GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי גולדשמידט: לכן, זה חוק שבכלל לא רלוונטי למציאות בה אנו חיים.
אלי גולדשמידט: במקום לבוא ולהגיד: "רבותי, מהותית, אתם צודקים, ואולי זה מחייב שינוי תפישה" - בסדר, צריך מקורות תקציביים - את אומרת: "לא.
אלי גולדשמידט: אי אפשר לעשות זאת".
אלי גולדשמידט: אני חושב, שזה לא ראוי שאת אומרת זאת.
אלי גולדשמידט: אני מציע לעצור בנקודה הזו.
אלי גולדשמידט: בשבוע הבא תתקיים ישיבה ביום רביעי, ואני מבקש לבוא לישיבה הזו במפורש עם עמדה של שר האוצר.
אלי גולדשמידט: אני מבקש שתציגו בפני שר האוצר את כל ההיבטים, ולא רק את ההיבט כפי שאת הצגת אותו עכשיו שהוא ההיבט שלכם.
אלי גולדשמידט: תגידו מה רוח הוועדה.
אלי גולדשמידט: תגידו שאם זה לא יעבור כאן, זה יעבור בהצעת החוק בקריאה ראשונה של חבר-הכנסת נחום לנגנטל.
אלי גולדשמידט: תגידו גם, שאני לא בטוח שזה נכון ציבורית שהוא יבוא ויגיד עכשיו דברים שלא ברוח הזו.
אלי גולדשמידט: אז, תוכלי גם להגיד לפרוטוקול את כל מה שאמרת עכשיו.
אמנון כהן: הצעת החוק של חבר-הכנסת לנגנטל - אני מציע, שכוועדה אנו נבקש להעבירה, כקטליזטור, בשבוע הבא להצבעה.
אלי גולדשמידט: אני דוחה את הבקשה.
אלי גולדשמידט: אני לא מביא יותר שום חוק.
א' שניידר: האם הוא עבר לפירסום?
א' קרשנר: הוא עבר לקריאה ראשונה.
א' קרשנר: זה לא פורסם.
אלי גולדשמידט: הוא מבקש, שאני אבקש שזה יעלה במליאה.
אלי גולדשמידט: זה לא מונע ממך לפנות לוועדת הכנסת ולבקש.
נחום לנגנטל: זה כמו שוועדת החוקה פנתה, כוועדה, על חוק דרעי.
אלי גולדשמידט: אני לא מבקש.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת לנגנטל, היום, כלל לא משנה מה יהיו תכני החוקים.
אלי גולדשמידט: כל חוק, שנעביר למליאת הכנסת, יותקף אימתנית רק מעצם העובדה שהוא מובא לפני הבחירות.
אלי גולדשמידט: הספיק לי מה שעברתי בשבוע האחרון.
יעקב ליצמן: ע"י מי הוא יותקף?
אלי גולדשמידט: בזה אנו עוצרים.
אלי גולדשמידט: הצבעתי.
אלי גולדשמידט: הוועדה קיבלה את התיקון.
אלי גולדשמידט: עכשיו, זה תלוי באוצר האם הם מושכים את החוק או לא.
י' ייטב: אנו לא חייבים למשוך כרגע.
י' ייטב: אנו יכולים למשוך אחר כך.
י' ייטב: אנו מקבלים את הצעתך, ואנו נשקול זאת.
י' ייטב: אפשר למשוך אחר כך.
אלי גולדשמידט: אני דוחה זאת לשבוע הבא.
א' שניידר: אני לא מעלה לקריאה שניה ולקריאה שלישית.
יוסף יצחק פריצקי: האם אתם רוצים להעלות זאת למליאה?
י' ייטב: אני גם כך לא חייבת למשוך זאת כעת, אלא בכל עת.
י' ייטב: אני יכולה למשוך בשבוע הבא.
י' ייטב: אני לא חייבת לעשות זאת עכשיו.
אלי גולדשמידט: אני חושב שמה שהצעתי זה הנכון.
אלי גולדשמידט: אנו לא מצביעים כעת לקריאה שניה ולקריאה שלישית.
אלי גולדשמידט: אנו אישרנו רק את התיקון.
אלי גולדשמידט: למעשה, אישרנו את החוק, אבל עדיין לא הצבענו על הבאתו למליאה לקריאה שניה ולקריאה שלישית.
אלי גולדשמידט: האוצר יחליט עד השבוע הבא אם הוא מושך את החוק או לא.
א' שניידר: האם תהיה ישיבה נוספת או שרק יודיעו?
אלי גולדשמידט: הם יבואו לכאן ויודיעו.
אלי גולדשמידט: אני מבקש זאת בכתב עם חתימת שר האוצר - כל עמדה שלו שתהיה.
אלי גולדשמידט: לא, חלילה, בגלל משהו, אלא אני רוצה ששר האוצר יחתום אם הוא מתנגד.
י' ייטב: מאה אחוז.
י' ייטב: שינויים בתקציב לשנת 2000 - רפא"ל
אלי גולדשמידט: אנו חוזרים לנושא רפא"ל.
אלי גולדשמידט: השאלה שהועלתה פה בצריך עיון היא: האם הכסף לרפא"ל, לעובדי רפא"ל או עבור עובדי רפא"ל, לחטיבת המחקר, אכן הועבר?
ט' נוימן: אמרתי זאת גם בישיבה הקודמת, שהכסף לעובדים, על-פי הסכם העבודה שנחתם איתם, ממשרד הביטחון לעובדים שולם.
ט' נוימן: זה שולם, כי יש הסכם עבודה חתום.
אלי גולדשמידט: אם אתם ידעתם שיש הסכם עבודה ושכל התהליך זה מחייב אישור של ועדת הכספים של הכנסת והעברה תקציבית, והביאה לנו כאן אנה שניידר את חוק יסודות התקציב שמחייב אתכם לבקש את האישור לפני הביצוע, איך זה שביצעתם כבר?
ט' נוימן: הסברתי זאת גם בפעם הקודמת.
ט' נוימן: המקורות הכספיים לנושא הזה קיימים בסעיף שנקרא: רפא"ל, אבל לא בסעיף גימלאות רפא"ל.
יעקב ליצמן: זו העברה מסעיף לסעיף.
ט' נוימן: מאחר וזו העברה טכנית, כנראה שיצטרכו למצוא לה פתרון טכני.
ט' נוימן: מאחר ותקציב משרד הביטחון איננו כשאר התקציבים שצריך לבוא מראש אלא רק בדיעבד, והוא בא לוועדת חוץ וביטחון - לוועדה המשותפת - יכול להיות ששם יצטרכו- - -
אלי גולדשמידט: אנו לא נמצאים במסגרת של התקציב הזה עכשיו.
ט' נוימן: נכון, כי אנו רצינו שהמקור יבוא ממקום מסויים.
ט' נוימן: אם אתה אומר לנו "לא, המקור לא יבוא מהמקור הזה.
ט' נוימן: לכו ותחפשו מקור אחר", ולמעשה זו תהיה התשובה, אז נצטרך למצוא מקור אחר.
ט' נוימן: אני אומר לך, שהמקור קיים.
ט' נוימן: הפניה הוגשה.
אלי גולדשמידט: הדברים הובהרו.
אלי גולדשמידט: מה לא הובהר?
יעקב ליצמן: הוא לא אמר לי כלום.
ס' אלחנני: חלק אחד הוא הצד הטכני.
ס' אלחנני: אבל, מה שהוועדה לא אישרה פה את המהות.
אלי גולדשמידט: אבל, אני לא שאלתי אותו על המהות.
אלי גולדשמידט: שאלתי אותו על המקור.
אלי גולדשמידט: הוא כבר הציג את הנושא בשבוע שעבר.
ס' אלחנני: הוועדה לא מאשרת- - -
אלי גולדשמידט: האם את מנהלת את הישיבה במקומי?
אלי גולדשמידט: אינני מבין מה השאלה.
אלי גולדשמידט: שאלתי אותו לגבי שאלה קונקרטית: מה היא המשמעות לגבי אי-קבלת האישור מראש מוועדת הכספים?
אלי גולדשמידט: על זה הוא ענה.
אלי גולדשמידט: לא שאלתי אותו משהו אחר.
אלי גולדשמידט: על כל הדברים האחרים הוא אמר בשבוע שעבר.
ט' נוימן: עשינו צוות בראשות חבר-הכנסת פריצקי.
יעקב ליצמן: אני רוצה להבין מה קורה אם אנו מפילים זאת עכשיו.
אלי גולדשמידט: הוא ענה.
אלי גולדשמידט: אם אנו מפילים זאת עכשיו, הוא יצטרך לחפש מקור אחד.
יעקב ליצמן: אבל, הוא סגר קופה.
יעקב ליצמן: אינני מבין איך הוא יכול להעביר את זה.
ט' נוימן: הכסף שולם.
אלי גולדשמידט: אני צריך את אנה שניידר בדיוק עכשיו.
יעקב ליצמן: מה שאתה אומר כאן הוא, שכל ההעברות שאתם מבקשים זה בסך-הכל כמו כולם: בסך-הכל, מסעיף לסעיף.
ט' נוימן: הכסף לנושא רפא"ל מתוקצב כרפא"ל.
יעקב ליצמן: כל כסף שהוא מתוקצב - אם צריך העברה מסעיף לסעיף, אם אתה מעביר זאת בלי ועדת הכספים, זה בלתי חוקי.
ט' נוימן: לא העברנו את זה.
יעקב ליצמן: העברתם את הכסף.
ט' נוימן: לא, חס וחלילה.
ט' נוימן: אמרתי, שצריך להבדיל פה.
ט' נוימן: יש פה עניין טכני.
ט' נוימן: אלה עובדי משרד הביטחון עד היום - עובדי מדינה של משרד הביטחון.
ט' נוימן: הם פרשו.
ט' נוימן: התשלומים משולמים ע"י משרד הביטחון.
ט' נוימן: משרד הביטחון, אחרי זה, אחרי שהוא שילם, הוא משלם לא רק להם- - -
חיים כץ: שילם חודש אחד.
אלי גולדשמידט: תנו לו לדבר.
ט' נוימן: זה נכון גם לעובדי משרד הביטחון האחרים.
ט' נוימן: אחרי שהוא משלם להם את הגימלה שלהם, הוא בא להזדכות על הכסף מול משרד האוצר.
ט' נוימן: אז הוא יכול לפנות למספר מקורות לפי העניין.
יוסף יצחק פריצקי: מאיפה היה למשרד הביטחון כסף לשלם?
ט' נוימן: תקציב משרד הביטחון עובד אחרת מתקציב שאר המשרדים.
יוסף יצחק פריצקי: כלומר, היה לו כסף לשלם.
ט' נוימן: בודאי, שהיה לו.
יוסף יצחק פריצקי: אם כך, למה הוא בא להזדכות?
ט' נוימן: לא.
ט' נוימן: הוא לא בא עכשיו- - -
יוסף יצחק פריצקי: הוא נתן מיקדמה.
ט' נוימן: הוא הזדכה מולנו.
ט' נוימן: הוא בא להזדכות עכשיו מולנו, כי אנו היינו אמורים להוסיף זאת לתקציב הביטחון.
ט' נוימן: תקציב הביטחון גם מסודר בדיעבד ולא מראש, כמו שאר המשרדים.
ט' נוימן: לכן, כרגע, הכסף מתוקצב אצלנו באוצר בסעיף שאיננו סעיף 12.
ט' נוימן: כתוב "רפא"ל" ואת כל הסכום והכל מסודר.
ט' נוימן: למען הסדר הטוב, מאחר והם עובדי מדינה, אנו ביקשנו שזה ייצא לא מסעיף אוצר א' אלא ייצא מסעיף אוצר ב', על מנת שיהיה סדר בדורות הבאים שיידעו שזה יצא מסעיף- - -
יוסף יצחק פריצקי: האם כל זה למען סדר?
ט' נוימן: סדר בלבד.
ט' נוימן: אמרתי, שאנו נחזור בעוד כחודש או חודשיים, כשנגמור עם זה, לאשר את כל- - -
אלי גולדשמידט: היועצת המשפטית מאשרת, שההסבר הזה מקובל עליה בהיבט הקונקרטי הזה של העברת הכסף כאילו לכאורה קודם לכן.
א' שניידר: אבל, יש בעיה אחת.
א' שניידר: אולי את ההסכם עצמו היה צריך לאשר--
חיים כץ: --פה.
א' שניידר: --לא פה אלא בוועדה המשותפת לתקציב הביטחון.
אלי גולדשמידט: זה לא ענייני.
אלי גולדשמידט: מר קרשנר, אני מבקש להעביר את הדברים האלה לוועדת המשנה לתקציב הביטחון.
א' שניידר: וזאת, למרות שמצד שני מדובר בגימלאות.
אלי גולדשמידט: רבותי, על רקע כל מה שנשמע, אני מעמיד להצבעה את הפניות התקציביות מספר 445 ו-447 לוועדה.
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד - 4 נגד - 2 נמנעים - אין פניות מס' 445 ו-447 לוועדה התקבלו.
אלי גולדשמידט: ארבעה חברי-כנסת הצביעו בעד, שלושה חברי-כנסת הצביעו נגד ואף אחד לא נמנע.
יעקב ליצמן: אני מבקש רביזיה.
אלי גולדשמידט: בזמן פגרה אנו עושים רביזיה בו ביום, ותהיה רביזיה בעוד עשר דקות.
אלי גולדשמידט: הרביזיה תוצבע בשבוע הבא.
אלי גולדשמידט: אנו עוברים לנושא יש"ע.
אלי גולדשמידט: איפה שמואל ריפמן?
דובר: הוא עדיין לא הגיע.
אלי גולדשמידט: זה דבר מפתיע.
אלי גולדשמידט: מי יכול להציג את עמדתו?
אלי גולדשמידט: הדיון ימשך עד השעה 12:00 או מכסימום עד 12:10, שכן אני חייב לנסוע.
אל"מ א' גרוס: שלושים מליון ש"ח.
אל"מ א' גרוס: בפועל, זה שלושים מליון ש"ח.
דובר: מי זה אמר את זה?
אל"מ א' גרוס: אני אמרתי זאת.
אל"מ א' גרוס: בתכנית הזו רק שלושים מליון הוקצו.
עוד נאמר במכתב: חבר-הכנסת לנגנטל, בבקשה.
נחום לנגנטל: לפי היכרותי, נמצאים פה כמעט מכל המיגזרים שאמורים לתת את הפתרונות.
נחום לנגנטל: ברצוני לומר לנוכחים שעל-פי הפניות האישיות שמגיעות אלינו, לחברי-הכנסת, בטלפון, בביקורינו במקומות ובמכתבים, אין לי מלה אחרת חוץ מאשר אטימות לב מאד גדולה של המערכת.
נחום לנגנטל: אתן לך דוגמא: אם, למשל, אומרים לישוב מסויים, שהצירים המובילים אליו וממנו הם צירים מסוכנים ואומרים להם: "אתם צריכים להגיע למצב, בו תסעו עם אפודי מגן", ולא הביאו מספיק אפודי מגן לאותו ישוב, ואומרים להם: "אתם תהיו כרגע במצב שבו ניתן לכם, ותתחילו להתחלק" - מה קורה?
נחום לנגנטל: יש פה כאילו החלטה מי יסע מוגן ומי לא יסע מוגן.
נחום לנגנטל: אם החליטו שזה לא עוזר לכלום, בבקשה אל תיתן לאף אחד.
נחום לנגנטל: אבל, יש פה כאילו החלטה, שאינני רוצה להשוות זאת בהשוואות חמורות שכל אחד כבר יכול לדמיין למה ההשוואה.
נחום לנגנטל: נניח שמשפחה אחת מרגישה שאיננה מסוגלת לעמוד בתורים האלה והיא לא יכולה יותר ורוצה לקנות בעצמה את האפודים הללו.
נחום לנגנטל: אלה כמויות כסף אדירות.
נחום לנגנטל: בדקתי זאת, ומדובר במאות דולרים למשפחה – רק המע"מ.
דובר: אלף דולר ליחידה.
נחום לנגנטל: אם אחותי עם ששת ילדיה, שגרים בעתניאל, רוצה לנסוע עם כולם, עליה לקנות שמונה אפודים, כאשר רק המע"מ זה אלף דולר.
נחום לנגנטל: אני שואל את אנשי מע"מ: האם זה מצריך חקיקה ראשית?
נחום לנגנטל: בואו ונפתור זאת מזה, כלומר אפילו בדברים קטנים.
נחום לנגנטל: אני כבר לא מדבר על אגף התקציבים באוצר שיתן תקציב, ואני כבר לא אומר שלדעתי המדינה היתה צריכה לתת את השירותים האלה.
נחום לנגנטל: אבל, אל תיקח ממני מסים על זה.
נחום לנגנטל: עד כדי כך אני רואה את האטימות.
נחום לנגנטל: אומר לך דבר אחר, ואני בכוונה אומר זאת בדברים קטנים.
נחום לנגנטל: בדברים הגלובליים זה גדול עלי.
נחום לנגנטל: בענין הזה אני אדם מאד קטן.
נחום לנגנטל: אומרים לי שיש מוסדות חינוך, ואקח מוסד חינוכי שנמצא בגוש קטיף.
נחום לנגנטל: היתה החלטה פנטסטית של שלומית עמיחי, מנכ"לית משרד החינוך, להקים בית-ספר בכפר-דרום כדי לא להסיע את הילדים מכפר-דרום.
נחום לנגנטל: דא עקא, אין תקציב מדינה.
נחום לנגנטל: אומר לי שניאור בטלפון, סמנכ"ל בכיר במשרד החינוך, היושב פה, שהוא לא יכול לתת לי התחייבות לבניית בית-ספר שם.
נחום לנגנטל: יש יש כבר החלטת מנכ"לית, ואין תקציב מדינה.
נחום לנגנטל: אף אחד לא אשם בזה, אך תבינו מה קורה פה.
נחום לנגנטל: יש החלטה, והחליטו שלא טוב שהם יסעו ומסכנים את חייהם.
נחום לנגנטל: נהרגו אנשים, נפצעו ילדים וכו'.
נחום לנגנטל: אין מה לעשות, ולא בונים את בית-הספר.
נחום לנגנטל: אין להם את הפתרונות שם.
נחום לנגנטל: מה שקורה הוא, שכרגע הם בקרוואנים.
נחום לנגנטל: אם מישהו יסע לשם ויראה את המקומות האלה, יראה שהקרוואנים האלה הם הדבר הכי מסוכן שיכול להיות פה; ביריות פשוטות חודרות לכיתות שלהם.
נחום לנגנטל: רואים איפה אנשים עומדים ואיך הם יורים.
נחום לנגנטל: לא אאריך בדבריי, ואתן דוגמא נוספת.
נחום לנגנטל: יש בגוש קטיף מוסדות חינוך, כשהתלמידים צריכים לנסוע לשלוחת אוניברסיטת בר-אילן באשקלון.
נחום לנגנטל: אמרנו להם: במקום שיסעו, אפשר שיהיה VIDEO CONFERENCE ב-15 אלף שקל.
נחום לנגנטל: יכניסו את מסך הטלויזיה, והמרצים ישארו בבר-אילן או באשקלון, והנערים, הסטודנטים, לא יסעו לאשקלון בדרך המסוכנת הזו".
נחום לנגנטל: כל העלות של VIDEO CONFERENCE היא 15 אלף שקל.
נחום לנגנטל: מעדיפים שהם יסעו ברכב ממוגן ירי ויסכנו את עצמם, אך לגבי 15 אלף אלף שקל לא מוצאים את התקנה על מנת להעביר את הכסף הזה.
נחום לנגנטל: בנוסף, אני שומע על נושא האמבולנסים ועל הצורך האדיר בדבר הזה.
נחום לנגנטל: האמבולנסים הם אלה שנותנים את המענה לצה"ל במקומות - כך נאמר פה בוועדה הזו, בחדר הזה - לפצועים.
נחום לנגנטל: אז, אין מספיק.
נחום לנגנטל: הם לא מצויידים וכו'.
נחום לנגנטל: איך זה יכול להיות?
נחום לנגנטל: במיגון אזרחים, במערכת הבריאות וגם במערכת החינוך יש פה דברים שמדובר באזרחי מדינת ישראל שהם כמו ברווזים, ואין לי מלה אחרת, כלומר ההחלטה היא שהם ברווזים.
נחום לנגנטל: אם היו באים ואומרים: "לא צריך מיגון" או "זה בטוח לנסוע בצירים", בבקשה.
נחום לנגנטל: אבל, כשלא מחליטים כך וכשמחליטים הפוך ולא מוצאים את אותם פיאסטרים לעניין הזה?
נחום לנגנטל: לגבי כל הנימוקים הפרוצודרליים של אין תקציב וכו', כל דבר הוא פתיר, אם מבינים שמדובר פה בחיי אדם ושיש פה כנסת ומשרדי ממשלה שאמורים לתת פה פתרונות לדברים הללו.
אלי גולדשמידט: יוסי ורדי, עוזר שר הביטחון לענייני התיישבות, בבקשה.
י' ורדי: את המצוקה האמיתית שתושבי יש"ע נתונים בה אני פטור מלהסביר.
י' ורדי: כולנו מרגישים.
י' ורדי: אין על זה עוררין כלל.
י' ורדי: למעשה, אנו, כמערכת ביטחון, צה"ל על כל שלוחותיו, מנהלים עבודה יומיומית, במאמץ מאד גדול, לא רק תקציבי, כדי לאפשר קיום שיגרת חיים במצב מלחמה מתמשך.
י' ורדי: עם כל האוירה הנינוחה שיש פה, אני רוצה שיהיה ברור שאזרח מדינת ישראל - הממשלה הנבחרת, ולא משנה איזו, חייבת לקיום ושמירת ביטחונו איפה שהוא חי, ואין פה פשרות בנושא ביטחון.
י' ורדי: אתן סקירה מאד תמציתית בגדול, בלי להכנס לפרטים, לגבי מה נעשה עד היום, מה נמצא בביצוע ומה הן התכניות למהלך 2001, כדי שנהיה מרושתים.
י' ורדי: אני מדבר רק על תקציבי הביטחון, ואינני מדבר על משרדי ממשלה אחרים.
י' ורדי: אני מוכרח לציין שישנם משרדי ממשלה, שבשלושה וחצי החודשים האחרונים, מאז התחיל המצב הביטחוני להתדרדר ביהודה ושומרון והחלה האינתיפאדה המזויינת הזו, בהחלט משרד החינוך, בהחלטות בהוראת שעה, ביצע הרבה מאד דברים בתיגבור שעות, בתיגבור הסעות בהיקף של כ-10 מליון שקל, וגם משרדי ממשלה נוספים, משרד הבריאות, משרד התחבורה ומשרד הרווחה נחלצו במיגוון נושאים ששייכים לתחום הפעולה שלהם גם בהיקף של כ-10 מליון שקל.
י' ורדי: הועבר מענק לרשויות ע"י משרד הפנים בהיקף של 20 מליון שקל, כדי לכסות הוצאות של הרשויות שנובעות מהמצב הביטחוני.
י' ורדי: כל מה שאני אומר הועבר.
י' ורדי: זה מייצג הוצאות חריגות לתקופה של שלושה חודשים.
אלי גולדשמידט: כמה זה בסך-הכל?
י' ורדי: תיכף אגיד את הסך-הכל.
י' ורדי: אין בזה מענה כמובן לתקופה מה-1 בינואר ואילך שנת 2001 שאנו בתוכה.
י' ורדי: - זה במיגזר האזרחי.
נחום לנגנטל: חינוכית, זה לא כדאי.
י' ורדי: חינוכית, זה לא נכון.
י' ורדי: תקציבית, אין תקציב לזה.
י' ורדי: כפר-דרום הוא באמת דוגמא ספציפית מאד לכך ששם לא היתה שום אפשרות, אבל אני רוצה שתדעו שיש עוד ישובים כאלה.
י' ורדי: במציאות בה אי אפשר להסיע תלמידים מטלמונים ללמוד בבית-אל עומדת השאלה לפתחנו ולמעשה לפתח משרד החינוך.
י' ורדי: עוסקים בזה.
י' ורדי: יש לזה לא רק משמעויות של בינוי, אלא הרבה מעבר לזה.
י' ורדי: הנושא לא יכול להיפתר בהבאת קרוואנים, כי לא ניתן לילדים לשבת בקרוואן במקום בו יורים.
נחום לנגנטל: החינוך המיוחד זה בכלל- - -
י' ורדי: אני חוזר ואומר, שלב העניין הוא מיגון הניוד.
י' ורדי: אנו מייצרים תמהיל נכון של אוטובוסים בתחבורה ציבורית, אוטובוסים של הרשויות, מיניבוסים וטרנזיטים בעיקר לטובת החינוך המיוחד והסעת מורים שצריך ורכבים יעודיים נוספים כמו רכבי ביטחון של רכזי הביטחון בישובים, רכבי עובדים חיוניים ברשויות, במועצות האיזוריות והמקומיות, ואמבולנסים שצריכים להיות ממוגני ירי; היה לנו מקרה שירו על אמבולנס באחד מהאירועים.
י' ורדי: זה לב תכנית פיקוד העורף.
י' ורדי: תכנית פיקוד העורף היא תכנית שפיקוד מרכז ופיקוד דרום, כפי שאמרתי קודם, מייצרים את סדר העדיפות ומסכמים עם פיקוד העורף.
י' ורדי: מבחינת כספים, אני רוצה שתדעו שמתחילת המאורעות, מה-1 באוקטובר, מערכת הביטחון העבירה לצרכים האלה באמצעות פיקוד העורף 60 מליון שקל, ולזה מצטרפים עוד 26 מליון שקל מתכנית "כרטיס ביקור ב'" שבשנת 2000 הופעלה והשאריות שלה עדיין נמצאות בביצוע.
י' ורדי: כלומר, מדברים פה, ברמה המיידית, על היקף של 86 מליון שקל לטובת מיגון, מרכיבי ביטחון, ואנו שמים את הנושא המרכזי במיגון הניוד, ברכב.
י' ורדי: תהליך הרכש במיגון הרכב נגד ירי הוא תהליך ארוך של בין שלושה לחמישה חודשים.
י' ורדי: בנושא הזה מתבצעת עבודת מטה מתואמת עם כל הגורמים ששותפים לעניין: פיקוד העורף, פיקוד מרכז דרום, מנה"ר במשרד הביטחון, ומי שמוביל אותה זה עמיקם סבירסקי שיושב פה שהוא ראש היחידה להתיישבות במשרד הביטחון.
י' ורדי: הוא נמצא בקשר עם הספקים למיניהם, עם חברות הרכבת האוטובוסים, "הארגז" ו"מרכבים", ועד יבואני השילדות, כדי לא לתת לניירת לשכב על השולחן.
י' ורדי: אין בזה די.
י' ורדי: אנו בפער גדול מאד.
י' ורדי: אנו עושים את הכל- - -
יעקב ליצמן: פער של כמה זה בכסף?
י' ורדי: אני מעריך, שזה כ-70 מליון שקל.
י' ורדי: אגיד על זה משהו.
י' ורדי: זה מונח על שולחננו.
י' ורדי: אני אומר שאין בזה די, כי קודם כל בהנחת עבודה לצרכי ביטחון אין גבול.
י' ורדי: דעו לכם, שלפעמים הרגשת ביטחון של תושבים, של אזרחים, חשובה יותר ממרכיבי ביטחון פיזיים.
י' ורדי: אנו באמת צריכים להבין שעוסקים פה בבני אדם שחיים במצוקה ובחרדה עמוקות, וזה לא פשוט.
י' ורדי: אני נפגש עם האנשים ורואה את המציאות שאנשים חיים בה, וכך אנו מתייחסים לזה.
נחום לנגנטל: מה עם שכפ"צים?
י' ורדי: תיכף אגע בכל הדברים.
י' ורדי: אפשר לשאול פה כל מיני שאלות על כל מיני פריטים.
אלי גולדשמידט: אינני מציע שנרד לפרטים.
י' ורדי: היות וזה עלה, אגיד מלה על זה.
י' ורדי: נמצאים כרגע ברכש כמה מאות יחידות.
י' ורדי: עדיפות ראשונה תינתן למורים ולעובדים חיוניים ברשויות, כולל מד"א איפה שחסר, כאשר יש מקומות שזה כבר קיים.
י' ורדי: לא מדובר כרגע על כך שהמדינה תספק שכפ"צים לאזרחים.
י' ורדי: אני רוצה, שתדעו שאנו עושים מאמץ מאד גדול עם החברות הקואופרטיביות והציבורי לתחבורה.
י' ורדי: ביש"ע פועלים "דן", "אגד" וחברה בשם "בית"ר טור" שזכתה בזכיון של ביתר-עילית-ירושלים.
נחום לנגנטל: אני מכיר זאת.
י' ורדי: וזאת, מתוך ידיעה שיותר ויותר אזרחים מעדיפים לנסוע בתחבורה הציבורית ממוגנת ירי מאשר ברכב פרטי.
י' ורדי: לכן, אנו שמים דגש ועושים את הכל על מנת לקדם את תכניות רכש האוטובוסים ממוגני ירי.
י' ורדי: קיימת תכנית גדולה.
י' ורדי: אני כבר מסיים את דבריי.
י' ורדי: מעבר ל-60 מליון שקל שאמרתי, או אתחיל אחרת:
י' ורדי: פיקוד המרכז- - -
אלי גולדשמידט: כתוב פה, שבפועל הוקצה רק 60 מליון שקל.
י' ורדי: אגיד הכל.
י' ורדי: סך-הכל הצרכים שיש שזה לא רק מיגון לישובים אלא גם צרכים נוספים שקשורים למיגון מוסדות חינוך, מיגון איזורי תעשיה, פריצת דרכי חירום - בסך-הכל התכנית הזו מדברת על כ-560 מליון שקל.
י' ורדי: היא זו שמונחת על השולחן ועל שולחן האוצר.
י' ורדי: מתוכה גזר פיקוד העורף מדרגה ראשונה בעדיפות 147 מליון שקל.
י' ורדי: זה הולך לביצוע בשנת 2001 בעדיפות ראשונה.
אלי גולדשמידט: האם זה כבר ישנו בתקציב?
י' ורדי: לא.
י' ורדי: מה שכרגע בוצע, ואמרתי זאת, זה 30 מליון שקל ראשונים ועוד 30 מליון שקל שאפשר להגיד שהם מתוך 147 מליון השקל דרגה ראשונה, ונשארו עוד כ-100 מליון שקל.
י' ורדי: כרגע, אנו מטפלים במשא ומתן עם האוצר, על-פי הנחיית ראש הממשלה ושר הביטחון, ב-70 מליון שקל נוספים שינתנו במהלך 2001.
אלי גולדשמידט: ברצוני להגיד לחברים, שאינני מתכוון לעשות פה דיון פרטני בצרכי הביטחון ביש"ע.
אלי גולדשמידט: זו גם לא הוועדה המוסמכת לזה.
אלי גולדשמידט: יש לעניין הזה ועדה משותפת לוועדת חוץ וביטחון וועדת הכספים בראשות חבר-הכנסת אבי יחזקאל.
אלי גולדשמידט: אני מציע, שהדברים היותר קונקרטיים ברמת הפירוט יהיו שם.
אלי גולדשמידט: ברצוני שנתרכז אך ורק בשאלה: יש תכנית שעל-פי הנחיית ראש הממשלה ושר הביטחון צריך להקצות כ-150 מליון שקל.
אלי גולדשמידט: מתוכם הוקצו כ-60 מליון שקל.
אלי גולדשמידט: 30 הועברו בפועל, ו-30- - -
אלי גולדשמידט: אני גם הולך לפי מסגרת המכתב ששמואל ריפמן כתב, ואינני רוצה לחרוג ממנו.
אלי גולדשמידט: כרגע, אנו נמצאים בפער של 87 מליון שקל לפי ההגדרה של 147 מליון שקל ו-60 מליון שקל שעדיין לא ניתנו.
אלי גולדשמידט: יש 60 מליון שקל שניתנו, והיתרה שלא ניתנה.
אלי גולדשמידט: מי מהאוצר יכול להתייחס לזה?
ש' גמבשו: כדאי לדייק בנתונים.
ש' גמבשו: 147 מליון שקל הם תכנית מרודדת--
י' ורדי: אמרתי.
ש' גמבשו: --מתוך התכנית של 560 מליון שקל, ולנו הוצגה תכנית שלב א' וב' שמסתכמת ב-100 מליון שקל.
ש' גמבשו: שלב א' נדרש בסוף שנת 2000 ואושר - 30 מליון שקל.
ש' גמבשו: וזאת, מעבר ל-30 מליון שקל שניתנו במסגרת תכניות אחרות חודש או חודשיים לפני.
אלי גולדשמידט: בסך-הכל, 60 מליון שקל.
ש' גמבשו: אנו אמורים לדון על עוד 70 מליון שקל בשנת 2001.
ש' גמבשו: אנו כבר נמצאים בעבודת מטה, ובעוד כשבוע או אולי בימים הקרובים אמור להיות דיון בנושא אצל ראש הממשלה.
אלי גולדשמידט: האם אז זה יוכרע?
ש' גמבשו: סביר להניח.
אלי גולדשמידט: אני רוצה שוב שהמספרים יהיו ברורים.
אלי גולדשמידט: מ-147 מליון השקל ניתנו 60 מליון שקל.
ש' גמבשו: לא.
נחום לנגנטל: ניתנו 30 מליון שקל.
י' ורדי: אמרתי, שבסך-הכל ניתנו 60 מליון שקל.
י' ורדי: 30 מליון שקל ניתנו ממש בתחילת המאורעות.
י' ורדי: התכנית מדרגה ראשונה היא 147 מליון שקל - פיקוד העורף.
י' ורדי: מתוכה ניתנו 30 מליון שקל.
י' ורדי: 30 מליון השקל הראשונים, שניתנו, ניתנו לפני שהיתה תכנית, וקראנו להם "מצילי חיים".
אלי גולדשמידט: זו מעין מיפרעה, מיקדמה.
י' ורדי: כן.
ש' גמבשו: עוד לפני- - -
אלי גולדשמידט: לפני שהיתה תכנית הסכימו ל-30 מליון שקל.
אלי גולדשמידט: אבל, אחרי שיש תכנית 30 מליון השקל נכללים במסגרת הזו.
ש' גמבשו: אבל, לא ב-147 מליון השקל.
י' ורדי: פיקוד העורף לא רואה את 30 מליון השקל הראשונים נכללים ב-147 מליון השקל.
אלי גולדשמידט: אם כך, אנו בפער של 117 מליון שקל.
י' ורדי: נכון.
אלי גולדשמידט: אנו בפער של 117 מליון שקל - נכון?
ש' גמבשו: צריך רק לדעת שמתוך 147 מליון שקל רידדו ל-100 מליון שקל.
ש' גמבשו: זה מה שהוצג.
אלי גולדשמידט: מהי המלה "רידדו"?
ש' גמבשו: צימצמו, דחסו ,לתוך מסגרת של 100 מליון שקל.
נחום לנגנטל: צריך להבין את מה שבעצם הוא אומר לך, שהמספרים הללו הם לא דעת המשרדים.
י' ורדי: על אלו משרדים?
נחום לנגנטל: למשל, משרד החינוך.
י' ורדי: מה זה שייך לחינוך?
י' ורדי: זה ביטחון.
י' ורדי: זה לא שייך לחינוך.
נחום לנגנטל: הוא לא יכול לתת לי את החינוך כמו שהוא צריך לפי התכנית הזו.
נחום לנגנטל: זה מה שהוא אומר.
ע' סבירסקי: לא.
י' ורדי: זה לא לחינוך ולא לבריאות.
נחום לנגנטל: הביטחון הוא לא המטרה.
נחום לנגנטל: המטרה היא, שאנשים יחיו.
י' ורדי: חבר-הכנסת נחום לנגנטל, אני מסכים איתך.
י' ורדי: אני רוצה שתבין ושלא תתבלבל.
נחום לנגנטל: צריך, שאתה לא תתבלבל.
נחום לנגנטל: לא מדובר פה בפתרונות לחינוך ולבריאות ואיך אנשים יחיו.
נחום לנגנטל: מדובר פה על כסף שבא ואומר:
נחום לנגנטל: על פי תפישת הביטחון איך אני יכול לתת את- - -
אלי גולדשמידט: אני לא פותח מעבר לזה.
אלי גולדשמידט: אינני יכול לעשות זאת כאן.
אלי גולדשמידט: מה את רוצה להוסיף?
אלי גולדשמידט: אינני רוצה להכנס לפרטים.
ח' גרופר-שגיא: אני רוצה לומר רק דבר אחד.
ח' גרופר-שגיא: מאשרים פה כספים ובצדק.
ח' גרופר-שגיא: אבל, היום, לגבי שנים-עשר אמבולנסים ממוגנים מפני ירי יש תקציב, והכסף תקוע בפיקוד העורף.
ח' גרופר-שגיא: הם יכלו להזמין את האמבולנסים מארצות-הברית כבר מזמן.
דובר: מה?
ח' גרופר-שגיא: מה שאתה שומע.
דובר: מי הגברת?
ח' גרופר-שגיא: אני חנה גרופר, נציגת ממשלה במועצת מד"א.
ישראל כץ: היושב-ראש גולדשמידט, יש לי שאלה שלא קשורה ישירות לתקציב אך קשורה לנושא.
ישראל כץ: פנו אלי תושבים מיש"ע, והעירו את תשומת לבי לכך שיש תקנה בתקנות המכס שמגבילה באופן כללי ייבוא רכב משומש למדינת ישראל, ונדמה לי שהיא תוחמת זאת בשנה או משהו כזה.
ישראל כץ: יש, למשל, בכוחות הביטחון האמריקאיים עודפי רכבים ממוגנים במצב תקין לחלוטין, שאנשים יכולים לאפשר לעצמם לקנותם כרכב פרטי שלהם, אם ישנו את התקנה וירחיבו וימתחו את נושא השנים שהמגבלה לא חלה.
אלי גולדשמידט: מה אעשה עכשיו עם האינפורמציה הזו?
י' ורדי: הבעיה היא לא זו.
י' ורדי: רכב ממוגן ירי שנקנה מתקציב הביטחון חייב לעמוד בקריטריונים של הצבא.
ישראל כץ: הוא לא נקנה ע"י צבא ומערכת הביטחון.
י' ורדי: האם זה לא מתקציב הביטחון?
ישראל כץ: היום, יש מגבלה בתקנות המכס שאסור ליבא רכב משומש.
נחום לנגנטל: היושב-ראש גולדשמידט, אתה יודע מה?
נחום לנגנטל: אתה מאד לחוץ.
נחום לנגנטל: איך כן דנים בעניין האמיתי?
נחום לנגנטל: אני שואל: מה על השכפ"צים?
ישראל כץ: היושב-ראש גולדשמידט, בלאו הכי רציתי ליזום דיון בעניין הזה.
ישראל כץ: אני יכול להביא לכם את התקנה הרלוונטית.
ישראל כץ: אפשר, בשם הוועדה, לפנות להנהלת המכס או לשר האוצר שישנו את התקנה כך שבמקום שנה יהיה אפשר ליבא- - -
נחום לנגנטל: חבר-הכנסת ישראל כץ, לא היית פה.
נחום לנגנטל: שכפ"צ עולה מעל אלף דולר.
נחום לנגנטל: זה לא כל כך ביטחון.
אלי גולדשמידט: אז, זה יותר מתאים לפה.
ישראל כץ: העניין שלי איננו עניין תקציבי, אלא עניין של תקנה.
אני מציע: יש לנו פה בעיה קונקרטית, עליה התבקשנו לתת את דעתנו, וזו העובדה שיש 147 מליון שקל או 100 מליון שקל - תלוי לפי איזו גירסה, מרודד, שזה כסף שצריך להגיע לצרכי יש"ע ע"י פיקוד העורף.
אני מציע: אני מבקש שקט.
אני מציע: אני מבין מכם, שיש דיון אצל ראש הממשלה ושר הביטחון בתוך שבוע ימים.
אני מציע: האם בדיון הזה אתם מתכוונים להמליץ על כל 147 מליון השקל?
י' ורדי: הדיון הזה הוא על 70 מליון שקל.
אלי גולדשמידט: כלומר, 100 מליון שקל מתוך ה-170 מליון שקל, כי 30 מליון שקל כבר ניתנו מה-100 מליון שקל.
י' ורדי: בדיוק כך.
אלי גולדשמידט: אנו, כוועדה, מחזקים, מעודדים ומבקשים שהעניין הזה יקבל פתרון.
אלי גולדשמידט: אני פונה לאוצר, כי אני מניח שעמדתכם תהיה מאד מכרעת בדיון אצל שר הביטחון.
אלי גולדשמידט: אני בטוח, ששר הביטחון רוצה להעביר לא 100 מליון שקל אלא מיליארד שקל.
ש' גמבשו: היה דיון עם שר האוצר.
אלי גולדשמידט: המגבלות הן מגבלות של תקציב.
אלי גולדשמידט: אני מבקש שאתם תקבלו או תעשו את הכל, ואפילו תוכל להצהיר לפרוטוקול שאתם תגשו לעניין הזה מתוך מגמה חיובית.
ש' גמבשו: אני לא יכול להצהיר.
ש' גמבשו: זה דיון, שיהיו בו ראש הממשלה ושר האוצר.
אלי גולדשמידט: אני מדבר על כך שתאמר זאת בשם האוצר, ולא בשם ראש הממשלה.
אלי גולדשמידט: מה אתה יכול להגיד לקראת הדיון הזה?
אלי גולדשמידט: מה תהיה עמדתכם?
ש' גמבשו: לא תהיה עמדה, שאני יכול עכשיו לחרוץ אותה.
אלי גולדשמידט: אינני יכול להכריח אותך, אך בכל זאת אני מבקש: הואיל וזה כבר רודד והואיל וזה כבר לא 147 מליון שקל אלא 100 מליון שקל והוקצו 30 מליון שקל וצריך עוד 70 מליון שקל, אני מציע שמשרד האוצר ילך עם העניין הזה ולא יקפיד בקטנות מהסוג ששמענו היום לגבי איזור התעשיה בעטרות וכל מיני טענות ביורוקרטיות שלפעמים אפשר להתפלץ כששומעים אותן.
אלי גולדשמידט: אני מציע, שהעניין הזה יקבל את הגיבוי שלכם.
אלי גולדשמידט: אם הנושא לא יעלה יפה במהלך הדיון - אנו נקיים ישיבה נוספת בתוך שבועיים ימים שבה תובא ההכרעה שהיתה בישיבה.
אלי גולדשמידט: אם ההכרעה תהיה שנותנים את מלוא 70 מליון השקל - יתייתר הדיון הנוסף.
אלי גולדשמידט: אם לא תהיה הכרעה הזו - נקיים דיון נוסף בוועדת הכספים.
אלי גולדשמידט: מי כאן מפיקוד העורף?