GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני רוזן: בדקנו היטב חלופות שונות לפתרון של תוכנית המספור, ונמצא שהפתרון היחידי הפרקטי הוא הוספת ספרה, קודם כל בסלולרי, ויותר מאוחר גם במערכת הקווית.
דני רוזן: צריך להכין את המערכת של "בזק" לדבר הזה, וגם של המפעילים האחרים, אך עיקר ההוצאה פה נופלת על "בזק".
דני רוזן: מדובר על הוצאה של כמה עשרות אלפי שקלים מעל 100 מיליון שקל.
דני רוזן: אנחנו מחלקים לשנתיים את ההכרה בהוצאה.
דני רוזן: חלק יהיה בשנה הזו, בעדכון הזה, והחשבון הסופי יהיה בעדכון שנעשה בעוד שנה.
דני רוזן: צריך להכיר בהוצאה הזו.
דני רוזן: עוד דבר שצריך להכיר בו הוא ההוצאות הביטחוניות של "בזק".
דני רוזן: "בזק" נותנת שירותים בכל הארץ, ביישובים היהודים ביו"ש ועזה, כמו שהיא נותנת בתל אביב, ואם היא עושה מבצעי הנחות היא נותנת אותם בכפר דרום ממש כמו במרכז הארץ.
דני רוזן: היא נושאת בעומס כבד מאד בגין ההוצאות הביטחוניות האלה.
דני רוזן: הגענו למסקנה שחייבים להכיר בהן.
דני רוזן: עד נקודה – תעריפי הטלכרט.
דני רוזן: הטלכרט משמש היום את הציבור הנזקק יותר, בעיקר פועלים זרים, נוער במוסדות חינוך מסוימים, וכן הלאה.
דני רוזן: משנת 98 לא ייקרנו את תעריפי הטלכרט, למרות שזה שירות מפסיד, ולכאורה, ההגיון הכלכלי אומר שצריך לייקר אותו, בהתחשב בעלות שלו.
דני רוזן: אלה הם הדברים העיקריים שיש בעדכון הזה, והיתר הוא מתמטיקה פשוטה.
סמדר אלחנני: החומר הגיע אלינו רק אתמול, ואי אפשר היה להספיק לבדוק את הכל, ולעשות את כל ההשוואות.
סמדר אלחנני: משרד התקשורת צריך להגיש את התעריפים של לפני ואחרי, לגבי כל תעריף, לא את הממוצעים.
סמדר אלחנני: אני עושה את ההשוואה עכשיו, וזה לוקח זמן.
סמדר אלחנני: כך זה היה בפעם הקודמת, והחברים לא היו מודעים לכל מיני תעריפים שחל בהם שינוי.
סמדר אלחנני: לגבי העניין של מאזני "בזק".
סמדר אלחנני: חלק גדול מהעניין הזה הוא להבטיח להם את התקינות ואת ההשקעה.
סמדר אלחנני: אנחנו לא יודעים, בצורה שזה מוצג לנו, עד כמה יש ל "בזק" מאגרים שאין צורך להשקיע יותר, או שחסר לה.
סמדר אלחנני: אנחנו לא רואים את היתרות, אם יש רווח או אין רווח, מה הן היתרות, ואיזה שימוש נעשה ברווח במאזני "בזק".
סמדר אלחנני: נכון שיש ל "בזק" בעלי מניות בקרב הציבור, אבל עדיין יש איזושהי דרך, לפי דעתי, שצריך להציג את הדברים גם מבלי לפגוע בסודיות המסחרית.
סמדר אלחנני: סבסוד צולב נהפך כבר לסיסמה.
סמדר אלחנני: אני לא יודעת מי צולב למה.
סמדר אלחנני: זו סתם סיסמה.
סמדר אלחנני: "בזק" נוקטת היום בשיטה המסחרית הרגילה, ככל חברה אחרת : את המכשירים נותנים חינם, ולוקחים את הכל בתעריף.
סמדר אלחנני: גם פה- ההתקנה תמיד מוזלת, ומעלים את התעריף.
מיכאל איתן: הם מעלים פי מאה ממה שהם מורידים.
סמדר אלחנני: זו בדיוק הנקודה.
סמדר אלחנני: כדאי, תמיד, למשוך קונים, על ידי זה שמורידים את מחיר ההתקנה, ואחר כך, הדרך הכי טובה להבטיח זרם הכנסות קבוע, בלתי מותנה ובלתי משתנה, זה בדמי התשלום הקבועים.
סמדר אלחנני: עובדה, הנה הם עולים.
סמדר אלחנני: אני אומרת שסבסוד צולב זו סיסמה.
סמדר אלחנני: דמי הפחתה מופחתים, כי זה מושך קליינטים.
סמדר אלחנני: דמי השיחות גם הם מופחתים – יחידת המינימום יורדת, אך דמי השימוש עולים, כי זה הדבר הכי כדאי ל "בזק".
סמדר אלחנני: זה מבטיח זרם הכנסות קבוע ובלתי משתנה, שלא מותנה בשום דבר אחר.
סמדר אלחנני: לכן המילה "סבסוד צולב" היא קצת סיסמתית.
אפי אושעיה: יש סבסוד צולב, באמת?
סמדר אלחנני: אני לא יודעת.
דני רוזן: ועדת גרונאו קבעה שיש, והציעה לבטל אותו.
סמדר אלחנני: מאז עבר זמן.
סמדר אלחנני: אני רוצה להזכיר לכם מה היו ההמלצות של הוועדה לפני שנה.
סמדר אלחנני: היא המליצה לעבור לאזור חיוג אחד, לבטל את דמי השימוש הקבועים ולהעלות את תעריף השיחות בהתאם, ולבטל את התעריף המזערי.
משה גפני: מה ציטטת עכשיו, את ההחלטות הקודמות?
יוסף יצחק פריצקי: אין לנו פה שום נתונים, שום קנה מידה או פרמטרים שנוכל להבין מהם אם זה טוב או רע, אם זה יעלה או נרד.
יוסף יצחק פריצקי: יש כאן עומס נתונים, וחסר פרמטר.
יוסף יצחק פריצקי: אני מצטער על כך שזה הובא מאוחר כל כך, אבל אני לא יכול לקבוע כאן שום עמדה.
משה גפני: אני מברך על הורדת המחירים, קודם כל.
משה גפני: הורדת מחירים זה דבר חשוב.
יוסף יצחק פריצקי: איך אתה יודע שזו הורדת מחירים, אולי זו העלאה?
מיכאל איתן: צריך לבדוק את זה.
משה גפני: יש הורדת תעריפים.
משה גפני: בסך הכל יש פה הורדת תעריפים.
משה גפני: אני מבקש לדעת את העיקרון של העניין.
משה גפני: למעשה מכאן זה מתחיל, אחרת – מה פתאום הממשלה מפקחת על "בזק"?
משה גפני: מה קורה עם הרווחים של "בזק"?
משה גפני: אם הרווחים הם כמו בכל חברה שרוצה להרוויח, פותחים את השוק לתחרות.
משה גפני: "בזק" תעמוד מול ועדת הכספים אם היא צריכה להפחית או להעלות תעריפים, ואז, כמו בכל תחרות, אנחנו נצטרך לשאול שאלות ששאלנו בישיבה הקודמת, כמו – למה לא להפוך את כל הארץ לאזור חיוג אחד, למה לא לבטל את מחיר המינימום, ולמה לא לבטל את דמי השימוש הקבועים.
משה גפני: העלאת דמי השימוש הקבועים הם דבר שמי שנפגע ממנו, בעיקר, הם הקשישים, כאלה שמחזיקים טלפון בכדי שיהיה להם את המכשיר בבית לשעת מצוקה.
משה גפני: הם לא מחזיקים טלפון סלולרי והם לא מחזיקים את הטלפון כדי לנהל שיחות עסקיות.
משה גפני: כבר דיברנו על העניין הזה.
משה גפני: אני תומך בהורדת התעריפים.
משה גפני: אני סבור שזו באמת החלטה נכונה.
משה גפני: אני לא מבין למה לא צריך במקביל לשאול את השאלות.
משה גפני: אני מאמין שחברת "בזק" היתה מסכימה לדברים שהומלצו, אילמלא אתם, במשרד התקשורת והאוצר, הייתם מתערבים.
משה גפני: הם היו נפתחים לתחרות, ויבדקו איך הם מתמודדים עם העניין הזה.
משה גפני: כולם ירוויחו מכך – גם הצרכנים, ובעיקר אלה שהטלפון הוא מכשיר חיוני עבורם.
משה גפני: אני רוצה לדעת מה התשובה לגבי הנקודות שהועלו – הפיכת כל הארץ לאזור חיוג אחד, ביטול דמי השימוש הקבועים – שזה דבר חיוני למעוטי יכולת, ולמה יש צורך בתשלום מינימום.
משה גפני: אני רוצה לדעת למה בכלל מתערבים בעניין הזה.
משה גפני: אנחנו, נבחרי הציבור, צריכים לשבת מול "בזק" ללא התערבות משרדי התקשורת והאוצר.
יעקב ליצמן: מה קורה בכל העולם לגבי תעריפי מינימום ודמי שימוש קבועים?
יוסף יצחק פריצקי: בעולם נהוג שמציעים חבילות.
משה גפני: דבר אחרון – אני לא חושב שנכון לבטל את התשלום המיוחד לער"ן ול "קול הדף".
משה גפני: אפילו בנקים, וחברות שהן עסקיות לחלוטין יש דברים שעושים, וכאן בכל אופן מדובר בחברה ציבורית.
משה גפני: אלה שני סוגי השירותים שכל עבודתם היא בטלפון.
משה גפני: אני חושב ש "בזק" היתה צריכה לתת את השירות הזה, מבחינה ציבורית.
משה גפני: שר התקשורת עשה טעות, כפי שהוא כתב כאן את הדברים.
אפי אושעיה: אני מרגיש לא נוח שאני צריך לדון פה בתעריפים של חברה מסחרית.
אפי אושעיה: "בזק" היא חברה מסחרית וכלכלית לכל דבר ועניין.
אפי אושעיה: היא צריכה לעמוד בתחרות.
אפי אושעיה: אני לא חושב שנבחרי ציבור הם אלה שצריכים לעסוק בעניין, אבל זה החוק כרגע.
אפי אושעיה: נכון שהם מונופול, אך יש גם מונופולים אחרים שאנחנו, בוועדת הכספים, לא בדיוק מתערבים בעניינם.
אפי אושעיה: במישור העקרוני אנחנו לא צריכים לקבוע עמדה בעניין הזה.
אפי אושעיה: כאשר אנו נדרשים לדון בנושא מהסוג הזה, למרות אי הנוחות שדיברתי עליה קודם, אני צריך, בנוסף לחוות הדעת וההמלצות, והחומר שהכינה החברה הכלכלית הזו יחד עם משרד התקשורת – את חוות הדעת של היועצת הכלכלית שלנו, בוועדה.
אפי אושעיה: לפיכך אני מבקש פעם נוספת לדחות את הדיון ליום רביעי.
אפי אושעיה: נקבל את החומר, וביום רביעי נצביע.
אפי אושעיה: הדיון עכשיו הוא עקר.
עופר חוגי: אני חושב שגם אם נדחה את זה ליום רביעי, הדיון צריך להתקיים הרבה יותר זמן.
צבי הנדל: אני מציע להצביע היום.
צבי הנדל: יש גבול כמה צחוק אנחנו יכולים לעשות מכל שטות.
עופר חוגי: אם עושים עכשיו דיון, צריך לקיים אותו, אך אני לא חושב שזה תקני לקיים דיון בלי שיהיו לנו נתונים בסיסיים.
נחום לנגנטל: אני רוצה לומר משהו לגבי טענתו של חבר הכנסת אפי אושעיה.
נחום לנגנטל: אי אפשר לאחוז את החבל מכל קצוותיו.
נחום לנגנטל: אי אפשר לקבוע ש "בזק" מונופול, והיא חברה מסחרית, מצד אחד, ומצד שני לשאול מדוע אישור התעריפים מובא אלינו.
נחום לנגנטל: כאשר "בזק" רוצה להתנהג בצורה מסחרית, להקדים את אלה שמתחרות מולה ובמיוחד להיאבק בסלולר, אנו טוענים כנגד הסבסוד הצולב.
נחום לנגנטל: יש כאן קצת אי הגינות מבחינת האופן שבו אנו רוצים שהשמיכה תכסה את העניין.
נחום לנגנטל: לא יכול להיות שמה שנוח לנו יישאר בחוץ, ומה שלא – בפנים.
נחום לנגנטל: לכן הייתי חושב שיש מקום שהוועדה תדון בתעריפים, ולדון בסבסוד הצולב.
נחום לנגנטל: ברור שאנחנו גם לא רוצים ש "בזק" תנצל את המציאות הנוכחית כדי להקשות על תחרות שאנו רוצים לעודד, תעשה היצף כזה שיקשה על כל מועמד אחר להיכנס למערכת הזו.
נחום לנגנטל: לכן יש חשיבות גדולה לדיון הזה ולמה שקורה כאן.
נחום לנגנטל: אם מישהו אומר שהוא רוצה לדחות את ההחלטה, כיוון שאנו לא בשלים לקבל אותה, בהיעדר נתונים – אני מציע לא לקיים את הדיון.
נחום לנגנטל: זה מצחיק שנקיים דיון, נדבר סתם באוויר, ובכל מקרה יהיה שוב דיון, בשביל אלה שיילמדו את החומר.
נחום לנגנטל: אין סיבה שנקיים דיון פעמיים.
אבשלום וילן: אני חושב שאפשר להצביע היום ב 2-3 תיקונים.
אבשלום וילן: קודם כל, היה דיון מאד גדול לפני שנה, כאשר עשו את השינויים הגדולים על תעריפים, ועכשיו מדובר בתיקונים מזעריים לכאן או לשם.
אבשלום וילן: אם לא עלינו פה בדיון על איזה שהם פגמים משמעותיים, לא נראה לי שעד יום רביעי נלמד דברים חדשים.
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה להבין – אם יש 4.3 טלפונים סלולריים ו – 3 מיליון טלפונים קוויים, כלומר- יש יותר טלפונים סלולריים מקוויים, מעלים את התעריפים ב- 33 אחוז?
דני רוזן: כשאתה משלם על שיחת "בזק" לטלפון סלולרי, אתה משלם 50 אגורות לחברה הסלולרית.
דני רוזן: ל "בזק" אתה משלם מספר אגורות.
דני רוזן: החלק של "בזק" גדל באגורות, אבל בסך הכל, באחוזים, זה לא כמו שאמרת.
דני רוזן: עד לא מזמן, עד לפני חודשיים, שילמת לטלפון 72 אגורות - -
אבשלום וילן: באופן כללי הכיוון הוא נכון : לא לעשות סבסוד צולב.
אבשלום וילן: גם הסלולריים רוצים את אותו הדבר, ואז הם פחות תלויים באלמנט המשתנה.
אבשלום וילן: את ההוצאה הקבועה הצרכן משלם, ובמשתנה – ככל שידברו יותר יהיה יותר רווח, אבל השיקול הוא שמקטינים סיכון.
אבשלום וילן: יש בזה הגיון כלכלי.
אבשלום וילן: אני לא צריך לייצג פה את חברי הכנסת החרדים, אבל אני חושב שאם הסיפור של ער"ן ו "קול הדף" הוא זניח מבחינה כלכלית, אני לא הייתי מציע לפתוח את החגיגה הזו.
אבשלום וילן: תוותרו גם על ער"ן וגם על "קול הדף" ונאשר את זה היום.
נחום לנגנטל: מאחר ו "בזק" היא חברה כלכלית, ואי אפשר לדרוש ממנה הישגים כלכליים ומצד שני לכפות עליה לתת צדקה, אני מציע שלגבי ער"ן ו "קול הדף" – כל החלטה של הנהלת "בזק" באישור הדירקטוריון שלה, על כל מפעל צדקה שהם מחליטים לעשות, נסמיך אותם לעשות זאת.
נחום לנגנטל: זה לא דבר שצריך לערב אותנו בו.
נחום לנגנטל: זה לא צריך להגיע לשולחן הוועדה פה.
מיכאל איתן: אבל זה עניין של תעריפים.
נחום לנגנטל: אז נחליט שזו זכותה של הנהלת "בזק" להחליט על כך.
נחום לנגנטל: אני לא רוצה שאנחנו נקבע את זה.
אבי (אברהם) גבאי: לעניין ההצדקה אני רוצה לומר שחברת "בזק" מוציאה בשנה מיליוני שקלים לתרומה לקהילה.
אבי (אברהם) גבאי: כדוגמה אתן את התרומה לבית החולים לחולי נפש בטירת הכרמל.
אבי (אברהם) גבאי: החוסים שם מועסקים על ידי "בזק" בתיקון טלפונים.
אבי (אברהם) גבאי: כך גם בחברת "המשקם" בחיפה.
אבי (אברהם) גבאי: אנחנו מעסיקים אותם בתיקון טלפונים.
אבי (אברהם) גבאי: זה לא שאנו זקוקים לכוח האדם הזה.
אבי (אברהם) גבאי: אנחנו עושים את זה ממטרות חברתיות.
אבי (אברהם) גבאי: אנחנו מוכנים לתרום גם ל ער"ן וגם ל "קול הדף".
אבי (אברהם) גבאי: בסך הכל לא מדובר בהרבה כסף, זו מטרה חברתית שהוועדה מבקשת, ואנחנו מוכנים להיענות.
סמי מלול: הדיון המהותי, המקיף והעקרוני, במהפכת המחירים הרדיקלית, התקיים במאי 2000.
סמי מלול: כפי שאני הבנתי מהתקנות שמובאות כאן לאישור, התיקונים הם ממש שוליים ומזעריים, כך שבניגוד לחבריי, אני לא סבור שצריך לדחות את ההצבעה ליום רביעי.
סמי מלול: מה עוד שממה שהבנתי, יש כמה אלמנטים חיוביים בתקנות שמובאות כאן לאישור.
סמי מלול: למשל- הורדת מחיר המינימום באגורה אחת, מ- 23 אגורות ל- 22 אגורות.
סמי מלול: זה לבד יביא ל "בזק" הפסד של כ- 60 מיליון ₪.
סמי מלול: אלמנט נוסף, שלדעתי הוא גם חיובי בשינויים, הוא איחוד זמן הביניים וזמן השפל והפחתה מתעריף השיא של 4.5 אגורות ל- 2.5, אם כי, כמובן, זה מעלה את המחיר של זמן השפל מ- 1.5 אגורות, ל- 2.5 אגורות.
סמי מלול: השאלה שאנו אמורים לקבל עליה מענה היא – מה הוא אחוז המתקשרים בזמן השפל, לעומת אחוז המתקשרים בזמנים האחרים.
מיכאל איתן: נניח שאתה אדם דל אמצעים, אז אתה מחכה לשעות הלילה כדי לקיים את השיחה, כדי לחסוך כסף.
מיכאל איתן: לגבי אדם כזה אין אלטרנטיבה כאן.
סמי מלול: מה שחסר לחברי הוועדה, לדעתי, על מנת לקבוע עמדה, זה נתונים לגבי מה היו ההשלכות של הרפורמה במחירים עליה הצבענו במאי 2000, על "בזק" ועל הצרכנים.
סמי מלול: האם "בזק" הפסידה או הרוויחה?
סמי מלול: מה היו השינויים בדפי החשבון שכל צרכן מקבל – האם הצרכן משלם יותר או משלם פחות?
סמי מלול: הנתונים האלה בדיוק חסרים לנו כדי לקבוע עמדה.
סמי מלול: אם הייתם מביאים את הנתונים הללו, אני בטוח שיתר החברים שרצו לדחות את ההצבעה ליום רביעי היו מסכימים להצביע היום.
סמי מלול: בכל אופן , שני האלמנטים הללו שמניתי, קרי- איחוד זמן הביניים וזמן השפל והורדת מחיר המינימום, הם אלמנטים חיוביים, לדעתי.
סמי מלול: לגבי העלאת דמי השימוש הקבועים, באופן עקרוני, למרות שזה סכום מאד זניח, של 0.90 אגורות לחודש, זה עקרוני לגבינו, משום שהאנשים הקשישים, האנשים הזקוקים לטלפון בזמן מצוקה, הם שבאמת לא משתמשים הרבה בטלפון ומשלמים את דמי השימוש הקבועים.
סמי מלול: אם נתיר היום את הרסן בהעלאת אותם 2.5 אחוז בדמי השימוש הקבועים, בעתיד זה יהווה בשבילכם גושפנקא להמשיך ולהעלות את דמי השימוש הקבועים.
סמי מלול: מבחינתי אפשר היה להצביע, אם תסכימו, על שני האלמנטים החיוביים שמניתי, ואת הנושא של דמי השימוש הקבועים להשאיר לדיון נוסף.
צבי הנדל: קודם כל, אני נותן לעצמנו ציון נמוך על ההתעסקות בנושא כל כך לא מהותי.
צבי הנדל: נשאלה כאן השאלה מה השפיעו השינויים הקודמים על חשבון הטלפון של הצרכן המצוי.
צבי הנדל: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה קובעת שחשבון הטלפון השוטף הוזל בסדר גודל של 4 אחוז אחרי שינוי שיטת התעריפים.
צבי הנדל: דבר שני – בכל חברה יש משחקים, שכולנו יודעים עליהם.
צבי הנדל: אנחנו רואים את התחרות בפרסומות בין "סלקום" ל "פלאפון".
צבי הנדל: המשחקים האלה הם חלק מהכלכלה.
צבי הנדל: השאלה היא מה סך כל הסל.
צבי הנדל: מותר גם ל "בזק" לעשות את זה.
צבי הנדל: מה הבהלה?
צבי הנדל: יש משחק, והוא חלק מהכלכלה, ואנחנו רוצים ש "בזק" תהיה חברה כלכלית.
צבי הנדל: משום כבודנו אני מציע לאשר את הנייר הזה.
צבי הנדל: זו חכמה קטנה מאד לאשר את מה שמורידים ולא לאשר את ההעלאות.
צבי הנדל: אני מציע להצביע היום על הכל.
צבי הנדל: יש עוד נושאים, ואין צורך לדון על נושא כזה כל כך הרבה.
אבי (אברהם) גבאי: להיות כאן זה לא מאורע חגיגי מבחינת "בזק".
אבי (אברהם) גבאי: כופים עלינו לבוא לכאן לגבי התעריפים.
אבי (אברהם) גבאי: זה לא סוד שמבנה התעריפים של "בזק" הוא לא כפי שאנחנו היינו רוצים לראות.
אבי (אברהם) גבאי: זה מבנה תעריפים די סוציאלי, בסך הכל.
אבי (אברהם) גבאי: כפי שאמר חבר הכנסת רחמים מלול, נעשתה רפורמה די גדולה.
משה גפני: מה העמדה של "בזק" לגבי דמי שימוש קבועים?
אבי (אברהם) גבאי: גם בפעם הקודמת, כאשר באנו לכאן ונעשתה רפורמה גדולה, הואשמנו בכך שהתעריפים לא טובים.
אבי (אברהם) גבאי: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שבדקה את הנתונים, עשתה זאת על בסיס סל צריכה של משפחה, לא של עסק.
אבי (אברהם) גבאי: אם זה היה סל צריכה של עסק זה היה יורד בהרבה יותר.
אבי (אברהם) גבאי: ולמרות זאת, זה 4 אחוז, בדיוק כפי ש "בזק" הבטיחה.
עופר חוגי: איך תסביר ששנה לפני כן "בזק" הפסידה, והשנה, אחרי העידכון, "בזק" הרוויחה?
אבי (אברהם) גבאי: בשנה שעברה היו הפרשות גדולות בגין פרישת עובדים, שגרמו להפסד הגדול.
אבי (אברהם) גבאי: השנה, פשוט מאד, יש פחות הפרשות לפרישת עובדים.
אבי (אברהם) גבאי: בסך הכל "בזק" מרוויחה הרבה פחות ממה שוועדת גרונאו בעצמה רצתה.
אבי (אברהם) גבאי: זה ברמה העובדתית.
משה גפני: מה העמדה של "בזק" עצמה לגבי דמי שימוש קבועים?
אבי (אברהם) גבאי: בסופו של דבר אנחנו חברה שכפופה לרגולציה של משרדי התקשורת ומשרדי האוצר.
אבי (אברהם) גבאי: זאת החבילה שמשרד התקשורת כופה עלינו.
אבי (אברהם) גבאי: אנחנו לא ניזום פתיחה או שינוי של הדברים.
יוסף יצחק פריצקי: למה אתה מעלה ב- 33 אחוז לטלפונים סלולריים, כאשר יש יותר טלפונים סלולריים מאשר רגילים?
אבי (אברהם) גבאי: אסביר את זה בהסבר קצר.
אבי (אברהם) גבאי: שיחה של לקוח "בזק" שמתקשר לטלפון סלולרי עולה היום 54.8 אגורות לדקה.
אבי (אברהם) גבאי: מתוך סכום זה, "בזק" נותנת 50 אגורות למפעיל הסלולרי.
אבי (אברהם) גבאי: "בזק" מקבלת 4.8 אגורות בלבד.
יוסף יצחק פריצקי: כולל עמלת גבייה עבור המפעיל הסלולרי?
אבי (אברהם) גבאי: עמלת גבייה היא אגורה אחת נוספת, שאנחנו לוקחים היום, אך העניין עדיין לא מוסדר.
סמי מלול: מי קבע את החלוקה הזו?
אבי (אברהם) גבאי: משרד התקשורת.
אבי (אברהם) גבאי: זו שיחה של לקוחות "בזק", והיא שצריכה להרוויח מזה, לא המפעיל הסלולרי.
אבי (אברהם) גבאי: כשיש שיחה הפוכה, כאשר לקוח סלולרי מתקשר ללקוח "בזק", שוב – 54 אגורות בממוצע מיועדות למפעיל, ו "בזק" מקבלת רק 4.8 אגורות.
יוסף יצחק פריצקי: בכל העולם זה כך.
אבי (אברהם) גבאי: בכל העולם זה לא בדיוק אותו הדבר.
אבי (אברהם) גבאי: יש לנו מחקר שאומר שבכל העולם, בשיחה של "בזק" לסלולר, מפעיל ה "בזק" מקבל 20 אחוז מהשיחה.
אבי (אברהם) גבאי: הממוצע העולמי הוא כזה שהמפעיל המקומי מקבל 20 אחוז מעלות השיחה.
אבי (אברהם) גבאי: אנחנו, לאחר השינוי הזה, שמעלה - -
עופר חוגי: למה אתה לוקח מהצרכן?
אבי (אברהם) גבאי: מערכת התעריפים של "בזק" היא הכי סוציאלית שיש.
אבי (אברהם) גבאי: אם אנחנו נבטל את מחיר המינימום, הדבר היחידי שיקרה הוא שמחיר הדקה יעלה.
אבי (אברהם) גבאי: היחידים שיפסידו מכך הם משקי הבית, לא העסקים.
אבי (אברהם) גבאי: מי שמשלם את מחיר המינימום הם העסקים, כי השיחות שלהם קצרות.
אבי (אברהם) גבאי: מי שלא משלם מחירי מינימום הם משקי הבית.
אבי (אברהם) גבאי: השיחות שלהם ארוכות, ועוברות, בכל מקרה, את מחיר המינימום.
אבי (אברהם) גבאי: אין לנו התנגדות להורדת מחיר המינימום, להפך – אנחנו נשמח, אך דעו לכם שהמשמעות היא העלאת התעריפים למשקי הבית.
דני רוזן: אני רוצה להזכיר, קודם כל, שהתעריפים הם המלצה של משרד התקשורת, לא של "בזק".
דני רוזן: זה בעצה אחת עם משרד האוצר, על בסיס של דו"ח של ועדה ציבורית בלתי תלויה שחקרה את הנושא, והתיקונים הם מזעריים.
דני רוזן: הדיון המרכזי נעשה לפני שנתיים ולפני שנה.
דני רוזן: עכשיו מדובר רק בתיקונים קלים.
דני רוזן: דבר נוסף – חברת "בזק" היא מונופול בשירות ציבורי חיוני.
דני רוזן: אין תחרות בשירותי "בזק" נייחים, ולא תהיה תחרות משמעותית בשנים הקרובות.
דני רוזן: האפשרות לפתח תחרות נעצרה.
דני רוזן: תהליך פיתוח התחרות יהיה מאד איטי.
דני רוזן: "בזק" היא מונופול בלתי מעורער בשירותי "בזק" נייחים, וכך צריך להתייחס אל הדברים.
דני רוזן: זה לא שכך צריך להיות, אבל נקלענו למצב הזה.
דני רוזן: הכבלים מגיעים לכל בית, ואפשר לפתח תחרות ל "בזק" כבר מחר בבוקר, אך היועץ המשפטי לממשלה קבע שצריך לשנות את החוק כדי לאפשר את זה.
דני רוזן: זה יידון בוועדה, וזה יהיה תהליך ארוך.
דני רוזן: אנחנו כבר נתנו רישיון לחברת "אופק" להתחרות ב "בזק" , וניתן לעוד נוספים, אבל עד שהחברות האלה ייבנו תשתיות זה ייקח שנים ארוכות.
דני רוזן: לכן צריך להבין ש "בזק" יהיה מונופול עוד שנים ארוכות.
יעקב ליצמן: לכמה זמן הוא ההסדר הזה שאתם מציעים כאן?
דני רוזן: עד לשנה הבאה.
דני רוזן: דבר נוסף – נשאלתי מה קורה בעולם.
דני רוזן: ברוב ארצות הברית יש סידור שהתשלום החודשי הקבוע מכסה גם את השיחות המקומיות, אבל מדובר בתשלום קבוע שהוא כמעט כפול ממה שבארץ.
דני רוזן: צריך להבין שהתשלום הקבוע בארצות הברית הוא לעין שיעור גבוה מהקבוע בארץ.
יוסף יצחק פריצקי: אבל הוא מכס את רוב השיחות המקומיות.
דני רוזן: אבל עדיין צריך לבחון איזה אחוז הן מהוות מהשיחות של כל מנוי.
דני רוזן: מבחינת אזור חיוג ארצי, אנחנו בדקנו את הנושא בשעות השיא, כיוון שבשעות שפל כבר קיים אזור חיוג ארצי.
דני רוזן: מדובר בייקור של 30 אחוז בשיחות מקומיות.
דני רוזן: אפשר לעשות זאת, אך אני מציע לא לעשות.
דני רוזן: זה מהלך שנראה לי אנטי חברתי, ולא יועיל לאף אחד.
דני רוזן: דבר נוסף – למה לא לבטל את מחיר המינימום.
דני רוזן: מחיר המינימום, שעומד על עשרים ומשהו אגורות, מכניס 620 מיליון ₪ בשנה.
דני רוזן: ביטולו מחייב ייקור תעריפים אחרים בסכום כזה.
דני רוזן: זה אפשרי אך מאד לא מומלץ.
דני רוזן: אני רוצה להזכיר שלפני שנה דנו מאד באריכות אם להנהיג מחיר מינימום או לא, והצגנו חלופה עם מחיר מינימום וחלופה בלי מחיר מינימום.
דני רוזן: הוועדה הזו קבעה את מה שהיא קבעה, ואני חושב שהיא קבעה נכון.
דני רוזן: אני לא ממליץ לשנות.
דני רוזן: ביטול תשלום חודשי קבוע – דבר שאין לו אח ורע בעולם הוא מהלך אנטי כלכלי.
דני רוזן: רוב ההוצאה של "בזק" היא קבועה.
דני רוזן: זה מהלך אנטי חברתי שיחייב ייקור תעריפי "בזק" ב- 1,1 מיליארד ₪.
דני רוזן: לא נוכל לתת תעריפים מוזלים יותר.
דני רוזן: מחיר שיחה מקומית יעלה כך שישלמו יותר.
סמדר אלחנני: אנחנו מדברים על כאלה שלא עושים שיחות.
משה גפני: בכמה כסף מסתכם התשלום הקבוע?
דני רוזן: התשלום הקבוע עומד, לרוב המינויים, על סכום של 40 ₪ לחודש.
דני רוזן: זה תשלום מאד זול, 10 דולר לחודש, בין הזולים בעולם, אם לא הזול מכולם.
דני רוזן: רק אחוז אחד משיחות הטלפון הן בשעת השפל.
דני רוזן: הייקור של אגורה לדקה לשיחה בשעות השפל נופל על אחוז אחד מהשיחות של "בזק".
מיכאל איתן: האגורה הזו יכולה להיות ייקור של 20-30 אחוז בשיחה לאדם, בשיחות הטלפון.
אבי (אברהם) גבאי: זה רק אם השיחה היא מעל 10 דקות.
מיכאל איתן: אם יש אוכלוסייה כזו, שמשתמשת בטלפון בצורה כזו, וחושבת לחסוך, שם אתה מעלה לכולם.
יעקב ליצמן: אם הוא היה עושה הפוך גם אז היה אפשר לטעון נגד.
מיכאל איתן: בסך הכל אני מסכים אתך.
מיכאל איתן: השאלה היא – כאשר אתה עושה ממוצע, יש כאלה שנפגעים, והם דווקא האוכלוסייה החלשה.
מיכאל איתן: מורידים במקום מסוים, ומורידים במקום אחר.
מיכאל איתן: לאלה שהעלית, עבור הקבוצה הזו – אתה פוגע.
מיכאל איתן: לא משנה להם שאחרים ישלמו פחות.
דני רוזן: שיחות הביניים והשפל יחד יוזלו ב- 7 אחוז.
דני רוזן: תעריף השפל יתייקר באחוז.
דני רוזן: כשאנחנו בדקנו חשבונות, מצאנו שהמשמעות היא ש- 30 אחוז מהחשבונות מתייקרים בשקל, 21 אחוז מוזלים מ- 1 עד 3 שקל, אבל המתייקרים רק 4 אחוז.
דני רוזן: אנחנו מדברים בייקור של אגורה, לא בשקלים אפילו.
דני רוזן: זה עובד בפועל רק על שיחות שאורכן מעל 9 דקות.
אפי אושעיה: האם מה שאמר חבר הכנסת מיכאל איתן, שזה יכול לייקר למשתמשים מסוימים את החשבון ב- 20 או 30 אחוז ?
דני רוזן: בדקנו מדגמי חשבונות ולא מצאנו אפילו אחד כזה.
דני רוזן: שינוי תעריף השיחות לרט"ן מ- 4,8 ל- 6,7, בחלק של "בזק" משקף לדעתנו עלויות.
דני רוזן: גם כך זה תעריף שהוא בין הנמוכים בעולם.
דני רוזן: לדעתי חשוב מאד שתעריפים ישקפו את העלויות.
דני רוזן: דבר אחרון – אם לא תסכימו להעלות דמי שימוש קבועים, אז ירידת תעריף המינימום תהיה קטנה יותר.
דני רוזן: שואלים אותי אם אנחנו לא מייקרים את התעריף הקבוע, אז הירידה בתעריף מינימום תהיה הרבה יותר קטנה – חצי אגורה.
עופר חוגי: למה הפגיעה בסלולרי משליכה על הצרכן ולא על המפעיל הסלולרי?
דני רוזן: מה ש "בזק" עושה אני מטיל על "בזק".
דני רוזן: אני לא יכול להטיל את זה על המפעיל הסלולרי.
דני רוזן: תוקף התקנות פג ביום ה'.
דני רוזן: הקרוב.
דני רוזן: אם חברי הכנסת יצביעו היום, תהיינה לנו תקנות חדשות.
דני רוזן: אם תדחו את ההצבעה ליום רביעי תהיה לנו בעיה של זמן בפרסום.
יעקב ליצמן: אנחנו נפסיק את הישיבה, נחדש אותה מאוחר יותר, וייתכן שנקיים הצבעה.
יעקב ליצמן: הישיבה התחדשה לאחר הפסקה של 10 דקות.
יעקב ליצמן: אני חושב שאפשר להגיע להסכמה לגבי הדברים, פחות או יותר.
יעקב ליצמן: אני מציע לאשר את התקנות ולפי ההצעה של חברי ועדת הכספים, לגבי דמי שימוש חודשיים לא נעלה – נשאיר את זה על המחיר הקודם.
יעקב ליצמן: לעומת זאת, ההוזלה תקטן קצת.
דני רוזן: אני צריך עוד לעשות את החשבון המדויק, אך זה יהיה בסביבות 0.7 אגורות.
יעקב ליצמן: דבר שני – אני רוצה להעיר.
יעקב ליצמן: אני לא חושב שזה תקין להביא חבילה כזו של יותר מ- 30 דפים, הניהול התקין אומר שצריך להביא את הדברים לפחות שבוע ימים לפני כן, כדי שנספיק ללמוד את הדברים.
יעקב ליצמן: אפשר גם להכין תמצית של כל הדברים.
יעקב ליצמן: אני מקווה שלהבא ננהג כך.
יעקב ליצמן: אני רוצה להעלות גם את הנושא שהעלה אבי גבאי בשם חברת "בזק", שהוא משאיר את התקנות לגבי "קול הדף" וער"ן.
יעקב ליצמן: אנחנו מאשרים גם את ההארכה הזו.
יעקב ליצמן: אני מציע שנצביע על הדברים.
יעקב ליצמן: – אין.
יעקב ליצמן: פה אחד אישרנו.
יעקב ליצמן: הישיבה הופסקה בשעה 11:30 הישיבה התחדשה בשעה 12:15.
יעקב ליצמן: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 42), התשס"א -‏2001
יעקב ליצמן: אנחנו מחדשים את הדיון.
ישעיהו בן יונתן: לפני כשנה עשינו עם טורקיה הסכם סחר חופשי ובהסכם, כפי שעשינו עם הטורקים, סוכם לתת להם פטור ממכס על סוג מסוים של שמרים.
ישעיהו בן יונתן: יש שני סוגי שמרים: שמרים יבשים ושמרים לחים.
ישעיהו בן יונתן: אולי בגלל טעות, ואולי בגלל שחשבנו שזה חסר משמעות וזה נעשה לשם הפשטות, התייחסנו בהסכם לכל סוגי השמרים.
ישעיהו בן יונתן: הסתבר שמגיעים מטורקיה שמרים לחים בהיצף.
ישעיהו בן יונתן: מציפים את הארץ ופוגעים מאד בייצור המקומי.
ישעיהו בן יונתן: הסתבר לנו אחר כך, בבדיקה נוספת, שנתנו לטורקים פטור על שמרים.
ישעיהו בן יונתן: נתנו הנחה של 4 אחוז שלא מגיעה להם, וזה לא היה בהסכם.
ישעיהו בן יונתן: בסך הכל החזרנו את המצב להסכם האמיתי, שאומר שעל שמרים יבשים מטורקיה תהיה הנחה של 4 אחוז, ועל שמרים לחים לא תהיה הנחה כזו.
ישעיהו בן יונתן: עשינו כאן תוספת, וזה כל העניין.
אמנון כהן: בארץ אין יכולת לייצר שמרים?
ישעיהו בן יונתן: יש.
ישעיהו בן יונתן: אדרבא, שייצרו כאן בארץ.
ישעיהו בן יונתן: מה שאני עושה הוא העלאת המס על היבוא מטורקיה, שלא התחייבתי בהסכם לתת להם פטור ממנו.
ישעיהו בן יונתן: כל מה שאני לא נותן – אני מחזיר למס המקורי, שהוא 8 אחוז, ולהם נתנו את ההנחה של 4 אחוז.
ישעיהו בן יונתן: ביטלנו את ההנחה של 4 אחוז על שמרים לחים, כדי שהייצור המקומי יצליח להתמודד טוב יותר בשוק.
מאיר פרוש: אז על כמה זה עומד בסך הכל?
ישעיהו בן יונתן: זה יעמוד על 8 אחוז.
ישעיהו בן יונתן: זה לא מספיק, אני יודע, אך זה על פי תוכנית החשיפה של מדינת ישראל, שקבעה שעל חומרי גלם לא יהיה מס של יותר מ- 8 אחוז.
אמנון כהן: כמה אחוז הוא היבוא מסך כל הצריכה?
ישעיהו בן יונתן: יש יבוא גדול מאד.
ישעיהו בן יונתן: הייבוא עלה בקצב בלתי רגיל בשנים האחרונות.
אמנון כהן: זה למעשה מהווה בעיה לייצר בארץ, בעצם.
ישעיהו בן יונתן: נכון.
ישעיהו בן יונתן: לכן העלנו את המס.
ישעיהו בן יונתן: יש לי כאן נתונים על היבוא: בשנת 97 הביאו מיליון וחצי ק"ג .
ישעיהו בן יונתן: בשנת 2000 כבר הביאו 4 מיליון ק"ג, כלומר- קצב הגידול הוא ענק.
אמנון כהן: כמה היא הצריכה?
אמנון כהן: ישעיהו בן יונתן; אין לי נתונים על הצריכה, אך אנחנו גם מייצאים שמרים.
אמנון כהן: אנחנו לא יכולים לשנות את היחסים,כי תוכנית החשיפה של מדינת ישראל שהתחילה בשנת 91, קבעה שבשנת 2000 המס המקסימלי יהיה 8 אחוז על חומרי גלם.
אמנון כהן: הגענו בספטמבר 2000 ל- 8 אחוז.
אמנון כהן: אני לא יכול להעלות יותר מזה כדי להגן על הייצור המקומי.
מאיר פרוש: אני פניתי בקשר לבית חרושת לייצור טליתות מטורקיה, שיקבל את ההפחתה ממכס, שיחול עליו הדין של תשמישי קודש, שפטורים ממכס.
מאיר פרוש: אמרו לי ממשרד התמ"ס שאי אפשר לפטור אותם כי יש שני בתי חרושת בארץ ואם נפטור אותם נפגע בהם.
מאיר פרוש: אז למה במקרה הזה של השמרים אתם לא מגינים על תוצרת הארץ?
ישעיהו בן יונתן: גם בטליתות שאתה מדבר עליהם אנחנו לא יכולים להטיל כל שיעור.
ישעיהו בן יונתן: שוב – אנחנו שייכים לתוכנית חשיפה.