GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ס' אלחנני: זו סובסידיה ישירה שניתנת.
ס' אלחנני: ברצוני להאיר את עיניך בנקודה עקרונית מאד.
ס' אלחנני: סובסידיה כזו - היום בכל הסכמי גאט"ט כל הסכמי הסחר החופשי וכל ההסכמים נגד סובסידיות ישירות ליצוא.
ס' אלחנני: אי אפשר ליצא בדברים האלה, כי מגללים אותם.
ס' אלחנני: ואז, זה לא עוזר שום דבר.
ס' אלחנני: מזה לא תיוושע.
ס' אלחנני: אינני יודעת איך יכולה ועדת הכספים תעמוד אחר כך נגד יצרני פרחים, נגד פלסטיק ונגד הי-טק.
ס' אלחנני: זה בדיוק אותו דבר.
ס' אלחנני: הם יגידו: "גם אני רוצה לשלם.
ס' אלחנני: תשלמו את שכר העובדים, ואני אייצא".
יוסף יצחק פריצקי: היתה עתירה לבג"ץ בעניין הזה, וטענו שם טענת סיבסוד.
יוסף יצחק פריצקי: הבג"ץ הוגש ע"י התעשיה האוירית.
חיים כץ: הוא הוגש ע"י ועד העובדים.
יוסף יצחק פריצקי: הוא הוגש ע"י ועד העובדים של התעשיה האוירית.
יוסף יצחק פריצקי: בג"ץ דחה את העתירה.
חיים כץ: הוא אמר שאין לנו מעמד והוא רוצה שההנהלה תתבע.
חיים כץ: אבל, הוא ידע יפה מאד שההנהלה לא יכולה לתבוע את הריבון שלה שזה הרשות.
חיים כץ: הוא לא דן לגופו של עניין, והוא לא נכנס לזה.
חיים כץ: הוא אמר שאין לנו מעמד.
יוסף יצחק פריצקי: סמדר אלחנני, יש פה שאלה שאת צודקת לגביה - שאלת הסיבסוד.
יוסף יצחק פריצקי: האם איננו מסבסדים תוצרת חקלאית?
יוסף יצחק פריצקי: !
אלי גולדשמידט: זה לא חדש.
ס' אלחנני: למה שפר גורלם?
אלי גולדשמידט: אולי משום שיש אינטרס למדינת ישראל שרפא"ל--
חיים כץ: --תהיה חברה ממשלתית ולא חברת סמך.
יעקב ליצמן: בעקרון, אני תומך בו, בחבר-הכנסת חיים כץ, ולא בך, חבר-הכנסת פריצקי.
יעקב ליצמן: אני מדבר במישור עקרוני אחר.
יעקב ליצמן: כתבתי לך מכתב, ואינני יודע אם קיבלת זאת, על נושא ההעברה, שאני חושב שזה חמור מאד.
אלי גולדשמידט: האם זה בוצע כבר?
יעקב ליצמן: הוצא הכסף.
יעקב ליצמן: אני בעד לא לאשר זאת ולראות מה עושים.
אלי גולדשמידט: אבקש מיד מאנה שניידר להביע את עמדתה בנושא זה.
חיים כץ: אומר כמה מלים.
חיים כץ: אינני נכנס לנושא ההסכם.
חיים כץ: מדינת ישראל החליטה לשלם 4.7 או 5 מיליארדי שקל, כדי להפוך את רפא"ל מיחידת סמך לחברה ממשלתית.
חיים כץ: אינני יודע מה הן השלכות הרוחב שיהיו, ואינני יודע איך הם יסתכלו בעיני עובדים אחרים מול סיבסוד עבודה, ואינני נכנס לזה.
חיים כץ: אינני אומר לקחת מעובדים את מה שהמדינה החליטה להיטיב עמם.
חיים כץ: אבל, רפא"ל בנויה היום מ-4,800 עובדים, כאשר ההסכם הזה מדבר על 1,500 מדורגי מחקר שעובדים מעל עשר שנים ועל גימלאים שפרשו מזמן אך הם צמודים להסכם השכר.
חיים כץ: המקצועות הטכניים ברפא"ל, עובדי הייצור - ההסכם איתם נגמר מזמן.
חיים כץ: הוא קצת שונה, אך לא חשוב.
חיים כץ: ברפא"ל יש עוד 1,300 עובדים, ואלה מהנדסים שאינם מדורגים במחקר, הנדסאים, טכנאים, אקדמאים, כלכלנים, פקידים וכיו"ב שמנהלים משא ומתן עם הנהלת רפא"ל הרבה מאד זמן.
חיים כץ: המשא ומתן הזה נמצא על סף סיום.
חיים כץ: ברור לי דבר אחד: אם הוועדה תאשר את ההקצבה, המשא ומתן הזה לא ייגמר לעולם.
חיים כץ: אני חושב, שלא צריך להעביר לרפא"ל את ההקצבה, עד שלא ייגמר המשא ומתן עם שאר העובדים.
חיים כץ: אין עובדים סוג א' וסוג ב' ברפא"ל.
חיים כץ: יכול להיות שיש חשובים יותר מבחינת התוצרת שהם נותנים, אך אין עובדים סוג א' וסוג ב'.
חיים כץ: כמו שההנהלה ידעה לרוץ למדורגי המחקר ולתת להם במהירות, אז שהיא תגמור את ההסכם עם המהנדסים, הטכנאים וההנדסאים, עם כל מה שיש בלבי על ההסכם הזה.
חיים כץ: ברגע שיסתיים ההסכם עם שאר העובדים, מבחינתי שיעבירו להם את הכסף או שכבר העבירו להם את הכסף מעל ראש הוועדה הזו.
חיים כץ: מבחינתי, עם כל הכאב, לא אגיד כלום.
חיים כץ: אני מבקש מהוועדה לא להעביר אגורה אחת, לא לאשר מעבר אגורה אחת, עד שלא יסתיים ההסכם עם שאר עובדי רפא"ל, שהם לא פחות טובים מאלה שהסתיים איתם ההסכם.
אלי גולדשמידט: אנה שניידר, מה היא התייחסותך לעובדה שהכסף כבר עבר?
ס' אלחנני: האם זו עובדה?
ס' אלחנני: צריך לוודא שזה עובדה.
אלי גולדשמידט: כך אמר חבר-הכנסת פריצקי.
אלי גולדשמידט: מבחינתנו, הוא שליחנו.
אלי גולדשמידט: למה אתה אומר לי זאת רק עכשיו?
ש' גמבשו: אמרתי זאת למר קרשנר.
א' שניידר: בהנחה שהכסף כבר עבר - ואינני יודעת אם הוא עבר - חוק יסודות התקציב דורש, בסעיפים שדנים בשינויים תקציביים, לגבי סכומים מסויימים אישור של ועדת הכספים.
א' שניידר: כשהחוק אומר "אישור", הכוונה היא לאישור מהותי קונסטיטוטיבי שבלעדיו בעצם אין החלטה, תקנות או כל דבר שצריך את האישור כי בעצם לא קיים אם הוועדה לא נתנה את האישור.
א' שניידר: אם אקח לדוגמא את תקנות מס הכנסה (ניכויים מהכנסות משקיעים בסרט בישראל), נושא שאנו עומדים לדון בו היום, הרי שבתקנות אלה כתוב שתוקפן עד 31 בדצמבר 2000.
א' שניידר: התקנות הן באישור ועדת הכספים.
א' שניידר: היום, באים ומבקשים להאריך את התוקף לעוד שנה.
א' שניידר: אם הוועדה לא מאשרת, אין תקנות כלומר אין ניכויים מהכנסות.
א' שניידר: אם אני משווה את המצב עם חוק יסודות התקציב, זה אותו מצב.
א' שניידר: אם אנו דנים בנושא שהכסף כבר עבר, אז הסוסים ברחו כבר מן האורווה ובמידה מסויימת יש פה זילות של תהליך שצריך להתקיים בוועדת הכספים.
אלי גולדשמידט: נניח, שאכן זה כך.
אלי גולדשמידט: מה אנו צריכים לעשות כתוצאה מזה?
אלי גולדשמידט: מה יקרה אם אנו לא מאשרים?
א' שניידר: תיאורטית, אם אתם לא מאשרים--
אלי גולדשמידט: --צריך לבקש את הכסף מהעובדים.
א' שניידר: --צריך לבקש את הכסף חזרה.
חיים כץ: לא מהעובדים.
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לדייק.
יוסף יצחק פריצקי: אני לא יודע אם הכסף נמצא כבר בכיסי העובדים ממש.
א' שניידר: גם אני לא.
יוסף יצחק פריצקי: ההסכם כבר בר-תוקף, משום שאם אינני טועה הוא מה-1 באוגוסט או מה-1 בספטמבר, ויתקנו אותי כאן אם אני טועה.
דובר: זה מה-1 בדצמבר.
יוסף יצחק פריצקי: סליחה, מדובר על דצמבר.
יוסף יצחק פריצקי: ההסכם סגור ובר-תוקף, והצדדים חתומים עליו--
חיים כץ: אינני יודע אם הכסף עבר.
יוסף יצחק פריצקי: --ויש לו מחוייבויות שמתחילות ב-1 בדצמבר.
יוסף יצחק פריצקי: השאלה היא האם לפי תזרים המזומנים הכסף עבר - אני לא יודע.
יוסף יצחק פריצקי: לא ראיתי את תזרים הקופה - אני לא יודע.
חיים כץ: לא יודעים.
א' שניידר: אולי ההסכם היה צריך אפילו להיות כאן.
חיים כץ: גם לגבי ההסכם, מדובר על כך שיבוא לפה.
א' שניידר: זה הגיוני.
חיים כץ: אנו רוצים, שגם ההסכם יבוא לוועדת הכספים.
יעקב ליצמן: ברצוני לשחזר את מה שהיה בישיבה האחרונה עם רפרנט האוצר.
יעקב ליצמן: התחלתי ושאלתי אותו: איך יכולה להיות העברה מסעיף לסעיף אחרי ה-1 בינואר, כאשר תקציב לשנת 2000 כבר סגור?
יעקב ליצמן: נציג האוצר התפתל מאד בתשובותיו.
יעקב ליצמן: היושב-ראש גולדשמידט, כיושב-ראש, אתה ביקשת לבדוק איך זה יכול להיות.
יעקב ליצמן: הוא לא אמר לנו מלה אחת.
יעקב ליצמן: הוא היה צריך לומר רק דבר אחד: "רבותי, אני מצטער.
יעקב ליצמן: הדבר כבר בוצע".
יעקב ליצמן: הוא התחמק מאיתנו, ולא סיפר לנו מלה אחת שהדבר בוצע.
יעקב ליצמן: הוא רק התחיל להסביר לי למה יכול להיות שאפשר להעביר מסעיף לסעיף.
אלי גולדשמידט: אני מציע, שנמתין לנציג האוצר בטרם קבלת הכרעה.
יעקב ליצמן: תקנת מס הכנסה (ניכויים מהכנסות משקיעים בסרט בישראל) (תיקון), התשס"א-2001
אלי גולדשמידט: מונחות לפנינו תקנות מס הכנסה (ניכויים מהכנסות משקיעים בסרט בישראל) (תיקון), התשס"א-2001.
יעקב ליצמן: אתה, בין כך, יודע שאצביע נגד.
אלי גולדשמידט: למה תצביע נגד?
אלי גולדשמידט: נניח, שמחר יעשו סרט על תולדות חסידות גור בבימויו של הרב ליצמן.
יעקב ליצמן: תרשום בפרוטוקול, שלכל חסידי גור אסור להסתכל על סרט על ליצמן.
י' ייטב: במסגרת חקיקת סוף שנה, בסוף כל שנה אנו מגיעים לכאן עם הארכת תוקף של כל מיני תקנות וצווים שקיימים ותחולתם שנתית.
א' שניידר: למה היא שנתית?
י' ייטב: זה נבחן מדי שנה בשנה.
י' ייטב: אנו בוחנים ובודקים האם יש מקום להאריך זאת או לא.
א' שניידר: האם עשר שנים אתם מאריכים?
יעקב ליצמן: זה כמו לגבי החרדים בישיבות, שכל שנה זה רק בהסכם קואליציוני.
יעקב ליצמן: זה כך כבר עשר שנים.
י' ייטב: התיקון מאד טכני ועוסק רק בהוראת התחולה.
י' ייטב: כיום, תוקף התקנות האלה פג ב-31 בדצמבר 2000.
י' ייטב: כמו שאנו עושים בכל השנים האחרונות, אנו מציעים להאריכן בשנה נוספת.
יוסף יצחק פריצקי: האם את יכולה לתת לי את הנתונים לגבי כמה בשנה האחרונה השקיעו בסרטים וניכו את הדבר הזה?
יוסף יצחק פריצקי: לפי מה שיש לי, השיעור מתקרב לאפס.
י' ייטב: לפי הנתונים שיש לי, זה פחות מעשרה מליון שקל.
י' ייטב: הטבת המס הזו מסתכמת בעשרה מליון שקל.
אלי גולדשמידט: איך את מסבירה זאת?
יוסף יצחק פריצקי: אסביר לך למה.
יוסף יצחק פריצקי: התקנות האלה שוות המון כסף, כשהיתה אינפלציה מטורפת.
יוסף יצחק פריצקי: התקנות האלה עושות דבר מעניין מאד.
יוסף יצחק פריצקי: הן גורמות לכך שהשקעה בסרט תיחשב הוצאה ולא השקעה.
יוסף יצחק פריצקי: כולם עשו תרגיל נהדר.
יוסף יצחק פריצקי: הם היו לוקחים הלוואה בבנק, מנכים את הריבית, משקיעים את הכסף בסרט וההשקעה היתה מוכרת להם כהוצאה.
יוסף יצחק פריצקי: האינפלציה היתה שוחקת, וכולם היו מתפללים שהסרט ייכשל.
יוסף יצחק פריצקי: היה סרט נפלא של מל ברוקס בשם "המפיקים", לפיו הם מכרו למאתיים איש - לכל אחד - 100% מהסרט, ויצרו את הסרט הכי גרוע בעולם באיזו שהיא תקוה שהוא יכשל, ובסוף הוא היה הצלחה אדירה וכולם באו לתבוע את הכסף.
יוסף יצחק פריצקי: זה היה סיוט של כל משקיעי הסרטים.
יוסף יצחק פריצקי: השקיעו בסרטים בכוונה ברורה, והתפללו לכך, שהוא לא יצליח.
יוסף יצחק פריצקי: יש לך הוצאה מצד אחד, את הריבית ניכית והאינפלציה אכלה את כל ההשקעה ושלום על ישראל וכולם טובים.
יוסף יצחק פריצקי: למה ההשקעה יורדת?
יוסף יצחק פריצקי: האינפלציה היתה אפס בשנה האחרונה, וזו השקעה לא אטרקטיבית.
יוסף יצחק פריצקי: למה אני פותח את העניין הזה?
יוסף יצחק פריצקי: אני מאד רוצה להשקיע בסרטים, אך זה עלה תאנה.
יוסף יצחק פריצקי: מה אומר האוצר, במקום להשקיע בסרטים שזו תעשיה וצריך לעודד אותה?
יוסף יצחק פריצקי: אם יעודדו אותה נכון כתעשיה, היא יכולה להיות אחת התעשיות הטובות של מדינת ישראל כמו היי-טק.
יוסף יצחק פריצקי: יש פה הכל בשביל זה; יש פה במאים, צלמים, נופים ומעבדות.
יוסף יצחק פריצקי: יש פה דבר שאפשר לעשותו, ויש מדינות שעשו זאת.
יוסף יצחק פריצקי: אמנם אלה לא סרטי הוליווד, אך מדובר בסרטים שבירידים בינלאומיים הם מוצרים נפלאים.
יוסף יצחק פריצקי: אומרים: "לא.
יוסף יצחק פריצקי: יש לנו תקנות השקעה בסרטים", שבקושי משתמשים בהן.
יוסף יצחק פריצקי: אני מציע לוועדה הזו, בתור מי שאוהב את העניין הזה, לא לאשר את ההטבות האלה, להוריד את עלה התאנה וללכת למשרד האוצר בתקציב שיהיה, אם יהיה, ולומר לו: "שים יותר כסף בהשקעות האלה".
יוסף יצחק פריצקי: פותחים בירושלים, בהר-חוצבים, מעבדה, והם מבקשים שיכירו להם בזה כמפעל מאושר יותר גדול כמעבדה בינלאומית לפיתוח סרטים.
יוסף יצחק פריצקי: זו עבודה לעשרות אנשים.
חיים כץ: אני לא רוצה את ירושלים.
חיים כץ: אני רוצה את באר-שבע.
ס' אלחנני: בעקבות דברי יעל ייטב על הבדיקה שנעשתה באוצר, אני רק רוצה להזכירכם שבאמת נעשתה בדיקה באוצר, בוועדת בן-בסט שהמליצה לבטל את הפטור הזה.
אלי גולדשמידט: אנו זוכרים זאת.
אלי גולדשמידט: זה יחד עם קרנות ההשתלמות ועוד כמה דברים.
ס' אלחנני: זה לא אותו דבר.
ס' אלחנני: היתה בדיקה.
יוסף יצחק פריצקי: זה לא אותו דבר.
חיים כץ: באותה הזדמנות, דובר גם על ביטול קרנות ההשתלמות.
אלי גולדשמידט: זה היה יחד עם נושא ספורטאי חוץ ועוד כמה דברים.
י' ייטב: אחד השיקולים שאנו שקלנו השנה הוא נושא התיקצוב.
י' ייטב: בשלב מסויים, מאחר ובחוק הקולנוע ובכל מיני תיקצובים אחרים יש תקציב ישיר לענף הקולנוע, שקלנו האם זה ראוי להמשיך ולתת את ההטבות האלה.
י' ייטב: הגיעו הרבה מאד פניות גם מענף הקולנוע.
י' ייטב: אני מבינה, שאין פה נציגים.
אלי גולדשמידט: אני מריח, בחוש הריח המפותח שלי, שפיתחתי בשנה וחצי האחרונות, שאין כאן רוב להצעה הזו, לפי הרכב האנשים שנמצאים פה ובמיוחד נוכח עמדתו המפתיעה של חבר-הכנסת פריצקי.
יוסף יצחק פריצקי: אבל, אתה מבין למה.
אלי גולדשמידט: אם היינו מאשרים זאת, באמת לא צריך לשמוע את נציגי הענף.
אלי גולדשמידט: אבל, מכיון שהולכים פה כנראה לא לאשר זאת, אני מציע לא להצביע עכשיו ולאפשר לנציגי הענף להשמיע את דברם בפני הוועדה ולומר מה הם חושבים על העניין, ולדחות את ההכרעה.
יוסף יצחק פריצקי: היושב-ראש גולדשמידט, אני מבטיח לך שאם תציע לענף עוד עשרה מליון שקל להשקעה בענף במקום זה- - -
אלי גולדשמידט: יש את חוק הקולנוע.
יוסף יצחק פריצקי: זה הקומץ שאיננו משביע את הארי.
י' ייטב: יש להם שם.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת פריצקי, הקומץ לעולם לא ישביע את הארי.
יוסף יצחק פריצקי: את מנציגות מס הכנסה, ואין פה נציג מאגף התקציבים.
יוסף יצחק פריצקי: החוכמה היא להתחיל להתייחס לדבר הזה כאל תעשיה אמיתית ממש, וזו תעשיה לא פחות טובה מהיי-טק.
אלי גולדשמידט: בזאת, אני עוצר את הדיון.
אלי גולדשמידט: אני מתנצל על כך שהטרחתי אתכם.
אלי גולדשמידט: הרפרנט לגבי נושא רפא"ל עדיין לא הגיע.
י' ייטב: חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון מס' 29) - אנו מציעים פה תיקון לחוק מס רכוש, בעקבות נסיון שהצטבר אצלנו.
י' ייטב: ראינו שהגדרת "ישוב ספר" איננה מספיקה לנו, כי לעתים אנו נאלצים ורוצים לתת פיצוי על פעולות איבה באיזורים הסמוכים לישוב ספר.
י' ייטב: כוונתנו היא, למשל, לשדות הגידולים של אותו ישוב ספר או לאיזור התעשיה הסמוך לאותו ישוב ספר.
י' ייטב: לכן, הצעתנו היא להרחיב את ההגדרה הקיימת בסעיף 35 לחוק מס רכוש, ובמקום "ישוב" יבוא "ישוב או איזור" ואני מוסיפה פה למה שקיים ב-BLUE PRINT: "הסמוך לו ששר האוצר וכו' קבע ואישר".
י' ייטב: הכוונה ב"הסמוך לו" היא, שקודם כל מסגרת ההתייחסות שלנו היא אותו ישוב ספר, אבל יש ובתוך המשבצת של ישוב ספר לא נופלים האיזורים הסמוכים לו אך גם הם נפגעו בפעולות איבה כגון: איזור התעשיה שם.
מאיר פרוש: האם על כל ישוב ספר שר האוצר יתן תכנית?
מאיר פרוש: מה זה יהיה?
מאיר פרוש: האם על כל ישוב שר האוצר יתן איזה שהוא קו?
י' ייטב: הוא יגדיר, למשל, את איזור התעשיה של קרית-שמונה.
מאיר פרוש: האם לכל ישוב ספר תהיה איזו שהיא תכנית ששר האוצר חותם עליה.
נחום לנגנטל: כמו עד היום.
י' ייטב: זה כיום כך, ובזה אין שינוי.
מאיר פרוש: היום, את אומרת "הישוב".
ש' גמבשו: אינני מטפל בנושא הזה, אבל על-פי ההגדרה ישובי ספר אמורים להיות ישובים חקלאיים.
י' ייטב: מי אתה, בבקשה?
ש' גמבשו: שרון גמבשו ממשרד האוצר.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת לנגנטל, את ההצעה שלך אישרנו.
נחום לנגנטל: אם מעבירים לקריאה שניה וקריאה שלישית, שלי הולכת רק לקריאה ראשונה.
נחום לנגנטל: ברצוני להגיד משהו למהות ומשהו לפרוצדורה.
אלי גולדשמידט: ברצוני להבין מאנה שניידר את עניין המרוץ בין שני החוקים.
א' שניידר: סעיף 35 לחוק הקיים מגדיר "ישוב ספר" כ"ישוב ששר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, הודיע עליו שהוא ישוב ספר", ואלה הישובים שאחר כך אם הודיעו עליהם שהם ישובי ספר יהיו זכאים לפיצויים על-פי החוק, אם הם עומדים בכל התנאים.
א' שניידר: הממשלה מבקשת לתקן את ההגדרה, כפי שהסבירה יעל ייטב.
א' שניידר: הצעת החוק של חבר-הכנסת לנגנטל גם מתייחסת לתיקון ההגדרה, והוא רוצה שבסוף ההגדרה הקיימת יבוא: "לרבות איזורים שייקבעו ע"י שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת לפרקי זמן מוגדרים".
אלי גולדשמידט: אם הם יסכימו להכליל זאת, לחבר-הכנסת לנגנטל אין בעיה.
נחום לנגנטל: יהיה עניין הסטטיסטיקה.
נחום לנגנטל: אפשר להגיד שאני חבר-כנסת טוב, גם בלי סטטיסטיקה.
א' שניידר: יש פה בעיה פורמלית, ואין בעיה מהותית.
א' שניידר: אם הוועדה תחליט להרחיב את ההגדרה לפי ההצעה של חבר-הכנסת לנגנטל, זה יכנס לחוק של הממשלה.
א' שניידר: ואז, הצעת החוק שלו תהיה מיותרת.
אלי גולדשמידט: הוא מסכים.
אלי גולדשמידט: רבותי, התמונה ברורה מאד.
א' שניידר: הערה נוספת - חשבתי, שגם ההגדרה של הממשלה וגם ההגדרה של חבר-הכנסת לנגנטל לא פותרות את בעיית איזור כמו איזור עטרות, כי ירושלים איננה ישוב ספר.
א' שניידר: גם אם יכריזו על איזור מסויים כחלק מישוב ספר שמגיע לו פיצויים, זה לא פותר בעיה כמו זו של עטרות.
אלי גולדשמידט: אם כך, האם אי אפשר להרחיב את ההגדרה?
א' שניידר: עשיתי איזו שהיא פעולה "יצירתית".
נחום לנגנטל: יש לי אותה.
אלי גולדשמידט: האם אתה מסכים?
נחום לנגנטל: בודאי שאני מסכים.
נחום לנגנטל: ברצוני להסביר לך משהו פרוצדורלי ומשהו לגבי המהות.
נחום לנגנטל: באופן עקרוני, היינו כמה ח"כים במליאה בשעה מאד מאוחרת, ושר האוצר אפילו לא יכול היה להצביע עבור עצמו כי הוא היה צריך ללכת.
נחום לנגנטל: הוא ביקש: "תנו לי להעביר בקריאה ראשונה", וההצעה שלי היתה בקריאה טרומית.
נחום לנגנטל: רצינו להעביר רק את ההצעה שלי, ולא את ההצעה שלו.
נחום לנגנטל: הוא ביקש: "תעבירו את שניהם", והעברנו את שניהם כדי לבוא לפה לשולחן.
נחום לנגנטל: מה היה הויכוח שהתגלע במליאה, שהוא ויכוח שקיים גם פה?
נחום לנגנטל: שר האוצר אומר: "אם הכרזתי על מועצה איזורית גליל עליון כישוב ספר, ונופלת קטיושה לא בדיוק בגבול שאמרתי - תן לי אפשרות להרחיב לא לישוב הספר לידם אלא לאותו שדה חקלאי שניזוק או מפעל תעשייתי שניזוק".
נחום לנגנטל: אמרתי: "מצויין.
נחום לנגנטל: אתה צודק באלף אחוז.
נחום לנגנטל: בוא ותכניס גם את איזור התעשיה בעטרות.
נחום לנגנטל: כוחות הביטחון היום אומרים לפנות את השטח בשעה 14:00".
בשעה 16: ואז, באתי והצעתי את ההצעה שלי, ושתי הצעות החוק עברו לכאן.
בשעה 16: באה אנה שניידר ואמרה שגם ההצעה שלי לא עונה מספיק.
בשעה 16: אמרתי לה: "את יודעת יותר ממני את הדברים.
בשעה 16: תנסחי.
בשעה 16: מה שאת מנסחת - אני מסכים".
בשעה 16: עכשיו, יש במירוץ בין היצר הרע לבין היצר הטוב.
בשעה 16: היצר הטוב הוא, שהצעת הממשלה תקבל את התיקון של מה שאנו כרגע אמרנו, ובוא ונעביר זאת כך בקריאה שניה וקריאה שלישית, ובא לציון גואל.
בשעה 16: היצר הרע אומר: "אני רוצה להעביר את החוק שלי, כדי שבסטטיסטיקה זה יהיה חוק שלי".
בשעה 16: אני מוכן לוותר על היצר הרע, ואני מוכן לוותר על החוק שלי.
אלי גולדשמידט: זה דבר שהוא נדיר אצלך.
נחום לנגנטל: זה נדיר.
נחום לנגנטל: אני מודה שזה חד-פעמי וזה לא יחזור עצמו יותר.
נחום לנגנטל: אמרתי, שאני מוכן לוותר על החוק שלי.
נחום לנגנטל: בואו, הממשלה, ותטמיעו את מה שאנו כרגע כתבנו בהצעתכם.
נחום לנגנטל: אהרן אליהו אמר: "אם כך, אני מושך את החוק".
חיים כץ: הייתי בסוף השבוע שעבר בדיון על אחד מהמפעלים בעטרות, ובמקרה זה מפעל של התעשיה האוירית.
אלי גולדשמידט: המצב קשה מאד.
חיים כץ: אומר רק משפט אחד.
חיים כץ: חבר-הכנסת לנגנטל דיבר על עבודה במשמרות.
חיים כץ: בשעה 16:00 נגמרת עבודה ב'.
חיים כץ: הולכים לקנות לכל עובד אפוד קרמי העולה 350 דולר.
חיים כץ: במאבטח שלנו ירו 14 כדורים, והוא ניצל בגלל האפוד.
חיים כץ: אוכל להביא לכם את התמונות את האוטו המנוקב בכדורים.
חיים כץ: אם כל עובד נוסע לעבודה וחוזר עם אפוד, אם זה לא איזור ביטחוני אני כבר לא יודע מה.
אלי גולדשמידט: נוכח הדברים שנשמעו פה, אנו מבקשים לכלול הסתייגות, או איך אגדיר זאת: לתקן את החוק בנוסח שמופיע פה בדף של אנה שניידר.
א' שניידר: למה אתם צריכים הסתייגות?
א' שניידר: אם אתם תחליטו, אפשר להכניס בחוק.
י' ייטב: אנו מתנגדים.
נחום לנגנטל: אם כך, הם ימשכו.
אלי גולדשמידט: אקריא זאת במהירות כדי שזה יהיה בפרוטוקול, ותיכף אציע לךְ משהו לפני שאת מתנגדת.
א' שניידר: אולי אסביר זאת, שזה יותר חשוב מאשר לקרוא זאת.
א' שניידר: חשבתי, שאפשר להציע הוראת שעה לתקופה מוגדרת שהוועדה תחליט מה-1 באוקטובר 2000 ותסתיים מתי- - -
אלי גולדשמידט: נניח, שזה ב-31 בדצמבר 2001, כאשר אם תהיה סיבה להמשיך, יאריכו עוד.
א' שניידר: בתקופה הזו ישולמו פיצויים בעד נזק איבה.
א' שניידר: אני מגדירה "נזק איבה" כך: "נזק שנגרם לגופו של נכס וכן הפסד, מניעת רווח או אי אפשרות לנצל נכס, אם נתקיימו כל אלה: (א) הנזק נגרם עקב פעולות ששר הביטחון הכריז עליהן כפעולות איבה".
א' שניידר: זה נותן אפשרות לפקח, שלא כל פעולה תיחשב, אלא פעולות ששר הביטחון הכריז עליהן כפעולות איבה.
א' שניידר: כמו כן, "(ב) הנזק נגרם באיזור ששר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, הודיע עליו שהוא איזור שנפגע מפעולות איבה".
א' שניידר: אין פה צמידות לישוב ספר.
א' שניידר: אין פה צמידות לנזק מלחמה שעם זה יש גם בעיות בחוק הקיים.
א' שניידר: יש פה בקרה פרלמנטרית וגם בקרה של הממשלה על פעולות.
יעקב ליצמן: לאיזו תקופה זה?
אלי גולדשמידט: אני מציע, שזה יהיה עד ה-31 בדצמבר 2001 מה-1 באוקטובר 2000.
אלי גולדשמידט: אם, חלילה וחס, תהיה סיבה להמשך העניין - יאריכו זאת.
ישראל כץ: למה לא להסמיכו לקצוב את פרק הזמן?
אלי גולדשמידט: אני לא רוצה.
אלי גולדשמידט: אני רוצה, שאנו נקצוב לו.
נחום לנגנטל: אתה תקבע את הזמן.
אמנון כהן: היושב-שראש, קיימנו פה דיון בנושא מפעל שמועתק מעטרות בגלל המצב.
אלי גולדשמידט: זה גם יחול על זה.
אמנון כהן: האם זה יחול על זה?
אלי גולדשמידט: לדעתי, כן.
אלי גולדשמידט: זה נזק.
א' שניידר: כן.
א' שניידר: זה נזק.
א' שניידר: זה רחב מאד.
אלי גולדשמידט: ההגדרה רחבה.
אלי גולדשמידט: רבותי, אני מציע להצביע על זה.
אלי גולדשמידט: כיון שיש פה באמת הרחבה משמעותית, אני מציע שזה יהיה בגדר- - - חבר-הכנסת ישראל כץ, תן לי לסיים להציע, ואחר כך תציע את הצעתך.
ישראל כץ: זו רק הערה, ואולי תאמץ זאת.
אלי גולדשמידט: אציג את זה, ואחר כך אתה תאמר את דברך.
אלי גולדשמידט: אני מציע, שאנו נגדיר את התקופה מה-1 באוקטובר 2000, שזה תחילת המהומות, עד ה-31 בדצמבר 2001 מתוך תקוה שעד אז הדברים יסתדרו והמהומות לא יימשכו.
אלי גולדשמידט: אם הן יימשכו, אין ספק, כמו שתמיד נוהגים: מביאים להארכה לפני סוף שנה לשנה נוספת.
אלי גולדשמידט: בעניין הזה, לחבר-הכנסת ישראל כץ יש הצעה אחרת.
ישראל כץ: הערה - אני מציע, שהחוק יהיה כללי, כמו שלנשיא ארצות-הברית יש זכות להכריז על מצב חירום במקום מסויים בארצות-הברית.
ישראל כץ: כלומר, החוק יהיה חוק קבוע, שיאפשר לשר האוצר, באישור ועדת הכספים, כמו החוק, לבוא ולהכריז על דברים.
אלי גולדשמידט: האפשר לעשות זאת כך?
ישראל כץ: הוא יביא הצעה כולל זמן.
נחום לנגנטל: אל תקבע זמנים בכלל.
א' שניידר: זו לא הוראת שעה.
אלי גולדשמידט: החוק הוא חוק קבוע, אך נותנים לשר האוצר סמכות לתחום בזמן.
אלי גולדשמידט: אבל, פה מדובר על פעולות איבה.
אלי גולדשמידט: בכל זאת, אגיד לך מה הבעיה שלי עם הצעתך.
אלי גולדשמידט: יש לנו מטרה קונקרטית ומטרה כללית.
אלי גולדשמידט: המטרה הקונקרטית היא עטרות, גוש קטיף והמקומות שנפגעו במהומות האלה.
אלי גולדשמידט: אם אני משאיר זאת עכשיו ערטילאי, ששר האוצר יקבע בעצמו, אינני יודע מה הוא יקבע.
אלי גולדשמידט: שאני מקבע זאת כ-1 באוקטובר , אני לפחות יודע שקיבעתי את זה.
ישראל כץ: האם אתה כותב גם את המקומות?
אלי גולדשמידט: אינני כותב את המקומות.
אלי גולדשמידט: ממילא אני נותן לו את האיזורים לקבוע, ואין לי ברירה, אך אני לפחות קובע את הזמן.
אלי גולדשמידט: אני חושב, שאולי זה עדיף.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ישראל כץ, תחשוב על זה.
י' חזקיה: לגבי נושא שר הביטחון, אם, לדוגמא, אני לוקח את עטרות, האם שר הביטחון הוא המוסמך לקבוע לעטרות?
י' חזקיה: אני שואל, כי אינני יודע.
דובר: השר לא מוסמך לכלום.
א' שניידר: דיברתי על כך שאלה "פעולות" ולא איזורים.
א' שניידר: שר האוצר יקבע את האיזור.
נחום לנגנטל: לא שר הביטחון מחליט על זה.
נחום לנגנטל: השר לביטחון פנים מחליט על זה.
נחום לנגנטל: שר הביטחון הוא בשטחים הכבושים.
י' חזקיה: אם כך, יש את שר הביטחון, ובנושאים מסויימים - השר לביטחון פנים.
אלי גולדשמידט: גם אם בקרית-שמונה יש פעולות איבה, למרות שזה בתוך מדינת ישראל, שר הביטחון קובע.
נחום לנגנטל: זה לא נושא שעומד במחלוקת.
א' רומן: לגבי מה שישראל חזקיה אמר, לפני כשלוש שנים היה גל פריצות נוראיות לעטרות עקב הקירבה- - -
אלי גולדשמידט: חבר'ה, אני רוצה להתקדם.
א' רומן: למעשה, הפריצות עצמן היו פעולות איבה, כי כל הסחורה הגיעה לרמאללה אחרי עשר דקות.
א' רומן: השאלה היא האם השר לביטחון פנים יכול להגיד שהמכה הזו היא תופעה או מגמה ולא משהו חד-פעמי.
אלי גולדשמידט: אנה שניידר, אני מציע שתבדקי זאת.
אלי גולדשמידט: אבל, לדעתי, ההגדרה של פעולות איבה זה סמכות של שר הביטחון בכל מצב, ולא של שום שר אחר גם אם זה בתוך מדינת ישראל וגם במה שקרוי: השטחים המוחזקים - כל אחד לפי גירסתו.
יוסף יצחק פריצקי: הכבושים.
נחום לנגנטל: המשוחררים.
אלי גולדשמידט: אני מציע שנצביע על התיקון הזה, ולאחר מכן אפנה לנציגת האוצר ממס הכנסה, יעל ייטב, ואציע לה משהו.
אלי גולדשמידט: אני מעמיד את התיקון להצבעה.
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה התיקון, בהצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון מס' 29), התשס"א-2000, כפי שנוסח ע"י א' שניידר, התקבל.
א' שניידר: כהוראת שעה?
אלי גולדשמידט: כן, כהוראת שעה, כמו שאת ניסחת.
אלי גולדשמידט: זה הוכלל.
נחום לנגנטל: האם זה כהצעת חבר-הכנסת ישראל כץ או כהצעתך?
אלי גולדשמידט: כהצעתי.
אלי גולדשמידט: יש, כמובן, זכות לממשלה למשוך את סעיף החוק.
אלי גולדשמידט: אני ממליץ לממשלה לא לעשות זאת מטעם עקרוני ומטעם פרקטי.
אלי גולדשמידט: הטעם העקרוני הוא, שלא ראוי שתמשכו כי מדובר פה בהחלט באיזורים שנפגעו ישירות כתוצאה מהמהומות ואני חושב שלא ראוי שזה ייעשה.
אלי גולדשמידט: הטעם הפרקטי הוא, שאם זה לא יוכלל פה זה ייכלל בהצעת החוק.
אלי גולדשמידט: אם אתם תמשכו זאת, נדאג שזה ייכלל בהצעת החוק של חבר-הכנסת נחום לנגנטל.
נחום לנגנטל: יש לי בקשה אישית.
אלי גולדשמידט: לא אעשה זאת לפני הפגרה.
אלי גולדשמידט: אני מפחד.
נחום לנגנטל: זה לא עניין של פחד.
נחום לנגנטל: מה הפחד?
אלי גולדשמידט: הורגים אותי.
יעקב ליצמן: האפשר לצטט אותך?
נחום לנגנטל: אני מבקש, שכל ועדת הכספים יסכימו לפניה אליך, שביום רביעי הבא הקריאה שלי מגיעה רק לקריאה ראשונה ולא לקריאה שניה ולקריאה שלישית.
אלי גולדשמידט: אינני עוסק בזה.
אלי גולדשמידט: תפנה לוועדת הכנסת.
אלי גולדשמידט: אינני עושה שום מחטף לפני הבחירות.
נחום לנגנטל: זה לא מחטף.
אלי גולדשמידט: הבחירות תהיינה בעוד שבועיים.
אלי גולדשמידט: לא משנה מי יהיה ראש הממשלה שייבחר, לדעתי נושא זה יהיה רלוונטי לכל ראש ממשלה שייבחר.
אלי גולדשמידט: לדעתי, כל ראש ממשלה שייבחר צריך לתמוך בזה.
אלי גולדשמידט: כנראה, שאני אהיה חבר בקואליציה העתידית או שאתה תהיה חבר בקואליציה העתידית--
חיים כץ: --או שניכם.
אלי גולדשמידט: --או ששנינו נהיה, ואז אנו נדאג שזה יעבור.
אלי גולדשמידט: יעל ייטב, אתן לך לומר את דברך, אך תחילה תשמעי את הצעותינו.
אלי גולדשמידט: מכיון שהנושא כבד וראוי לשיקול, אני מציע שאם את מוכנה להשיב בחיוב - זה טוב שזה יהיה עכשיו.
אלי גולדשמידט: אם את רוצה שיקול דעת נוסף או אם את עומדת להשיב בשלילה, אם נגיד זאת כך - אני מבקש שלא תשיבי בשלילה.
אלי גולדשמידט: אנו נדחה את ההכרעה לישיבה הבאה, ותבואי לאחר דיון בעניין ישירות עם הגורמים במשרד, לדעתי גם כולל שר האוצר.
י' ייטב: עקרונית, אנו מתנגדים לתפישה הזו.
י' ייטב: אנו מדברים על מסגרת מאד מצומצמת וקיימת של חוק מס רכוש שמדבר על פיצוי מסויים על פעולות איבה בישובי ספר.
י' ייטב: תקציב חוק מס רכוש בנוי כך, כל האכסניה שלו כל ההגדרות שלו וכל המבנה שלו הם כאלה.
י' ייטב: יכול להיות, שאת התכליות שאתם רוצים להשיג אולי צריך להשיג בדרך אחרת.
י' ייטב: אינני בטוחה, שהאכסניה הנכונה והנאותה היא חוק מס רכוש.
י' ייטב: אני גם לא רואה איך אנו מתמודדים עם זה מבחינה תקציבית.
י' ייטב: יכול להיות, שצריך אולי לחדש את חוק מס רכוש, את שיעור המס, כדי לממן זאת.
י' ייטב: התקציב לזה צריך לבוא מאיזה שהוא מקום.
י' ייטב: כרגע, אינני יכולה לאמוד את היקף עלות התיקון הזה שאתם מבקשים ואת מקורות מימונו.
אלי גולדשמידט: למה את צריכה להגיד את כל זה?
אלי גולדשמידט: את כל זה את יכולה להגיד גם בשבוע הבא אחרי שתגיעי להחלטה.
אלי גולדשמידט: כל אחד מוכרח שהדברים יהיו.
אלי גולדשמידט: אפשר להגיד: "שמענו אותך.
אלי גולדשמידט: אני לא מכריע בזה עכשיו".
אלי גולדשמידט: הולכים למשרד, ואת אותם הדברים אפשר להגיד לפרוטוקול גם בשבוע הבא.
י' ייטב: בסדר.
אלי גולדשמידט: לא צריך מראש לקבל עמדה שלילית, ואחר כך אולי בכל זאת תגיעו עם עמדה אחרת ואז את תחזרי בך.
אלי גולדשמידט: לשם מה?
אלי גולדשמידט: ברצוני להגיד לךְ, לגופו של עניין, שהטיעון שאת נותנת לי הוא טיעון נורא ביורוקרטי.
אלי גולדשמידט: אם מותר לי להגיד זאת, ברמה המהותית, אין בו כלום, כי במהות היום מצב עטרות הרבה יותר קשה ממצב קיבוץ או מושב ליד גבול ירדן באיזה שהוא מקום שאולי על-פי ההגדרות ההסטוריות הוא ישוב ספר.