הכנסה לענייני עמותות, הוא התפטר מתפקידו ואיננו יותר יושב ראש העמותה ולפיכך קיבלה העמותה אישור לצורך זיכוי ממס הכנסה לתרומות.
העמותות הן כלהלן: עמותת "ידידי קרן פולברייט ישראל", מספרה 580304566, לגביה, בישיבה האחרונה שקיימה הוועדה לא המוצא אישור ניהול תקין.
העמותות הן כלהלן: בינתיים נמסר לוועדה אישור ניהול תקין, אומנם זמני שיפוג במאי 2001, אבל בינתיים היא קיבלה אישור והתורמים לה זכאים לזיכוי ממס הכנסה.
שלום שמחון: אני מעמיד להצבעה את אישורן של שתי העמותות "נוות ישראל" ו"ידידי קרן פולברייט ישראל", ניתן להצביע.
שלום שמחון: בעד – 3 נגד – אין נמנעים – אין אישור העמותות נתקבל.
שלום שמחון: הוועדה אישרה את הצעת ועדת המשנה לעמותות ובזה אישרה את העמותות "נוות ישראל ו"ידידי קרן פולברייט ישראל".
שלום שמחון: חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 12) (הזכאים לתגמול – הרחבת תחולה) (של חברי הכנסת אברהם הירשזון וענת מאור)
אברהם הירשזון: על פי הצעתך בישיבה הקודמת, המלצת שנגיע להבנה בינינו לבין האוצר, התקיימה אתמול ישיבה בין נציגי האוצר לביני ובין חבריי שהולכים אתי בדרך הארוכה וכמובן חברת הכנסת ענת מאור, הגענו להבנות בנושא הזה.
אברהם הירשזון: יושבים כאן שני עורכי הדין, יש לנו את הנוסח המתוקן והשלם.
שלום שמחון: אני מבין שמשרד האוצר מתנגד לחוק.
גיא קריגר: אני מבקש להסביר מדוע.
אברהם הירשזון: אתמול בישיבה אמרתי לנציגי האוצר, הרי אם אנחנו מגיעים להבנה בנושא הזה, מדוע שתתנגדו, שגם הממשלה תפעל בעד החוק הזה.
אברהם הירשזון: אמרתי עוד, שלהערכתי אני חושב, שרוב חברי הכנסת יצביעו בעד החוק הזה וביקשתי שגם הממשלה תהיה בעד.
אברהם הירשזון: הייתה התנגדות, עורך דין גיא קריגר קיבל את בקשתי ואמר שישאל את שר האוצר.
אברהם הירשזון: אני מבין שנכון לעכשיו קיימת התנגדות.
אנה שניידר: אני רוצה להבהיר, שהנוסח שחילקתי לכם כרגע הוא נוסח שהוכן לקראת 19 בדצמבר, אלה ההערות של משרד המשפטים.
אנה שניידר: כעת אני מבינה שהוא לא רלבנטי כי יש נוסח חדש שאני לא ראיתי אותו, אני מציעה שנביא אותו לדיון בוועדה, אבל הוא לא בידי.
גיא קריגר: הנוסח אינו מלא, הוא גובש בישיבה שנערכה אתמול, זה אמור להיות החוק כולו כאשר הפסקה הלא ממוספרת אמורה להיות תוספת להגדרה הקיימת של נכה, שבעצם מכניסה לתוך הגדרת נכה את מי שלא הוכר כנכה רק בגלל שהוא שהה ב-1.1.47 על אדמת גרמניה – שזו הייתה כוונת המציעים – וזה בלבד שהוא לא מקבל פיצוי בגלל נכותו או פיצוי שנקרא קרן סעיף 2, ואז כמובן אין מקום להכניסו בתוך מסגרת החוק.
גיא קריגר: סעיפים קטנים (א) ו-(ב) צריכים להיות ממוספרים כסעיף 2 וזה סעיף התחילה, שאומר, שתחילתו של החוק היא ביום הראשון לחודש שלאחר פרסומו, אבל לא ישולם תגמול ולא יינתנו הטבות אחרות לפי החוק העיקרי, חוק נכי רדיפות הנאצים למי שהוכר כנכה, על סמך ההגדרה החדשה, דהיינו, מי ששהה על אדמת גרמניה ביום 1.1.47, אלא מהיום שהגיש תביעה לפי החוק העיקרי.
גיא קריגר: כלומר, אם הוא מגיש תביעה מאוחר יותר ממועד התחילה, הוא יהיה זכאי מאוחר יותר ממועד התחילה.
גיא קריגר: אבל – זו אחת ההסכמות שהגענו אליהן אתמול – אם הוגשה תביעה כזאת בעבר, אזי תוכר הזכאות שלו מיום הגשת התביעה, בלבד שיום הגשת התביעה לא היה לפני 1.1.2000.
גיא קריגר: דהיינו, אף אחד לא יקבל רטרואקטיבי לפני 1.1.2000, מי שהגיש בקשה לפני 1.1.2000 יקבל רטרואקטיבי מיום 1.1.2000, מי שהגיש בקשה מאוחר מזה, יקבל מהיום שבו הגיש את הבקשה גם אם זה לפני יום התחילה, מי שמגיש אחרי יום התחילה, מועד הזכאות שלו יתחיל לפי היום שבו הגיש את הבקשה.
גיא קריגר: למעט עניין הרטרואקטיביות, זה די דומה להסדרים שהיו בחוק נכי רדיפות הנאצים בתיקון שפתח אותו להגשת תביעות חדשות ב-1998 ובתיקון שהתקבל ממש לאחרונה לחוק נכי מלחמה בנאצים, שגם הוא נפתח ללא מגבלת זמן בהגשת תביעות.
גיא קריגר: העיקרון של מועד תחילתו של החוק או מועד הגשת הבקשה, לפי המאוחר, הוא עיקרון שקיים גם בשני החוקים האלה.
גיא קריגר: כאן יש גם את האלמנט הרטרואקטיבי.
שלום שמחון: אני מבין שמשרד האוצר לא מסכים לנוסח הנוכחי.
גיא קריגר: אני אגדיר זאת כך, אנחנו לא מסכימים לעיקרון שבחוק הזה, אני חושבים שהחוק הזה ככלל לא צריך להיעשות - - -
שלום שמחון: אבל אם הוא יעבור?
גיא קריגר: אנחנו חושבים שהנוסח הנוכחי, זה שמונח כרגע בפני היועצת המשפטית, אנה שניידר, הוא נוסח עדיף.
ענת מאור: אני חוזרת על הפנייה של חבר הכנסת הירשזון למשרד האוצר ולתמוך בחוק.
ענת מאור: הערה שנייה, צריך להבין שהוויתור על הרטרואקטיביות זו הייתה פשרה מהצד שלנו, פשרה מאוד גדולה.
ענת מאור: ישנם מאות או אלפים, שבעקבות המתנה לחקיקה, הם לא הגישו את התביעה ואנחנו מכירים אותם.
ענת מאור: הערה נוספת לגבי הניסוח, מאחר והיועצת המשפטית רואה את הנוסח רק עכשיו, יכול להיות שיצטרכו להיות שינויים על פי המלצתה של היועצת המשפטית.
אנה שניידר: אנחנו נעשה זאת כעת.
אנה שניידר: אנחנו מדברים בתיקון לחוק נכי רדיפות הנאצים ובתיקון להגדרת נכה שבסעיף 1 לחוק.
אנה שניידר: ההגדרה של נכה היום בחוק אומרת כך: "נכה – אדם שלקה בנכות מחמת מחלה, החמרת מחלה או חבלה, ואשר אילולא הנאמר בהסכם בין מדינת ישראל לבין הרפובליקה הפדראלית של גרמניה מיום 10 בספטמבר 1952, ובמכתב מס' 1א' שבו, היה זכאי בגלל נכותו לתגמול, קצבה או פיצוי אחר מאת הרפובליקה הפדראלית של גרמניה".
אנה שניידר: זה קיים היום.
אנה שניידר: ההצעה היא להשאיר את ההגדרה הזאת ולסמן אותה כפסקה 1.
גיא קריגר: לא לסמן אותה כ-1, אלא בסופה להוסיף את הסייג.
אנה שניידר: בסדר, בסופה של הפסקה הזאת, להוסיף את הסייג שכרגע אקרא, שהובא לפנינו ממש ברגע זה – יכול להיות שאעשה תיקוני נוסח, אבל זה לא משנה כרגע – "על אף האמור לעיל, לא תימנע ההכרה באדם כנכה רק עקב שהותו על אדמת גרמניה ביום 1 בינואר 1947, ובלבד שלא קיבל ואינו מקבל תגמול, קצבה, או פיצוי ממקור אחר בגלל נכותו, ולא קיבל ואינו מקבל תשלום לפי ההסכם שנחתם בין שר האוצר הפדראלי של גרמניה ובידי ועדת התביעות החומריות של יהודים נגד גרמניה ביום 9 באוקטובר 1992".
אנה שניידר: ואז יבוא סעיף תחולה ותחילה שאומר: תחילתו של חוק זה ביום 1 בחודש שלאחר פרסומו.
אנה שניידר: ב.
אנה שניידר: לא ישולם תגמול ולא יינתנו הטבות אחרות על פי החוק העיקרי למי שהוכר כנכה ושהה על אדמת גרמניה ביום 1 בינואר 1947, אלא מיום שהגיש תביעה לפי החוק העיקרי ולא לפני יום 1 בינואר 2000.
אנה שניידר: כל זה טעון שיפוצים וניסוחים.
אנה שניידר: אם זה מוסכם עליכם, אתם מאשרים זאת לקריאה שנייה ושלישית, בכפוף לתיקוני נוסח שאעשה.
גיא קריגר: אנחנו מבקשים שיינתן לנו לנמק, אם נרצה להציג את עמדתנו המנומקת למה אנחנו חושבים שלא צריך לאשר לקריאה שנייה ושלישית.
שלום שמחון: אתה יכול להגיש הסתייגות.
אברהם הירשזון: אני מודיע לוועדה, אם הם מגישים הסתייגות, אני חוזר להצעה המקורית.
גיא קריגר: אנחנו לא מגישים הסתייגות.
יעקב ליצמן: אני רוצה להגיש הסתייגות.
אנה שניידר: אם כך, אתה מורה לי עכשיו להגיש הסתייגות לפי הנוסח הקודם.
גיא קריגר: אני מבקש לסיים את המשפט.
גיא קריגר: לא הייתה לנו כוונה להגיש הסתייגות מהנוסח הזה ולכן לא נגיש הסתייגות מהנוסח הזה, זה לא מוריד כהוא זה מההתנגדות העקרונית שלנו לחוק, וזה מוסכם וברור וידוע גם לחבר הכנסת הירשזון.
גיא קריגר: נתון נוסף שאנחנו חושבים שחשוב להגיד בפני חברי הכנסת הוא, שמה שהחוק הזה מוסיף בהשוואה לחוק הקודם, הוא גורע דברים אחרים – ואנחנו חושבים שטוב שהוא גורע אותם – אבל דבר אחד שהוא כן מוסיף, את האלמנט הרטרואקטיבי שלא היה קיים קודם, של לחזור אחורה עד לרצפה של 1.1.2000.
גיא קריגר: קשה לנו מאוד להעריך את העלות של זה כי זה תלוי בהרבה מאוד פקטורים כמו כמה בקשות כאלה מאלה שהוגשו הן בקשות רלבנטיות, באיזה כמות של בקשות מדובר.
גיא קריגר: אתמול נזרק איזשהו סכום גג שמדבר על תוספת של 200 מיליון שקל, אנחנו חושבים שהוא מופרז, החישוב שנעשה הוא, דובר על 4,000 בקשות של אנשים כאלה כפול 25 אלף שקלים בממוצע לשנה לנכה רדיפות נאצים, זו הזכאות הממוצעת על פי החוק.
גיא קריגר: אם כל אותן 4,000 בקשות תזכינה לתגמול רטרואקטיבי של שנה אחורה, אזי היה מדובר על 100 מיליון שקל, ברור שלא מדובר על כל 4,000 הבקשות.
מאיר פרוש: הנימוק שלך הוא על מנת לשכנע אותנו?
גיא קריגר: כדי שיהיה לכם נתון נוסף מול העיניים.
גיא קריגר: על מנת להיות הגון אני אומר, ש-100 מיליון זה מספר מופרז כלפי מעלה, זה נמוך יותר, בכל מקרה, ברור שמדובר בעשרות מיליוני שקלים, קשה לנו לנקוב כרגע במספר מדויק, וזה מוסיף על העלות הקיימת של החוק, שכידוע, על פי הערכה שלנו היא כ-300 מיליון שקלים לשנה.
אברהם הירשזון: אדוני היושב ראש, הערה אחת למה שאמר נציג האוצר, אני בנושא הזה לא רואה רטרואקטיביות משום שגם אלי גולדשמידט, יושב ראש ועדת הכספים, וגם אנוכי, הסכמנו לעכב את הגשת החוק הזה על פי בקשתו של שר האוצר.
אברהם הירשזון: ובגלל שעיכבנו את הבקשה ונתנו לשר האוצר לבצע קודם את כל התהליכים עם גרמניה, החוק הזה התמשך.
אברהם הירשזון: 1.1.2000 שקבענו פה הוא על מנת להחזיר זאת למקוריות של החוק, שיכול היה לעבור ואנשים היו יכולים ליהנות כבר אז מהתגמול.
שלום שמחון: שמענו את עמדת משרד האוצר, אנחנו נביא את ההצעה למליאה כפי שהיא, בלי הסתייגויות.
שלום שמחון: אני רוצה לבקש מחבר הכנסת ליצמן, שיסיר את הסתייגויות על מנת שנוכל להצביע כולנו בעד.
יעקב ליצמן: אם שר האוצר יגיש הסתייגות במליאה, אני לא מסיר את הסתייגותי.
שלום שמחון: שר האוצר לא מגיש הסתייגות.
יעקב ליצמן: אני לא יודע, יש לי דוגמה מלפני שבועיים, שמשרד האוצר הצהיר שהוא לא מגיש הסתייגויות ושר האוצר הגיש הסתייגות.
גיא קריגר: אנחנו מצהירים כאן, שלא יוגשו הסתייגות של שר האוצר.
יעקב ליצמן: אם כך, אני מסיר את הסתייגותי.
שלום שמחון: חברים, אני רוצה להעמיד להצבעה את הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מספר 12), (הזכאים לתגמול – הרחבת תחולה), מי בעד ומי נגד.
שלום שמחון: בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 12) (הזכאים לתגמול – הרחבת תחולה), נתקבלה.
שלום שמחון: ברוב קולות, הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 12) (הזכאים לתגמול – הרחבת תחולה), נתקבלה והיא עוברת למליאה לקריאה שנייה ושלישית.
שלום שמחון: אני פותח את ישיבת הוועדה.
שלום שמחון: הנושא הוא הצעת החוק של חה"כ אבשלום וילן וחה"כ אברהם הירשזון על חוק שירות הקבע בצבא הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון – קצבאות לחיילי יחידות השדה) התש"ס-2000.
אבשלום וילן: יש פה מישהו מהאוצר?
יוסי גורדון: כן.
אבשלום וילן: אני כתבתי גם דברי הסבר להצעת החוק, ואמרתי אותם מעל בימת הכנסת, שיש פה איזשהו הסדר היסטורי, שבמובן מסויים הוא אנכרוניסטי.
אבשלום וילן: אני הצעתי הצעה בעקבות פנייה של כאלה ששירתו שנים בקבע והשתחררו, והסתבר שיש כאלה שיש להם תוספת קצבה מיוחדת בגין תפקידים מיוחדים, כמו טייסים, צנחנים, קומנדו ימי, צוללנים, מפקדי צוותות.
אבשלום וילן: יש לי רשימה שנקבעה בשנות החמישים, ובעצם מאז השתנתה כל המערכת, ויש פה מצב אבסורדי.
אבשלום וילן: יכולים להיות אנשים ששירתו שירות שדה קרבי פעיל לכל דבר, והפנסיה שלהם שונה מהמקבילים ששירתו ביחידות אחרות, בגלל שבשנות החמישים מישהו היה ברשימה ומישהו אחר לא.
אבשלום וילן: דיברו איתי אז גם אנשי האוצר, ואמרו לי שהדבר ההגיוני ביותר הוא לעשות את הדירוג במשכורות, וממילא אותו דירוג של המשכורות ירוץ גם אחרי זה בתנאי הפרישה, כמקובל בשוק.
אבשלום וילן: אמרתי שאדרבה ואדרבה, לדבר כזה אני לא יכול להתנגד.