GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: לא תהיה לכם ברירה.
משה גפני: אני אאשר את זה, אני מבקש שיהיה כתוב בפרוטוקול שאני אאשר את זה.
משה גפני: זאת אומרת, אני אצביע, חברי הוועדה יצביעו מה שהם רוצים.
שי חרמש: לא נלך נגדך.
משה גפני: בסדר, אז לא, אבל לפני כן אני רוצה נתון, אני לא אוותר לכם.
משה גפני: כמו שלא ויתרתם לי אני לא אוותר לכם.
משה גפני: אני רוצה שתגידו על חשבון מה זה הולך.
משה גפני: אני רוצה שגם תישאו באחריות, אני אתמוך בזה.
משה גפני: לא חשוב מאיפה, תגידו ממה שאתם רוצים, אין בעיה.
משה גפני: תגידו מהדלק, מהמים, מהנכים, מניצולי השואה, ממה שאתם רוצים, מהישיבות.
משה גפני: מאיפה עוד אפשר להוריד, נשאר משהו?
הרן לבאות: ירידה בהוצאות ריבית.
משה גפני: ירידה בהוצאות ריבית?
הרן לבאות: אתה עוד לא מכיר את הסעיף בתור יו"ר הוועדה?
משה גפני: אה לא, זה מה שמגלי שאל קודם.
משה גפני: אני יכול להביא לכם הרבה סעיפים, אפשר גם הסיפור של המשכנתאות, 4 מיליארד שקל.
משה גפני: אבל היום יש הגדלה קצת של המשכנתאות בגלל החוק שעשינו כאן, שאתם התנגדתם.
משה גפני: אתם, הכוונה אגף התקציבים, אני לא אומר מי.
יעל מבורך: בהכנסות לא - - - ההוצאות.
יעל מבורך: - - - ההוצאות מקובל עלינו.
משה גפני: לא חשוב, בסדר, הסעיפים ברורים, מאיפה אפשר להביא, אבל זה ילך על חשבון משהו.
משה גפני: אני רוצה לדעת את המשהו הזה.
משה גפני: זה בסדר, לא חשוב, לא אגיד מלה, רק תגידו מה.
משה גפני: מאיפה זה יורד, מאיזה סעיף הוצאה זה יורד והאם זה עומד בתנאים של בית-המשפט.
יעל מבורך: סעיף הכנסה.
משה גפני: אנחנו מתחילים בסעיף הראשון על סדר-היום: חיבור מפעלי הדרום לרשת החלוקה וההולכה של הגז הטבעי.
משה גפני: קיימנו דיון על העניין הזה והתברר בדיון, שהיה כבר לפני זמן רב, שיש אפליה לרעה של המפעלים הקטנים והבינונים, בעיקר בדרום אבל אני שומע שגם בצפון זה יכול להיות.
רוחמה אברהם-בלילא: לא רק בזה, אבל זה חלק מהעניין.
רוחמה אברהם-בלילא: הכוונה שלי היא שיש אפליה גדולה מאוד כלפי מגזר העסקים הקטנים והבינוניים.
משה גפני: כן, אבל הדיון שלנו עכשיו הוא על הגז.
רוחמה אברהם-בלילא: אז תגיד: זו עוד אפליה כלפי המגזר של העסקים הקטנים והבינוניים.
משה גפני: נכון, אבל זה נושא הדיון שלנו.
משה גפני: נתחיל עם מנהל רשות הגז הטבעי.
משה גפני: בבקשה, אולי תוכל לתת תמונת מצב.
שוקי שטרן: אנחנו עוסקים היום בנושא של אספקת גז לתעשייה ולצרכנים קטנים ובינוניים.
שוקי שטרן: למעשה, אנחנו מדברים על הקמה של מערכות חלוקה והזרמת גז לצרכנים קטנים.
שוקי שטרן: אנחנו בתהליך די ארוך של הנושא הזה והיו גם דיונים כאן, בוועדת הכספים.
שוקי שטרן: רואים התחלה של פעילות מבורכת.
שוקי שטרן: הפעילות של מערכות החלוקה החלה דווקא באזור הנגב.
שוקי שטרן: אזור הנגב אמור להיות האזור הראשון שצרכני תעשייה יתחברו עליו.
שוקי שטרן: יושב כאן, בין היתר, בעל רישיון החלוקה באזור הנגב, "חברת נגב גז טבעי" שפועלת באזור הנגב ומתכוונת לחבר צרכנים למערכות הגז הטבעי החל מסוף השנה הזו.
שוקי שטרן: כשהיינו בישיבת הוועדה הקודמת יושב-ראש הוועדה וחברי הכנסת מאוד רצו שמפעלי התעשייה באזור הנגב יתחברו מהר יותר, אבל לוח הזמנים הוא כזה, ואני מקווה שיעמדו בלוח הזמנים ברישיון, שמערכת התשתית באזור הנגב לצרכנים הראשונים שחתמו הסכמים עם חברת החלוקה יתחברו עד לסוף שנה זו.
שוקי שטרן: יחד עם זאת, קיימת סוגיה מאוד חשובה של אספקת הגז עצמו.
שוקי שטרן: לא מספיק שהתשתית תהיה מחוברת, צריך שגם יהיה אפשר לספק גז ויהיה גז זמין לחברות התעשייה שמתחברות למערכת.
משה גפני: מה המצב בקשר לתשתיות?
שוקי שטרן: אני מציע שחברת "נגב גז טבעי" שנמצאת כאן תפרט בעניין גם לגבי מספר הצרכנים שחתמו אתם הסכמים, גם לגבי הסבות, אם הם יודעים.
שוקי שטרן: נדמה לי שמספר הצרכנים שחתמו על הסכמים איננו רב ביותר, לצערנו.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל אין פה שום התחייבות על אספקת גז סדירה אני מבינה, אז איך הלקוחות האלה יחתמו מבלי שיש איזושהי - - -
שוקי שטרן: רציתי להתחיל לדבר על הגז עצמו.
שוקי שטרן: היושב-ראש ביקש ממני לפרט יותר בנושא התשתית, ואני עושה את זה.
משה גפני: על הכול – גם זה ואחרי זה גם הגז עצמו.
שוקי שטרן: מי שחתם הסכמים, מערכת התשתית תחובר אליו.
שוקי שטרן: חברת "נגב גז טבעי" שנמצאת כאן יכולה לפרט כמה צרכנים חתמו אתה ומה לוח הזמנים של החיבור שלהם.
רוחמה אברהם-בלילא: גם לגבי אספקת הגז הסדירה.
משה גפני: תאפשרו לו לדבר ברצף.
משה גפני: זה לגבי התשתיות.
שוקי שטרן: זה לגבי התשתיות באזור הנגב.
שוקי שטרן: יש בעל זיכיון באזור דרום שהוא בין אשדוד לאשקלון, שיש לו לוח זמנים והוא יחבר צרכנים בתוך כשנתיים.
שוקי שטרן: באזור המרכז יש בעל רישיון, שלצערי, למיטב ידיעתי, אף צרכן לא חתם אתו הסכם על אספקה של שירותי התשתית.
שוקי שטרן: זה המצב.
שוקי שטרן: שני מכרזים נוספים נמצאים באוויר, כולל הגעה לאזורים הצפוניים ביותר של הארץ, כולל מתן מענקים לבעל רישיון שייבחר, בסדרי גודל שיאפשרו הקמת התשתית בלוח זמנים סביר.
שוקי שטרן: נעבור לגז.
שוקי שטרן: היום אין גז.
משה גפני: לגבי הגז עצמו, מי נמצא מאגף התקציבים?
משה גפני: ומה עם שאול מרידור?
משה גפני: איך אתם, באגף התקציבים, מחלקים את העבודה?
משה גפני: מי הולך לוועדת החוץ והביטחון, מי הולך לוועדת הכספים?
אורן משה: אני הולך בכל מקרה לוועדת הכספים.
אורן משה: בכל מקרה, אעשה כמיטב יכולתי לייצג.
משה גפני: אבל זה לא בסדר ששאול לא נמצא.
משה גפני: גם אתה וגם שאול, מדובר על נושא מרכזי.
אורן משה: אני כבר לא בתמ"ת, עברתי לצוות אנרגיה.
אורן משה: אני פה מהצד של הגז, לא מהצד של המפעלים.
משה גפני: אמנם אתה באגף התקציבים אבל בכל אופן אתה חריג ואתה בסדר.
משה גפני: אבל שאול מרידור היה בכל ההסכם של אספקת הגז, צריך להיות עליו פיקוח של הכנסת.
משה גפני: אני רוצה לדעת אם מה שהוא עשה היה טוב או לא.
משה גפני: אני מבקש שהוא יבוא, תמצא איזו דרך להגיד לו שיבוא.
שוקי שטרן: המצב של אספקת הגז איננו קל.
שוקי שטרן: גם היום וגם בקיץ הקרוב יש כמות מצומצמת ביותר של גז שהוא זמין למשק הישראלי, בסדר גודל 10%–20% מהצריכה בפועל שהיתה יכולה להיות אם היתה פה אספקה גם ממצרים וגם ממקורות אחרים.
שוקי שטרן: זה המצב, והוא אמור להשתפר רק לקראת אפריל 2013 כש"תמר" תיכנס למשק הישראלי.
שוקי שטרן: "תמר" תיכנס למשק הישראלי עם יכולת לא מלאה של 100% אספקה, יכולת בסדר גודל של 1 מיליון קוב לשעה.
שוקי שטרן: 1 מיליון קוב שעה, כשמכפילים במספר שעות, היא כמות מאוד מכובדת של בין שמונה לתשעה BCM לשנה, אם הצריכה היתה מלאה, לאורך כל שעות היממה.
שוקי שטרן: הצריכה איננה מלאה והאספקה הזאת, של כ-1 מיליון קוב שעה לא תספיק לכל צורכי המשק.
שוקי שטרן: לכן, החל מסוף שנה זו, אם הכול יהיה בסדר, תהיה אפשרות גם לייבא LNG למדינת ישראל באמצעות בוי שמוקם באזור חדרה, שיש לו קיבולת נוספת של אספקה.
שוקי שטרן: נכון, זה גז יותר יקר אבל הקיבולת אפשרית והיא יותר טוב.
שוקי שטרן: גם הבוי וגם האספקה מ"תמר" יוכלו לספק את מלוא התצרוכת של המשק הישראלי בשלוש-ארבע השנים הקרובות.
שוקי שטרן: כמובן, יש בעיה של הסדרה - מי משלם את הגז היותר יקר ומי משלם את הגז הזול יותר.
שוקי שטרן: מטבע הדברים, יבוא של LNG אפשרי רק לצרכנים מאוד-מאוד גדולים שיודעים לעשות את העסקאות הנדרשות של ייבוא LNG.
שוקי שטרן: זה נכון לחברת החשמל, זה נכון אולי לעוד חברה או שתיים שצורכות גז בישראל, החברות הגדולות ביותר.
שוקי שטרן: אנחנו מצפים שהחברות האלה אכן יעשו את זה.
שוקי שטרן: חברת החשמל נמצאת בהליך של התקשרות לאספקה של גז טבעי לישראל.
משה גפני: מה זה יודעים?
שוקי שטרן: יש להם את היכולת המסחרית והטכנית לעסוק בעסקאות כאלה, יש להם כמובן את היכולת הפיננסית וכל הכלים להתקשר בהתקשרויות מהסוג הזה, גם עם אוניות וגם עם ספקים.
שוקי שטרן: אלה עסקאות של 50–60 מיליון דולר כל עסקה.
שוקי שטרן: מטבע הדברים, זה לא עסקאות של צרכנים קטנים ולא מפעלים תעשייתיים.
שוקי שטרן: רוב הצרכנים הגדולים חתמו עסקאות עם "תמר".
שוקי שטרן: חלקם, כמו חברת החשמל, ייבאו LNG למדינת ישראל ואנחנו צריכים להסדיר לשנתיים-שלוש הקרובות, שזו התקופה שבה יש קיבולת מוגבלת של אספקה מ"תמר", שגם צרכנים אחרים יוכלו לקבל גז מ"תמר".
שוקי שטרן: נעשה הליך בשבועיים-שלושה האחרונים, גם על-ידי הממונה על ההגבלים העסקיים וגם על-ידי רשות החשמל, של הכרה בחוזים שנחתמו עם "תמר".
שוקי שטרן: עדיין לא נכנסנו לסוגיה של אספקה לצרכנים קטנים.
שוקי שטרן: יש חברות שיווק שמעוניינות לקנות גז עבור הצרכנים, בעיקר הצרכנים התעשייתיים, שחלקם יושבים כאן מסביב לשולחן.
שוקי שטרן: התחילו מהלכים, שעדיין לא הסתיימו, של אספקת גז לגורמים האלה.
שוקי שטרן: אני מאמין שהדברים האלה יסתדרו.
שוקי שטרן: זה לא פשוט, זה לא קל, יש לנו עוד כמה חודשים להסדיר את העניין הזה ואני רוצה לקוות שהעניין יוסדר.
רוחמה אברהם-בלילא: רגע, יש לי שאלה.
רוחמה אברהם-בלילא: האם נכון מה שאני מבינה, שיש פער של משהו כמו ארבעה חודשים עד סוף השנה, עד ש"תמר" אולי תוכל לספק גז לעסקים הקטנים והבינוניים?
שוקי שטרן: "תמר" לא תוכל לספק גז לאף אחד לפני אפריל 2013.
משה גפני: הוא אומר שלעסקים הגדולים – חברת החשמל ועוד שניים אחרים – היא תוכל לספק גז.
משה גפני: לבינוניים ולקטנים היא לא יכולה, הם לא יודעים עדיין לעשות את זה.
ציון פיניאן: המשמעות היא גזר דין מוות לקטנים.
ציון פיניאן: יפטרו עובדים.
יעקב אדרי: מי שפחות חזק ימות.
יעקב אדרי: את הנאום הארוך הזה שמעתי גם בשנה שעברה.
משה גפני: כן, אבל עכשיו זה על הגז עצמו.
יעקב אדרי: את הדרום לא סופרים.
משה גפני: נתחיל בירוחם.
משה גפני: אני רוצה לדעת גם מ"פניציה" וגם מראש המועצה.
משה גפני: מר שטרן אומר שאתם קטנים ובינוניים.
משה גפני: "פניציה" לא חתמה על הסכם עם "תמר", נכון?
משה וקסלר: לא.
משה גפני: אז אני מציע שתעברו ללוס אנג'לס.
רוחמה אברהם-בלילא: גם המפעל של הנייר באופקים לא חתם.
משה גפני: אין עתיד ל"פניציה" בירוחם.
משה גפני: את זה אומר משרד האנרגיה.
ציון פיניאן: יזרקו 250 משפחות החוצה ובזה נגמר הסיפור.
משה גפני: כן, יזרקו אותם.
משה גפני: קראת לשאול מרידור?
אורן משה: כן, סימסתי לו.
אורן משה: הוא עדיין לא השיב לי.
משה גפני: כדאי שישיב, יש לי מה להגיד לו.
מיכאל ביטון: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מודה לך שאתה עוקב אחרי הדיון הזה.
מיכאל ביטון: הייתי פה לא מזמן, תמשיכו לנשוף בעורף של הרגולטורים והמשרדים כל חודש, עד שנגיע לתוצאה.
מיכאל ביטון: חבר הכנסת ציון פיניאן היה אתי ב"פניציה" אתמול.
מיכאל ביטון: נושא הגז הטבעי לירוחם הוא הדבר הקריטי ביותר לעתידה של ירוחם.
מיכאל ביטון: יש שלושה מפעלים, הגדולים ביותר שלנו שתלויים בגז טבעי: "פניציה", "נגב קרמיקה" ו"קוניאל" לרעפים.
מיכאל ביטון: יחד יש שם כאלף עובדים.
מיכאל ביטון: הם מפסידים כספים, עשרות מיליוני שקלים בשנה על קניית גז מזוט במקום גז טבעי ובעצם אין להם הזדמנות שווה לתחרות במשק.
מיכאל ביטון: הם מתחרים עם ייבוא מטורקיה, שעלות האנרגיה שם היא בדולרים בודדים ליחידה ביחס לעשרות דולרים ליחידה פה.
מיכאל ביטון: לכן אני מבקש שהוועדה הזאת תדרוש שקודם כל יעמדו בלוחות הזמנים של אפריל 2013.
מיכאל ביטון: זה רק עוד עשרה חודשים ועוד לא עשו אפילו חפירה אחת בדרך לירוחם כדי לשים את הצינור.
מיכאל ביטון: מי שהצהיר שהוא יביא גז למפעלים באפריל 2013 - שיעמוד במילה שלו.
מיכאל ביטון: דבר שני, מדברים על עדיפויות שהן קודם כול לתת את הגז למפעלים גדולים, אחר כך לחברת החשמל ואם יישארו פירורים ייתנו למפעלים קטנים.
משה גפני: הסדר הוא הפוך: קודם לחברת החשמל, אחרי זה המפעלים הגדולים ואחרי זה הקטנים.
מיכאל ביטון: אני חושב שפה זה מקרה קלאסי של תעשייה משגשגת שמשקיעה במפעלים; "נגב קרמיקה" משקיעים עכשיו 170 מיליון שקלים במפעל חדש; "פניציה" משקיעה מעל 100 מיליון ומוסיפה בהסבה לגז.
מיכאל ביטון: אנחנו חייבים רק לאפשר להם להתקיים בשוויון הזדמנויות על משאב לאומי, שלא מגיע בזמן, לא בנגישות ולא בעדיפות הנכונה.
יעקב אדרי: למרות כל ההבטחות, הרב גפני.
יעקב אדרי: קיבלנו הבטחות בשנה שעברה.
משה גפני: כן, אבל היום כבר אין פריבילגיה של קואליציה ואופוזיציה, היום כולם קואליציה, כולנו בבוץ.
מיכאל ביטון: בגלל זה אני דואג.
יעקב אדרי: לכן כולם צריכים להסתער על זה.
משה גפני: תודה, אדוני ראש המועצה.
משה גפני: יושב-ראש "פניציה", מר וקסלר.
משה וקסלר: בוקר טוב ותודה שאתם מעלים את הנושא הזה, כי הנושא הזה מבחינתנו קריטי.
משה וקסלר: ב"פניציה" יש 250 עובדים ישירים ו-50 עובדים לא ישירים.
משה גפני: כולם תושבי ירוחם או מכל האזור?
משה וקסלר: 80% הם תושבי ירוחם והיתרה מדימונה.
משה וקסלר: אנחנו מפעל שהיה בקשיים גדולים מאוד לאורך הרבה מאוד שנים, ובהשקעה של קרן מנדל בית-ספר למנהיגות, כאקט ציוני, הושקעו במפעל הזה למעלה מ-100 מיליון שקל והוא הפך למפעל רווחי.
משה וקסלר: אנחנו מספקים כחצי מתצרוכת מדינת ישראל בבקבוקים, מייצרים כ-300 מיליון בקבוקים בשנה.
משה וקסלר: אנחנו המפעל היחידי במדינת ישראל שממחזר את כל הזכוכית, חומר הגלם שלנו הוא מחזור זכוכית במקום לקבור אותה.
משה וקסלר: אנחנו, כמפעל, מסוגלים לספק תצרוכת אפילו יותר גדולה.
משה וקסלר: בשנתיים האחרונות עלויות האנרגיה מוטטו אותנו.
משה וקסלר: רק כדי שיהיה סדר גודל – מהוצאה של כ-30 מיליון שקל למזוט בשנה הגענו השנה ל-48 מיליון, כשמחירי הייבוא לא השתנו כי הטורקים קונים גז באותם מגהBTU תשעה דולר או בעשרה דולר, אנחנו מוציאים היום למעלה מ-20 דולר.
משה וקסלר: אין לנו שום יכולת להתחרות.
משה וקסלר: ביצענו הסבה של המפעל, היום אנחנו נמצאים אחרי השקעה גדולה מאוד של קניית תנור חדש ב-50 מיליון שקלים; עוד 25 מיליון שקלים השקענו בהסבה של כל המערכות לגז.
משה וקסלר: אם לא יגיע גז טבעי ל"פניציה" דינה מוות.
משה גפני: תרענן את זיכרוננו.
משה גפני: יש שתי סוגיות שעומדות על הפרק.
משה גפני: א', זה ההולכה, התשתית.
משה גפני: ב', אספקת הגז עצמו.
משה גפני: איפה עומדת התשתית?
משה וקסלר: מבחינת התשתית יש הבטחה שעד אפריל בשנה הבאה התשתית תהיה מוכנה.
משה וקסלר: עד היום לא חפרו מטר של צנרת - - -
יעקב אדרי: גם בשנה שעברה הבטיחו אותה הבטחה.
משה וקסלר: ישנה הבטחה שתגיע הצנרת ואני מאמין שיעמדו בזה.
משה גפני: לגבי הגז עצמו?
משה וקסלר: למיטב ידיעתי, מבחינת הידיעה שלי, הם התחייבו והם מבטיחים שהם יעמדו.
משה וקסלר: הנקודה שעומדת כרגע על הפרק היא יכולת אספקה של גז למפעל.
משה וקסלר: צנרת תהיה, מפעל שמוכן לקלוט גז יהיה, אבל השאלה היא אם יהיה גז.
משה וקסלר: אם יפנו את כל כמויות הגז לתצרוכת החשמל אנחנו פשוט לא נחיה עוד שנתיים במצב שאנחנו נמצאים, שלא יהיו אי-הבנות.
משה גפני: אופקים - מנכ"ל "שניב", פסח ברנט.
פסח ברנט: תודה.
פסח ברנט: קודם כול אני חייב להגיד תודה לוועדה ולכל הגורמים.
פסח ברנט: מאז הישיבות האחרונות יש הרבה עבודה בפועל - - -
משה גפני: על מה אתה אומר תודה?
פסח ברנט: אני מדבר על הנחת התשתית, מילה טובה.
פסח ברנט: מאז הישיבה האחרונה אנחנו רואים שיש תנופת עשייה גם לגז וגם לנגב בתהליך האישורים.
פסח ברנט: אני מאמין שעד פברואר בשנה הבאה תהיה פרישה גם בירוחם וגם באופקים.
פסח ברנט: אבל דווקא בגלל שהתשתית מתקדמת החלמאות במיטבה.
משה גפני: הגשתם בג"ץ?
פסח ברנט: שלחנו מכתב שנפנה לבג"ץ אם לא יהיה לזה פתרון.
משה גפני: לא הגשתם עדיין.
פסח ברנט: לא.
פסח ברנט: שלחנו מכתב שנצטרך להגיש בג"ץ, ואסביר גם למה.
משה גפני: תגיד לפני זה את העובדות.
פסח ברנט: העובדות הן שהתשתית כנראה תתפרש במהלך החודשים הקרובים עד לסוף השנה, ופתאום אנחנו מגלים שאין גז.
פסח ברנט: באפריל 2013 יזרום במשק גז בהיקף שבין שבעה לשמונה BCM.
פסח ברנט: הכמויות המדוברות לכל התעשייה הבינונית והקטנה עד 2016 הן, אני מעריך, 0.7 BCM – 10% מכל קיבולת הצינור.
פסח ברנט: על זה מדברים.
פסח ברנט: לא צריך לשכוח שהמפעלים הבינוניים והקטנים באופקים ובירוחם - נמצא פה גם אייל מ"ופרוג'ט" - - -
משה גפני: כמה עובדים יש לך ב"שניב"?
פסח ברנט: יש לנו 250 עובדים ישירים ועוד 70 עקיפים, רובם מאופקים עצמה.
פסח ברנט: אנחנו נמצאים בסיטואציה שבה מדובר על 10% מקיבולת הצינור.
פסח ברנט: אנחנו חושבים שהרגולטור הוא הגורם שצריך להסדיר את זה, שתהיה חלוקה באופן שוויוני.
פסח ברנט: אם באמת יש מחסור – כולם יקבלו חלק.
פסח ברנט: הזכירו פה אתה נושא של ההסכמים.
פסח ברנט: אנחנו ב"שניב" ועוד מפעלים כבר לפני שלוש שנים עמדנו ב"ים תטיס" וביקשנו הסכם גז.
פסח ברנט: אמרו לנו: נטפל בחברת החשמל ואחר כך נגיע אליכם.
פסח ברנט: ואז כשבאו אלינו פתאום לא נשאר גז.
פסח ברנט: זו חלמאות במיטבה, לא להאמין שזה קורה.
פסח ברנט: מפעלים השקיעו, אייל אומר שהשקיע מיליוני שקלים בהסבה למפעל, בעוד מספר חודשים כבר מסיימים להסב.
פסח ברנט: אז גם השקענו את הכסף וגם לא נראה גז.
פסח ברנט: בתחום הנייר שלנו המצב יותר חמור כי בסדרת ההסכמים שחתמו עליהם "נייר חדרה" חתם על הסכם.
פסח ברנט: למה?
פסח ברנט: כי הוא מפעל גדול.
פסח ברנט: ואנחנו, בתעשייה שלנו, עוד פעם נישאר במצב כמו ב-2007 עם כשל תחרותי מתמשך.
פסח ברנט: אני אומר את זה פה, ויושב פה גם יושב-ראש החברה, בסוף השנה בלי גז טבעי אנחנו נסגור את המפעל.
פסח ברנט: אל תחכו למצב שבו צריך לטפל באבטלה, טפלו בזה היום.
פסח ברנט: אני רוצה להוסיף עוד דבר אחד.
פסח ברנט: קיבלתי עצות.
פסח ברנט: פנינו לממונה על ההגבלים, פנינו למשרד האוצר וקיבלנו עצה לעבוד בלילה, כשחברת החשמל לא צריכה את הגז.
פסח ברנט: הם כנראה לא יודעים להפעיל מפעלים, אני לא יודע איך מפעילים מפעלים כמה שעות בהתאם להספקי הגז.
פסח ברנט: זאת שערורייה לא נורמלית.
פסח ברנט: התעשייה הבינונית והקטנה היא הקטר של המשק ואותה לוקחים ואומרים: חכו לסוף.
פסח ברנט: זה לא שאין פתרון, יש פתרון.
פסח ברנט: אם הרגולטורים - רשות הגז, הממונה ומשרד האוצר - היו אומרים שאם יש נקודות חוסר מחלקים באופן שוויוני, אז היה לכולם.
פסח ברנט: היום חברת החשמל משתמשת עם BCM אחד, היא תשתמש בשלושה או ארבעה BCM.
פסח ברנט: היא לא צריכה לקבל את כל הכמות שלה.
פסח ברנט: אנחנו נמצאים פה בקריאה אחרונה ואנחנו מבקשים מהוועדה לקבל החלטה להטיל על הרגולטור לוח זמנים שבו ייתן פתרון איך יש לכולם, ואם כולם צריכים להשתמש ב-90% אז לכולם יהיו 90%.
משה גפני: מה אתה היית עושה לו היית הממשלה?
פסח ברנט: הפתרון הוא פשוט מאוד.
פסח ברנט: הפתרון הוא לומר שכל מי שזמין לקבל גז יחתום על הסכם לקבלת גז, כל אחד בהתאם ליכולת המסחרית שלו.
משה גפני: אבל אין מספיק.
פסח ברנט: בנקודות שאין מספיק כולם מקבלים 80%.
פסח ברנט: מחלקים את זה בצורה שוויונית.
משה גפני: למה, לפי דעתך, לא עושים את זה?
פסח ברנט: בגלל שיש פה גורמי לחץ שהם חזקים יותר וגדולים יותר ועוד פעם רומסים את הקטנים.
פסח ברנט: היה לגיטימי לדרוש העדפה לקטנים; אנחנו לא מבקשים את זה.
פסח ברנט: אנחנו מבקשים יכולת שוויונית.
פסח ברנט: אם צריך להשלים מהמצוף הימי בגז שהוא פי ארבעה יותר יקר – כולנו נשלם, אבל על 10%, לא על ה-100%.
פסח ברנט: היום רוצים לתת לחזקים את הגז הזול ואותנו למעשה לסגור.
פסח ברנט: אני אומר את זה פה: ייסגרו עשרות מפעלים מכיוון שהרבה מפעלים מחזיקים מעמד בקושי, כי יודעים שיש אור בקצה המנהרה.
פסח ברנט: אם אין אור בקצה המנהרה אז בואו נסגור היום את המפעלים ונטפל באבטלה.
פסח ברנט: אין בעיה.
יעקב אדרי: איפה ראש העיר שלך?
פסח ברנט: ועדה קרואה.
משה גפני: הרצל בן-זקן, בבקשה.
משה גפני: אתה מערד?
הרצל בן-זקן: כן, אני מערד.
הרצל בן-זקן: יש לנו היום 380 עובדים.
משה גפני: גם אתה צריך גז?
הרצל בן-זקן: כן, גם אנחנו צרכנים גדולים של גז.
משה גפני: ואתה נקרא בינוני או קטן?
הרצל בן-זקן: אני נקרא בינוני.
הרצל בן-זקן: עד לפני שנה היינו כ-650 עובדים, שחלקם פוטרו.
הרצל בן-זקן: בגלל שחלקו של המפעל שלנו עבר לירדן, בגלל עלויות.
קריאה: בירדן יש חשמל?
הרצל בן-זקן: כן, לצערנו.
הרצל בן-זקן: הכול שם זול יותר - גם האנרגיה, גם העובדים.
יעקב אדרי: הם מקבלים גם את הגז המצרי, אנחנו לא.
משה גפני: כן, אבל זו בעיה פוליטית.
יעקב אדרי: כן, זה נכון.
הרצל בן-זקן: אני חושב שזה מפעל הטקסטיל היחיד שנשאר בארץ היום והוא מתמודד, כמו שאמר חברי הנכבד מירוחם.
הרצל בן-זקן: יש לנו מלחמות די קשות עם הסינים, עם הטורקים ועם כולם ועלויות האנרגיה שלנו הן מאוד גבוהות.
הרצל בן-זקן: לפי כל המומחים תהיה הוזלה של 20%–25% בעלויות של האנרגיה שלנו, שלא נדבר על קוגנרציה, שאנחנו לא יכולים ללכת על זה בגלל שאין לנו גז.
הרצל בן-זקן: לערד יש כרגע ארבעה מפעלים גדולים, שבהם יש כ-2,000 עובדים, שכולם זקוקים לנושא של הגז: יש את "שפע תלמה", "מוטורולה", "פמול" ו"מגבות ערד".
משה גפני: התשתיות אצלכם בסדר, מתקדם לפי התוכנית?
הרצל בן-זקן: אני לא חושב, אבל יש תשתיות קודמות של חברת "מגל".
הרצל בן-זקן: ערד קיבלה בעבר גז טבעי מבאר שהיתה קרובה לערד, אבל היא הלכה והתרוקנה.
הרצל בן-זקן: אז ערד מרושתת מבחינת התשתית שלה.
הרצל בן-זקן: יש קו שיורד לכיוון "רותם דשנים", אני לא יודע עד לאן.
הרצל בן-זקן: אבל כרגע התחנה הגיעה ל"רותם דשנים" ויש תחנת חלוקה ל"רותם דשנים" ול"מפעלי ים המלח".
הרצל בן-זקן: אני לא חושב שהמרחק לערד גדול.
משה גפני: הנושא זה אספקת הגז.
הרצל בן-זקן: ברור.
משה גפני: זיו אטיאס ממפעל "נגב קרמיקה", בבקשה.
זיו אטיאס: אני מסכים עם כל הדברים שאמרו החברים.
זיו אטיאס: אוסיף שאנחנו כ-130 עובדים בירוחם.
זיו אטיאס: אנחנו משקיעים, כמו שראש המועצה אמר, כ-170 מיליון שקלים ואפילו יותר במפעל חדש, כשכל התכנון מתבסס על גז טבעי.
זיו אטיאס: כלומר אם אין גז טבעי אני לא יודע מה אנחנו עושים.
זיו אטיאס: המפעל החדש אמור לקלוט עוד עובדים, שזה משהו שלא קורה הרבה.
משה גפני: בקיצור, אם אין גז לא יהיה מפעל.
זיו אטיאס: אין ספק.
זיו אטיאס: יש עוד נקודה שלא דיברו עליה אנשי המקצוע - הקמה של PRMS , שצריך ש"נתיבי גז" ו"נגב" ייתנו תשובה, כי בלי הקמה של הדבר הזה - - -
משה גפני: טוב, זה ברור.
משה גפני: אנחנו מדברים על שני דברים שהם אחד.
משה גפני: אורן משה, מה יהיה?
משה גפני: אתם רוצים לסגור, כמו את "פרי הגליל"?
משה גפני: אתה מבין את המשמעות של מה שקורה פה עכשיו?
משה גפני: עוד פעם נצטרך להתערב, להביא כסף?
אורן משה: אתייחס למעורבות של הממשלה בהסכם הגז ואחר כך גם אתייחס ספציפית - - -
ציון פיניאן: הכי טוב שתתייחס לצינור.
משה גפני: לו הייתי במקומך הייתי מתחיל דווקא מהסוף, אבל זכותך להגיד איך שאתה רוצה.
משה גפני: מה זה מעורבות הממשלה?
משה גפני: ישב שאול מרידור עם דיוויד גילה, עם מנכ"ל משרד האנרגיה, עם רשות הגז וקיבלו החלטה.
משה גפני: הרי דיברתי עם כולם לפני שקיימתי את הדיון הזה.
משה גפני: הם אמרו: קיבלנו החלטה, והתחילו להסביר לי באריכות למה, מבחינת הציונות, בסוף יהיה גז.
משה גפני: אמרתי: אבל אני לא עוסק בציונות עכשיו, עכשיו אני עוסק בגז.
משה גפני: למה לא מחלקים?
משה גפני: כמו שאמר פסח ברנט, למה לא מחלקים את האחוזים לפי גודל המפעלים, באופן שוויוני?
אורן משה: בעצם אתה שואל למה לא מקבלים החלטת מדיניות על התערבות באופן הקצאות הגז, בהנחה שבשעות השיא יש יותר ביקוש ממה שיש יכולת להעביר.
משה גפני: מי מקבל החלטה שנותנים 100% לחברת החשמל ואפס אחוז ל"פניציה"?
משה גפני: מי מקבל את ההחלטה הזאת?
אורן משה: כמו שאין מי שמקבל החלטה למי בנק הפועלים או חברת "סלקום" מוכרים את השירותים שלה או למי "כימיקלים לישראל" מוכרת את האשלג שלה, אין במדינת ישראל מישהו שתפקידו לחלק את משאב הגז בין צרכנים.
אורן משה: זאת היא אמירה.
רוחמה אברהם-בלילא: אמירה קשה מאוד.
אורן משה: אבל זאת העובדה.
פסח ברנט: הם התערבו, אבל התערבו לטובת האחים עופר.
פסח ברנט: משרד האוצר התערב ודרש התחייבות.
יעקב אדרי: זה לא נכון מה שהוא אומר.
יעקב אדרי: ברור שיש התערבות מראש ואתם - - -
פסח ברנט: אגב, נמצאת פה רשות ההגבלים - - -
משה גפני: לא, לא, מר ברנט.
משה גפני: בבקשה, אני מאפשר לך להגיד את הכול.
אורן משה: אעמיד את הדברים על דיוקם.
יעקב אדרי: ברור שיש התערבות, ברור שיש מדיניות.
יעקב אדרי: היא לא מוצהרת, אבל בפועל זה ככה.
אורן משה: ההתערבות שהיתה, היא היתה מהמקום של סוג של ההסכם שניתן לחתום עליו כאשר חותמים.
אורן משה: זה לא אומר שספק הגז בהכרח יחתום על ההסכם הזה.
אורן משה: יש בעיה אמיתית גם עם יצרני חשמל שהם לא חברת החשמל, שאין להם מקום בצינור ב-2015.
אורן משה: זאת אומרת, הבעיה הזאת חלה לא רק על התעשייה אלא גם על יצרני החשמל.
אורן משה: הסיבה שהיתה התערבות בהקשר של יצרני החשמל - חשוב להדגיש כי אין כאן התערבות לגבי חלוקת המכסות – היא משום עם ישראל, דרך תעריף החשמל, משלם את עלות החשמל שמיוצרת על-ידי אותם יצרנים ולכן מדינת ישראל צריכה להחליט כמה מעלות הגז היא מכירה.
אורן משה: המדינה אומרת לו: אנחנו מכירים לך ב-X עלות, תחתום מה שאתה רוצה.
אורן משה: X העלות הזה גוזר גם את היכולת שלו לחתום על הסכם גז.
אורן משה: זה לא אומר כמה גז הוא יקבל, זה לא אומר מתי הוא יקבל את זה.
יעקב אדרי: המשמעות של זה היא בדיוק מה שהוא יקבל.
יעקב אדרי: אתה אומר לו אחת, שתיים, שלוש – התוצאה ברורה.
אורן משה: יכולת הרכישה שלו מוגבלת כי הוא לא יקבל הכרה - - -
אורן משה: יכול להיות שיכולה לבוא מדיניות שאומרת שמתערבים בהקצאת הגז.
משה גפני: מי צריך לקבוע את המדיניות הזאת?
אורן משה: ממשלת ישראל באופן כללי – משרד האנרגיה ומשרד האוצר, לפי המטרות שרוצים להשיג.
משה גפני: ואתה, בתור משרד האוצר, ממליץ להתערב?
משה גפני: אתה מבין מה שהולך לקרות.
אורן משה: אני מבין את הקושי.
אורן משה: אני לא יודע מה הולך לקרות.
אורן משה: אני אף פעם לא יודע מה הולך לקרות.
משה גפני: נאמר פה על השולחן מה שהולך לקרות, לא על-ידי אחד ולא על-ידי שניים.
משה גפני: הם לא יוכלו להתמודד.
משה גפני: זה יעבור לירדן, יעבור למקומות אחרים.
משה גפני: יהיו מפעלי נייר בחדרה, לא יהיה מפעל נייר באופקים.
משה גפני: ראש הוועדה הקרואה ילך לשר הפנים, ויגיד לו – לא חשוב מה יגיד.
משה גפני: אבל לא תהיה עבודה, זה המצב.
משה גפני: אותו דבר בירוחם, אומר לך ראש המועצה.
מיכאל ביטון: יבקשו מענקים מהמדינה להנשים את המפעל.
משה גפני: ולא יקבלו.
מיכאל ביטון: לפעמים כן ולפעמים לא.
משה גפני: לא יקבלו.
משה גפני: רק אם אנחנו נתערב בכוח, אחרת לא יקבלו.
אורן משה: אין ספק שגז לתעשייה זה דבר טוב, זה מוזיל תשומות, זה מגדיל תחרותיות.
אורן משה: אני לא חושב שיש מישהו בממשלה שלא רוצה שמקסימום גז יגיע מה שיותר מהר למקסימום צרכנים.
אורן משה: עכשיו השאלה היא מה עושים.
אורן משה: יכול להיות שקביעה כזאת היתה משבשת משהו בתהליך שהיה מעכב את הבאת הגז בכלל למשק – עוד חוסר ודאות, עוד דיון.
אורן משה: כל מי שמכיר את עבודת הממשלה יודע שהחלטות כאלה לא מקבלים בעשר דקות.
אורן משה: כולם מבינים את המשמעות של מימון עלויות פיתוח של כמה מיליארדי דולרים להביא את הגז לישראל.
אורן משה: אני לא מדבר ספציפית על המקרה של "תמר", שהם העלויות נמוכות, אבל בטח בפיתוח העתידי של הגז.
אורן משה: הרגולציה הזאת היא מורכבת.
אורן משה: זה לא שאני שולח מישהו לשנות את שעות העבודה שלו ולהעביר פעילות ללילה, אבל כנראה שהמחסור הזה הוא מחסור נקודתי, כנראה שיש אפשרויות.
אורן משה: דיברתי עם ספקית הגז "תמר" ואמרו לי שבוחנים כל מיני אפשרויות להגדיל את היכולת להעביר גז גם בשעות השיא כדי לפתור את הבעיות.
אורן משה: שמעתי שחלק מהתעשיינים גם כן מקיימים את הדיאלוג הזה עם ספק הגז.
פסח ברנט: ספק הגז אמר שהוא אדיש לזה.
פסח ברנט: ישבנו אתו אתמול ועם התאחדות התעשיינים, הוא אמר שהוא אדיש.
משה גפני: מי זה ספק הגז?
פסח ברנט: "נובל אנרג'י".
פסח ברנט: הוא אמר שאם הממשלה תורה לו הוא יחלק כפי שיורו לו.
פסח ברנט: אין לו שום בעיה, הוא אדיש לזה.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל הוא יודע שבחוזה שהוא חתום הממשלה לא יכול להורות לו כמו שהוא מציג את זה פה.
פסח ברנט: היא יכולה.
פסח ברנט: יכלו גם להתנות את זה מראש, ידעו מראש שיש בעיה.
אורן משה: מכיוון שכרגע ממילא מדברים על גז שאמור להגיע רק ברבעון הראשון של 2013 אז אנחנו, כממשלה, כן מקיימים דיאלוג עם ספקית הגז כדי לראות מה אפשר לעשות כדי שבשעות השיא אפשר יהיה לתת גז למקסימום צרכנים.
אורן משה: לא יכול להגיד שאנחנו בשלב כזה שאנחנו יודעים לפרוש את מכלול הפתרונות האפשריים.
אורן משה: אבל חשוב לי להגיד שברור לנו התועלות והצורך של גז טבעי גם לתעשייה וגם לספקים שהם לא יצרני חשמל.
משה גפני: אתה לא יכול להגיד שברורות לך התועלות, אתה צריך להגיד מה אתה הולך לעשות.
יעקב אדרי: הוא משתתף בצערם.
משה גפני: מי נמצא מ"נובל אנרג'י"?
משה גפני: נועה אלמוג נמצאת פה?
אורן משה: תיקון לפרוטוקול: לא דיברתי עם "נובל אנרג'י", דיברתי עם "דלק".
אורן משה: זה הצד השני בשותפות.
משה גפני: בנימין זומר מ"נובל" לא נמצא?
שוקי שטרן: אני רוצה להוסיף שני משפטים.