GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שגית אפיק: הייתה גם שאלה לגבי האם זה יחול על בניין.
משה גפני: כן, לגבי בניין שהייתה עליו תב"ע, שכבר אושרו התב"עות והכל, שזה גם יחול עליו.
אריאל יוצר: שקלנו גם את ההצעה הזאת והיא נראית לנו הגיונית.
משה גפני: פעם שלישית אתם מסכימים.
משה גפני: אני רוצה לומר לחברי הוועדה.
משה גפני: אני אמרתי בישיבות הקודמות שאני לא חסיד של החוק הזה.
משה גפני: אני לא חושב שהחוק הזה יעשה משהו.
משה גפני: אני חושב שגם החקיקה הקיימת מאפשרת את זה.
משה גפני: אני לא רואה את קופות הגמל הולכות לעניין הזה.
משה גפני: לא קיבלתי טלפונים בהולים מהמוסדיים שהם מבקשים שאאשר את החוק הזה.
משה גפני: לא ראיתי את ההתלהבות שלהם, אבל באגף התקציבים יש אנשים מאמינים, לא כמוני, והם בטוחים שהעניין הזה יעשה דברים.
משה גפני: בישיבות הקודמות אמרתי שיש לנו ניסיון.
משה גפני: עמדת אגף התקציבים ומשרד האוצר בכלל עם רשות המסים – אני לא נכנס לפרטים, להבדלי הניואנסים ביניהם כי אני לא רוצה לעורר מדנים – הייתה שזה מועיל.
משה גפני: למשל, הפטור ממס שבח על דירות בהן נמצאים משרדים.
משה גפני: אמרו שגם הפטור ממס שבח על דירה שנייה ושלישית והפטור ממס שבח על הדירות בהן נמצאים משרדים, פטיש חמישה קילו יצא החוצה ויביא דירות רבות לשוק.
משה גפני: התברר שלא מיני ולא מקצתי.
משה גפני: דירות בהן נמצאים משרדים יצאו במשך כל התקופה הזאת, שישים דירות מתוכן חלק בכלל לא רלוונטי לחוק.
משה גפני: נתתי כדוגמה את שדרות רוטשילד בתל אביב, כאשר אחרי שראש העיר אמר שחצי מהרחוב יהיה דירות וחצי מהרחוב יהיה משרדים, חלק עזבו את המשרדים שלהם.
משה גפני: זה היה נכון מה שאמרנו אז, לא יועיל ולא יזיק.
משה גפני: גם זה אותו חוק.
משה גפני: אני מצטער שאני אומר את זה אבל אני לא חושב שהמוסדיים פתאום יעמדו בתור כדי לבנות חמישים דירות להשכרה בפריפריה.
יעקב כץ: חמישים אלף.
משה גפני: חמישים דירות בפריפריה או מאה דירות במרכז הארץ וזה כאשר יש אלף ואחד תנאים.
משה גפני: גם החוק היום מאפשר להם לעשות זאת גם בלי החוק הזה אבל בתנאים יותר מוגבלים.
משה גפני: בסדר, אני לא מתווכח.
משה גפני: אמרתי בישיבה הקודמת ואני עומד על זה גם עכשיו שהנזקים שנגרמו כתוצאה מהחוקים הקודמים, אותם אני רוצה לתקן.
משה גפני: למשל, בפטור ממס שבח מה שקרה זה שאמרו שצריך לבטל בכלל, אחרי התקופה הזאת שקבענו, את הפטור ממס שבח ואז קבענו ששמונה שנים אדם מוכר דירה שנייה, הוא יהיה חייב במס שבח.
משה גפני: אם לא הרווחנו מהפטור ממס שבח, מה הפסדנו?
משה גפני: הפסדנו שבמשך שמונה שנים יהיו חסרות דירות בשוק.
משה גפני: לבן אדם תהיה דירה שנייה אבל הוא לא ימכור אותה כי הוא לא הולך להפסיד.
משה גפני: זאת אומרת, בחקיקה הזאת גם הפסדנו.
משה גפני: ביקשתי שלושה דברים.
משה גפני: הדבר הראשון שביקשתי הוא שהיות והולכים על דירות להשכרה, שבאמת זה דבר חשוב, שיהיה פטור מארנונה ושמשרד האוצר ישפה את הרשויות המקומיות.
משה גפני: היות שהתברר שמה שאנחנו הוספנו בחוק לשינוי נטל המס את הסעיף של ריבית של שלושה אחוזים, ביקשתי שזאת לא תהיה הוראת שעה אלא שזאת תהיה הוראת קבע ושזה יהיה באופן מדורג כלפי הריבית שקובע נגיד בנק ישראל.
משה גפני: הדבר האחרון שאמרתי היה להחזיר את המצב לקדמותו, במקום שמונה שנים, יהיו שוב ארבע שנים.
משה גפני: זאת גם טובת העניין וגם אי אפשר להשאיר את הגזרה הרעה בשעה שזה גם יעשה נזק כי שמונה שנים אדם לא ימכור את הדירה השנייה שלו ויחסרו דירות בשוק.
משה גפני: נאמר לי על ידי איש בכיר במשרד האוצר, בכיר מאוד, קוראים לו ראובן קוגן, שאכן הסעיף הזה של השלושה אחוזים באמת הוכיח את עצמו.
משה גפני: האמת היא שאני מאוד נהנה שראובן קוגן אומר שאני צודק, אבל אמרו את זה כאן בוועדה בשבוע שעבר.
משה גפני: זה מכפיל את עצמו.
משה גפני: הייתה אות מתה בתקציב המדינה שהיינו מחזירים בחזרה והנה הסיפור של המשכנתאות הפך להיות אטרקטיבי אבל לא מספיק אטרקטיבי.
משה גפני: אני כבר לא יכול לריב יותר מדי.
משה גפני: הוא אמר לי שהוא לא רוצה הוראת שעה והוא לא רוצה שזה יהיה פחות מהריבית של הנגיד ואני לא יכול לריב אתו כל כך הרבה.
משה גפני: הסכמתי שזה יהיה לעוד שנה.
משה גפני: מותר לי להגיד שהוא הסכים?
אריאל יוצר: כופפת אותו.
משה גפני: את הנושא של השיפוי על השכירות הוא לא נותן, להפוך את זה להוראת קבע ושזה יהיה פחות מהריבית של הנגיד, הוא לא נותן אבל הוא נותן עוד שנה.
משה גפני: כופפתי אותו.
משה גפני: הם עוד יגידו לי שהם עזרו לי בחוק של המוסדיים.
משה גפני: אני מסכים להעלות את זה לעוד שנה כמו שאמר ראובן קוגן.
משה גפני: לא נכנס יותר לפרטים.
משה גפני: התכופפתי.
משה גפני: מודה, התכופפנו.
משה גפני: על דבר אחד אני לא מוותר, בשום מקרה ובשום צורה, ושימשכו את החוק בחזרה וזה שזה יהפוך להיות במקום שמונה שנים, ארבע שנים.
משה גפני: התחיל דיון בישיבה הקודמת.
משה גפני: העלה משרד האוצר, בעיקר אגף התקציבים – אני לא בטוח שמשרד המשפטים מעלה את העניין הזה ואני לא בטוח שרשות המסים מעלה את העניין הזה אבל יכול להיות שהם יעלו את זה כי הם לא רוצים לריב בגלל דרכי שלום – ואז בחלק הזה הוא אמר שאם מישהו קונה דירה שנייה לשם ספקולציה ומוכר אותה אחרי שנה וחצי, עליו זה לא יחול אלא הוא צריך להחזיק את הדירה ארבע שנים לפחות.
משה גפני: נטיתי לחשוב שהוא צודק עד שהתחיל להתברר לי שזה דיון של שינוי מדיניות המס ברשות המסים.
משה גפני: אם הולכים על זה שאתה מחזיק את הדירה ארבע שנים, אז מה קורה אם אתה מקבל ירושה?
משה גפני: מה קורה אם אתה מקבל מתנה?
משה גפני: מה קורה אם זוג מתחתן וכל אחד בא עם דירה?
משה גפני: יש אלף ואחד מקרים שחייבים לדון על מדיניות המס.
יעקב כץ: אם הוא מקבל תמריץ.
יעקב כץ: אם הוא הולך לצבא, הוא מקבל דירה.
משה גפני: כן, אם הוא הולך לצבא ומקבל.
משה גפני: דיברנו על זה ברדיו האזורי לגבי התמלוגים.
משה גפני: המציאות הזאת אומרת מבחינתנו שאנחנו רוצים לחזור למה שהיה קודם.
משה גפני: יש ארבע שנים, נחזור לארבע שנים כי אחרת יחסרו דירות בשוק.
משה גפני: הפטור ממס שבח לא הביא דירות.
משה גפני: אני לא רוצה להגיד שלא הביא דירות אבל לא הביא דירות במסות כאלה שהורידו את המחירים והגדילו את היצע הדירות.
משה גפני: בלי זה אני לא מוכן.
משה גפני: אני לא מוכן שיעשו צחוק מהוועדה.
משה גפני: זה לא יכול להיות שכל פעם תביאו איזה חוק שהוא חוק רגולציה שלדעת רבים לא מוסיפה שום דבר, אבל אנחנו הולכים אתכם כי אנחנו חברים שלכם, וכך תכניסו לנו כל מיני דברים שהם בגדר החמרות.
משה גפני: אני מבקש בנושא הזה של ארבע השנים, לחזור למה שהיה קודם.
משה גפני: יש את סעיף 71 שנמצא כאן על השולחן, תיקון מספר 71, ואני רוצה שם לתקן את זה ואני רוצה להצביע על הכול.
משה גפני: אני רוצה להצביע על המוסדיים, אני רוצה להוסיף את הסעיף הזה של הארכת המועד של המשכנתאות שהן בריבית נמוכה יחסית בעוד שנה, ואני מבקש להצביע על כך שבתיקון מספר 71 מורידים את זה חזרה משמונה שנים לארבע שנים.
פניה קירשנבאום: תומכים.
פניה קירשנבאום: בסוף הדיון הקודם שאלתי מה לגבי מוסדיים, האם הם יכולים לקנות את הפרויקטים האלה מההתחלה.
פניה קירשנבאום: יש מישהו שרוצה להעיר לפני שאני הולך להצבעה?
אריאל יוצר: לגבי החזרת החקיקה לארבע שנים, זאת עסקית חבילה?
משה גפני: עסקת חבילה.
משה גפני: אגב, הממשלה יכולה להגיש רביזיה?
משה גפני: שיעשו מה שהם רוצים.
משה גפני: אצלי זאת עסקת חבילה.
משה גפני: אתם מתעקשים סתם.
משה גפני: על מה ההתעקשות הזאת?
משה גפני: הרי אם לא הייתי מעלה את הנושא של שמונה שנים וארבע שנים, בכלל זה לא היה עולה.
משה גפני: אתם אומרים שיש בעיות, אני מקבל את הבעיות.
משה גפני: כשראובן אמר לי את זה בהתחלה, זה התקבל על דעתי ואמרתי גם לשגית שזה מתקבל על הדעת.
משה גפני: התחלתי לראות את העמדות של רשות המסים, של משרד המשפטים, והעלו את הבעיות שגם שגית העלתה אותן.
אריאל יוצר: יש פתרונות.
משה גפני: תביאו הצעת חוק.
משה גפני: אל תעלו עלינו טרמפ.
משה גפני: תגישו הסתייגות.
ורד אלפינר: אני חייבת לומר שלמרבית הנקודות שהועלו אין בכלל בעיות.
משה גפני: עם ירושה, מתנה וכל הדברים האלה?
ורד אלפינר: לא, אין בעיות.
ורד אלפינר: אין בעיה לא בירושה ולא במתנה.
עופר מנירב: אחרי מה שכבודו אמר, אין לי הרבה מה להוסיף אבל בכל זאת אני רוצה להתייחס למשהו.
עופר מנירב: בנושא של עסקאות שמפחדים שיעשו כאן איזה שהן עסקאות מסחריות, יש את סעיף 2(1) לפקודה שאומר שכאשר זה ממילא הופך לרמה של עסק, ממילא זה חייב במס וממילא אין את הפטור הזה.
עופר מנירב: גם היום אם רשות המסים סבורה שנעשתה כאן עסקה שהיא לא עסקה בתום לב או עסקה שמטרתה היא רווח, לצורך רווח או משהו כזה, מכניסים אותה או כוללים אותה כשומה חייבת.
עופר מנירב: כך שממילא כאן את הבעיה גם היום לפי החוק היום.
עופר מנירב: מה שמדובר כאן, אין ספק שלהתחיל למצוא את הבעיות שיש, כבודו ציין רק חלק קטן מהבעיות הקיימות ואם נתחיל לבדוק כל פעם לגבי כל עסקה ועסקה, אנחנו גם נציף את בתי המשפט וגם לא נעשה עם זה כלום.
משה גפני: לי זה ברור לחלוטין.
זיו שרון: החוק הזה אולי ימנע מאחרים לעשות פעולות שהם צריכים לעשות אבל מי שיידפק ממנו בצורה המוצעת כיום אלה המסכנים, אלה שאין להם ברירה וחייבים למכור כי יש להם אילוצי מכירה.
משה גפני: למשל זוג קשישים שצריכים למכור את הדירה שלהם ועכשיו הבן שלהם מוכר אותה - אחרי שהוא קנה להם אותה שנה קודם - כי הם צריכים לעבור למוסד סיעודי.
עופר מנירב: אבל אם זאת דירה אחת, אין בעיה.
זיו שרון: אני מדבר כאשר אנחנו נמצאים במצב בו יש שתי דירות ויש מכירה באילוץ.
אריאל יוצר: יש הצעה לתיקון.
משה גפני: עכשיו אתם נזכרים בזה?
אריאל יוצר: אנחנו הולכים בכיוון מסוים.
משה גפני: אתם נזכרים אחרי שאני העליתי את העניין.
אריאל יוצר: גם אצלנו היו מחשבות.
זיו שרון: כל מכירה באילוץ של דירה שנייה, בתי המשפט ורשות המסים יספקו כפיים ויאמרו שהם מצטערים, נכון שזה לא צודק, נכון שזה לא מוסרי, נכון שהמסכן נדפק, אבל זה החוק.
אהוד ברק: גם היום הוא צריך לחכות ארבע שנים.
אהוד ברק: אני רוצה שנבין עוד דבר.
אהוד ברק: התיקון הזה, העדכון הזה של ארבע שנים בסצנריו מסוים גורע מהמצב הקיים היום או שקיים מ-2013 של שמונה השנים כי במכירה הראשונה ב-2013 אני יכול למכור גם אם החזקתי בדירה שנתיים ואני איהנה מפטור ממס כל עוד לא מכרתי שמונה שנים קודם לכן דירה בפטור ממס.
אהוד ברק: לפי מה שמוצע כאן בעצם אני חייב בדירה שהחזקתי שנתיים להמתין עוד שנתיים עכשיו.
אהוד ברק: לגבי מכירת דירה שנייה ואילך, זה כבר לא משנה כי בכל מקרה אני אהיה חייב להמתין ארבע שנים.
אהוד ברק: זאת אומרת, גם לפי המצב שאנחנו מציעים, בכל מקרה אני חייב להמתין ארבע שנים, אם מכרתי במהלך ארבע השנים קודם לכן דירה.
אהוד ברק: זאת אומרת שאנחנו מדברים רק לגבי הדירה הראשונה שאני מוכר שהיא דירה שנייה שלי, יש לי עוד דירת מגורים, ואנחנו מדברים על מצב שבסיטואציות מסוימות גורע מהמצב של שמונה השנים.
ורד אלפינר: יש הוראת מעבר.
ורד אלפינר: הדוגמה שלך היא דוגמה שדווקא לא מעוררת בעיה כי התחולה של החוק היא לגבי דירות חדשות.
ורד אלפינר: אנחנו לא מחילים את זה רטרואקטיבית.
ורד אלפינר: אם אתה אומר שאנחנו מדברים כאן על סיטואציה שאותו יחיד מרובה דירות, המסכן, ויש לו שלוש דירות, אז הדירה הראשונה, אם חלפו שמונה שנים, הוא לא נדרש - אם היא נרכשה בעבר – לתקופת אחזקה.
ורד אלפינר: כך פתרת את הבעיה של הדירה הראשונה.
ורד אלפינר: לגבי הדירה השנייה, אתה אומר שממילא הוא צריך להמתין ארבע שנים ואתה אומר שאין שום בעיה.
אהוד ברק: אבל את הדירה הראשונה שלך לא פטרת.
ורד אלפינר: זה לא חל על הדירה הראשונה.
ורד אלפינר: תקרא את הוראות המעבר שקבענו.
ורד אלפינר: אני חייבת לומר שכאשר ישבנו וחשבנו על הנוסח הזה, וזאת הצעה שעלתה, בהחלט ניסינו לראות איך אפשר לשפר את כל המיסוי על דירות השקעה.
ורד אלפינר: ברור שללכת למהלך של חקיקה גורפת כמו שבזמנו הצגנו, ב-1971, זה תיקון מורכב, זה תיקון שיכול והיה מכביד על הציבור.
ורד אלפינר: אמרנו מה אנחנו יכולים לעשות אבל עדיין לראות איך אנחנו מוציאים החוצה דירות של משקיעים.
ורד אלפינר: אני לא חושבת שיש כאן מישהו בחדר שרוצה שהמשקיעים הסדרתיים ימשיכו לרכוש עוד ועוד ועוד דירות.
ורד אלפינר: מה שניסינו לעשות זה לא ללכת למשהו גרנדיוזי ונוראי שייצור חיכוך עם הציבור.
ורד אלפינר: לכן שמנו בצד ירושות.
ורד אלפינר: אין בעיה עם ירושות.
ורד אלפינר: במפורש אמרנו שאנחנו לא נדרוש שם תקופת אחזקה.
ורד אלפינר: לגבי מתנות אמרנו שיש מנגנון של כניסה לנעלי.
ורד אלפינר: לגבי זוג צעיר שיש לו שתי דירות, יש לו סעיף פטור ספציפי למכירת הדירה השנייה שגם בו לא נגענו.
ורד אלפינר: באמת עשינו את זה בצורה מדודה כדי לא ליצור חיכוך עם הציבור.
ורד אלפינר: אני רוצה להזכיר לכולם שתקופת החזקה ממוצעת של דירה היא שש שנים.
משה גפני: אבל אתם עושים צחוק.
ורד אלפינר: אנחנו לא מחמירים.
משה גפני: על מה אתם רבים?
משה גפני: כמה דירות יש שאנשים מחזיקים אותן שנתיים ולא מחזיקים ארבע שנים?
משה גפני: על כמה דירות כאלה אנחנו מדברים?
משה גפני: על כמה אנחנו רבים עכשיו?
משה גפני: ואנחנו הולכים לסבך את העניין.
משה גפני: יש לכם נתון?
אריאל יוצר: אין לי נתון.
משה גפני: בערך כמה?
משה גפני: עשרים?
משה גפני: מאתיים?
משה גפני: לא יותר.
משה גפני: בן אדם לא מחזיק דירה במשך שנתיים.
ורד אלפינר: זאת הייתה המציאות.
משה גפני: אני אומר לך שזה מזכיר לי את הדיונים שעשינו כאן
משה גפני: גם בחוק ההסדרים וגם בחוקים אחרים שהבאתם.
משה גפני: בלהט עמדתם ודיברתם.
משה גפני: תאמיני לי, קינאתי בכם.
משה גפני: עמדתם והסברתם את העניין עד שבסוף, אני לא יכול לומר חרב עלי עולמי אבל פתאום ראיתי שהכל לא עשה כלום אלא להפך, סיבך את רשות המסים.
משה גפני: אני אביא לכם סדרה של חוקים.
משה גפני: על מה אתם רבים עכשיו?
משה גפני: אתם לא רוצים לחיות אתי בשלום?
ורד אלפינר: רוצים מאוד.
ורד אלפינר: הנה, קיבלנו הכול במוסדיים.
ורד אלפינר: כל ההערות התקבלו.
משה גפני: נכון, אבל במקרה הגרוע ביותר מבחינתכם, מדובר על מספר בודד של דירות.
משה גפני: אני עשיתי שיעורי בית.
משה גפני: אתם פחות או שאתם לא רוצים להגיד איזה שיעורי בית עשיתם.
משה גפני: אני עשיתי.
משה גפני: אין מציאות כזאת במדינה שהרבה אנשים מחזיקים דירה במשך שנה-שנתיים ומוכרים אותה ואחרי כן קונים עוד פעם ומוכרים.
משה גפני: אנשים לא עושים את זה.
נסים זאב: הקבלנים.
נסים זאב: אני מכיר כמה קבלנים שקונים עשר דירות ומוכרים אותן אחרי שנה.
משה גפני: הבעיה המרכזית במה שהם אומרים עכשיו, תשאל אותם, את האנשים שעוסקים בעניין, אלה שעליהם אתה מדבר לא משלמים מס.
משה גפני: הם מוצאים פתרונות.
משה גפני: מי שישלם, אלה רק החלשים.
משה גפני: זוג זקן שהבן קנה להם דירה בערוב ימיהם ואחרי כן הוא היה חייב למכור אותה כי הוא היה צריך לקנות מקום בבית אבות סיעודי.
משה גפני: מי שישלם, אלה רק המסכנים ואנחנו מדברים על מתי מעט.
משה גפני: תאמין לי שהקבלנים יודעים לעשות את החשבון.
משה גפני: הם לא יקנו וימכרו וישלמו מס.
משה גפני: הרי גם היום צריך לשלם מס.
משה גפני: למה הם לא עושים את זה?
משה גפני: למה כל כך מעט אנשים עושים את זה?
יעקב כץ: או שהם יקנו בפריפריה ושם הם יהיו פטורים.
משה גפני: מי שייפגע, אלה רק החלשים.
משה גפני: מי שייפגע, אלה יהיו מעט.
עופר מנירב: כבודו, כל התיקון הזה בכלל לא חל על קבלנים.
עופר מנירב: הקבלנים משלמים מס רגיל או לא משלמים.
עופר מנירב: זה בכלל לא קשור.
עופר מנירב: אצלם זאת הכנסה מעסק.
עופר מנירב: כל התיקון הזה לא רלוונטי בכלל לקבלנים.
עופר מנירב: כבודו, העברתי לך לפני חודשיים-שלושה, לאחר שרצתי יותר מחצי שנה לקבל נתונים משע"מ.
עופר מנירב: כל הדירות, כל הצעקה על כמות הדירות שהן דירות להשקעה שאנחנו מדברים עליהן, כל הדירות במדינת ישראל להשקעה מעבר לדירה אחת, זה שמונה וחצי אחוזים.
עופר מנירב: שמונה וחצי אחוזים מהדירות הן דירות שהן יותר מדירה אחת בכל מדינת ישראל, לפי נתונים של שע"מ.
עופר מנירב: לא שלושים אחוזים כמו שאמרו תמיד ולא כל מיני דברים כאלה.
עופר מנירב: כל הכמות קטנה.
עופר מנירב: מקימים צעקה כאשר בסך הכול כל הדירות להשקעה של כל אותם יזמים היא באמת קטנה.
יעקב כץ: אלה לא יזמים.
יעקב כץ: אלה אנשים פרטיים.
יעקב כץ: אדם רוצה להשקיע את כספו, ולמה שלא יקנה בית?
יעקב כץ: אנחנו קפיטליסטים?
יעקב כץ: קומוניסטים?
יעקב כץ: איפה הוא ישקיע את הכסף שלו, במניות?
יעקב כץ: למה שלא יקנה?
יעקב כץ: יש לו ילדים.
יעקב כץ: יש לו את הבן הראשון, יש לו את הבן השני והבן השלישי.
אריאל יוצר: אפשר להציע הצעה?
אריאל יוצר: בוא נישאר על שמונה שנים.
משה גפני: אפשר להגדיל ל-16.
שגית אפיק: לגבי מיסוי מקרקעין.
שגית אפיק: תיקון חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה).
שגית אפיק: בחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג-1963, בסעיף 49(ב)(1), הפסקה החל במלים "ואולם לעניין מכירת דירת מגורים" – תימחק.
שגית אפיק: כלומר, הוראת השעה שנקבעה החל בשנת 2013 ועד שמונה שנים לאחר מכן תבוטל ואז חוזרים לדין הקיים שהיה קבוע ב-49(ב)(1) שזה אחת לארבע שנים.
שגית אפיק: תחילתו של סעיף 49(ב) לחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) כנוסחו בחוק זה, תהיה ביום 1 בינואר 2013.
שגית אפיק: לגבי הלוואות לדיור, זה תיקון לחוק שינוי נטל המס, תיקוני חקיקה, התשע"ב-2012, בסעיף 8, לשם ייכנס במקום "בתקופה של שנה" - "בתקופה של שנתיים", במקום "בשנת הכספים 2012" – "בכל אחת משנות הכספים 2012 ו-2013".
שגית אפיק: בסעיף שמדבר על סך התקציב לזה, סך התקציב יהיה 150 שקלים חדשים לכל אחת משנות הכספים האמורות.
שגית אפיק: אתה רוצה סעיף ששר האוצר ושר הבינוי והשיכון באישור ועדת הכספים רשאים להאריך את התקופות?
משה גפני: אני מבין שהם לא מסכימים, אז לא.
משה גפני: אני בעד זה אבל אני לא רוצה לריב על מיליון דברים אלא רק על הנושא של שמונה וארבע שנים.
משה גפני: אם כן, שר האוצר לא רשאי להאריך את זה.
משה גפני: עד אז תהיה ממשלה אחרת ותהיה ועדה אחרת.
שגית אפיק: לא רצית גם לתקן את הריבית.
שגית אפיק: זאת אומרת, הריבית נשארה כפי שהייתה.
אריאל יוצר: מצביעים עכשיו?
אריאל יוצר: הממשלה מתנגדת.
משה גפני: הממשלה מתנגדת, צריך לבוא שר האוצר להגיע.
משה גפני: הממשלה מתנגדת, תגישו הסתייגות.
אריאל יוצר: אנחנו מושכים.
משה גפני: אבל אתם צריכים להביא לי משר האוצר הודעה שאתם מושכים את החוק.
שגית אפיק: צריך הודעה של שר, סגן שר או הודעה בכתב של מזכיר הממשלה למזכיר הכנסת.
משה גפני: אנחנו מצביעים על הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס לקופות גמל על הכנסה מדמי שכירות בשל השכרת דירות מגורים לטווח ארוך), התשע"ב-2012 עם הנושאים שהעליתי, עם ההסכמות שהיו, לקריאה שנייה ושלישית.
שגית אפיק: אתה מצביע בתוך זה על התיקונים גם של הלוואות לדיור, גם על התיקון לחוק מיסוי מקרקעין הקבוע, לחזור לארבע שנים ויתר התיקונים בהצעה.
משה גפני: בעד אישור הצעת החוק – פה אחד הצעת החוק התקבלה
אריאל יוצר: אנחנו רוצים למשוך את הצעת החוק.
שגית אפיק: אם אתם רוצים למשוך, אתם צריכים להביא הודעה של שר או סגן שר.
משה גפני: אנחנו מצביעים על הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מספר 71), בתשע"א-2011, כפי שהקריאה היועצת המשפטית של הוועדה, לקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: אם הממשלה רוצה למשוך את החוק או שהיא רוצה להגיש רביזיה, היא רשאית לעשות את זה.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 188) (תרומה למוסד ציבורי), התשע"ב-2011.
משה גפני: יהודה, בעקבות השולחן העגול פנו אלי ממשרד ראש הממשלה ואמרו לי שמכיוון שאני מעכב את הצעת החוק הזאת, יש בעיה עם הנושא של התרומות בשנת 2011 ו-2012 ולכן נגרם נזק.
משה גפני: יש בעיה מכיוון שעדיין לא השלמנו את הדיון בינינו.
משה גפני: הם אמרו שנאמר להם בשולחן העגול אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה יחד אתכם, עם משרד האוצר, שנגרם נזק.
משה גפני: על פי בקשת משרד ראש הממשלה הבאתי את זה מיד לסדר היום.
משה גפני: אני הצעתי הצעה וההצעה אומרת שנפצל את החוק ובשנת 2011 ו-2012 בלבד, אבל לא 2013, אנחנו נאשר את התקרה של מה שהיה עד היום כדי שלא לגרום נזק.
משה גפני: אם אתה מסכים לעניין הזה, אני מוכן להצביע.
משה גפני: אם אתה לא מסכים, אני לא אצביע.
משה גפני: אני חושב שהטענה של משרד ראש הממשלה נגדי היא דבר לא הגון ולא נכון.
משה גפני: אנחנו נמצאים בדיונים אתכם ואם נגרם נזק, אני מוכן לפתור את הבעיה אבל רק על 2011 ועל 2012 וזה לא גורע מכוחכם כי ההמשך של 2013, אנחנו חוזרים לאותו מצב אבל שלא ייגרם נזק בשנתיים האלה כאשר עדיין אין את החקיקה.
יהודה מונסוניגו: הצעת החוק הזאת הוגשה כדבוקה את ונדונה במסגרת פורום שולחן עגול עם משרד ראש הממשלה כדבוקה אחת.
יהודה מונסוניגו: יש בה גם אלמנטים של ניסיון לשפר את עידוד הפילנתרופיה בישראל, בפרט במדרגה הנמוכה.
יהודה מונסוניגו: יחד עם זאת מלכתחילה אנחנו התנינו את ההטבה הזאת גם בשיפור הכלים שלנו ודרך אגב, מרביתם בעקבות ביקורת מבקר המדינה והדרישה שלו.
יהודה מונסוניגו: אלה דברים שמבחינתנו – אני מדבר במיוחד על אותם אישורים היסטוריים – הם דבוקה אחת.
יהודה מונסוניגו: מה שאני אומר כרגע זה גם על דעת משרד האוצר בכללו.
יהודה מונסוניגו: אנחנו לא מוכנים כרגע לפיצול.
משה גפני: אפילו לא לשנתיים האלה?
יהודה מונסוניגו: אפילו לא לשנתיים האלה.
יהודה מונסוניגו: אני מקווה מאוד שנקדם את הדיונים כי לדעתי יש מצב שננסה להגיע לסיכום.
משה גפני: אנחנו לא נפצל אבל תגיד למשרד ראש הממשלה שלא יבואו אלי בטענות כי לי יש פתרון.
יהודה מונסוניגו: אני אתן את ראשי.
משה גפני: אני חושב שההצעה הזאת היא הצעה טובה שלא מורידה מהכוח.
משה גפני: אני מנהל מלחמות ובמשך היום אני קובע לי את היעדים, אבל אתם לא ביעד שלי עכשיו.
משה גפני: על סדר היום תקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות מסוימות) (תיקון מס' 2), התשע"ב-2012.
ליאת גרבר: לאחרונה אישרנו בוועדת הכספים תיקון לתקנות העיקריות לפיו הוספה הכרה בהוצאה של דמי חבר ודמי טיפול ששילם עובד לארגון עובדים.
ליאת גרבר: לאחר שאישרנו את התקנות, התברר לנו שיכולה לעלות טענה, לאור זה שתקנה 4 לתקנות קובעת ש"לא יותר לעובד שכיר ניכוי הוצאות המפורטות בתקנת אלה שהוצאו על ידו מעבר לסכום ששולם לו על ידי המעביד" – יכולה להיטען טענה שעובדים שלא מקבלים החזר מהמעביד בגין דמי חבר אינם יכולים לתבוע את ניכוי ההוצאות בשל לשונה של תקנה 4.
ליאת גרבר: לכן אנחנו מבקשים להחריג את ההוצאות האלה מלשון תקנה 4 כך שהעובדים יוכלו לנכות את ההוצאות האמורות, כי אחרת כל התיקון שעשינו לא יבוא לידי ביטוי וזאת לא הייתה הכוונה.
משה גפני: שגית, יש בעיות?
משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף האחרון בסדר-היום: הנחה בתעריפי מים לחולי כליה – במסגרת ציון הכנסת את יום הכליה.
משה גפני: ד"ר אוסנת לוקסנבורג, אני שמח שאת פה.
משה גפני: אנחנו דנים בעניין הזה, דנו בכך גם לגבי הנושא של הנחות במים.
משה גפני: הרבה בנינו עליכם, זאת אומרת על הדברים שלך – לא, באמת, הרבה פעמים אני ציני, עכשיו לא – הרבה בנינו עלייך, מכיוון שמה שאת מייצגת זה בדיוק המקרה של הנחות במים.
משה גפני: מכיוון שבמשרד הבריאות יש את סוגי המחלות, שכפי שאמרת אז בשעתו, לעיתים הן זמניות.
משה גפני: יש בן-אדם שחולה במחלה מסוימת והוא מתרפא ממנה, אבל בתקופה שהוא חולה במחלה הזאת הוא זקוק להרבה מים.
משה גפני: זאת אומרת שמשרד הבריאות הוא המשרד הייעודי המתמחה בעניין הזה.
משה גפני: אלה חולי כליות, חולים מהסוג הזה.
משה גפני: את יכולה להגיד על הנושא הזה?
משה גפני: מאוד חשוב שתגידי עכשיו.
משה גפני: את עכשיו בישיבה פורמלית של הוועדה, זאת לא ההתייעצויות שאז קיימנו, תגידי את עמדת משרד הבריאות בעניין.
אוסנת לוקסנבורג: קיימנו עבודה מקצועית במשרד ברשות המשנה למנכ"ל ד"ר בועז לב, וניסינו לאפיין את אוכלוסיות החולים שבגלל מחלתם נזקקים ליותר מים.
אוסנת לוקסנבורג: אני לא מדברת על קבוצות הנכים אלא על מקרים שבהם המחלה עצמה גורמת לכך שיש צורך ביותר מים.
אוסנת לוקסנבורג: כרגע מהעבודה שלנו עולה, שאנחנו מדברים על קבוצה של אוכלוסייה שהם חולים עם אי ספיקה כלייתית שזקוקים לטיפול בהמודיאליזה בבית.
משה גפני: מה זה המודיאליזה?
משה גפני: כתבתי מכתב תשובה לד"ר בועז לב, וכתבתי המודיאליזה, וקיימנו דיון, בגלל שזה כתוב במכתב שלו.
משה גפני: דיאליזה אני מבין.
אוסנת לוקסנבורג: זה סוג מסוים של דיאליזה.
משה גפני: יש שני סוגים?
אוסנת לוקסנבורג: יש שני סוגים.
אוסנת לוקסנבורג: יש דיאליזה פריטוניאלית, שבה מגיעה שקית עם חומר וניתנת לחולה, ויש המודיאליזה שזה סוג שונה של דיאליזה, שבו האדם שנמצא בביתו ומשתמש בסוג הזה נצרך לכמויות של מים.
אוסנת לוקסנבורג: התייעצנו גם עם המומחים וגילינו שאנחנו מדברים על היקפים של צריכת מים לא מבוטלים.
אוסנת לוקסנבורג: המספר של החולים האלה כרגע הוא מאוד מצומצם, אבל לפחות לפי המומחים יש מגמה לנסות להגדיל את המספר שלהם בקהילה, כי היום חולי הדיאליזה רובם מגיעים לבתי-החולים, מקבלים את הטיפול שם, מי שבבית רובו משתמש בדיאליזה פריטוניאלית.
אוסנת לוקסנבורג: אנחנו כמובן נמשיך וננסה לסקור יותר ויותר קבוצות חולים, ויש את סעיף הסל הספציפי שאתה ציינת במכתבך, שתחת הסעיף הזה במידה ונוכל להגדיר קבוצות חולים נוספות אנחנו נגדיר אותם.
אוסנת לוקסנבורג: ובהתאם לבקשתך כמובן גם נוציא את ההנחיות האלה בצורה רשמית של משרד הבריאות בנהלים, בחוזרים, במידע לציבור, לכל מי שיהיה מעוניין.
משה גפני: שגית, רצית לשאול אותה.
שגית אפיק: כמו שהיא אמרה, החריג שמופיע אצלנו בהחלטה, כפי שאומץ על-ידי רשות המים, הוא באמת רחב יותר, זאת אומרת הוא לא עוסק אך ורק בחולי דיאליזה אלא "זכאים שמשרד הבריאות קבע את זכאותם בשל סיבות רפואיות או בשל התקיימותן של נסיבות מיוחדות".
שגית אפיק: ובאמת אני מבינה ממך שזאת תהיה קבוצה רחבה יותר מאשר הקבוצה המצומצמת שעכשיו הזכרנו.
אוסנת לוקסנבורג: אנחנו נמשיך ונבחן.
אוסנת לוקסנבורג: כרגע זה מה שאנחנו מודעים אליו ושהצלחנו לאתר.
אוסנת לוקסנבורג: אנחנו כמובן נמשיך ונתייעץ עם מומחים בתחומים שונים.
אוסנת לוקסנבורג: כך שאנחנו לא רואים בזה סוף של תהליך אלא אנחנו במהלך התהליך, ובמידה ונאתר עוד קבוצות אנחנו נצביע עליהם, נציג את המידע כך שהוא יהיה נגיש לכל החולים, ובנהלים כמובן פנימיים של מערכת הבריאות עצמה.
שגית אפיק: ותעמדו אתנו גם בקשר.
משה גפני: פנו אלי ארגון נכי צה"ל, בקשר לנושא של הנחות במים, שזו קבוצה אומנם לא גדולה, אבל קבוצה שככל הנראה בעקבות ההחלטה נופלת בין הכיסאות.
משה גפני: אני חשבתי – גם אמרתי את זה בדיונים, את לא היית בדיונים האלה – שנכי צה"ל יהיו במשרד הבריאות.
משה גפני: התברר שזה כנראה לא נכון.
משה גפני: למה זה כנראה לא נכון?
משה גפני: מכיוון שמשרד הבריאות – כנראה, אני אומר לך רק מסברה – עוסק באלה שיש להם מחלות ספציפיות שעליהן דיברנו, מה שהרחבת עכשיו.
משה גפני: אני פניתי חזרה גם לשאול מרידור במשרד האוצר וגם לקושניר מנהל רשות המים, וביקשתי להכליל את הקבוצה הזאת גם ברשימת מקבלי ההנחות, מכיוון שמתברר כנראה שמה שמשרד הבריאות עוזר לנכי צה"ל או שיכניס אותם, ככל שהם יהיו באותם סוגי נכויות או באותם סוגי מחלות שמשרד הבריאות מטפל בהם, אבל זה לא הכול.
משה גפני: יש בין נכי צה"ל כאלה שהם נכים והם זקוקים גם להנחה.
משה גפני: והאמירה שהיתה פה כמה פעמים, שזה יהיה במסגרת טיפול משרד הבריאות, זה כנראה לא עונה על כל ארגון נכי צה"ל או על כל נכי צה"ל שזקוקים להנחות.
משה גפני: ואני פניתי אליהם, אני מקווה שהתשובה תהיה חיובית, ואז גם הם ייכללו.
משה גפני: אני מאוד מעונין שהם ייכללו בתוך המסגרת הזאת.
משה גפני: זה לא הרבה כסף וצריך לעשות את זה.
משה גפני: מי מרשות המים?
טל שביב: אני עורכת-דין מהלשכה המשפטית.
טל שביב: ואני רוצה לומר שאנחנו התחלנו ליישם את המהלך הזה בעקבות ההחלטה של אדוני.
משה גפני: זו לא היתה החלטה שלי, זאת היתה החלטה של ועדת הכספים.
משה גפני: אתם גם כתבתם את זה במודעות, וזה בסדר.
טל שביב: אדוני ראה את המודעות שלנו.
משה גפני: בטח שראיתי.
טל שביב: אה, יופי.
משה גפני: גם ראיתי עכשיו שלטי חוצות גדולים של הסוכנות על המע"מ, שעכשיו תשלם את המע"מ רק אחרי שתקבל את הכסף.
משה גפני: רק הם ברשות המים כתבו שזה בעקבות החלטת ועדת הכספים, ובמשרד התמ"ת, בזה של העסקים, הם לא כתבו שזה בעקבות החלטה של ועדת הכספים.
משה גפני: אבל זה בסדר, העיקר שמשלמים רק מתי שמקבלים את הכסף.
ציון פיניאן: בערבית עירקית אומרים: תמ"ת תמאמאת.
משה גפני: דהיינו?
ציון פיניאן: דהיינו בבל"ת.
טל שביב: התחלנו כבר את המהלך הזה והנחינו את כל ספקי המים המורשים להתחיל למדוד את הצריכות החל מה-1 ביולי.
טל שביב: קיבלנו את הרשימות מהמוסד לביטוח לאומי, שמות שמיים, לא קיבלנו עוד שמות ממשרד הבריאות.
טל שביב: אדוני מבין שרשות המים לא קובעת את האוכלוסיות שצורכות יותר מים.
שגית אפיק: רגע, על השמות ממשרד הבריאות את מדברת על אותה פסקה 7 בהחלטה?
טל שביב: את כל הרשימות מכוח חוק הביטוח הלאומי אנחנו קיבלנו.