GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישעיהו בן יונתן: על מוצרים סופיים מקסימום המס הוא 12.5 אחוז.
סמדר אלחנני: אני מכירה את המקרה, ולא היה מדובר בטורקיה, אלא בתוניס, שנחשבת לארץ אויב.
מאיר פרוש: אבל מביאים לפה סחורה מטוניס.
סמדר אלחנני: בלי ציון של ארץ המקור.
סמדר אלחנני: עושים את זה דרך סוכן במקום אחר.
אמנון כהן: אם אנחנו מעלים עכשיו מ- 4 אחוש ל- 8 אחוז, האם כתוצאה מכך היבואנים לא ירצו לייבא ואז המחיר של הלחם יעלה?
ישעיהו בן יונתן: המשקל של 4 אחוז ממחיר השמרים במחיר הלחם הוא בטל בשישים, האמן לי.
אפי אושעיה: בהמשך לשאלה של חבר הכנסת אמנון כהן – האם העובדה שאנחנו מגינים על תוצרת הארץ תביא להעלאת מחירים?
אפי אושעיה: העלאת מחירי השמרים יכולה להביא להעלאת מחירים אחרים?
ישעיהו בן יונתן: המשמעות היא אפסית.
ישעיהו בן יונתן: גם הייצור המקומי לא יעלה את המחירים כתוצאה מה- 4 אחוז האלה, כי הוא רוצה להתחרות עם המחיר המיובא.
ישעיהו בן יונתן: ידוע לכם שכוח העבודה בטורקיה זול מאד.
יעקב ליצמן: אנחנו חוזרים לדיון סוער מאד שכבר היה.
יעקב ליצמן: כל הסיבה היא שאנחנו רוצים להגן על התוצרת המקומית ולמנוע אבטלה.
אפי אושעיה: זה משמעותי בשמרים?
אפי אושעיה: כמה עובדים יש בשוק ייצור השמרים בסך הכל?
אפי אושעיה: למה יש צורך בתקנות כאלה?
אפי אושעיה: מה זה מועיל למשק?
אפי אושעיה: אני חושב שתחרות היא דבר חשוב, ולא צריך להגביל אותה באמצעים טכניים מהסוג הזה.
אפי אושעיה: יש אמנם מקרים מיוחדים.
אפי אושעיה: נניח שיש מוצר מסוים שמיצרים אותו בקרית שמונה, ואנחנו רוצים להגן על התוצרת המקומית שם מסיבות לאומיות.
אפי אושעיה: אז ניתן להתחשב.
אפי אושעיה: למה אנחנו צריכים להגן על השוק המקומי של השמרים?
אפי אושעיה: מה התרומה של העניין לשוק העבודה?
אפי אושעיה: מה החשיבות?
אפי אושעיה: למה בכל לצריך להיכנס לעניינים מהסוג הזה, למה אתם מטריחים את עצמכם?
ישעיהו בן יונתן: נקבעה תוכנית שמפחיתה את המכסים.
ישעיהו בן יונתן: פעם היו מכסים של 100 אחוז, וזה ירד ל- 50, ל- 40 ול- 10.
ישעיהו בן יונתן: זה נקבע לפי שיטה קבועה שהמס המקסימלי על חומרי גלם יהיה 8 אחוז.
ישעיהו בן יונתן: יבואו אנשים שיגידו – תגן על הייצור המקומי ותטיל עליהם 20 אחוז.
ישעיהו בן יונתן: אי אפשר, בגלל מה שאתה טוען, שאנחנו רוצים ליצור תחרות, לפתוח את השוק לתחרות.
ישעיהו בן יונתן: היות ונקבאע ש- 8 אחוז זה אחוז המס המקסימלי, על מפעלים מתוצרת הארץ, אני לא יכול לעשות אפליה בין מפעל למפעל.
ישעיהו בן יונתן: קבענו מקסימום של 8 אחוז במדיניות כוללת על כל המוצרים.
ישעיהו בן יונתן: ירדנו למינימום של 8 אחוז, ואנחנו בודקים את הנושא הזה.
אפי אושעיה: למה לא יכולים?
אפי אושעיה: למה אנחנו לא יכולים לומר שמועסקים בעניין לא הרבה אנשים - -
ישעיהו בן יונתן: נניח שמועסקים 50 איש.
ישעיהו בן יונתן: מה אתה רוצה, לפטר אותם?
ישעיהו בן יונתן: שלא ייצרו שמרים בארץ?
אפי אושעיה: אני לא רוצה לפטר אותם, אבל אני לא רוצה לייצר תעסוקה מדומה בתחום כלשהו.
אפי אושעיה: אתה טוען ש- 8 אחוז זה הרף, והולכים על הכל בלי לבחון את הפרטים.
אפי אושעיה: אני לא מקבל את התשובה הזו.
אפי אושעיה: לדעתי, אם נבדוק, נראה שמדובר ב- 5 עובדים מהשטחים, עובדים זרים, או משהו מהסוג הזה.
אפי אושעיה: הייתי מציע לבדוק את הנושא הזה פעם.
אפי אושעיה: אם נבדוק שם לא נמצא עובד ישראלי אחד.
אפי אושעיה: זו הגנה על תוצרת העובדים הזרים או הפלשתינים.
יעקב ליצמן: אני מעמיד את העניין להצבעה.
יעקב ליצמן: י נגד?
יעקב ליצמן: אני מודה לכם, העניין אושר.
אפי אושעיה: לפני שנעבור לנושא הבא, אני מפנה את תשומת לב יושב ראש הוועדה למסמך שהכינה כלכלנית הוועדה, סמדר אלחנני,בעניין תעריפי "בזק".
אפי אושעיה: לא צריך לסמוך בכל דבר על הפקידות, עם כל הכבוד.
אפי אושעיה: תקנות מע"מ (תיקון מס' 2) מכתב שר האוצר מיום י"ד בשבט, התשס"א (7 בפברואר, 2001)
ישעיהו בן יונתן: אנחנו מדברים על מע"מ.
ישעיהו בן יונתן: קודם דיברנו על מכס.
ישעיהו בן יונתן: מע"מ הוא מס שמוטל על כל המוצרים ועל כל השירותים, כמעט ללא פטורים.
ישעיהו בן יונתן: יש סעיף אחד, 3 (א) אצלנו, שלפיו אנחנו נותנים פטורים למקרים מיוחדים, ממע"מ.
ישעיהו בן יונתן: זווית הראיה שלנו היא שהיות שעל מוצרים שמיוצרים בחו"ל אין מע"מ, אם, באופן עקיף יש פטור על אותו מוצר, אנחנו בסופו של דבר נותנים את הפטור.
ישעיהו בן יונתן: אנחנו נתנו פטור למענקים שהאיחוד האירופי נותן לפיתוח בארץ.
ישעיהו בן יונתן: יש לנו מענקים שניתנים על ידי משרד התמ"ס.
ישעיהו בן יונתן: עכשיו יש את אותו הדבר, שהאיחוד האירופאי נותן לנו, כי החלטנו על המסגרת הזו.
ישעיהו בן יונתן: אנחנו מעבירים להם סכומים, והם מעבירים לאותן מדינות שחברות.
ישעיהו בן יונתן: נתנו להם פטור, וזה אושר.
ישעיהו בן יונתן: מה שקרה הוא שבהגדרת הפטור שנתנו לא הגדרנו אותו נכון.
ישעיהו בן יונתן: אמרנו שזה במסגרת התוכנית החמישית.
ישעיהו בן יונתן: התוכנית החמישית היתה תוכנית מוגבלת בזמן, וכל כמה זמן הם משנים את התוכנית.
ישעיהו בן יונתן: אז זה היה משונה שההגדרה החמישית תפסה אותנו "עם המכנסיים למטה".
ישעיהו בן יונתן: מאז הורדנו את ההגדרה שאומרת "התוכנית החמישית" , וזה יהיה: תוכנית במסגרת המענקים של האיחוד האירופאי.
ישעיהו בן יונתן: עשינו את זה כללי.
ישעיהו בן יונתן: בינתיים היו עוד תגמולים מהסוג הזה, ואין טעם, אין היגיון, למסות את זה, אז אנחנו עושים את זה רטרואקטיבית.
אנה שניידר: אבל למה אתם כותבים בתחולה, שאתם רוצים שהיא תהיה עתידית?
אנה שניידר: נאמר כאן: "תחילתן של תקנות אלה 30 ימים מיום פרסומן, והן יחולו גם על תקבולים שנינתו לפני יום התחילה".
אנה שניידר: למה לקחת תחילה עתידית?
אנה שניידר: שהתחילה תהיה מיום הפרסום.
ישעיהו בן יונתן: זו שאלה לוגית טובה.
ישעיהו בן יונתן: המשפטנים ניסחו את זה כך.
אנה שניידר: אז תורידו את זה ותציינו שהתקנות יחולו גם על תקבולים שניתנו לפני יום תחילתן, והתחילה של התקנות היא מיום הפרסום.
יעקב ליצמן: – אושר.
יעקב ליצמן: צו בלו על דלק (תיקון) מכתב שר האוצר מיום י"ט בשבט, התשס"א (12.2.01)
ישעיהו בן יונתן: מס על דלק נקרא - בלו.
ישעיהו בן יונתן: במס הזה אנחנו עושים פה שני שינויים כמעט טכניים, שלא באים לשנות את המהות.
ישעיהו בן יונתן: נפרט את העניין, ונתחיל בבנזין.
ישעיהו בן יונתן: בבנזין יש אבחנה בין בנזין עד 91 אוקטן ומעל 91 אוקטן.
ישעיהו בן יונתן: , מי שצורך בנזין של עד 91 אוקטן זה רק משרד הביטחון.
ישעיהו בן יונתן: אף אחד אחר לא.
ישעיהו בן יונתן: עד 91 אוקטן יש מס נמוך יותר, בהפרש קטן.
ישעיהו בן יונתן: בסופו של דבר זה עובר מכיס לכיס – ממשרד הביטחון אלינו, ואחר כך זה מתוקצב.
ישעיהו בן יונתן: למה שלא נעשה את כל המיסוי פשוט?
ישעיהו בן יונתן: כל סוגי הבנזין – אותו סוג של מס?
ישעיהו בן יונתן: למשרד הביטחון זה יעלה קצת יותר, כי השימוש בזה אינו גדול במיוחד - -
אפי אושעיה: כמה זה "עוד קצת"?
ישעיהו בן יונתן: להם זה עולה עוד 300 אלף שקל לשנה.
ישעיהו בן יונתן: זה לא משנה למשרד הביטחון, כי זה בתקציב.
יעקב ליצמן: חוץ ממשרד הביטחון, איפה יש עוד שימוש של בנזין כזה?
ישעיהו בן יונתן: אצל אף אחד.
אפי אושעיה: מי יגדיל למשרד הביטחון את התקציב ב- 300 אלף ₪?
אפי אושעיה: אגף המכס יגדיל?
ישעיהו בן יונתן: לא.
ישעיהו בן יונתן: משרד האוצר.
ישעיהו בן יונתן: הכל מתואם.
יעקב ליצמן: מה אומר האוצר על כך?
אנה שניידר: המכס זה האוצר.
ישעיהו בן יונתן: זה בעניין הבנזין.
ישעיהו בן יונתן: עכשיו יש עוד צו שמדבר על מזוט.
ישעיהו בן יונתן: על מזוט ישנו מס נמוך מאד, ובהפרשים מאד מצחיקים.
ישעיהו בן יונתן: יש מזוט עם גופרית, יש מזוט עם צמיגות מסוימת, מזוט מעל צמיגות מסוימת, ושימו לב מה המס – 11.76 ₪ על טונה מזוט.
ישעיהו בן יונתן: כלומר, המס הוא בטל בשישים.
סמדר אלחנני: זה 10 אגורות לליטר, לא?
אפי אושעיה: בכמה זה ייקר את העניין?
אפי אושעיה: – זה מה שמעניין אותנו.
ישעיהו בן יונתן: בכלום.
ישעיהו בן יונתן: אני לא מעלה את המס למס הגבוה.
ישעיהו בן יונתן: חישבנו מה הוא המס המשוקלל, הממוצע, ובמקום שתהיינה כל הקבוצות האלה אני קובע 11.45 ₪ שהוא הממוצע של הדלקים.
אפי אושעיה: מי משתמש במזוט?
י. בן – יונתן: משתמשים בזה – חברת החשמל, תעשיות כימיקלים.
י. בן – יונתן: חברת החשמל משתמשת בכל סוגי הדלק.
סמדר אלחנני: מה מבחינת איכות הסביבה?
ישעיהו בן יונתן: מה שאני עושה הוא העלאת המס על מזוט, שפוגע באיכות הסביבה.
ישעיהו בן יונתן: כך זה יוצא בממוצע, במקרה.
ישעיהו בן יונתן: זאת לא היתה הסיבה, מלכתחילה.
אפי אושעיה: אני מבקש להסב את תשומת הלב שצריך לעשות פה סדר.
אפי אושעיה: אני צריך ללמוד את הדברים, אני צריך להתייעץ עם מומחים.
אפי אושעיה: יש לנו פה יועצת כלכלית ויועצת משפטית.
אפי אושעיה: תרשו לנו לשאול אותם, ללמוד את העניין, ולשמוע אם באמת זה בטל בשישים, מה המשמעות של העניין, ואחר כך נוכל לקבל החלטה.
אפי אושעיה: בתנאים האלה זה בלתי אפשרי.
יעקב ליצמן: בעיקרון אנחנו עושים את זה.
יעקב ליצמן: מה שקורה כאן הוא שהדבר לא מופיע בסדר היום, ולכן לא נצביע על כך היום.
יעקב ליצמן: אנחנו נדבר רק על הדברים שמופיעים בסדר היום, וזה הנושא הבא – צו הבלו על דלק (תיקון).
אנה שניידר: יש פה שני דברים.
אנה שניידר: יש את צו הבלו על דלק – פטור.
אנה שניידר: אלה הם צווים שנותנים פטור מבלו.
אנה שניידר: שם רוצים לעשות תיקון, ומייד זה יוסבר, וזה טעון אישור של ועדת הכספים בכל מקרה.
אנה שניידר: ישנם צווים של הטלת בלו על דלק, שהאישור של ועדת הכספים נדרש רק כאשר יש העלאה.
אנה שניידר: זה לא נמצא היום על סדר היום.
אנה שניידר: בטעות דיבר על כך מר בן יונתן.
אנה שניידר: זה מופיע באותה החוברת.
יעקב ליצמן: עכשיו אנחנו מדברים על צו הבלו על דלק – פטור, ואתם רוצים לבטל את פסקה 8.
ישעיהו בן יונתן: סעיף 8 נותן פטור לגז שמשמש במהלך ייצור תעשייתי.
ישעיהו בן יונתן: מה שאנחנו עשינו – ביטלנו בלו.
ישעיהו בן יונתן: יש לנו פיקוח על הנושא הזה כדי שנוכל לדעת באיזה מוצרים משתמשים בגז לצורך ייצור, ואז נתנו את הפטורים הספציפיים לאותו מוצר.
ישעיהו בן יונתן: בא אלי מפעל שמייצר צמיגים.
ישעיהו בן יונתן: לצורך זה מערבבים את החומר עם נפט.
ישעיהו בן יונתן: אז אני נותן פטור מיוחד –דלק לייצור צמיגים, פטור.
ישעיהו בן יונתן: ואז יש לי בקרה.
ישעיהו בן יונתן: הסעיף הזה, כפי שהוא מנוסח פה, מנוסח באופן כללי: לשימוש תעשייתי.
ישעיהו בן יונתן: לא משתמשים בו היום.
ישעיהו בן יונתן: אף אחד לא מקבל פטור לפיו, כי כולם יודעים שאם יש בעיה באים אלינו, ואמנם – הכלל הזה קיים אצלנו.
יעקב ליצמן: על פי הסעיף הזה?
ישעיהו בן יונתן: לא, לא.
ישעיהו בן יונתן: על פי סעיף פטור מבלו.
יעקב ליצמן: כשאתה רוצה לתת פטור על מזוט, זה גם על סמך הסעיף הזה.
ישעיהו בן יונתן: לא רק.
אנה שניידר: יש סתירה בין שתי הפסקאות האלה.
אנה שניידר: פסקה שהיא לא ברורה – עדיף שתימחק, ושיפעלו רק על פי הפיסקה הקיימת שהיא ברורה יותר.
ישעיהו בן יונתן: זה נכון לנפט, והסעיף הזה מדבר על גז.
ישעיהו בן יונתן: הוא רק מפריע, ונותן מקום לפירושים.
ישעיהו בן יונתן: כדי להימנע מבעיות אנחנו נותנים את הפסקה הזו.
ישעיהו בן יונתן: כל מפעל שיבוא אלינו ויטען שהדלק משמש כחומר גלם לייצור – יקבל את הפטור וימשיכו לקבל, כי זה העיקרון הכלכלי.
יעקב ליצמן: הוא אמר שהסעיף קטן היה מאד כללי, והוא רוצה לוותר על הסעיף הכללי, כי בין כך הוא נותן פטור למפעל, הוא נותן פטור על הסעיף המיוחד שהוא רוצה, ואז הוא מביא את זה לאישור.
ישעיהו בן יונתן: אני אסביר עוד: דלק משמש לשתי מטרות.
ישעיהו בן יונתן: מטרה אחת – לצורך אנרגיה.
ישעיהו בן יונתן: שורפים דלק ומקבלים אנרגיה.
ישעיהו בן יונתן: דלק גם יכול לשמש כחומר גלם, כאשר מערבבים אותו עם עוד מיני חומרים, ומקבלים חומר אחר.
ישעיהו בן יונתן: זאת אומרת שאנחנו מתייחסים לדלק משתי זוויות ראיה: כחומר גלם, ולייצור אנרגיה.
ישעיהו בן יונתן: כאשר הדלק משמש כחומר דלק לשימוש תעשייתי, אנחנו נותנים לזה פטור.
ישעיהו בן יונתן: אם זה משמש כמקור לאנרגיה, אנחנו לוקחים על זה מס.
ישעיהו בן יונתן: לשימוש ביתי, כאשר משתמשים בגז, אני רוצה על זה מס, אבל אם זה משמש כחומר גלם, אני לא רוצה על זה מס.
ישעיהו בן יונתן: כשבאים אלי ממפעל ומוכיחים לי שהדלק משמש כחומר גלם, אני מוציא צו, ודלק המשמש כחומר גלם, לייצור צמיגים למשל, פטור.
אמנון כהן: איך זה היה עד היום?
ישעיהו בן יונתן: עד היום זה היה כך.
ישעיהו בן יונתן: הסעיף הזה סתם נמצא, לא משתמשים בו, ואף אחד לא ניהנה ממנו מפטור.
ישעיהו בן יונתן: זה רק יוצר ויכוחים.
ישעיהו בן יונתן: אני רוצה שהם יבואו אלי ויקבלו אישור, כדי שאדע מה הם עושים.
ישעיהו בן יונתן: כך יש לי נושא פתוח ולא ברור מה משמש לייצור או לא משמש לייצור.
אמנון כהן: אתה תהיה הסמכות שתיקבע למי יהיה פטור ולמי לא?
טלי דולן: גם היום הוא הסמכות.
אנה שניידר: ממילא כל אחת מהסמכויות האלה נתונות לאישור ועדת הכספים.
יעקב ליצמן: תודה, אושר.
יעקב ליצמן: חוק סיוע לקרית שמונה וליישובי קו העימות (תיקוני חקיקה)(הוראת שעה) (י.
יעקב ליצמן: כ"ץ וקבוצת ח"כים)
יעקב ליצמן: אנחנו עוברים להצעת חוק סיוע לקרית שמונה – תיקוני חקיקה, הוראת שעה, של חבר הכנסת ישראל כץ וכמעט כל חברי ועדת הכספים, 17 חברים חתומים עליה.
ישראל כץ: אני חושב שהיה קונצנזוס רחב בעניין.
ישראל כץ: היתה ישיבה חגיגית של הכנסת בקרית שמונה, והיה קונצנזוס כמעט מקיר לקיר שצריך לסייע לקרית שמונה מעבר לתנאים הקיימים.
ישראל כץ: היתה החלטת ממשלה על סיוע לקרית שמונה והצפון, והיו כמה תיקונים שרצינו להכניס כאן.
ישראל כץ: כל החברים הסכימו להוריד את ההסתייגויות ואישרנו את תוכנית הממשלה.
ישראל כץ: כולם התחייבו לחתום על החוק שאני אגיש, כדי לתקן את התוכנית הממשלתית ביחס לקרית שמונה, בעיקר.
ישראל כץ: הצעת החוק אכן הוגשה, וכולם עמדו בהתחייבות.
ישראל כץ: כל 17 החברים כולם חתמו על תמיכה בה.
ישראל כץ: זה הוא קודם כל חוק הצהרתי, שמראה את החשיבות של קרית שמונה.
ישראל כץ: מבחינה מעשית הצעת החוק מדברת על כמה אלמנטים: הדבר הראשון, לגבי הנחות ממס, מוצע להעלות מ- 20 אחוז ל- 25 אחוז, ללא תקרה, שקודם היתה.
ישראל כץ: תחילת החוק היא מינואר 2000, שזו היתה הדרישה, ובינתיים כבר הגענו ל- 2001.
אפי אושעיה: זאת אומרת שצריך להחזיר כספים לאנשים?
ישראל כץ: נדון על כך.
ישראל כץ: לגבי הנושא של השקעה ומענקים – גם היום הממשלה נותנת 30 אחוז בפועל, על השקעה.
יעקב ליצמן: אולי תסביר מה ההבדל בין הצעת החוק שאתה מציע כאן לבין הצעת החוק לגבי הנגב, שאושרה.
יעקב ליצמן: האם זה אותו הדבר בדיוק או שיש הבדלים?
ישראל כץ: הייתי אומר שאם ניקח את מצפה רמון בנגב, שמקבלת את ה- 25 אחוז, זה מה שאנחנו רוצים לתת גם לקרית שמונה, בעצם.
יעקב ליצמן: אתה רוצה להשוות את קרית שמונה למה שאנחנו אישרנו בנגב?
ישראל כץ: לגבי הצפון, ואלה, פחות או יותר, הפטורים שקיימים היום במדינת ישראל, החוק שאישרנו לגבי התאמות במס בנגב הוא הרבה יותר מסודר, והרבה יותר צודק באופן יחסי ממה שנהוג היום בצפון.
ישראל כץ: יש בצפון יישובים שמגיע להם 7 אחוז והם לא מקבלים.
ישראל כץ: יש אחידות של 15 אחוז ללא דירוג גיאוגרפי, בניגוד למה שעשינו בנגב.
ישראל כץ: בנגב הכנסנו גם מדרגה של 10 אחוז, אבל בכל מקרה ברור שההצדקה לתת לקרית שמונה את ה- 25 אחוז היא ודאי לא פחותה מההצדקה לתת למצפה רמון, שגם אותה השארנו ביתרון על פני הסביבה.
ישראל כץ: אז קל יותר להבין מה אנחנו רוצים היום, לגבי קרית שמונה.
ישראל כץ: מקבלים שם פטור של 15 אחוז - -
חיים דוקלר: 20 אחוז.
ישראל כץ: הסביבה מקבלת 15 אחוז.
ישראל כץ: היה דיון בממשלה, אני לא רוצה לומר שהיתה הסכמה, אבל דיברו גם על 25 אחוז.
ישראל כץ: פשוט לא יישמו את זה.
ישראל כץ: מדובר לתת את ה- 25 אחוז.
ישראל כץ: לגבי ההשקעות – היום יש 30 אחוז שמקבלים בפועל, שזה יהיה 38 אחוז כמו שחל היום לגבי הנגב.
ישראל כץ: קרן סיוע זו קרן כללית, שתהיה, כדי לסייע לעסקים.
יעקב ליצמן: זה לא דבר חדש.
ישראל כץ: שתהיה קרן לסייע לעסקים.
ישראל כץ: ראינו דוגמה שמוחקים לקיבוצים, מוחקים למושבים, או לא מוחקים.
ישראל כץ: לגבי המגזר העירוני אין שום גוף שיכול להתייחס לעסק שאינו גדול, לא למפעל, שכושל או שיש לו קשיים זמניים עקב מצב ביטחוני, ירידה בפעילות וכן הלאה.
ישראל כץ: מובן שאני רוצה להכניס לעניין גם את נושא התיירות.
ישראל כץ: לגבי הנושא של מענקי דיור, יצא מצב אבסורדי, שקרית שמונה קיבלה פחות מהשכנים שלה, מבחינת המענקים לפיתוח תשתיות.
יעקב ליצמן: איזה שכנים?
ישראל כץ: היישובים ליד, שמקבלים עד 100 אלף במחירי 2000, ולקרית שמונה שמו מגבלה של 50 אחוז או עד 80 אלף – הגבוה מביניהם.
ישראל כץ: אני מבקש שזה יהיה עד 100 אלף, לגבי הוצאות הפיתוח של דירות מגורים צמודות קרקע.
ישראל כץ: צריך לעודד שם את הבניה, במיוחד כשיש להם תחרות, גם עם המגזר הכפרי וגם עם השכונות של "בנה ביתך" בקיבוצים ובמושבים.
ישראל כץ: נושא הארכת חוק הגליל הוא הסבסוד לענף הלול, שקיים גם היום, עד סוף שנת 2002 –להאריך אותו ל- 2003, 2004 ו- 2005.
ישראל כץ: זה בלאו הכי דבר שקיים.
ישראל כץ: יש כאן שני נושאים שעוד לא נכתבו, וקיימים כאן: הנושא של הנחות בארנונה, שקיימות היום עד 2002.
ישראל כץ: אני מבקש להאריך את זה עד סוף שנת 2003.
ישראל כץ: נושא נוסף הוא העניין שמתוך כוונה טובה קרית שמונה הופלתה, בנושא של מידרוג שכר דירה בדיור הציבורי.
ישראל כץ: על פי החלטת משרד השיכון והבינוי המידרוג בוצע ביישובי קו העימות כפיילוט, וביתר חלקי הארץ הוא לא בוצע.
ישראל כץ: מאחר והנושא לא נבדק ולא נקבעו כללים לבחינה מחודשת של ההנחות מידי שנה, נוצר עיוות ששכר הדירה לא תואם מצב כלכלי של דיירי הדיור הציבורי בקרית שמונה.
ישראל כץ: ההצעה היא להוסיף סעיף שדייר בדיור הציבורי ישלם שכר דירה על פי הכללים.
יעקב ליצמן: אתה מגיש הסתייגות
ישראל כץ: לא, אני מוסיף לחוק, לקראת קריאה ראשונה.
ישראל כץ: דייר בדיור הציבורי ישלם שכר דירה על פי הכללים והטבלאות הנהוגים במשרד הבינוי והשיכון, תוך ביטול מידרוג שכר דירה.
ישראל כץ: המיקום בטבלת שכר דירה יהיה 9, וכן תינתן הנחה קבועה של 10 אחוז לדיירי קרית שמונה.
ישראל כץ: זה תיקון שחלק ממנו הוא טכני, וחלק זו הטבה.
ישראל כץ: מבחינה כלכלית המשמעות היא מצומצמת ביותר.
ישראל כץ: זה מבטל ביורוקרטיה.
אנה שניידר: רציתי להתייחס לנושא של הנחות ממס, ולהסב את תשומת ליבה של הוועדה שהיום נוצר מצב מוזר.
אנה שניידר: לפי המצב המשפטי, היום רק אותם יישובים שנמצאים בחוק של חבר הכנסת ישראל כץ לגבי הנגב זכאים להנחה, ולגבי כל היישובים האחרים פג תוקפן של התקנות ב- 31 בדצמבר, 2000.
אנה שניידר: למעשה, משפטית, אף אחד מהיישובים האלה היום, חודשיים אחרי שנת הכספים, לא זכאי להנחה ממס.
ישראל כץ: הממשלה לא עושה את המוטל עליה.
ישראל כץ: יכול להיות שנצטרך להעביר את זה בתור חוק.
אפי אושעיה: אני מתגורר בנתניה.
אפי אושעיה: קו העימות היום הוא בטול-כרם.
אפי אושעיה: האם מחר נחוקק חוק ספציפי לגבי נתניה?
אפי אושעיה: שיפטור אותנו ממס?
אפי אושעיה: ומה עם בת חפר שצמודה לשם?
אפי אושעיה: ומה עם תושבי קו עימות אחרים שאינם קרית שמונה וסביבתה?
אפי אושעיה: הכי קל, כדי להיות פופולרי, להביא חוקים כאלה.
יעקב ליצמן: אבל שים לב מי חתום על ההצעה.
אפי אושעיה: אני מביע את עמדתי, לא את עמדת כולם.
אפי אושעיה: אני אומר שאם זה כולם, אז בואו נעשה חוק לגבי כולם.
אפי אושעיה: אם יש אפליה לרעה של תושבי קרית שמונה – מייד צריך לתקן.
אפי אושעיה: יכול להיות שקרית שמונה היא סמל ושצריך לעזור לה במיוחד, אבל אני עקרונית נגד חוקים שמיטיבים עם קהלים ספציפיים, מטעמים כאלה ואחרים.
אפי אושעיה: התחלנו עם הדרום, כעת אנחנו מרחיבים לצפון, ומחר תובא הצעת חוק להשוואת תנאי תושבים במרכז לקרית שמונה, כי הם היום קו העימות האמיתי.
אפי אושעיה: ככל שינדוד קו העימות מפעם לפעם, על פי הפיגועים שם נעשה חוקים ספציפיים.
יעקב ליצמן: המקרה של קרית שמונה הוא בכל זאת משהו אחר.
אפי אושעיה: אני רוצה להיות טוב לב ולתת את כל ההטבות, אני רק אומר שכמחוקקים אנחנו צריכים להפעיל שיקול דעת.
אפי אושעיה: בואו נשקול חוקים כאלה באחריות גורפת, עם לימוד העניין, משום שכל אחד מאתנו יביא חוק על פי הצרכים, כפי שהוא רואה אותם על פי תפיסת עולמו.
אפי אושעיה: אני בטוח שחבר הכנסת ישראל כץ לא עושה את העניין מטעמים זרים, אלא מהטעם היחידי שהוא חושב שקרית שמונה הפכה לסמל בחברה הישראלית, נפגעה מאד, וצריך ללכת אתה הרבה מעבר למקרים אחרים.
אפי אושעיה: עם זאת, צריך לבחון גם אפשרויות אחרות.
ישראל כץ: זו פעם ראשונה שכל חברי ועדת הכספים חותמים על הצעת חוק.
ישראל כץ: מעבר לסמל שקרית שמונה מהווה, יש חשיבות שאנשים יגורו שם.
ישראל כץ: צריך לתת עדיפות, נוכח העבר ואולי גם העתיד.
ישראל כץ: 4,000 קטיושות שנחתו בקרית שמונה לאורך השנים, לא נחתו באף מקום אחר בארץ.
ישראל כץ: אני נציג ההתיישבות הכפרית, ואם אחד כמוני אומר שצריך לתת עדיפות למקום, וכל חברי הכנסת הסכימו על כך, אז זה אומר שיש כאן מחשבה כלכלית, לא רק מכיוון הסמל.
חיים דוקלר: אנחנו מתנגדים לתוספת לקרית שמונה.
חיים דוקלר: אנחנו חושבים, כמו שחשבנו לגבי הדרום, שמין הדין היה שייערך דיון מקיף, יסודי, שכולל התייחסות לוועדת טל – שהיא ועדה ציבורית.
חיים דוקלר: לצערנו הדבר הזה לא נעשה, ואנחנו הולכים פה בשיטת "טלאי על טלאי", עם כל ההשלכות והמשמעויות של העניין.
חיים דוקלר: זה התחיל בנגב, ועוד קודם, בסדרה של 53 יישובים בראשית 2000.
חיים דוקלר: עכשיו זה קרית שמונה.
חיים דוקלר: זר כי היה נכנס לכאן היה חושב כאילו קרית שמונה לא מקבלת היום דבר.
חיים דוקלר: קרית שמונה מקבלת לעילא ולעילא יחסית ליישובים בכלל הארץ ויחסית ליישובים באזור הצפון.
חיים דוקלר: מקבלים שם 20 אחוז הנחה עד לתקרה מסוימת, ומעבר לתקרה הזו היא מקבלת 10 אחוזים.
חיים דוקלר: הוצג פה בהצעת החוק כאילו זו פריצת דרך, ולא כך הדבר.
יעקב ליצמן: איך העניין עומד יחסית למה שאושר לגבי הדרום?
חיים דוקלר: קרית שמונה יחסית למרבית היישובים בנגב היא עדיין במצב הרבה יותר טוב.
חיים דוקלר: לגבי מצפה רמון קבענו מגבלה, ופה לא הכנסנו מגבלה.
ישראל כץ: אני מקבל את דעתך.
אנה שניידר: בחוק הנגב יש מגבלה – פי חמש מהשכר הממוצע.
חיים דוקלר: זה עניין עקרוני שלא לסבסד את העשירים ביותר.
ישראל כץ: אני מקבל את הכלל.
חיים דוקלר: ומעבר לזה, כמי שמלווה את הנושא לא מעט שנים, אני בדעה שהיה צריך להיערך דיון ממצה ויסודי, בראיה כוללת.
חיים דוקלר: עם כל הכבוד, חוק הנגב יצר עיוותים מול יהודה ושומרון ומול הגליל, וכך הלאה.
חיים דוקלר: ככל שאנחנו מתעמקים בחוק הנגב המספרים הולכים ועולים ואנחנו נמצאים בסדרי גודל של מיליארד שקלים פלוס.
חיים דוקלר: זה דבר שיפגע מחר בהכנסות, בשאיפה לעשיית רפורמה אם רוצים – את כל זה צריך לקחת בחשבון.
ישראל כץ: במה הרפורמה תהיה יותר צודקת ממה שעשינו?
ישראל כץ: הרי מי שדוגל בקיצוץ מס מקבל את זה כאן.
חיים דוקלר: כאן זה הולך לפי מפתח אזורי.
חיים דוקלר: ברפורמה מדברים על כולם.
סמי מלול: אני ממלא מקום ראש העיר בקרית שמונה.
סמי מלול: אני לא יודע אם לצחוק או לבכות כאשר אני שומע פה את הדברים, שחברי כנסת עושים השוואה בין קרית שמונה ליישובים שלא סבלו מעולם מכל בעיית ביטחון, ומעמידים אותם בכפיפה אחת.
סמי מלול: הזיכרון הקולקטיבי של עם ישראל ושל נבחריו הוא מאד קצר.
סמי מלול: את זה ידענו כאשר הממשלה הציגה את תוכנית הסיוע ליישובי קו העימות.
סמי מלול: אנחנו התנגדנו להעביר אותה ודרשנו להכניס תיקונים להצעת החוק.
סמי מלול: חשבנו שההצעה לא עושה צדק עם קרית שמונה.
סמי מלול: אנחנו מדברים על עיר שבמשך 32 שנה אין לה תקדים – לא בישראל ולא בעולם, מבחינה ביטחונית.
סמי מלול: 4,000 קטיושות נפלו על קרית שמונה.
סמי מלול: עשרות אנשים נהרגו, מאות נפצעו.
סמי מלול: עדיין יש פגועי הלם ונפגעים אחרים.
סמי מלול: יש נזקים עקיפים וקשת רחבה של נושאים שהדעת לא יכולה לסבול.
סמי מלול: מול כל זה אנחנו שומעים נימה צינית והשוואה שאין לה מקום בין היישובים – בין נתניה לבין קרית שמונה.
סמי מלול: זו פשוט בדיחה.
סמי מלול: קרית שמונה עומדת גם היום מול סכנות שאין להן תקדים.
סמי מלול: כאשר הגבול הלבנוני יתחמם, חס וחלילה, אני לא מקנא בכל מי שחי צפונית לקרית שמונה.
סמי מלול: יהיה ירי כל כך מסיבי.
סמי מלול: היום החיזבאללה עומד על הגבול עם מיטב כלי הנשק ומחכה למעידה קלה, התחממות או התדרדרות ביטחונית.
סמי מלול: כתוצאה מחוק הנגב קרית שמונה מופלת היום לרעה.
סמי מלול: חוק הנגב נותן הטבות מס ליישובים.
סמי מלול: אני לא משווה את קרית שמונה לעומר, שם לא צריכים הטבות בכלל, כמו שגם יסוד המעלה, בצפון, לא צריכה לקבל בכלל.
סמי מלול: קרית שמונה מקבלת היום הטבות של 20 אחוז.
סמי מלול: פעם אחת במגבלת תקרה – עד 190 אלף, והתקרה השניה, כ- 460 אלף.
סמי מלול: פעם זה היה ללא מגבלה.
סמי מלול: לא יזיק אם יהיו גם עשירים בקרית שמונה.
סמי מלול: אנחנו מדבירם על דילול אוכלוסייה באצבע הגליל שמביא למצב של סכנה לגליל, מכל ההיבטים.
סמי מלול: יש פה עניין לאומי, ואני אומר לכם שכל ההטבות שנותנים לקרית שמונה הם עניין זניח ביותר מבחינה כלכלית.
סמי מלול: אין לכך שום משמעות כלכלית.
סמי מלול: אם נחשב את המע"מ שיהיה כתוצאה מהקלות במס על יותר פעילות כלכלית, אם תהיה – יכול להיות שהקופה הציבורית עוד תרוויח מההקלות האלה.
סמי מלול: מדובר פה על תיקונים זניחים, לא משמעותיים מבחינה כלכלית, שעושים צדק עם העיר הזו.
סמי מלול: אני חושב שהפעולה שנקט בה חבר הכנסת ישראל כץ היא דוגמה.
סמי מלול: אני לא מכיר תקדים לכך ש- 17 חברי ועדה מתוך 17 החברים בה חתומים על הצעת חוק.
סמי מלול: אנחנו אמנם נמצאים בהפוגה מבחינת מצב המלחמה בצפון, אך לא יכול שינצלו את ההפוגה הזו כדי לשכוח את קרית שמונה.
סמי מלול: אי אפשר לנהוג כאילו לא קרה כלום באזור.
סמי מלול: אנחנו נמצאים על פרשת דרכים.
סמי מלול: כמו שצה"ל נערך למיגון מוצבים וכמו שהוא נערך לבאות בכל מיני חזיתות, חשוב מאד שוועדת הכספים תדאג שהיישוב יתחזק כלכלית, שיהיה לתושבים בשביל מה לחיות שם.
סמי מלול: התרומה שלכם היא לחיזוק אחד המוצבים החשובים ביותר למדינת ישראל בצפון.
סמי מלול: כל תוספת לקרית שמונה זה חיזוק לביטחון הלאומי של מדינת ישראל.
סמי מלול: אני לא מדבר במליצות, אלא מדבר על הוכחות יום יומיות, חד משמעיות.
סמי מלול: לגבי העניין שלנו – אנחנו מדברים על 25 אחוז ללא הגבלה בתקרה,כי חשבנו שזה יביא אוכלוסייה חזקה מאד לעיר קרית שמונה.
סמי מלול: אם, לצורך העניין, יהיה צורך להגביל את התקרה עד התקרה הגבוהה שקיימת היום, זה גם יכול לבוא בחשבון.
סמי מלול: אם מדברים על 2000, שעדיין לא נכנס לתוקף, אם נצטרך להחליט שזה יהיה מה- 1 לינואר, 2001, אלה דברים שאנחנו בהחלט יכולים לקבל אותם.
ישראל כץ: אני מוכן שזה יהיה מ- 1 לינואר, 2001, במקום מ- 2000.
יואל נווה: אני רוצה לומר קודם כל שאין שום ציון של מקור תקציבי להצעה הזו.
יואל נווה: אנחנו נשב יחד עם אנשי מס הכנסה ונגיש חישוב כזה בהקדם.
יואל נווה: יש כל מיני אלמנטים שנוספים כל הזמן, וכשההצעה תגובש נוכל לחשב.
חיים דוקלר: את העלות אנחנו יודעים, ומה שאנחנו לא יודעים הוא מה המקור התקציבי.
יואל נווה: אני לא שופט את אנשי קרית שמונה במצבם.
יואל נווה: זו לא ההתייחסות הנכונה לעניין.
יואל נווה: אני רוצה להסב את תשומת לבה של הוועדה לתופעה שקורת, שהכנסת מחוקקת חוקים לאזורים ספציפיים, שכוללים הנחות במסים.
יואל נווה: זה לא שמערכת ההטבות במדינת ישראל היא חסרת עיוותים, אבל הוספה של נדבכים נוספים, כמו 38 אחוז בחוק עידוד השקעות הון, כמו תוספת להקלות במס הכנסה לאזורים נרחבים יחסית, יוצרת מצב שבו אזורים אחרים שהממשלה בהחלטותיה רוצה לתת להם עדיפות, מוצאים את עצמם בנחיתות יחסית.
יואל נווה: תהליך ההשוואה הזה הרי לא ייגמר בקרית שמונה.
יואל נווה: אם נותנים 38 אחוז בתחום העיר קרית שמונה- מה יקרה לתעשייה הקיבוצית הסמוכה לשם?
ישראל כץ: היא מקבלת גם היום 30 אחוז.
סמי מלול: הם מנצלים את היתרונות של קרית שמונה.
סמי מלול: יש לנו מינהלת תעשייה משותפת.
סמי מלול: קרית שמונה פשוט הופכת כך להיות מוקד.
יואל נווה: אבל לא 38 אחוז.
יואל נווה: מה יהיה?
יואל נווה: ישנם עוד יישובים, חלקם סמוכי גדר וחלקם לא.
יואל נווה: בין קריאה שניה ושלישית – אני מעריך שהם יתווספו.
יואל נווה: הרי הדבר הזה בסופו של דבר עלול להכות את היישובים האלה ולא לעזור להם.
יואל נווה: אסביר מדוע.
יואל נווה: הסיטואציה היא כזו: קחו, למשל, את חוק עידוד השקעות הון בנגב.
יואל נווה: יש מפעלים בהיקפי השקעה גדולים מאד - -
ישראל כץ: החוק הנ"ל לא עומד כאן לדיון והוא לא חוק שלי.
יואל נווה: אני נותן אותו כדוגמה.
יואל נווה: היו מוכנים לבוא ולהשקיע גם בנגב, בהשקעות יקרות, בשיעור מענק של 20 אחוז.
יואל נווה: עכשיו, במקום זה, הם זכאים ל – 38 אחוז.