GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל נווה: כלומר, בהנחה שידרשו ויקבלו – נצטרך לתקצב עוד 18 אחוז מערך ההשקעה, מבלי להוסיף מקום עבודה אחד ובלי להוסיף מפעל אחד.
יואל נווה: תקציב עידוד השקעות הון הוא תקציב מוגבל, בסופו של דבר.
יואל נווה: כלומר, בדיעבד, מה שיקרה הוא שאנחנו נפגע ביכולת שלנו להוסיף מקומות עבודה באותם אזורים, כי מפעלים אחרים שירצו לקבל סיוע, לא יקבלו אותו.
יואל נווה: לכן, החוק הזה עוד מכה את הפריפריה.
יעקב ליצמן: מה שאתה אומר כאן שמגיע לקרית שמונה, אבל - -
יואל נווה: אני לא אומר אם מגיע או לא מגיע.
יואל נווה: זו שאלה של מדיניות.
יעקב ליצמן: אני שואל, בלי קשר לפריפריה – מגיע או לא מגיע לקרית שמונה?
יעקב ליצמן: אחר כך נדבר על פריפריה.
יעקב ליצמן: אני מניח שתגיד שמגיע.
יואל נווה: אני אומר כך: העדפה אזורית במדינת ישראל היא עניין של מדיניות ממשלה, שבאה לאישור הכנסת.
יואל נווה: יש מפה של אזורי עדיפות, והממשלה יכולה להחליט שהיא נותנת עדיפות כזו או אחרת.
יואל נווה: הממשלה החליטה לתת עדיפות מסוימת לקרית שמונה, מעבר לכל העדיפויות האחרות, בכך שהיא העלתה את מענק ההשקעות בקו העימות ובקרית שמונה ל- 30 אחוז, בהחלטת ממשלה.
יואל נווה: שקלה הממשלה נושאים נוספים, של השפעות רוחב וכן הלאה, והחליטה.
יואל נווה: הכנסת, במעשה חקיקה, הפכה את הקערה על פיה – כמו שאומרים תושבי קרית שמונה, ואישרה 38 אחוז לנגב.
יואל נווה: ההחלטה הזו, כשלעצמה, יוצרת אבסורדים מאד גדולים.
יעקב ליצמן: כן, אבל הצעת החוק שלנו היא עוד מלפני כן, או יחד עם זה.
יואל נווה: אני אומר שהתופעה של עליית שיעור המענק בחוק עידוד השקעות הון, וזו בעצם רק דוגמה, וכל ההטבות האזוריות האחרות, הן דוגמה לכך שרוצים לברך ויוצאים מקללים.
יואל נווה: בסופו של דבר ניתן לקרית שמונה, ויהיה מי שידאג לאזורים אחרים.
יואל נווה: כך זה יוצא, בדרך שבה הדברים נעשים.
יואל נווה: זה קרה בנגב, עכשיו זה קורה בקרית שמונה, ומחר זה יקרה בקו העימות.
יואל נווה: ראש עירית בית שאן יטען, בצדק, שגם מצבו קשה.
יואל נווה: הוא יבוא לכאן עם הלובי שלו ויסביר את הדברים.
סמי מלול: אם כל כך טוב – למה אנשים לא באים לגור שם?
סמי מלול: למה לא באים לגור בגליל?
סמי מלול: בית שאן נמצאת ברשימת הטיפול הנקודתי.
סמי מלול: יש 13 יישובים כאלה.
סמי מלול: קרית שמונה לא נמצאת ברשימה הזו.
ישראל כץ: רוב התשובה היא לא לגבי החוק הזה, היא לא לגבי החוק שלי, אלא לגבי החוק של ויצמן שירי.
ישראל כץ: יש פה הגיון – המשקיע, שלא עומד לגור שם, ויש לו אלטרנטיבה לבחור בבאר שבע או בצפון הרחוק – יש כאן בעיה ויצטרכו למצוא איזון.
ישראל כץ: לגבי הטבות במס, בצפון זה קיים, ובנגב זה כמעט ולא היה קיים.
ישראל כץ: לגבי הנושא של עדיפות לקרית שמונה, אם נתתם 30 אחוז לכל היישובים בסביבה, צריך להיות פער של 8 אחוז לטובתם, כי אנחנו רוצים שהמפעלים יהיו בקרית שמונה, ולא במושב הסמוך.
ישראל כץ: , אני רוצה לתת עדיפות, באופן יחסי לסביבה.
ישראל כץ: זה לא קשור לחוק עידוד השקעות הון לגבי הנגב, שבאמת יוצר בעיה מסוימת.
ישראל כץ: לגבי ההטבה במס, אני רוצה שאדם שמתלבט, במקום לגור ביסוד המעלה, שיהיה יתרון לגור בקרית שמונה,התחרות, לפי התפיסה שלי, בנושא המגורים, היא בין המרכז לבין הפריפריות, היא לא בין באר שבע לקרית שמונה.
ישראל כץ: בנושא של ההקלות במס התפיסה היא שהתחרות היא מול המרכז ולא בין הפריפריות.
ישראל כץ: בעניין עידוד השקעות הון – נצטרך תיקון.
ישראל כץ: בכל החוק הזה, עם כל הכבוד, יש תיקון אחד בלבד, של 38 אחוז, שהיה עוד לפני החוקים ההם, ביחס ל- 30 אחוז שהממשלה נותנת.
יואל נווה: בהקשר של ה- 38 אחוז, אנחנו עדים לנושא של השפעות רוחב.
יואל נווה: אני מעריך שבתהליך חקיקה מצטבר זה לא יישאר בקרית שמונה בלבד, ולכן כל העדיפות שיש פה בהצעה הזו לא תישמר.
יואל נווה: לגבי הקרן לעסקים, יש היום קרן לעסקים קטנים, שמטפלת בהקמתם של עסקים קטנים.
יואל נווה: אם הכוונה היא לעשות קרן למימון הון חוזר של עסקים קטנים בקשיים, הרי כל הרעיון הוא לסבסד בנקים.
יואל נווה: הלוואות שנותנים היום בנקים לעסקים בביטחונות כאלה ואחרות הן הלוואות בערבות מדינה, והמשמעות היא שהון חדש לא ייכנס, אלא תהיה פה החלפת הון בהון.
יואל נווה: זה מה שאנחנו יודעים מהפרקטיקה בעניין הזה.
יעקב ליצמן: אם יש מיתון זה בין כך ככה.
יואל נווה: לא בהכרח, כי אין כרגע הלוואות.
יואל נווה: לכן אנחנו מתנגדים לעניין הזה.
יואל נווה: לגבי הנושאים של הקלות במס, אמרנו ואמר נציג מס הכנסה – ההליכה הסקטוריאלית הזו היא בעייתית, היא מחרבת את מערכת המס.
יואל נווה: היכולת לאכוף את העניין הזה היא מאד בעייתית.
יואל נווה: אנשים יירשמו בקרית שמונה, ויגורו בפועל ביסוד המעלה, וייהנו מההנחות במס.
יואל נווה: אנחנו יודעים עד כמה ניתן לאכוף את העניין הזה וכמה לא.
יואל נווה: אנחנו מתנגדים להארכת חוק הגליל.
יואל נווה: יושב ראש הוועדה מכיר את העניין.
יעקב ליצמן: אתה מתנגד גם למה שחבר הכנסת ישראל כץ הסכים, לגבי המגבלה על תקרה?
יואל נווה: אנחנו מתנגדים להקלה הנוספת במס הכנסה מעבר למה שהחליט עליה הממשל.
חיים פרננדס: אני רוצה להתייחס להארכת חוק הגליל.
חיים פרננדס: חוק הגליל הוא היום עד 2002.
חיים פרננדס: מציע ההצעה מציע להאריך אותו עד שנת 2005.
חיים פרננדס: מי שמכיר קצת את ענף הלול, את שלוחת ההטלה, יודע עד כמה החוק הזה בעייתי.
חיים פרננדס: זו לא הדרך הנכונה לעזור לענף שנמצא בעודף ייצור של 300 מיליון ביצים לשנה, לעומת הביקושים.
חיים פרננדס: אני מזכיר לחברי הכנסת שבחודש מאי 2000 היינו כאן בגלל עודף ביצים גדול, ואתם כפיתם על משרד האוצר לתת תוספת של 3 מיליון שקלים כדי לפנות את אותן ביצים עודפות.
חיים פרננדס: אני מזכיר לחברי הכנסת שמי שנושא בנטל של עודף הייצור הזה זה הצרכנים והמגדלים עצמם, שנדרשים להפריש כל חודש בין 4 ל- 9 אגורות לביצה לאותה קרן שמפנה את הביצים, מה שפוגע, בסופו של דבר בהכנסה שלהם, מדובר בקרוב ל- 30 אחוז מהפדיון שלהם לביצה.
חיים פרננדס: בין 4 ל- 8 אגורות הם מפרישים לקרן לפינוי עודפים.
חיים פרננדס: יש דרך לעזור לענף הזה והיא לא באמצעות סובסידיה, היא דרך השקעות.
חיים פרננדס: ממשלת ישראל, בשתי החלטות, קבעה שמי שיגדיל את הלול שלו יקבל 50 אחוז מענק, להגדלת לולים והגדלת שלוחות בפטם.
חיים פרננדס: כך מעודדים יצרנים לא יעילים להישאר בענף, ואל תתפלאו אם תתבקשו לעזור במקרים של עודף ייצור.
חיים פרננדס: אני רוצה גם לציין שהעלות התקציבית של חוק הגליל, משמעותה היא 75 מיליון שקלים בשנה, לתקציב המדינה.
ישראל כץ: הנושא הזה של משפחות, שאם יש אפשרות לסייע למי שלא מרוויח הרבה – זה חוק הגליל.
ישראל כץ: כל האוכלוסייה המושבית לאורך הגבול ובקו העימות לא תישאר שם אם אין את החוק הזה.
ישראל כץ: זה מקור הכנסה כמעט יחיד.
יעקב ליצמן: אתה לא פוגע בחוק.
ישראל כץ: אני, בניגוד למשרד האוצר, עושה מדיניות של תכנון.
ישראל כץ: אנשים צריכים לדעת אם להשתקע שם או לא, להקים משפחה או לא, להיות בן ממשיך או לא.
ישראל כץ: אם יש את זה לטווח של כמה שנים, אפשר לתכנן.
ישראל כץ: אומרים "לעשירים בלבד", ומצד שני יש חוק שהוא הקיום של אלפי משפחות.
ישראל כץ: לפי הגישה של האוצר אין משמעות לפיזור האוכלוסייה, אין משמעות לאחיזה במקומות יישוב מרוחקים.
ישראל כץ: הם הולכים לפי המדדים שלהם.
ישראל כץ: עמדתם ידועה.
ישראל כץ: אף ממשלה ואף כנסת לא קיבלה את עמדתם הכלכלית נטו, במירכאות.
ישראל כץ: שלא לדבר על כך שהמקרים הסוציאליים שיהיו, יהיו מכיס אחר לאותה אוכלוסייה שאין לה אלטרנטיבה.
יעקב ליצמן: תסביר לי למה אנחנו צריכים להכניס את זה כאן, לדיון הזה.
ישראל כץ: זה מכלול אחד של תפיסת ההתיישבות, בעיניי ובעיני מי שגיבש את החוק, מכלול אחד איך לחזק את האוכלוסייה שגרה במקומות האלה.
ישראל כץ: לגבי קרית שמונה זה לתת לפער של הנחה במיסוי מול הסביבה וגם בנושא השקעות.
ישראל כץ: לגבי ההתיישבות החקלאית זה לתת לה את האפשרות לתכנן לטווח של כמה שנים.
ישראל כץ: רק ביום חמישי ועדת הכספים מחקה 5.8 מיליון שקלים החזר חובות של קיבוצים לאורך יישובי הגדר, שמשרד האוצר נתן והגיש.
חיים פרננדס: זה לא מדויק.
ישראל כץ: זה מדויק.
ישראל כץ: לפני בחירות 99 בגניבה, ממש ערב הבחירות, מחקו 4.5 מיליארד שקל.
ישראל כץ: אותו חלק שהקיבוצים התחייבו להחזיר, בחוב, חוץ ממה שמחקו להם – עשו להם כבר מחיקה ושחררו להם את הקרקעות.
ישראל כץ: עכשיו עושים את אותם תרגילים.
ישראל כץ: ה- 5,8 מיליון מייצגים מיליארד שקל שהם צריכים להחזיר ב- 20 שנה, והוא החלק שלהם במחיקת החובות.
ישראל כץ: ועדת הכספים מחקה את החוב והפלה בכך יישובי גדר אחרים, ולא טיפלה בקרית שמונה.
ישראל כץ: ועדת הכספים לא עושה את זה על דעת עצמה.
ישראל כץ: היא מאשרת בקשות של הממשלה.
ישראל כץ: הממשלה – פקידי האוצר, על רקע פוליטי, אידיאולוגי נותנים יד לדברים כאלה, מחיקה של מיליארד.
ישראל כץ: עם זאת, כאשר זה מגיע לדברים אחרים הם מעלים כאן טענות צדקניות.
ישראל כץ: לכן, עם כל הכבוד, זו תפיסת הצעת החוק שלי, עם מכלול אחד, מכלול שלא מפלה בין קרית שמונה שצריכה לקבל עדיפות, לבין כל יישובי קו העימות ויישובי הגדר.
ישראל כץ: זו תפיסת העולם גם בנגב, גם בגליל וגם בהתיישבות.
ישראל כץ: לא ייתכן שמשרד האוצר, כאשר זה נוגע לקיבוצים – ללא שום נימוק כלכלי יצדדו במחיקת חובות במיליארדים, בהטעיה ובגניבה מול חברי הוועדה, וכאשר זה נוגע לדברים שכבר קיימים, שקשורים לתפיסת ההתיישבות, תפיסת עולם, כאשר מבקשים להאריך את העניין בכמה שנים – מעלים כאן טענות מהסוג הזה, ונאחזים בדמגוגיה.
ישראל כץ: מחיקת החובות של קיבוצי הגדר היא דרישה פוליטית שמופעלת באופן פוליטי על ידי הקיבוצים.
חיים דוקלר: אם אנחנו מנסים לשמור על איזו קונסיסטנטיות מול הנגב, בנגב נתנו לשלוש שנים.
חיים דוקלר: ההקלה של 20 אחוז היום לקרית שמונה, היא גם משנה לשנה.
חיים דוקלר: אז אני מבקש, על מנת להיצמד לנגב, שגם פה ניתן את זה לשנה, לשנתיים - -
ישראל כץ: אני מוכן לשלוש שנים.
ישראל כץ: אני מוכן עד פי 5 מהשכר הממוצע.
אנה שניידר: מ- 2001.
עופר חוגי: החוק של חבר הכנסת ישראל כץ הוא חוק של מסר, מסר חברתי.
עופר חוגי: אחרי שקרית שמונה עברה תקופה כל כך קשה, ומכל החגיגה של המיליארד ושש מאות מיליון ₪ היא קיבלה רק גרושים.
עופר חוגי: רוב הכסף עבר לכל אורך קו העימות.
עופר חוגי: אני לא מבין את האוצר מדוע הם מתנגדים למענק להשקעה.
עופר חוגי: הרי לפני חודש אישרנו 70 אחוז למפעלי הייטק בכל הקו.
יואל נווה: זה לא מענק השקעה, זה לא נכון.
יואל נווה: זו תמיכה במו"פ בתוכנית מוגדרת, המענק הוא בכל הארץ, מענק מו"פ לתוכנית מאושרת, וזה עומד על 50 אחוז מהיקף השקעה בתוכנית מאושרת.
יואל נווה: זה הוצאות שוטפות של מחקר ופיתו, זו לא השקעה בהון.
יואל נווה: אין לזה שום קשר לחוק עידוד השקעות הון.
יואל נווה: להשקעה במו"פ יש השפעות חיצוניות חיוביות, כאלה ואחרות.
יואל נווה: לסבסוד של מחקר ופיתוח יש השפעות שהן הרבה מעבר לנושא של השקעה בציוד ובהקמת מפעלים, כזו או אחרת.
יואל נווה: הרעיון פה הוא לעודד פעילות הייטק באזור הצפון, מעבר למה שניתן במרכז הארץ.
יואל נווה: אנחנו מדברים כרגע פה על מענק חוק עידוד השקעות הון בשיעורי מענק גבוהים ביותר.
יואל נווה: הוא לא יביא יותר השקעות, הוא ייצור מצוקה תקציבית כזו בנגב, ובהמשך – הזליגה מקרית שמונה ליישובים אחרים, מה שאני מעריך שיקרה.
עופר חוגי: באינטל בקרית גת אין שום בעיה להשקיע.
עופר חוגי: גם במגדל העמק השקענו הרבה כסף.
עופר חוגי: לכל המפעלים שנמצאים יש כסף, אבל פה, לקרית שמונה – אין?
עופר חוגי: המצב שלכם הוא מאד קשה.
עופר חוגי: השאלה היא האם ההסתכלות שלנו על הדברים מתייחסת לשאלה אם אנחנו רוצים לעזור לאוכלוסייה בפריפריה, שחמישים שנה לא עזרנו להם.
ישראל כץ: תשאל אותם איך הם הביאו הוראה למחוק מיליונים לקיבוצים.
עופר חוגי: אני לא חושב שיש בעיה כספית.
עופר חוגי: השאלה היא איך אנחנו נותנים את הכסף.
עופר חוגי: אני אומר שלנו, בתור חברי כנסת, יש עניין לעזור למקומות שנמצאים בפריפריה.
עופר חוגי: לא ייתכן שהנוער יעזוב את קרית שמונה.
עופר חוגי: היה מפעל בצפון, ליד קרית שמונה, בקיבוץ.
עופר חוגי: לפני חצי שנה מחקו להם חוב של 100 מיליון שקל.
עופר חוגי: שאלתי מה הגיל הממוצע של אנשי הקיבוץ, ואמרו לי – 65.
עופר חוגי: למה צריך שבמפעל הזה יעבדו אנשים מבחוץ והכסף ייכנס לקיבוץ?
עופר חוגי: הדבר לא מובן ממש.
עופר חוגי: פה אנחנו מנסים לעשות כך שייכנסו מקורות הכנסה לעיר.
עופר חוגי: אתם לא יכולים להשאיר את העיר הזו במצב מדורדר כל הזמן.
עופר חוגי: אם אין לה מקורות הכנסה, אם אין לה ארנונה ומפעלים – איך אתם רוצים שהעיר הזו תתפתח?
עופר חוגי: הצעת החוק הזו באה לעשות קצת סדר בעניין.
עופר חוגי: כמה זה יעלה?
עופר חוגי: – אני עוד לא רואה שמפעלים בכלל יעברו לקרית שמונה.
עופר חוגי: שיבואו, קודם כל, ואחר כך נראה מה העלות.
עופר חוגי: גם לירוחם ולדימונה כמעט ולא באים מפעלים.
עופר חוגי: מי יבוא?
עופר חוגי: מי ישקיע?
עופר חוגי: תבדקו כמה כספים הוזרמו לעיירות הפיתוח ב- 4 השנים האחרונות.
עופר חוגי: כמעט ובכלל לא.
עופר חוגי: מתפקידנו, כדי לחלק את העוגה בצורה נכונה יותר, צריך להקים את המפעלים האלה, ולעזור לערים האלה כמה שיותר.
יצחק קקון: אני רוצה להתייחס לשלוש נקודות.
יצחק קקון: הנקודה הראשונה היא מאד עקרונית – מה עירית קרית שמונה בעיני הממשלה, בעיני הכנסת.
יצחק קקון: אני רוצה להזכיר לכם שהיה דיון בכנסת לגבי מיקומה של קרית שמונה מבחינת הראיה המדינית של מדינת ישראל.
יצחק קקון: היה דיון על עניינה של קרית שמונה, בשאלה מה היא התפיסה של מדינת ישראל לגבי קרית שמונה - מבחינת ההתייחסות, גם לאור המצב המאד מיוחד של קרית שמונה, וגם בשל היותה העיר הצפונית ביותר במדינת ישראל.
יצחק קקון: האם עובדה זו, והעובדה שיש לה בעיות אחרות של הגעה, נגישות, השקעות וכל מה שקשור בזה.
יצחק קקון: השאלה היא האם אנחנו רוצים לשים את העיר הזו על המפה בצורה אמיתית, כן או לא.
יצחק קקון: אם רוצים לשים אותה על המפה בצורה אמיתית, היא אמורה להיות המטרופולין של כל האזור.
יצחק קקון: היא אמורה להיות עיר המחוז לכל היישובים סביב.
יצחק קקון: ממנה יקבלו כולם, באופן הדדי.
יצחק קקון: ההתייחסות צריכה להיות אחרת.
יצחק קקון: זו נקודה אחת.
יצחק קקון: נקודה שניה שצריכה לעמוד פה לדיון – מבחינת ההיבט האנושי של המציאות המאד כאובה בעיר.
יצחק קקון: אני ממונה על מערכת החינוך בקרית שמונה, ויוצא לי להיות כל הזמן מסביב לתחושות ולמציאות של בתי הספר של הילדים וההורים, וגם של אלה שמובילים את מערכת החינוך – המורים והמנהלים, סביב לרצון שלהם והמוטיבציה היום יומית להגיע להשיגים.
יצחק קקון: כל זאת, לאור תקופות לא קלות, קשות ביותר, לעיתים, בצורה שמכניסה את כולם למציאות שבעצם חלק גדול של הלימודים עובר בצורה של המחשה לימודית ולא למידה ממש.
יצחק קקון: נוצרה תקופה מסוימת של רגיעה, ואז אומרים שקרית שמונה על המפה.
יצחק קקון: נקודה שלישית היא ההיבט החברתי.
יצחק קקון: אחי נפל ב "שלום הגליל".
יצחק קקון: המשפחה נהרסה עקב כך, ולא היתה מסוגלת לגור בקרית שמונה.
יצחק קקון: כדי לקנות דירה בפתח תקווה, אין צורך בהשוואה הין קרית שמונה לירוחם.
יצחק קקון: הדירה של המשפחה, בגודל של 115 מטר בקרית שמונה נמכרה ב- 38 אלף דולר.
יצחק קקון: במחיר הזה לא מציעים אפילו דירת חדר וחצי בפתח תקווה.
יצחק קקון: משפחתי צריכה לממן היום את ההפרש.
יצחק קקון: יתרה מזו – הנושא של עידוד השקעות הון.
יצחק קקון: מי הם אותם בעלי מפעלים שמוכנים היום להגיע?
יואל נווה: אני חושב שההתייחסות של חבר הכנסת ישראל כץ אינה במקומה.
יואל נווה: אנחנו לא אנשים פוליטיים ולא צריך להאשים אותנו, או להציג אותנו כפועלים ממניעים פוליטיים.
יואל נווה: צריך לזכור ששרים בממשלה מקבלים החלטות, פקידים מבצעים החלטות של שרים.
יואל נווה: כאשר באה לכאן בקשה שמציג אותה לפעמים פקיד כזה או אחר, הוא בא בשם השר.
ישראל כץ: מה שאתה אומר, אם כך, שאת המעשה הפוליטי עשה שר?
אנה שניידר: בפקודת מס הכנסה אני מבינה שיש הסכמה שההקלות תהיינה כמו בנגב, קרי – נוריד את סעיף קטן (ג) ונאמר שההקלות יחולו בשנות המס 2001 עד 2003, פלוס תקרה של פי 5 מהשכר הממוצע במשק, כמו שנקבע לגבי הנגב, והנוסח יהיה מקביל לנוסח שהחלטנו לגביו לגבי הנגב.
אנה שניידר: לגבי עידוד השקעות הון – לגבי המענק, בסעיף 40 (ד) (1) כתוב שזה יחול בשנות המס התש"ס עד התשס"ג.
אנה שניידר: עכשיו צריכה להיות החלטה מה תהיה התחולה של המענק.
אנה שניידר: זה צריך להיות 2001 עד 2003.
ישראל כץ: יש עוד תוספת – תעשייתית ותיירות.
אנה שניידר: אם כך – צריך להוסיף תיירות.
אנה שניידר: לגבי קרן הסיוע לעסקים ביישובי קו העימות – ממתי זה יחול?
אנה שניידר: מ- 2001 או מ- 2002?
עופר חוגי: תבינו שבכל קיבוץ יש בית הבראה.
יעקב ליצמן: תסכימו, אם כן, שזה יהיה מ- 2002.
אנה שניידר: המענקים – סיוע בהקמת תשתיות למגורים.
אנה שניידר: ממתי זה חל?
ישראל כץ: מתחילת החוק, רק שה- 100 אלף צמודים למחירים ישנים.
אנה שניידר: נקבע נוסח כמו לגבי ירושלים והנגב בהצמדה.
אנה שניידר: יש לי שאלה: זה יחול על רכישת דירה, הרחבת דירה, בניית דירה – כמו שעשינו בירושלים?
ישראל כץ: כן, כן.
עופר חוגי: כן, אבל תמחקי את הצמודי קרקע.
אנה שניידר: אני אתאים את זה לנוסח שלגבי ירושלים והנגב.
יעקב ליצמן: נותר לנו חוק הגליל – נוריד 2005 ו- 2004 ונשאיר רק 2003.
אנה שניידר: ומה עם ההנחות מארנונה?
אנה שניידר: וביטול מידרג שכר דירה בדיור הציבורי?
אנה שניידר: מה אתם מחליטים?
ישראל כץ: נסדיר את זה.
ישראל כץ: מ- 2001.
אנה שניידר: מתחילת החוק ואילך.
סמי דדון: השיטה של חישוב שכר דירה בדיור הציבורי, כתוצאה מניסיון לעזור לקרית שמונה, נגרם מצב שהשידרוג גרם להרעה.
סמי דדון: אנחנו רוצים להחזיר את המצב שיהיה כפי שקיים בכל הארץ, עם הטבה קטנה של 10 אחוז הנחה.
יעקב ליצמן: השאלה היא ממתי זה יחול.
אנה שניידר: ולגבי ארנונה?
סמי דדון: לגבי ארנונה אנחנו מבקשים להאריך בעוד שנה, ל- 2003.
חיים דוקלר: אפשר לבקש שהמס יהיה גם ממועד הכניסה לתוקף?
חיים דוקלר: כי אם החוק עכשיו יעבור את התהליכים ואנחנו לפני קריאה ראשונה, תהיינה בעיות בתפעול החוק.
חיים דוקלר: אני מדבר כרגע על הצד התפעולי.
חיים דוקלר: אם החוק יאושר ביולי, נניח, ויאושר רטרואקטיבית – יש בעיה להתחיל עם זה בסוף או באמצע השנה.
חיים דוקלר: שזה יהיה ל- 2002 ו- 2003.
ישראל כץ: והתקנות של ה- 20 אחוז, אתם מתייחסים אליהן כאילו הן קיימות?
טלי דולן: שזה יהיה מיום כניסת החוק עד סוף שנת המס, ולשנים 2002 ו- 2003.
יעקב ליצמן: יש שני דברים שחסרים כאן, בחוק: אלף, עלות, ודבר נוסף – מקור תקציבי.
ישראל כץ: זה זניח שבזניח.
ישראל כץ: זו עלות תיאורטית.
ישראל כץ: איזו עלות זו?
ישראל כץ: מבחינה תיכנונית החוק הזה קיים.
אנה שניידר: הוא חייב לציין מקור תקציבי ומה היא העלות.
ישראל כץ: הם אומרים שחוק הגליל זה 75 מיליון שקל לשנה.
ישראל כץ: להערכתי, כל מה שעלה כאן לא יעלה על 30 מיליון שקל.
יעקב ליצמן: תודה, החוק אושר.
שלום שמחון: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה, הנושא הראשון שעל סדר היום: תקציב רשות השידור לשנת 2001 ואגרת הטלוויזיה לשנת 2001.
שלום שמחון: לפני שאאפשר לסמדר אלחנני לומר כמה דברים, אני רוצה להזכיר שבשנה הקודמת קיימנו ישיבות ארוכות בנושאים שונים ברשות השידור כמו תקציב רשות השידור, התייעלות ברשות השידור, מצבה של הרשות והאפשרות לעבור לתנאים אחרים, בשנה האחרונה קרו מספר דברים ואני מבקש מהיועצת הכלכלית, סמדר אלחנני, לפרט בפנינו את השינויים.
נחום לנגנטל: אם אתה מוכן, אדוני היושב ראש, שאנשי רשות השידור יקראו מהפרוטוקול מה הם התחייבו בשנה שעברה ויאמרו לנו מה הם ביצעו, הייתי שמח לשמוע זאת ולא את המצב הגלובלי.
יצחק כהן: התשובה היא, שהם לא קיימו דבר ממה שהתחייבו.
סמדר אלחנני: לשאלתו של חבר הכנסת לנגנטל, צירפתי את החלטות ועדת הכספים בנייר שלי מיום 25 בספטמבר, החלטות שהתקבלו פה אחד לגבי תוכנית ההבראה.
סמדר אלחנני: אני אדבר רק על הצדדים הכלכליים התקציביים, אין לי שום קשר לעניינים הפנימיים.
סמדר אלחנני: התקציב השנה גדל ריאלית לעומת השנה שעברה, בעוד שבשנה שעברה אמרו תהיה ירידה בהכנסות, קיצצו בתקציב, השנה התקציב גדל.
סמדר אלחנני: לכן אני שואלת דבר שאני חוזרת עליו בכל שנה, אנחנו לא מקבלים את מאזן רשות השידור, כלומר, יתרת פתיחה, תוספות או גריעות מהמאזן ויתרת סגירה.
סמדר אלחנני: עברתי על החוברת של השנה לעומת החוברת של השנה שעברה, חוץ מאשר שינויים מזעריים במספרים, אין הבדל בין שתי החוברות.
יעקב ליצמן: את מדברת רק מבחינה תקציבית, את לא מדברת על ההבטחות.
סמדר אלחנני: אמרתי מראש שאני מתייחסת רק לעניינים התקציביים.
סמדר אלחנני: אין לנו דוח על ביצוע התקציב וזה מתקשר להערה שלי לגבי המאזן, יכול להיות שיש עודפים, יכול להיות שיש כריות מרופדות ויכול להיות שאין.
סמדר אלחנני: שיא כוח אדם – בשנה שעברה הייתה לרשות תוכנית שקבעה את המספר של שיא כוח אדם לתחילת 2001, לאחר קיצוץ היו צריכים להיות 1,690 עובדים.
סמדר אלחנני: תסתכלו מה יש בתקציב לגבי נקודת המוצא: 1,810.
ויצמן שירי: אני חושב שעל חוברת התקציב צריך לדון בסוף הדיון, יש להתחיל קודם בדברים העקרוניים.
ויצמן שירי: אני לא רוצה שיחשבו שגוף ציבורי מכובד כמו רשות השידור, ועדת הכספים היא רק תחנת מעבר על מנת להתחייב ולא לעמוד בהתחייבות ולאחר שנה להגיע לכאן עם אותן בעיות.
יצחק כהן: אני רוצה לשאול שאלה חשובה, למה אין ביצוע לשנת 2000?
שלום שמחון: מייד יושב ראש רשות השידור, שהוא חדש בתפקיד, יתייחס לדברים.
12961: המוסדות החדשים של הרשות נכנסו לפני שישה שבועות וקיבלו את התקציב של 2001 מוכן מבלי יכולת להכניס בו שינויים, בקושי שיכולנו לקרוא אותו, בוודאי שלא יכולנו לחפש את התשובות לשאלות שהועלו כאן.
12961: גם הפרוטוקול של ועדת הכספים מהשנה שעברה, חבר הכנסת ויצמן, מונח לפניי, אבל לא יכולתי לעשות שום פעולה, לא אני וגם לא המשנה ליושב ראש ועדת הכספים, אהובה אורן, שנמצאת כאן אתנו, גם חברים אחרים, פשוט קיבלנו את כל התקציב כמעשה מושלם.
12961: העברנו את התוכנית במהירות למשרד האוצר, עם הסתייגויות של משרד האוצר, הצלחנו ליישר אתם את ההדורים, העברנו את זה בממשלה והיום אנחנו מביאים את זה בפני הוועדה.
12961: מבחינתי, כמובן כל התחייבות שניתנה בעבר על ידי הרשות צריך לקיים ולכבד.
12961: בין השאר, הייתי במתקן בבאר שבע, אני יכול לומר, שזאת בושה וחרפה לרשות השידור, שהיא בעלת המתקן, היא מפעילה את המתקן אבל לא מפעילה אותו בפועל, זה דבר שחייב לבוא לידי טיפול, הוא מונח על שולחן הוועד המנהל ואני מקווה שנצליח להגיע למסקנה.
12961: יש נושאים רבים נוספים שהוועד המנהל והמליאה החדשה לא הספיקו לתת את דעתם, כולל תוכנית ההבראה שלא באה לידי ביטוי בתקציב הזה, כולל נושא ההפקה הישראלית המקורית, שלדעתנו צריך לתגבר אותה ולהוסיף עליה והיא גם לא באה עדיין לידי ביטוי בתקציב הזה.
12961: כיוונים חדשים שאנחנו רוצים לראות בשידורי הרשות גם בטלוויזיה וגם ברדיו עדיין אינם פה, לכן מבחינתנו התקציב הוא לא טוב אבל מאחר ושנת התקציב מגיעה וצריך לאשר, הבאנו זאת לפניכם.
12961: אנחנו מקווים שתאשרו אותו על מנת שנוכל לקדם את התוכניות שלנו.
אבשלום וילן: אני לא מבין מה קורה ברשות, התקיימו בוועדה שלוש ישיבות מאוד קשות על הרשות, סוכם על תוכנית הבראה ודברים נוספים, בכל הכבוד הראוי, גם אם אתה חדש, הצוות המקצועי לא התחלף, דובר על תוכנית הבראה, דובר על מהלך שאנחנו התחייבנו לעזור, דובר על עוד אלף דברים, ואתם מביאים ספר תקציב כאשר אין בו התייחסות לדברים שנאמרו בדיונים של הוועדה, אז איך אנחנו יכולים להיות רציניים בנושא שעסקנו?
אבשלום וילן: דרך אגב, אין כאן מישהו שמתנגד לשידור ציבורי, לחשיבות הנושא, כולנו בעד, אבל אנחנו מרגישים שלא עושים לנו חשבון.
אורי פורת: אני מתנצל על איכות הקול שלי, הגעתי לכאן לאחר כמה ימי מחלה, חשבתי שהדיון חשוב מאוד והגעתי אליו.
אורי פורת: מנימת הביקורת שאני שומע, אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת, שבמהלך השנה האחרונה התחייבנו והגשנו לוועדת הכספים של הכנסת תוכנית הבראה שהכינונו בעצמנו ללא כל סיוע של משרד האוצר, למרות שמשרד האוצר ולשכת ראש הממשלה קיבלו על עצמם את ההתחייבות לעזור לרשות השידור בהכנת תוכנית הבראה כזאת, אך דבר לא נעשה, ועד כמה שאני זוכר, בישיבה האחרונה של ועדת הכספים של הכנסת, הוועדה קיבלה החלטה שבעצם מוחה על כך, שמשרד האוצר לא עמד בהתחייבות שלו, רשות השידור התחייבה להגיש תוכנית הבראה והיא אכן הגישה ועמדה בהתחייבות שלה.
אורי פורת: התוכנית קיימת, המצב נכון להיום הוא, ויכוח שעדיין נמשך אבל יש סימנים להתחלת פתרון כאשר רק בשבועות האחרונים, לפני כשלושה שבועות, משרד האוצר אישר לרשות השידור חלק מתוכנית ההבראה, דבר שיאפשר לפתור את הבעיה העיקרית שלה, שהיא בעיית האבטלה הסמויה שהפכה להיות גלויה, בעיה שרובצת על התקציב, בעיה שרובצת על יכולת התפעול והתפקוד של רשות השידור, בעיה שמשמרת הסכמי עבודה בלתי מתקבלים על הדעת, שהם חייבים להשתנות.
אורי פורת: סוף סוף קיבלנו מהאוצר אור ירוק להתחיל להוציא אנשים מהמערכת, דבר שיביא גם לשינוי הסכמי עבודה על פי הבסיס של הסכם בזק.
אורי פורת: התחלה של אישור תהליך שמשמעותו הוצאת עובדים על פי העקרונות של הסכם בזק, ההסכם שנחתם בין משרד האוצר לבין חברת בזק להוצאת עובדים, יש שם תנאי פרישה משופרים.
אורי פורת: אנחנו עכשיו עובדים על ביצוע אותו שלב, שהוא רק חלק מתוכנית ההבראה שהצגנו לכם אותה בכתב, הצגנו את העקרונות שלה גם בעל פה, והתוכנית הזאת עכשיו בתחילת ביצוע, אפשר לומר: סוף סוף.
אורי פורת: יכול להיות שיש כמה התחייבויות שלקחנו על עצמנו, בין השאר הסיפור של אולפן בבאר שבע, אבל כדי לבצע צריך שיהיו כלים לביצוע.
אורי פורת: אחת הסיבות שלא יכולנו לעמוד בכל מה שהתחייבנו לגבי באר שבע זה מפני שיש לנו הסכמי עבודה עם ועד הטכנאים או ועד ההנדסאים של רשות השידור, שכובלים את הידיים ואת הרגליים, ואי אפשר לעשות שום דבר אלא אם כן ההסכמים האלה ישתנו ויותאמו לתנאים האמיתיים ולצרכים האמיתיים של השידור בשנות ה-2000.
אורי פורת: זה לא שהיום הם מתאימים לימי הצילום בפילם, שכבר עברו מן העולם לפני יותר מ-20 שנה, אבל הדרך היחידה לשנות את הסכמי העבודה, קודם כל, להוציא מתוך המערכת כמה מאות עובדים, שמתקיימים בגלל אותם הסכמי עבודה.
אורי פורת: התקציב כפי שהוא מונח לפניכם הוא תקציב שאושר על ידי ועדת הכספים של רשות השידור, תקציב שאושר על ידי משרד האוצר, ואני רוצה לומר לכם, לפני כל אישור כזה אנחנו עוברים בדיקות על גבי בדיקות ושאלות ותשובות, אנחנו עברנו גם את ישיבת הממשלה לפני שבוע, וגם שם בסופו של דבר התקציב הזה אושר לאחר שניתנו כל התשובות לגבי העקרונות שלו, עכשיו אצלכם זו התחנה האחרונה.
אורי פורת: אני מבקש שתבינו דבר אחד, אני מעלה על דעתי שיש טענות לגבי התקציב, גם לי יש טענות לגבי התקציב, כל אחד רואה את הצרכים שלו ואת המטרות והמטלות שלדעתו הן חשובות ביותר, אבל מעבר לריטואל הזה, אני מוכן לשמוע כל דעה.
אורי פורת: אישור התקציב הזה הוא תנאי לפרסום האגרה והתחלת גבייתה.
אורי פורת: כל מי שבאמת השידור הציבורי יקר לו – אני שמח לשמוע את זה כאן כל פעם מחדש – צריך שיהיה ברור, שאם האגרה לא תצא לדרך עד סוף החודש, אנחנו עלולים להיקלע למצב שבו רשות השידור לא תוכל לתפקד.
אורי פורת: אדוני היושב ראש, את הדיונים, את המשאלות, את הבקשות, את הרעיונות וההבהרות, כל זה אפשר יהיה לעשות לאחר מכן ובלבד שהאגרה תצא לדרך.
אורי פורת: אנחנו נמצאים כל הזמן בתהליך - - -
שלום שמחון: לפני שנה אמרתם בדיוק אותם דברים.
אורי פורת: כל ההתחייבויות בשנה שעברה כלפי ועדת הכספים כן מולאו.
אורי פורת: אני לא יודע מאיפה נלקחה התזה, שההתחייבויות לא מולאו.
אורי פורת: בשנה שעברה הייתה לנו ישיבה בחודש מרץ, נקבעה פגישה נוספת כעבור שלושה חודשים, ואז נקבעה פגישה נוספת כעבור שלושה חודשים נוספים, בנוכחות השרה דליה איציק, ובכל הישיבות האלה לא אנחנו דווקא הותקפנו על ידי הוועדה הנכבדה הזאת.
אורי פורת: צריך לקחת בחשבון נקודה נוספת, שאלינו מתייחסים כמו אל כל גוף סטטטורי אחר, כמו רשות העתיקות, כאשר אנחנו רשות השידור וסל המחירים שלנו שונה לחלוטין מסל המחירים של הרבה גופים, אצלנו זה לא נקבע על פי מחיר הירקות, אצלנו סל ההתייקרויות נקבע על פי המצב הריאלי בשוק התקשורת ובשוק התקשורת ההתייקרויות בשנים האחרונות גדלו במאות אחוזים.
אורי פורת: אנחנו בתקציב הזה צריכים לספוג גם את ההתייקרויות.
אורי פורת: אני מבקש מחברי הכנסת לקרוא את הפרוטוקולים של הישיבות הקודמות, האמירה אז הייתה שונה לגמרי, אני לא זוכר שרשות השידור הותקפה, להפך, אני נהנה לזכור שהייתה הגנה על רשות השידור סביב השולחן הזה.
אורי פורת: ההתקפה לא הייתה כלפינו אלא כלפי מי שלא עשו דבר על מנת לעזור לרשות השידור במצוקותיה.
אפי אושעיה: מי זה הם?
אפי אושעיה: על מנת שנדע למי לפנות בטענות.