GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שי חרמש: הוא החליף את הכובע שלו?
שרון קדמי: הוא עבר רגעית עד ששרת החקלאות חתמה על הסדר ניגוד העניינים עליו היא הייתה צריכה לחתום.
שרון קדמי: זה לא באחריות משרד התעשייה.
שי חרמש: לא הבנת אותי.
שי חרמש: שר התעשייה של היום, שר החקלאות דאז, ב-26 במרץ העביר את החוק.
שרון קדמי: עובדתית אתה צודק, בשבתו כשר החקלאות.
שי חרמש: עמלנו אתו שנתיים וחצי להתגבר על כל המכשולים וכאשר החוק הזה עבר במרץ, מי שקם עליו לקעקעו היה משרד התעשייה.
שי חרמש: נקודה אחרונה.
שי חרמש: בשבוע האחרון אנחנו עדים להסדר מאוד מעניין בנושא משק הגז.
שי חרמש: בהסדרים של משק הגז נמצא עודף תשלום ליצרני הגז.
שי חרמש: מדובר על מיליארדי שקלים – מחיר האנרגיה, מחיר המים, מחיר עלויות הייצוא – ואני רואה שכולם שאננים.
שי חרמש: בנושא הזה אף אחד לא פותח את הפה.
שי חרמש: במה מטפלים?
שי חרמש: בארבע אגורות של מחיר המטרה.
שי חרמש: אני מציע בהזדמנות חגיגית זאת שאתה נמצא כאן להכניס את רגליכם.
שי חרמש: אמנם זה לא המשרד שלכם אלא משרד האוצר ורשות החשמל, אבל העובדה שההסכמים שחתמו עם תמר על מונופול עד 2017 לאספקת הגז במחירים שהם גבוהים בשני דולר לפחות מהמחירים של דוח ששינסקי, בעניין הזה אף אחד לא מדבר.
משה גפני: אבישי ברוורמן ואחריו חברת הכנסת מרינה סולודקין.
אבישי ברוורמן: אני אדבר בקצרה כיוון שבין דוח ביקורת המדינה על המרמרה לבין דוח הביקורת על הכרמל שיצא ביום רביעי, עלה לגדולה ידידי – ואני אומר את זה לא בלשון סגי נהור – שרון קדמי.
אבישי ברוורמן: שרון, אתה, שאתה כל כך מוכשר והצלחת, תיזכר כוועדת קדמי והשאלה אם הוועדה הזאת תהפוך לעוד אחת הוועדות כמו ועדת ברודט או ועדת פוגל או שבאמת יהיו לה שיניים.
ציון פיניאן: הדיון עכשיו הוא לתת לה שיניים.
אבישי ברוורמן: אנחנו היינו בהצגה הזאת, וידידי אריה זייף זוכר אותה כי לפחות הוא היה כאן כחלק מהחבורה שישראל יקרה לנו לא באה יותר.
אבישי ברוורמן: הייתה לנו בדיוק אותה הצגה לפני מספר ימים.
אבישי ברוורמן: לפעמים אני שואל את השאלה מדוע במדינת ישראל אין ועדה אחת לכספים וכלכלה כפי שקורה במקומות אחרים ומדוע צריך לחזור על כל הארגומנטים לתקשורת.
אבישי ברוורמן: כיוון שגם אני חלק מהממסד הפוליטי הישראלי, אני אחזור על אותן מלים שאמרתי בוועדת הכלכלה ואני מתנצל בפניך, חבר הכנסת גפני, על שאני חוזר על דבריי.
אבישי ברוורמן: מילה אחת לגבי מכסים ומילה שנייה לגבי מה צריך לעשות, לאור השאלה שלך.
אבישי ברוורמן: קודם כל, לגבי מכסים.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לתקן את חברת הכנסת פניה קירשנבאום ולומר משהו לגבי מכסים אבל מיד להבהיר את עמדתי בנושא הזה.
אבישי ברוורמן: לגבי תעשיית הטקסטיל הישראלית.
אבישי ברוורמן: לפני שנים רבות הייתה תעשיית טקסטיל בישראל שקיבלה מכסים אדירים, הייתה לא יעילה, העלות שלה למשק הייתה אדירה ובאמת אחד השינויים שהיה בנושא משטר סובסידיה ומכסים שהביא את ישראל לגירעונות ולחוסר תחרות היה גם שינוי במכסים כאשר בחלק מהמחירים היה שינוי בחלק מהתעשיות.
אבישי ברוורמן: זה לא מ-120 ל-117 שקלים אלא אני מדבר על ההיסטוריה של מדינת ישראל.
אבישי ברוורמן: כדאי גם ללמוד את ההיסטוריה ולדעת מה כן ומה לא.
אבישי ברוורמן: אבל כל נושא המכסים – ואני חוזר על מה שאמרתי גם בעבר – להוריד מכס או להוסיף מכס, צריך לבדוק מי מפסיד, מי מרוויח ומה קורה לתחרות.
אבישי ברוורמן: בדוגמאות העכשוויות של היום, הורדת מכסים גם בזמן שאנחנו נכנסים להאטה ולמשבר עצום באירופה שיביא להאטה מאוד משמעותית בישראל והאבטלה תגדל, ברור שגם בשוליים, כמו שנאמר כאן במקרה הזה על ידי פניה ואחרים, אין בשורה גדולה בהורדת מכסים.
אבישי ברוורמן: נשאלת שאלה יותר רצינית ואותה שאל יושב ראש הוועדה ידידי חבר הכנסת גפני.
אבישי ברוורמן: האם אותו משפט שהשתמשנו בו שנים שאם נוריד מכסים, אנחנו נוזיל את מחירי המזון וצרכני ישראל ייהנו מכך על חשבון חלק מהיצרנים שהם גם צרכנים, ואז נסתכל על הטרייד אוף, מה הרוויחו הצרכנים ומה הרוויחו היצרנים, אבל לא היא.
אבישי ברוורמן: אחד הדברים המרתקים שקרו באמצעות המחאה החברתית – ובמיוחד אני מזכיר כאן שישראל יקרה לנו – מכיוון שלצערי בחלק מהעיתונות הישראלית הדברים לא מדויקים, לקחו אנשים, אנשים רציניים והתחילו לעשות סקרים, בברלין, בציריך ובמקומות אחרים, עשו תיקוני מכסים ולפתע ראו שגם אם נתקן חלק מהמכסים – ועל זה כבר דיברנו בעבר – לא רק ניו-יורק, מיאמי וושינגטון, אלא אפילו ברלין וציריך ששם השכר הרבה יותר גבוה.
משה גפני: אתה לוקח אותי לכל העולם אבל אני באופקים.
אבישי ברוורמן: גפני, אל תצטנע יותר ממה שמגיע לך.
אבישי ברוורמן: לכן הבעיה האמיתית כאן היא כרגע לא נושא המכסים שהוא דבר שולי אלא בעיית הריכוזיות.
אבישי ברוורמן: איך מתמודדים עם ריכוזיות?
אבישי ברוורמן: ריכוזיות היא כל הנושאים שאמרנו.
אבישי ברוורמן: אנחנו חוזרים לנושא העסקים הקטנים והבינוניים שאתה, פניה וכולנו מעלים אותו.
אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים מגזר עסקי ולא רוצים לחזור לאיזה משטר של עבר תחרותי אבל אי ההצלחה של המשטר הישראלי בעשרים השנים האחרונות, זה אי שבירת המונופולים, יצירת תחרות, ונתתי רק דוגמה אחת עליה אני חוזר.
אבישי ברוורמן: כמו שבעבר הייתה הדוגמה כאשר לקחו משטראוס שוקולד.
אבישי ברוורמן: אחת הדוגמאות שראינו עכשיו, זה דבר שקרוב אליך וזה רסק עגבניות.
אבישי ברוורמן: ויטה ופרי גליל היו כאן חדשות לבקרים.
אבישי ברוורמן: פתאום התברר שיש את היינץ והיינץ, נדמה לי שהמחיר הוא 19 שקלים.
אבישי ברוורמן: יש את אסם והמחיר הוא 18 שקלים.
אבישי ברוורמן: לייצר את אותו רסק עגבניות ב-ויטה פרי גליל, המחיר של היצרן הוא 7.5 שקלים אבל על המדף המחיר הוא מעל 19 שקלים.
אבישי ברוורמן: זה קורה כיוון שיש תיאום שבו לא נותנים ליצרנים הקטנים.
אבישי ברוורמן: אני אומר שבלי המחאה החברתית גם לא הייתה ועדה מסוג זה שהוקמה, אבל עכשיו המבחן הוא בשיניים.
אבישי ברוורמן: לא לפגוע ביצרנים אבל להחזיר תחרותיות.
אבישי ברוורמן: תחרותיות חשובה ומונופולים פסולים.
אבישי ברוורמן: לכן, בנושא הזה לא המכסים יביאו את הגאולה אלא המאבק בריכוזיות.
מרינה סולודקין: אדוני היושב ראש, אני חושבת שכל הזמן אנחנו רואים תמונה סטטית.
מרינה סולודקין: לצערי הרבה חברים בוועדת הכספים ובוועדת הכלכלה רוצים להקפיא את המצב.
מרינה סולודקין: כל הזמן מספרים לנו על המגבלות של השוק המקומי אבל חברים, ישראל היא מעצמת על חקלאית.
מרינה סולודקין: הגיע הזמן לעודד יצוא של מזון.
מרינה סולודקין: בגלל המצב בעולם, ודאי אנחנו צריכים להשקיע בזה אבל לאכול טונה במחירים גבוהים, אני חושבת שאין הגיון בזה אם אנחנו רוצים לשמר את המצב הקיים.
מרינה סולודקין: חבל מאוד שאנחנו שומעים את הפתרונות של משרד התמ"ת וזה נכון שצריך להוריד את המכסים אבל מצד שני לא שומעים איך לעודד את היצוא של המזון מישראל למדינות העולם.
משה גפני: מירי רגב ואחריה חבר הכנסת שכיב שנאן.
מירי רגב: אדוני היושב ראש.
מירי רגב: כשאני מסתכלת על השקף הזה, אני רואה שרון קדמי.
מירי רגב: אחרי שאמרנו שרון קדמי, אני שואלת למה שרון קדמי מונה.
מירי רגב: להוריד את המחירים בשוק – זה מה שהיה צריך להיות כתוב כאן.
מירי רגב: הורדת המחירים לצרכן.
מירי רגב: לא שרון קדמי מנכ"ל משרד התמ"ת, יושב ראש ועדה וכולי.
משה גפני: אני ביקשתי שהוא יכתוב את זה.
מירי רגב: חבל שלא עשית שקף ראשון שרון קדמי כי היינו מורידים אותו ואחר כך היינו כותבים הורדת המחירים בשוק.
מירי רגב: למה קמה הוועדה?
מירי רגב: בואו נהיה פעם אחת תכליתיים ונחליט מה אנחנו רוצים.
משה גפני: יש לך משהו נגד שרון קדמי?
מירי רגב: אני לא מכירה אותו.
מירי רגב: אני חושבת שהוא עושה עבודה מצוינת אבל אני אומרת כאן דבר אחר.
מירי רגב: יש לי רק כבוד והערכה אליו.
מירי רגב: אני אומרת שכאן על השקף היה צריך להיות כתוב דבר אחד פשוט, איך אנחנו מביאים למצב שהמחיר לצרכן יהיה יותר נמוך.
מירי רגב: אני מציעה שהוא יבוא עם פתרונות מעשיים שאומרים שאנחנו נביא ליותר תחרות.
מירי רגב: דרך אגב, בדיוק כפי שאמר כאן חבר הכנסת ברוורמן לגבי היצרנים הקטנים שלא מסוגלים להגיע היום למדף בסופרמרקטים הגדולים בגלל המותג הפרטי של הסופרמרקטים הגדולים, של הרשתות הגדולות.
מירי רגב: אני מציעה שהוא יתעסק כאן עם המיסוי.
מירי רגב: איפה נמצא כאן המיסוי?
מירי רגב: הרי לכולנו ברור שאם אנחנו נוריד חלק מהמיסוי העקיף, המחירים ירדו אוטומטית.
מירי רגב: לכולנו ברור שאם אנחנו נוריד את מחיר הדלק, החשמל והמים, אוטומטית יוקר המחיה ירד.
מירי רגב: אני ביקרתי השבוע בבקעת הירדן וראיתי מה קורה שם עם גידול התמרים בחום הנוראי הזה.
מירי רגב: הם לא מסוגלים להמשיך ולגדל אותם בגלל מחירי המים.
מירי רגב: על מה אנחנו מדברים כאן?
מירי רגב: אנחנו אומרים שאנחנו רוצים להוריד את המחיר, זאת המשימה, זאת המטרה.
מגלי והבה: משימה של מי?
מגלי והבה: זאת הממשלה בה את תומכת.
משה גפני: מגלי, אתה לא יכול להתווכח אתה כי אתם שניכם בקואליציה.
מגלי והבה: אני מעודד אותה.
מגלי והבה: הממשלה שלה.
מגלי והבה: מדיניות של ראש הממשלה, של שר האוצר ושל שר התמ"ת.
מגלי והבה: היא תומכת בהם.
משה גפני: מה עם המשנה לראש הממשלה?
משה גפני: כולם בקואליציה.
משה גפני: אני עם חצי רגל בחוץ, אבל אתם בקואליציה.
קריאה: חצי-חצי אבל תמיד בפנים.
מירי רגב: אמרה כאן גם פניה ועוד רבים מחברי הכנסת.
מירי רגב: מציגים כאן איזושהי הצגה אבל איפה ההיבט המערכתי שלה?
מירי רגב: מצד אחד אתה מוריד מכסים אבל בוא תראה איך אתה מעודד.
מירי רגב: אל תגיד לי שאתה שם כאן 26 מיליון שקלים אלא עכשיו איפה אתה יוצר מקומות עבודה.
מירי רגב: עכשיו 500 אנשים מפוטרים ממקום מסוים ותגיד לי איפה הם הולכים לעבוד.
מירי רגב: אם אתה לא יודע לומר לי בכמה ירדו המחירים, כמה מפוטרים יהיו לי במשק, אנחנו לא יכולים לאשר שום דבר.
מירי רגב: איזה מקומות עבודה אנחנו יוצרים להם?
מירי רגב: אי אפשר לבוא, להציג המלצות ולא לבוא עם אלטרנטיבה.
מירי רגב: אם אין אלטרנטיבה, זה יפה, זה נחמד, ייכנס למגירה נוספת עד שתקום אולי ועדה נוספת או עבודה נוספת שיעשה שרון קדמי שיבוא ויגיד שהנה, כך וכך ירד המחיר, כך וכך יהיו מפוטרים, המפוטרים האלה הולכים לעבוד במקומות כאלה ואחרים.
מירי רגב: זה יעשה שכל ונוכל לבחון אחד מול השני.
מירי רגב: כשאין לנו מול מה לבחון את העניין, ההמלצות יכולות להיות מצוינות אבל בתכל'ס החולה ימות.
משה גפני: אני רק מבקש להגן על שרון קדמי.
שכיב מוראד שנאן: אני אעשה את זה.
משה גפני: אני אבקש את רשות הדיבור אחרי כל חברי הכנסת.
שכיב מוראד שנאן: שלושה משפטים קצרים.
משה גפני: חשבת שיהיו לך כל כך הרבה סנגורים?
שי חרמש: בינתיים רק אחד.
משה גפני: גם הוא וגם אני.
שי חרמש: שניים.
שכיב מוראד שנאן: אני חושב שהבעיה היא לא שרון קדמי והבעיה היא לא הוועדה שהוא עומד בראשה אלא הבעיה היא היעדים שהוצבו לאותה ועדה.
שכיב מוראד שנאן: המצב שיהיה הוא שאנחנו נוריד את המכסים, נציף את המדפים אבל במקביל מורידים את כוח הקנייה של הלקוח והמוצרים יישארו על המדפים.
שכיב מוראד שנאן: לאנשים לא יהיה כוח קנייה והם לא יוכלו ללכת לרכוש את המוצרים האלה שנייבא, כמובן על גבם של המוצרים שיישארו לא על המדפים אלא במחסנים של היצרנים הישראלים.
שכיב מוראד שנאן: בשבועיים האחרונים יצא לי להיפגש עם מספר רב של מגדלי זיתים ובעלי בתי בד שנשארו תקועים עם המוצרים שלהם.
שכיב מוראד שנאן: לבית בד אחד יש שראיתי במו עיניי ואין לו למי לשווק אותם.
שכיב מוראד שנאן: השמן הספרדי – ואני לא רוצה לומר השמן הספרדי המזויף – שנמצא על המדפים הישראלים גובר על השמן שהוא בעל הטעם והאיכות הטובה שמיוצר בהרי הגליל.
שכיב מוראד שנאן: החקלאים של הגליל נשארים עם המוצר.
שכיב מוראד שנאן: בעל בית בד לא מוכן לקבל היום שמן זית מהחקלאי מאחר שאין לו איך למכור אותו ולכן הוא מוכן לקבל רק כסף עבורו ולחקלאי לא יישאר כסף.
שכיב מוראד שנאן: זה כפי שהדובדבנים של מטולה נשארו השנה על העצים.
משה גפני: במה זה נוגע אליו?
שכיב מוראד שנאן: אני ממשיך.
שכיב מוראד שנאן: באוקטובר-נובמבר, גם הזיתים יישארו על העצים ולא יהיה מי שיוריד אותם.
שכיב מוראד שנאן: לכן, אם נוריד את המכסים ובזה נמלא את המדפים אבל בסוף לא נוכל לקנות, אין מה לחפש בהורדת מכסים.
משה גפני: חבר הכנסת מגלי והבה ואחריו חבר הכנסת ציון פיניאן.
מגלי והבה: אין לנו טענות לוועדה למי שמינה אותה אלא יש לנו טענות לתוצאה, למבחן התוצאה.
מגלי והבה: שמענו את הביקורת על המכסים ושמעתי את חברי פרופסור ברוורמן ואנשים אחרים שמדברים וראינו את ההשלכות של הורדת המכסים ואת התוצאה.
מגלי והבה: ברגע שאנחנו רואים את התוצאה ואת ההשלכות, אנחנו צריכים להגיע למבחן התוצאה ולאיזה מחירים אנחנו רוצים להגיע.
מגלי והבה: אנחנו רואים את המוצרים האלה ונושא הפיקוח על המחירים הוא כן בתחום אחריותו של משרד התמ"ת.
מגלי והבה: יכול להיות שהוא לא נכנס לתחנות הדלק ורואה את המחירים ואת התוצרת שיובאה מחוץ לארץ ואת התוצרת המקומית ורואה את המחירים ואת הפקעות המחירים.
מגלי והבה: המושג הזה של פיקוח על מחירים, משרד התעשייה הוריד אבל זאת אחת הדרכים שהייתה יכולה להוריד את המחירים.
מגלי והבה: התחרותיות עליה אנחנו מדברים, אתה מייבא ורוצה לעשות תחרות, אם המחיר עולה לצרכן הרבה יותר, מה עשינו?
מגלי והבה: הדוגמאות הן רבות.
מגלי והבה: אני אשמח אם מנכ"ל התמ"ת יתייחס לסוגיה הזאת אותה העלינו יותר מפעם אחת, סוגיית הפיקוח על המחירים שירדה גם מבחינת החוק.
מגלי והבה: אתם מנצלים את זה שהיום כלל לא קיים אגף פיקוח על המחירים והתוצאה היא תוהו ובוהו בשוק הזה.
מגלי והבה: אנחנו מנסים לדבר על הורדת המכסים כדי להוריד את המחירים, אבל כשאנחנו מורידים את המחירים ואין את הפיקוח, אנחנו נשארים תקועים באותה סוגיה.
מגלי והבה: יש נושא נוסף שאני רוצה להעלות בהזדמנות שהמנכ"ל נמצא כאן, הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים שאתם הוצאתם עליה מכרז.
שרון קדמי: אתה מתכוון למרכזי השטח.
מגלי והבה: מרכזי השטח.
שרון קדמי: מכיר לפני ולפנים.
מגלי והבה: היו מקומות להם יש עסקים קטנים ולהם היה עידוד שיכול להשפיע על השוק המקומי, אבל הסרתם אותם.
מגלי והבה: הורדתם ישובים כמו אשקלון.
מגלי והבה: אני לא ידעתי שהיא הפכה להיות שונה מערים אחרות וכי לא צריך לעודד אותה.
מגלי והבה: הורידו אותה ואין לה מרכז מט"י או מרכז לעידוד עסקים קטנים.
מגלי והבה: יש עוד מקומות כאשר אנחנו מדברים על אלפי עסקים קטנים ובינוניים שזקוקים לסיוע הזה.
מגלי והבה: אנחנו מסייעים להם על ידי כך שאנחנו מורידים להם את המרכזים האלה?
מגלי והבה: כשאנחנו מסכמים את כל הדיון הזה, הצרכן שואל האם מהדיון הזה תתקבל תוצאה של הורדת מחירים.
מגלי והבה: יש אנשים שמנותקים כמו ראש הממשלה וכמו שרי הממשלה שמנותקים מהעם ולא יודעים מה המחירים ולא יודעים באיזה מצב אנחנו נמצאים.
מגלי והבה: אתה דיברת על כך שנכנסים כל מיני אנשים לסופרמרקט כדי לקנות לחם, אבל יש אנשים שאפילו את זה אין להם.
מגלי והבה: זאת המדיניות של הממשלה שצריך לתקוף אותה כדי שתוריד את המחירים ולא תנסה להפחית אותנו כל הזמן כשהיא אומרת המצב הכלכלי בעולם קשה ויש השלכות על המשק שלנו.
מגלי והבה: לא, יש השלכות על המדיניות של הממשלה הזאת שצריכה ללכת להורדת מחירים ולפחות להפסיק להמציא ועדות כאלה ואחרות כאשר במבחן התוצאה אנחנו נשארים באותו מקום.
ציון פיניאן: אני רוצה רק לומר שאנחנו המדינה היחידה בעולם שבמשך כל השנים המכסים עלו ועלו והגענו למצב שהיום אנחנו צריכים להוריד ויש כאלה שמתנגדים לכך.
ציון פיניאן: זה מצב אבסורדי לגמרי כי בכל מדינה מתוקנת שאומרת שמורידים מכס, האנשים שמחים.
אבישי ברוורמן: ציון, תרשה לי להעיר לך.
אבישי ברוורמן: השימוש במשפט כל מדינה מתוקנת הוא מאוד מסוכן.
אבישי ברוורמן: למשל באירופה יש את המסים הגבוהים ביותר על חקלאות מכסים.
אבישי ברוורמן: כל פעם כשאנחנו אומרים מדינה מתוקנת, צריך להגיד איזו מדינה מתוקנת.
ציון פיניאן: אנחנו רוצים להיות מדינה מתוקנת.
שי חרמש: אבישי, לפעמים לא מגדירים במכס אלא מגדירים בסטנדרטים.
ציון פיניאן: לגבי הפחתת המכסים.
ציון פיניאן: בישיבה הקודמת אני חושב שניתנה לנו רשימת המוצרים בהם הממשלה רוצה להוריד מכסים ולפי הרשימה בחלק מהמקרים זה כדאי ורצוי להוריד את המכסים.
ציון פיניאן: הגענו למצב שיש מספר מוצרים שהורדת המכסים משמעותה חד וחלק פגיעה בתעשייה המקומית.
ציון פיניאן: פגיעה בתעשייה המקומית היא פגיעה בעובדים.
ציון פיניאן: פגיעה בעובדים, זאת פגיעה חוזרת לממשלה להשלמת משכורות, יהיו פיטורים, לא יהיה כסף לשלם ארנונה וכן הלאה.
ציון פיניאן: זה לא כדאי.
ציון פיניאן: אני חושב שצריך לחשוב כאן
ציון פיניאן: שנית לגבי אותה רשימה שנמסרה לנו ולראות היכן הנזק קטן והיכן הוא גדול, היכן התועלת והיכן החסרונות.
ציון פיניאן: אולי צריך להכין רשימה מחודשת.
ציון פיניאן: כאן הזכירו את הטונה ואת השמן ואכן היו כאן בעלי מפעלי טונה שאמרו שאם המכס ירד, המשמעות היא פיטורי עובדים.
ציון פיניאן: הם לא הסתירו את זה ואמרו זאת, ואם זה כך, היכן התועלת והיכן החסרון?
ציון פיניאן: את זה צריך לבדוק ולמצוא את שביל הזהב ביניהם.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, אני רוצה לתת לאורחים את רשות הדיבור בקצרה.
משה גפני: אני באמת מבקש מהאורחים שדיברו בקצרה.
משה גפני: בזה לא מסתיים הדיון.
משה גפני: אני רוצה לאפשר למנכ"ל להשיב.
משה גפני: אני רוצה לומר שישב כאן מנכ"ל משרד החקלאות בדיון שהתקיים על יבוא הדגים.
משה גפני: הוא אמר שהמכסים, המסים, המחיר וכל מה שקונים בחוץ לארץ עולה שלושים שקלים לקילו אבל אתה נכנס לסופרמרקט ופתאום זה עולה שישים שקלים לקילו.
משה גפני: זאת אומרת, אם אנחנו מדברים על הפחתת מחירים, שזה הדבר הכי חשוב, היה צריך להתמודד עם הרגולציה ולראות איך קורה דבר כזה.
משה גפני: זאת אומרת, איך קורה שאנשים מרוויחים הרבה מאוד כסף וכשאנחנו רוצים להטיל מס על האנשים האלה, מס יסף, הממשלה לא מסכימה.
משה גפני: זאת אומרת, הם גם מרוויחים מהצרכנים, הם גם לא משלמים מסים כמו שצריך, הם גם נהנים מריכוזיות ולפעמים מתברר שבכלל אותה חברה, אותה קבוצה, אותה משפחה, אותו בן אדם עושה הכול, הוא גם המייצר, הוא גם המוכר, הוא גם המשווק, הוא גם קובע את המחירים וכולנו עומדים מהצד ורבים בינינו לבין עצמנו.
שכיב מוראד שנאן: הם גם מפקידים את הכסף בבנקים בחוץ לארץ.
מרינה סולודקין: אתה צודק מאוד לגבי מס היסף.
משה גפני: זה לא רק מס יסף.
משה גפני: בדבר הזה לא נוגעים.
משה גפני: מה יהיה עם 444 מיליון שקלים של הפחתת המכסים?
משה גפני: 444 מיליון שקלים.
משה גפני: האם זה יוזיל את המחירים באופן כזה שבו גם תהיה פגיעה בתעשייה המקומית וגם בסופו של דבר יוזלו המחירים?
משה גפני: אם לא מטפלים בשורש וביסוד, אם אין את האומץ לעשות את זה או אין את הכוח לעשות את זה, זה סיפור לא פשוט.
משה גפני: אני נותן את רשות הדיבור לאורחים ואני מבקש מאוד בקצרה כי אני רוצה שהמנכ"ל ישיב.
משה גפני: אמיר חייק, מנכ"ל התאחדות התעשיינים.
משה גפני: אתה יכול להתייחס בקצרה?
אמיר הייק: בוודאי.
אבישי ברוורמן: מנכ"ל משרד התעשייה והמסחר בעבר.
אמיר הייק: בימים הטובים.
משה גפני: אדוני יושב ראש ועדת הכספים לשעבר, אנחנו התרגלנו שאנשים בכירים ורציניים יושבים בצד הזה ואומרים שהוועדה החליטה כך, ואחרי כן הם יושבים בצד השני ואומרים שמה שהוועדה החליטה הוא לא נכון.
משה גפני: לא התכוונתי אליך.
אמיר הייק: ברור שלא.
אמיר הייק: לא חשבתי שהתכוונת אלי.
אמיר הייק: אני חושב שמחיר הטעות של דוח קדמי יקר מדי.
אמיר הייק: עם כל הרצון שלנו לטפל בצורה נכונה, אני חושב שאם נלך לפי המסקנות שוועדת קדמי המליצה עליהן, אנחנו עלולים לשלם מחיר יקר מדי אם הוועדה טועה.
אמיר הייק: אם היא לא טועה, אני לא בטוח שאנחנו נראה תוצאות אותן אנחנו מקווים לראות.
אמיר הייק: אומר שרון קדמי בעצמו שאנחנו אולי נראה הורדת מחירים ואם נראה, נראה את זה בעתיד והעתיד הוא דבר לא מוגדר.
אמיר הייק: נשאלת כאן שאלה לגבי הרווח העודף, איפה יש רווח עודף והאם בכלל יש רווח עודף במחירי המזון בישראל.
אמיר הייק: כאן אני מאוד שמח כמנכ"ל התאחדות התעשיינים לומר לכם שהוועדה נתנה תעודת יושר ליצרנים.
אמיר הייק: היא קבעה שהיצרנים בישראל לא מרוויחים יותר מאשר מרוויחים במדינות אחרות בעולם והיא נתנה להם תעודת יושר.
אמיר הייק: אני מאוד שמח על כך.
אמיר הייק: אולי צריך למצוא את זה במקום אחר.
אמיר הייק: רבותיי, אנחנו צריכים להיזהר במה שאנחנו עושים.
אמיר הייק: אולי אני אפתיע אתכם.
אמיר הייק: אני מנכ"ל התאחדות התעשיינים מאוד בעד הפחתת מכסים.
אמיר הייק: אני בעד אבל בצורה מסודרת, תוך הדדיות, תוך חתימה על הסכמי סחר כדי שאנחנו לא נהיה המטומטמים היחידים בשכונה שמפחיתים מכסים ומייבאים לכאן אבטלה.
אמיר הייק: אין שום בעיה להוריד מכסים תוך הדדיות.
אמיר הייק: זה בסדר אם שותפי הסחר שלנו יפתחו לנו את השווקים שלהם ואנחנו נפתח את השוק שלנו.
שכיב מוראד שנאן: איזה פערים הם לטובתם?
שכיב מוראד שנאן: כמה אחוזים הם יכולים לאשר?
אמיר הייק: ביקשתם המלצות ואני חוזר על ההמלצה העיקרית שלנו שהיא להפחית את המע"מ על מחירי המזון.
אמיר הייק: אני חושב שזה דבר נכון.
אמיר הייק: אני חושב שאתם יכולים לראות מה קורה בכל המדינות האחרות בעולם ולחקות את זה.
אמיר הייק: יש דברים אחרים בהם צריך לפעול כרגולציות כמו למשל הובלה לילית לתוך הרשתות, דבר שיכול להוזיל בעוד את מחירי ההובלה.
אמיר הייק: למשל מרכזי הפצה.
אמיר הייק: יש עוד דברים אחרים עליהם אנחנו יכולים לדבר.
אמיר הייק: יש לי הערכה רבה לשרון קדמי ולחברי הוועדה אבל אני חושב שהם טעו בהמלצות שלהם.
אמיר הייק: אני חושב שההמלצות שלהן הן מצב שבו הניתוח הצליח אבל החולה מת.
אמיר הייק: תודה.
אריה ביבי: שמי אריה זייף, אני סגן נשיא איגוד לשכות המסחר.
אריה ביבי: אני קודם כל רוצה לומר לשרון קדמי ולוועדה שבתוך מערכת הלחצים הענקית שקיימת בוועדה מהסוג הזה שמטפלת בנושא רגיש כמו מוצרי המזון, הוועדה עשתה עבודה טובה מאוד.
אריה ביבי: אני חושב שאם ניקח שלבים וניישם, אני לא מניח שאפשר יהיה ליישם את הכול אבל העמדה שלנו, והעמדה האישית שלי, היא שאם ניישם את התהליכים האלה, בסופו של דבר המחירים ירדו.
אריה ביבי: אני הייתי בסצנריו הזה בעברי, ואם אני עוצם את העיניים, אני שומע את אותם הקולות עת עשינו את תוכנית החשיפה ופתחנו את המשק הישראלי, דבר שהביא את הכלכלה הישראלית למצב שלה היום.
אריה ביבי: הורדנו את המכסים, ישבנו בוועדה – לא כאן אלא בחדר אחר של ועדת הכספים – והופיעו כל היצרנים והפחידו ואמרו שתהיה אבטלה, שתהיה קטסטרופה וכולי, אבל בסופו של דבר המשק התייעל.
משה גפני: על איזה תקופה אתה מדבר?
אריה ביבי: על אמצע שנות ה-90.
אריה ביבי: אז הייתה תוכנית החשיפה הגדולה שפתחה את המשק הישראלי ליבוא כפי שנאמר כאן ולמדינות שיש לנו הסכמים זה הורד לאפס ולמדינות שאין לנו הסכמים, זה ירד ל-12 אחוזים.
אריה ביבי: זה היה בשלבים, במשך כמה שנים, ונתנו למשק להסתגל.
משה גפני: ואז מה קרה?
אריה ביבי: המשק נפתח, המחירים בסופו של דבר ירדו והייתה תחרות.
אריה ביבי: זאת התחרות.
אריה ביבי: היו המונופולים שלחצו, שמרו על עצמם וקיבלו סובסידיות.
משה גפני: זה הטקסטיל?
אריה ביבי: טקסטיל, נעליים, כל מה שאתה רק רוצה.
אריה ביבי: הכול נפתח.
משה גפני: הטקסטיל נפתח, המדינה באמת נפתחה אבל אופקים נסגרה.
משה גפני: כמה ישובים נסגרו?
אריה ביבי: היצוא גדל.
אריה ביבי: לא נסגרו אלא עשו הסבה.
משה גפני: נסגרו.
משה גפני: אופקים לא יוצאת מזה.
אריה ביבי: אדוני יושב ראש הוועדה, אני יודע שאני לא אהיה פופולארי.
משה גפני: לא, אתה פופולארי לגמרי.
שי חרמש: יש דברים שאתה לא יכול לנייד.
משה גפני: אני גרתי באופקים ואני יודע מה קרה.
אריה ביבי: אני יודע שאני לא אהיה פופולארי אבל אני אומר לכם בפירוש שהורדת מכסים היא הפתרון לתחרות.
שי חרמש: בכל תחום ובכל ענף?
אריה ביבי: כמעט בכל ענף.
אריה ביבי: למשל בענף החלב הייתי שותף.
אריה ביבי: ענף החלב, אי אפשר לעשות בו תחרות.
אריה ביבי: ענף החלב הוא ענף חזק, מדינת ישראל היא מספר אחת בעולם בענף החלב וקשה מאוד לעשות בו תחרות ולכן זה גם לא בא לידי ביטוי וזאת לא המשמעות.
אריה ביבי: אי אפשר לבוא אלי ולומר לי שגם אם יש כמה מפעלי טונה שלא הצליחו להביא למדינת ישראל דגי טונה – ואנחנו לא דגים כאן טונות אלא מביאים טונה ואורזים אותה כאן – יכול להיות שחלק מהעובדים ייפגע, ומדובר כאן על 1,000-1,5000, אבל לדעתי כולנו דואגים לשבעה מיליון צרכנים.
אריה ביבי: אי אפשר לבוא ולומר שכאן ירדו רק עשרה שקלים, כאן ירד שקל אחד, עוד שקל ועוד שקל ועוד שקל ובסופו של דבר צריך לקרות מה שאנחנו רואים לנגד עינינו.
אריה ביבי: הדבר האחרון אליו אני רוצה להתייחס.
אריה ביבי: אל תיגעו במע"מ.
אריה ביבי: אין לזה סוף.
אריה ביבי: זה המס שהוא מס יוצא מן הכלל.
אריה ביבי: המדינה הזאת גם צריכה הכנסות.
אריה ביבי: מוצרי המזון, תרופות, בגדי ילדים, ספרי לימוד, אין סוף להורדת מע"מ.
אריה ביבי: למה רק על מזון?
אריה ביבי: על תרופות לא צריך להוריד מע"מ?
אריה ביבי: על ספרי לימוד לילדים לא צריך להוריד מע"מ?
אריה ביבי: אני יכול לתת לך רשימה אין סופית.
אריה ביבי: עשו את החוק הזה שבעולם ובאירופה מתפללים להיות כמונו.
אריה ביבי: קשה מאוד לרמות.
אריה ביבי: אתה עושה כמה רמאויות מע"מ, תמיד איכשהו ומשום מה רוב המוצרים באים במע"מ הנמוך.
אריה ביבי: לכן מע"מ אחיד הוא הפתרון ואסור לגעת בו.
אריה ביבי: אני אתן לכם רשימה של דברים בהם אפשר להוריד את המחיר.
משה גפני: מיכאל מיטלמן.
מיכאל חוליו מיטלמן: זה הדיון השלישי בו אני נוכח.
מיכאל חוליו מיטלמן: בדיון הראשון דיברתי ולא אחזור על הדברים אלא אתייחס רק לנושא אחד.
מיכאל חוליו מיטלמן: נוצרה איזו משוואה כאן האם הורדת המחיר בכמה אגורות יכולה להצדיק פיטורי עובדים או לא.
מיכאל חוליו מיטלמן: זאת לא המשוואה הנכונה.
מיכאל חוליו מיטלמן: אני מרשה לעצמי לומר באופן ודאי – ואני יכול להוכיח ונפגשתי עם אנשים כולל כלכלן של האוצר – מדוע המחיר לא ירד.
מיכאל חוליו מיטלמן: אין סיבה שהוא ירד כי מה שקובע את המחיר היום זאת התחרות.
מיכאל חוליו מיטלמן: יש תחרות קשה מאוד.
מיכאל חוליו מיטלמן: יש חמישה מפעלים לייצור בארץ.
מיכאל חוליו מיטלמן: בשנת 2009 היה יבוא של שימורי טונה לישראל בעשרה מיליון דולר.
מיכאל חוליו מיטלמן: בשנת 2010 היה יבוא במיליון שקלים והמכס בינתיים דווקא ירד.
מיכאל חוליו מיטלמן: המחיר עלה.
מיכאל חוליו מיטלמן: זה מס קצוב כך שבאופן יחסי הוא ירד, באחוזים.
מיכאל חוליו מיטלמן: למה היבוא ירד?
מיכאל חוליו מיטלמן: מפעל כדי לשרוד מוריד מחירים וזה מוכיח את דבריו של חבר הכנסת ברוורמן.
מיכאל חוליו מיטלמן: בסופו של דבר מה שקובע זאת התחרותיות ולא הדברים האחרים.
מיכאל חוליו מיטלמן: יש היום קווטה של 300 טון בשנה לשוק המשותף.
מיכאל חוליו מיטלמן: ספרד היא יצרנית ענקית של טונה ומתחרה במדינות אפריקה כאשר באנגליה הטונה הספרדית היא עשרים אחוזים מהשוק.
מיכאל חוליו מיטלמן: הקווטה לא מנוצלת אפילו ברבע אלא מגיעה למקסימום עשרים אחוזים של הקווטה.
משה גפני: לכן אתה נגד הפחתת המכסים?
מיכאל חוליו מיטלמן: נכון.
משה גפני: מפעל ויליגר.
משה גפני: מי מדבר בשם המפעל?
עמי גולדין: אני, עמי גולדין.
עמי גולדין: אני באתי לומר כמה דברים אחרים.
עמי גולדין: בהמשך למה שאמר מיכאל מיטלמן, הרווח הגולמי בתעשיית הטונה, רווח גולמי של 15 אחוזים לפחות, יש דוחות כספיים שאפשר לראות, הרווח הממוצע הגולמי בתעשייה הוא למעלה מ-33 אחוזים.
עמי גולדין: מה שקובע את המחיר לצרכן, זה הרווח הגולמי.
עמי גולדין: לכו ותתעסקו עם אותם מפעלים שהרווח הגולמי שם הוא רווח גולמי של הממוצע בתעשייה, הוא מעבר לממוצע בתעשייה ולא היכן שהרווח הגולמי הוא 15 אחוזים כאשר עם רווח גולמי של 15 אחוזים בקושי אפשר לחיות.
עמי גולדין: נקודה נוספת שאני רוצה להעלות.
עמי גולדין: אותה ועדת קדמי קבעה במפורש שמחירי הטונה בישראל זולים ביותר משלושים אחוזים מהממוצע של המדינות אליהן היא שלחה שליחים כדי לבדוק את המחירים.
עמי גולדין: אני חוזר שוב ואומר, 34 אחוזים.
עמי גולדין: זה כתוב בדוח שלה שהמחירים יותר זולים ב-34 אחוזים.
עמי גולדין: למה אתם מתעסקים עם הטונה?
עמי גולדין: בדקתם, ראיתם שהטונה זולה יותר מהממוצע העולמי.
עמי גולדין: ישראל היא מעצמה בה צריכת הטונה היא מספר שתיים בעולם אחרי ארצות הברית.
עמי גולדין: אם מדינת ישראל היא מספר שתיים בעולם בצריכת הטונה, כפי הנראה שהטונה היא מוצר זול מאוד.
משה גפני: אני רוצה שתתייחס לעניין של הזול.
משה גפני: הוא אומר שוועדת קדמי אמרה את זה.
משה גפני: עומר גריג, בבקשה.
עומר גריג: אנחנו מהיוזמה לפירוק הריכוזיות מברכים על הסרת כל חסם ממשלתי.
עומר גריג: יש עוד עשרות חסמים בדוח שמונחים ככלי להקטנת הריכוזיות במשק.
עומר גריג: מדברים כאן הרבה על הקטנת השפעת המכסים על התעסוקה אבל יש פתרון הרבה יותר טוב מאשר להחזיק מפעלים כושלים - שאין להם יתרון תחרותי – בעזרת תמיכה ממשלתית שבאה על חשבון משלם המסים.