GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרון קדמי: השוואת רמות המחירים.
שרון קדמי: מה הגורמים לרמות המחירים.
משה גפני: מה הגורמים ומה הפתרונות שאתם מציעים.
שרון קדמי: הגורמים מחולקים לשלוש קבוצות.
שרון קדמי: קבוצה אחת, מבנה השוק.
שרון קדמי: המשק הישראלי הוא שוק קטן, הוא שוק מאוד ברור, שבעה מיליון צרכנים, ריכוזי מאוד.
שרון קדמי: על פי הנתונים שאנחנו מצאנו, שוק המזון ריכוזי בשני החלקים המרכזיים של שרשרת הערך, גם בתחום הקמעונאי וגם בתחום היצרני, ספקים.
שרון קדמי: למעשה בעולם הקמעונאות יש שני שחקנים גדולים שחולשים על למעלה משישים אחוזים מהשוק ובצד השני, בעולם היצרנים-ספקים, יש בכל קטגוריה בין שניים לשלושה שחקנים.
שרון קדמי: שוק המזון לא שהוא נעדר ממותגים פרטיים אבל שיעור החדירה של מותגים פרטיים הוא יחסית נמוך, בין חמישה לעשרה אחוזים בהשוואה למדינות ה-OECD שם אנחנו מדברים על שיעור חדירה של ארבעים עד חמישים אחוזים.
שרון קדמי: מותג פרטי בהגדרה אמור להיות מותג שאינו נחות באיכותו מהמותג עצמו אבל העלות שלו זולה הרבה יותר.
שרון קדמי: לכן אנחנו סבורים שהגברה של מותגים פרטיים יכולה לשחק תפקיד מרכזי בתחרותיות.
שרון קדמי: הגבלות דתיות.
שרון קדמי: בין אם נרצה ובין אם לא נרצה, מדינת ישראל היא מדינה יהודית שפועלת על פי מה שבן-גוריון הכתיב עוד עם קום המדינה.
שרון קדמי: אי אפשר להסתיר את זה שלהגבלות הדתיות יש עלות מסוימת אבל היא משתקפת במחיר.
שרון קדמי: כמובן לא נגענו בזה ולא המלצנו לגעת בזה, אבל זה משהו שבוודאי משפיע על המחירים.
שרון קדמי: להכשיר מפעל עולה כסף.
שרון קדמי: אם אני רוצה להכשיר מפעל לנקניקים באירופה ואני רוצה לייבא נקניקים, הכשרות עולה לי כסף.
שרון קדמי: עולה לי כסף להכשיר אותו אבל המחיר בסופו של דבר מתגלגל.
שרון קדמי: בטיחות מזון.
שרון קדמי: בשנים האחרונות העולם כולו, וישראל בפרט, הפך להיות מאוד שמרני בכל נושא בטיחות מזון.
שרון קדמי: פרשת רמדיה, למי שלא זוכר, השפיעה על זה מהותית גם אצלנו.
שרון קדמי: הקפדה יתרה ללא ספק נושאת בצדה עלויות שלדעתנו אפשר לנסות לפתור.
שרון קדמי: מדיניות הממשלה.
שרון קדמי: ללא ספק גם המדיניות של הממשלה בשנים האחרונות הייתה מרכיב מרכזי במצב שנוצר, בין אם בהתערבות ישירה, מכסים, מכסות וסובסידיות, כאשר גם מכס, גם מכסות וגם סובסידיות משיתים עלויות נוספות.
משה גפני: למה בבטיחות מזון אנחנו שונים ממדינות אחרות ב-OECD?
שרון קדמי: לא אמרתי שאנחנו שונים.
שרון קדמי: אמרתי שזה גורם שמשפיע על יוקר המחיה.
מירי רגב: איפה נכנס כאן המע"מ?
משה גפני: זה לא מע"מ.
משה גפני: למה אנחנו יותר יקרים?
מירי רגב: אני שואלת איפה נכנס כאן המע"מ על מוצרים בסיסיים.
משה גפני: אנחנו עוד לא במע"מ.
מירי רגב: הוא מדבר על סיבות להתייקרות במחירים ואני שואלת איפה המע"מ.
משה גפני: יש עוד מניעים.
משה גפני: לא הבנתי את הסעיף של בטיחות מזון.
משה גפני: כל מה שאתה מראה לנו כאן זה למה אנחנו יותר יקרים ממדינות ה-OECD.
משה גפני: אצלנו בטיחות המזון הוא מרכיב יותר גבוה מאשר שם?
שרון קדמי: יותר החמרה.
קריאה: ב-2008 היינו פחות.
פניה קירשנבאום: קשה לי להאמין שבטיחות המזון כאן יותר גבוהה מאשר באירופה.
שרון קדמי: מחמירה יותר.
פניה קירשנבאום: יש לך אחוזים של הדברים האלה?
פניה קירשנבאום: אתה יכול לנקוב במחירים?
שרון קדמי: יש לכל תימוכין אמפיריים במספרים.
שרון קדמי: יש דוח עב כרס.
שרון קדמי: התערבות עקיפה, הן אם ברגולציה גם של הממונה על ההגבלים.
משה גפני: התערבות ישירה, הכוונה כאן גם המע"מ.
מירי רגב: זה לא כתוב כך.
משה גפני: אבל זה גם המע"מ.
שרון קדמי: התערבות עקיפה, רגולציה סביבתית שמושתת על יצרנים ובכלל על השוק, יש לה עלות ופיקוח על תחרותיות, שגם לו יש עלות.
שרון קדמי: גורמי מקרו.
שרון קדמי: מחירי התשומות ללא ספק עלו בשנים האחרונות.
שרון קדמי: שערי החליפין השפיעו.
שרון קדמי: השחיקה במט"ח לעומת הייסוף בשקל השפיעה.
שרון קדמי: מחירי חומרי הגלם ומחירי הייצור.
שרון קדמי: כל אלה ביחד השפיעו על המחירים.
שרון קדמי: התפתחות המחירים בעשור האחרון.
שרון קדמי: כאן נוכל לראות סדרה של כמה שקפים שמראה את התפתחות המחירים וכאן אנחנו מנסים להבין מה קרה בשוק הישראלי בעשור האחרון שהביא בעצם למגמה.
שרון קדמי: ללא ספק היו כאן כמה מהלכים שהניעו מהלכים אחרים שהביאו אותנו עד היום.
שרון קדמי: חמש תקופות.
שרון קדמי: התקופה הראשונה,
משה גפני: תגיע לתוצאות.
שרון קדמי: אפשר לדבר על סיכום מניעי ההתייקרות?
שרון קדמי: כמו שאמרנו, למבנה השוק תפקיד ניכר בהתייקרות המחירים.
שרון קדמי: זה מאפשר לשחקנים להעביר את העלייה במחירי התשומות לצרכנים.
שרון קדמי: אנחנו ראינו מגמה מאוד ברורה של העברת מחירים א-סימטרית.
שרון קדמי: זה אומר התייקרות במחירי חומרי הגלם הועברה באופן חלקי למחירים כשהם עלו והם לא עברו בחזרה לצרכנים כשהם ירדו.
שרון קדמי: זאת אומרת, כאשר עלות הייצור עלתה, היא כן הועברה לצרכנים אבל כשעלות הייצור פחתה, היא לא חזרה בחזרה אחורה.
שרון קדמי: תנאים אוליגופוליים.
שרון קדמי: אמרתי קודם.
שרון קדמי: מספר קטן של שחקנים בחוליות שרשרת הערך הקמעונאים והיצרנים.
שרון קדמי: כאשר יש שניים או שלושה שחקנים משני הצדדים, זה מאפשר פעילות כלכלית תחרותית מאוד אגרסיבית שלעתים היא פוגענית.
משה גפני: יש כאן גם את הריכוזיות?
משה גפני: גם לזה אתה מתכוון?
שרון קדמי: הכוונה במשק אוליגופולי, משק ריכוזי, שני שחקנים בעולם הקמעונאי ששולטים על מעל שישים אחוזים מהשוק, בין שניים לשלושה שחקנים בכל קטגוריה בעולם היצרני והספקים ששולטים לעתים על מעל תשעים אחוזים מהשוק.
שרון קדמי: כשיש שלושה מול שניים, קל מאוד לעשות הרבה דברים.
שרון קדמי: המשמעות.
שרון קדמי: לאחר שנת 2005 הכוח של החקלאים ירד, הכוח של הצרכנים ירד ולא היה לחץ תחרותי משמעותי שיכול היה לרסן את עליית המחירים לצרכן כך שהגענו לאן שהגענו היום.
משה גפני: כשאתה אומר חקלאים, אתה מתכוון לחקלאי הבודד?
שרון קדמי: בכלל.
שרון קדמי: חקלאי באשר הוא.
שרון קדמי: חקלאי שמגדל תפוחי אדמה, שמגדל פרות לחלב, שמגדל זיתים וכולי.
שי חרמש: חקלאי בודד זה רק בכנסת.
שרון קדמי: פתרונות שהצענו לבעיות.
שרון קדמי: טיפול בריכוזיות בקטע האספקה – תכף אני אכנס לכל אחד מהם - טיפול בריכוזיות במקטע הקמעונאי, קשרי ספק-קמעונאי ושקיפות מחירים.
שרון קדמי: כאן אנחנו רואים שקף של שרשרת הערך.
שרון קדמי: חקלאים, יבואנים, יצרנים, קמעונאים וצרכנים עם הפתרונות.
פניה קירשנבאום: אם אפשר, הייתי רוצה לחזור לשקף בו היו ארבעה עיגולים ואמרת שבהם אתה רוצה להתמקד.
משה גפני: על זה הוא מדבר.
פניה קירשנבאום: אם אפשר לחזור לשקף.
משה גפני: אפשר לחזור?
פניה קירשנבאום: ריכוזיות במקטע האספקה, ריכוזיות במקטע הקמעונאים, ספקים קמעונאים ושקיפות המחירים.
פניה קירשנבאום: עכשיו תחזור לפתרונות של החקלאות.
שרון קדמי: זה לא קשור.
פניה קירשנבאום: המגזר החקלאי לא מופיע באף אחד מהעיגולים האלה.
שרון קדמי: כי זה לא קשור.
מירי רגב: למה זה קשור?
שרון קדמי: שרשרת הערך בנויה מהרבה מקטעים.
שרון קדמי: המקטע הראשון הוא המקטע החקלאי.
שי חרמש: חקלאי זה רפתן?
שרון קדמי: לכל שרשרת הערך יש פתרון שאנחנו מציעים לכל חלק בשרשרת.
שרון קדמי: אין כאן פתרון אחד.
שרון קדמי: אם נטפל אך ורק בחקלאים כמו בנושא ועדת החלב, לא נביא את הפתרון וזה מה שאמרנו מהיום הראשון.
שרון קדמי: פתרון בחלק אחד של שרשרת הערך לא יפתור את הבעיה, לא יביא להורדת המחירים, לא יפתור את בעיית הריכוזיות אלא צריך לטפל כמקשה אחת בכל חלקי שרשרת הערך, מי יותר ומי פחות.
שרון קדמי: אני סבור שהחלקים האחרים של שרשרת הערך קיבלו המלצות הרבה יותר – אני לא רוצה לומר אגרסיביות – מהותיות.
שי חרמש: כך זה כבר שישים שנים ולכן מה חדש כאן?
מירי רגב: מה יקרה למחיר?
מירי רגב: בסוף המחיר ירד?
שרון קדמי: אנחנו מאמינים שכן.
משה גפני: המגזר החקלאי מאוד מעניין אותנו בגלל כמה סיבות, אבל תמשיך.
שרון קדמי: בשנים האחרונות אנחנו עדים לפרקטיקות בעייתיות מה בין ספקים לקמעונאים, אם זה בהגבלות כאלה ואחרות של רשתות ושל ספקים האחד כלפי השני.
שרון קדמי: ב-2005 פרסם הממונה על ההגבלים העסקיים דאז צו מוסכם שהיה אמור למנוע את הפרקטיקות האלה אבל הצו כצו הוא צו בית משפט ולצערנו ראינו שמפירים אותו.
מירי רגב: מי אמור לאכוף את הצו הזה?
שרון קדמי: זה בדיוק מה שאני עכשיו מסביר.
שרון קדמי: זה צו של בית משפט ובמקסימום אתה תחויב בביזיון בית משפט על כך שהפרת צו.
שרון קדמי: אנחנו ממליצים להפוך את הצו הזה לחוק שבדינו ענישה פלילית או ענישה מינהלית שבית המשפט יידרש אליו.
שרון קדמי: אני חושב שיבוא מישהו וירצה להפר חוק בגינו יש ענישה פלילית, הוא יחשוב פעמיים אם לעשות את זה על אותו דבר אם זה צו.
שרון קדמי: זאת אחת ההמלצות היותר משמעותיות להבנתנו.
שרון קדמי: אנחנו יודעים שהמעבר שלה כאן
שרון קדמי: בכנסת יהיה לא קל אבל אנחנו סבורים שזה הכרח המציאות.
שרון קדמי: הצו עצמו לא הוכיח את עצמו, לא במהות אלא בביצוע, ולפיכך אנחנו ממליצים לחוקק אותו כחוק שכמובן ייאכף אכיפה מלאה על ידי הרגולטור.
שרון קדמי: מיזוגים ורכישות.
שרון קדמי: כאן אנחנו רק המלצנו לרשות ההגבלים העסקיים לבחון מיזוגים אופקיים עתידיים בין שחקנים דומיננטיים בשוק.
שי חרמש: זה אחרי שהסוסים יצאו מהאורווה.
מירי רגב: למה מיזוגים ולא אפשרות לתחרות אמיתית?
פניה קירשנבאום: רוצים לטפל בריכוזיות ולכן למה מעודדים ריכוזים?
מירי רגב: למה הם צריכים להתמזג עם הגדולות ולא לאפשר להם להתחרות במחירים יותר נמוכים, כאשר אז אולי הם יורידו גם את המחירים האחרים?
שרון קדמי: במקרה יש לי שקף שעונה בדיוק על השאלה שלך.
מירי רגב: תראה אותו.
שרון קדמי: אנחנו נגיע אליו, ברשותך אדוני היושב ראש.
שרון קדמי: אנחנו אומרים המלצה כי בוועדה לא היו תמימי דעים לגבי המלצה על פעולה אקטיבית.
שרון קדמי: אמר חבר הכנסת שי חרמש, ואני אנסה לתת פרשנות לדבריו, שהסוסים ברחו מהאורווה.
שרון קדמי: זה לא שהסוסים ברחו מהאורווה אלא המיזוגים שנעשו בעבר נעשו בדין, באישור הממונה על ההגבלים העסקיים ואף אחד לא התמזג בלילה בחשכה.
שרון קדמי: אני במקרה הזה אולי בדעת מיעוט בוועדה אבל אני סבור שהמיזוגים הללו - האופקיים, לא האנכיים – כן השפיעו על התחרותיות.
שרון קדמי: אני כן חושב ששחקן דומיננטי שגדל לרוחב שרשרת הערך - בוא נאמר מחלבה שרוכשת מפעל לפסטה, שרוכשת מפעל לנקניקים, שרוכשת מפעל לשמן זית וכולי, תיאורטי בלבד – אני סבור שזה כן מגדיל את הכוח שלה אל מול השחקנים האחרים בשוק.
שרון קדמי: לא מצאנו לזה אמפיריקה.
שרון קדמי: לא מצאנו לזה אבל מה לעשות, אני לא השתכנעתי ואני כן סבור שזה משפיע אבל מאחר שאנחנו בוועדה, בוועדה יכולות להיות גם דעות מיעוט, אז במקרה הזה דעתי היא דעת מיעוט אבל הוועדה כוועדה רק המליצה לרשות להגבלים עסקיים לגבי העתיד מיזוגים אופקיים נוספים.
שרון קדמי: הזכרתי את החשיבות של המותג הפרטי.
שרון קדמי: אנחנו סבורים שהכנסה שלו ביתר שאת לרשתות יכולה להועיל מאוד.
שרון קדמי: אנחנו כמובן לא חושבים שיצרן גדול או ספק גדול צריך לספק מותג פרטי לרשת גדולה.
מירי רגב: אם כך, איזו תחרות יש כאן?
משה גפני: אני רוצה שהמנכ"ל יסיים להציג את כל המצגת.
שרון קדמי: אמיר, אתה מפריע לי.
אמיר הייק: עוד לא אמרתי מילה.
אמיר הייק: כשאני אדבר, אולי זה יפריע לך, אבל עוד לא דיברתי.
שרון קדמי: המותגים הפרטיים, כמו שאמרנו, מסייעים לעסקים הקטנים והבינוניים.
שרון קדמי: אנחנו חושבים שהעסקים הקטנים והבינוניים צריכים להיכנס ביתר שאת לייצור של המוצגים הפרטיים, בין אם זה לרשתות קטנות, בין אם זה לרשתות גדולות.
שרון קדמי: אנחנו לא רוצים להביא למצב שספק גדול ייצר עבור רשת גדולה כי כמובן זה ידיר את רגליהם של הקטנים.
שרון קדמי: אנחנו גם נכניס את זה להגבלות עליהן אנחנו ממליצים.
שרון קדמי: הפחתת מכסים.
שרון קדמי: כאמור, נתייחס לזה אחר כך.
משה גפני: לא, זה הנושא.
משה גפני: מה זה הפחתת מכסים?
שרון קדמי: הדוח של המכסים שהומלץ ב-29 בינואר לשר התמ"ת ולשר האוצר לגבי הפחתה גורפת של המכסים, מונח לפתחם.
שרון קדמי: איך אתה רוצה לפתח את זה?
משה גפני: אני רוצה לדעת האם אתם התחשבתם בכך שיש מקרים – אמנם לא רבים – שהפחתת המכסים לא תוזיל מחירים אבל תפגע בתעשייה המקומית?
ציון פיניאן: למשל, דיברנו על הטונה.
פניה קירשנבאום: רק על הטונה?
משה גפני: שמן ועוד דברים רבים.
משה גפני: חשבתם על העניין הזה?
שרון קדמי: בוודאי שכן.
פניה קירשנבאום: לגבי הטונה, הוא ממשרד התעשייה ולא ממשרד הרווחה.
פניה קירשנבאום: שר הרווחה צריך לדאוג מה קרה עם אלפיים עובדים שיפטרו, אבל מה איכפת לו?
פניה קירשנבאום: הוא מוריד מכסים ולא איכפת לו מה קורה עם העובדים.
אמיר הייק: הוא צריך לדאוג לכך שתהיה תעשייה מקומית.
משה גפני: אתה מכיר את ועדת הכספים, נכון?
משה גפני: אתה לא נמצא כאן פעם ראשונה.
משה גפני: איזה פתרון אתם מציעים?
משה גפני: אני לוקח דוגמה שנדונה בוועדת הכספים לפי דעתי כבר שבע קדנציות או שש קדנציות, הנושא של השמן.
משה גפני: נושא הטונה עלה כאן.
משה גפני: אני לא מדבר על אלפי פריטים ומדובר על 3,000.
משה גפני: אני מדבר על המקרים בהם הפחתת המכסים תוריד מאוד לא משמעותית את המחירים ובסופו של דבר תסגור מפעלים מקומיים ואנשים יצאו לאבטלה.
פניה קירשנבאום: כבוד היושב ראש, זה לא התפקיד שלו.
פניה קירשנבאום: הוא צריך לדאוג איך להוריד את מחיר הטונה בעשרים אגורות אבל הוא לא צריך לדאוג מה לעשות עם העובדים.
משה גפני: אני שואל האם ועדת קדמי חשבה על העניין הזה.
משה גפני: מותר לו לומר – אני לא מאמין שזה מה שהוא יאמר – שהוא מנכ"ל התמ"ת והוא צריך להוריד את המחירים.
משה גפני: הוא לא יאמר את זה.
ציון פיניאן: הוא כמנכ"ל התמ"ת יכול לומר שהוא מוריד, אבל אנחנו כחברי כנסת צריכים לדעת את החסרונות.
משה גפני: זה עוד דבר, אבל אני לא חושב שהוא כמנכ"ל יאמר את זה.
ציון פיניאן: אם הורדת המחיר בשלושים אגורות יוציאו שלושים אלף מובטלים, אני לא בעד זה.
משה גפני: שרון, תמשיך.
שרון קדמי: בהמשך לשאלה שלך אדוני היושב ראש.
שרון קדמי: ברור שהדבר נשקל ואף אחד לא משלה את עצמו שהפחתת המכסים לא עלולה להביא לצמצום בשוק העבודה.
שרון קדמי: ברור.
שרון קדמי: ברגע שאתה מוריד מכסים, אתה יכול להביא לפיטורים של אנשים ובכלל אין ספק בכך.
שרון קדמי: האם אנחנו מדברים על שלושים אלף כמו שאומר חבר הכנסת פיניאן?
פניה קירשנבאום: 500 אנשים.
ציון פיניאן: מאתיים אנשים.
שרון קדמי: אני אומר שוב שמן הסתם יהיו עובדים שיפוטרו אבל אנחנו משרד התמ"ת שבסוף יש ת' וה-ת' עניינה תעסוקה.
שרון קדמי: אנחנו גם מעמידים כלים שאמורים לסייע לאותם מפוטרים ככל שיהיו.
שרון קדמי: יש שורה ארוכה של כלים במשרד התמ"ת ומכיר את זה יושב ראש הוועדה.
שרון קדמי: בשנה אנחנו מוציאים מאות מיליוני שקלים על סיוע בתחום התעסוקה, בין אם זה סיוע סקטוריאלי, בין אם זה בסיוע גורף כמו מסלולי תעסוקה, בין אם זה מרכז השקעות וכולי.
שרון קדמי: אין כאן מצב שלוקחים מצד אחד וזה לא בא על חשבון משהו אחר.
שרון קדמי: זה משחק סכום אפס.
שרון קדמי: החליטה הממשלה, החליט ראש הממשלה שהוא רוצה שהמחירים יופחתו.
שרון קדמי: זה בא ממקום מסוים.
שרון קדמי: אי אפשר להשלות אף אחד ולומר שהמחירים יופחתו בלי שזה יבוא על חשבון משהו אחר.
מירי רגב: תורידו את המע"מ.
מירי רגב: למה לא המלצתם את ההמלצה הכי פשוטה, להוריד את המע"מ?
פניה קירשנבאום: כדי לעודד הקמת מפעל ישקיעו מיליונים.
שרון קדמי: יחד עם זאת, הפחתת המכסים ככל שתאומץ על ידי שר האוצר – יכול להיות שהוא יגיד שהוא שמע אותנו והוא לא מאמץ את הדברים, דבר שהוא בשיקול דעתו, בסמכותו ובאחריותו – היא הדרגתית על פני מספר שנים.
שרון קדמי: היו מספר ענפים שההפחתה הייתה גם מדורגת ולא ירדה לשיעורים מאוד נמוכים.
שרון קדמי: זה מתוך מחשבה שגם שם צריך עדיין להגן במידה כזאת או אחרת על התעשייה המקומית.
משה גפני: קראתי את הדוח שלך ואתה כתבת בו שבמקומות בהם מפעלים ייפגעו, יהיה סיוע ישיר למפעלים הללו.
משה גפני: זאת אומרת, אם שר האוצר יחתום על הצווים של הפחתת המכסים, זה יהיה במקביל או זה יהיה בתאריך מאוחר יותר?
שרון קדמי: גם הפחתת המכסים, במידה והשר יחתום, כמו שאמרתי היא מדורגת.
משה גפני: אני מדבר על ההפחתה המדורגת.
משה גפני: האם במקביל יהיה סיוע?
שרון קדמי: יש כבר כלים שמשרד התעשייה פרסם ממש לפני שבוע, אמנם לא בתקציב גדול – ואנחנו מאוד מקווים שנגדיל את התקציב.
שרון קדמי: אם אני לא טועה, 26 מיליון שקלים.
משה גפני: זה לא מספיק לפרי הגליל.
שרון קדמי: לפרי הגליל יש מסלול נפרד.
משה גפני: הבאנו אותו.
אמיר הייק: אנחנו ניצור אבטלה ונטפל בה?
שרון קדמי: יש לך חבר כנסת חדש?
מגלי והבה: מותר לו להעיר הערות.
משה גפני: לא, אסור לו.
שי חרמש: לאמיר יש כאן מעמד מיוחד.
משה גפני: אתה חקלאי?
משה גפני: אין לך מעמד מיוחד.
משה גפני: כדי להתפרץ כאן אתה צריך לעבור את מועצת גדולי התורה, או ללכת לפריימריס, או לעבור את איווט ליברמן.
משה גפני: אני שואל האם הסיוע הזה יהיה במקביל.
שרון קדמי: חד משמעית כן.
שרון קדמי: חד משמעית הסכום הזה אינו מספיק.
שרון קדמי: במקרה הזה אנחנו תמימי דעים עם התאחדות התעשיינים שהמסלול הספציפי הזה שנועד לחברות שאינן מייצאות צריך לקבל תקצוב נוסף.
שרון קדמי: אנחנו בדין ודברים עם משרד האוצר בנושא.
שרון קדמי: אנחנו ערב תקציב חדש ואני יודע שמבחינתנו הנושא יהיה על השולחן מתוך דרישה להגדיל.
שרון קדמי: כמו שאמרתי, משחק סכום אפס בא משני הכיוונים.
שרון קדמי: אי אפשר להפחית מכסים ולא לנסות לסייע לאותם אנשים שקיימת סבירות שהם יפוטרו.
משה גפני: שרון, תקשיב למה שאומרים חברי הכנסת והאורחים ואחר כך תשיב להם.
משה גפני: לפני כן, משרד האוצר, כמה כסף מיועד לעניין הזה?
יאיר ילברשטיין: כרגע אין תקציב מוגדר שמיועד לנושא הזה.
משה גפני: הסכום שנאמר כאן הוא 26 מיליון שקלים.
משה גפני: בכלל אין כסף לזה?
יאיר ילברשטיין: ראשית, התקציב שקיים היום מוקצה לכלל המשק ויכוונו אותו למפעלים שיכולים להיפגע בגלל הנושא הזה.
משה גפני: אין כסף לעניין הזה.
יאיר ילברשטיין: שנית, במסגרת דיוני התקציב, ככל שיופחתו המכסים, זה יידון ויתכן בהחלט שכן יתווסף כסף לנושא הזה.
שי חרמש: אם יש כסף, אתה תומך בתהליך?
משה גפני: שאלתי קודם לגבי העובדות.
משה גפני: לא אמרתי פרשנות.
משה גפני: שאלתי האם יש כסף לעניין הזה.
שכיב מוראד שנאן: הוא רק בעד הורדת המחיר של הטונה.
משה גפני: השאלה היא אם יש כסף לעניין הזה.
שרון קדמי: אדוני היושב ראש, ברשותך, אפשר עוד שני שקפים כדי להשלים את המצגת?
שרון קדמי: אנחנו סבורים שעסקים קטנים ובינוניים הם מנוע הצמיחה החשוב ביותר בתחום תעשיית המזון.
שרון קדמי: אנחנו רוצים לפעול כאן בכמה כיוונים כאשר כיוון אחד – והוא באמת כיוון יומרני ואני מודה ומתוודה שלא נוסה בעולם אבל אנחנו כן חושבים שיש מקום להנהיג אותו – הוא להקצות שטחי מדף לאותם יצרנים קטנים ובינוניים ברשתות השיווק.
שרון קדמי: זה אומר שאתה תבוא ותעמוד מול המדף, לא תראה רק את היצרנים הגדולים והחזקים אלא תוכל לראות על המדף גם יצרנים קטנים ובינוניים של אותו מוצר.
פניה קירשנבאום: אתה מעודד אותם למיזוגים.
שרון קדמי: לא, לא אמרתי שאני מעודד אותם למיזוגים.
פניה קירשנבאום: זאת אחת ההמלצות שלך.
שרון קדמי: בדיוק הפוך.
מירי רגב: אולי תחזור לשקף.
משה גפני: לא, הוא יחזור אחר כך.
שרון קדמי: חברת הכנסת קירשנבאום, אמרתי שדעתי היא בדיוק הפוכה.
שרון קדמי: אני לא יכול ללכת אחורה במיזוגים כבר אושרו, אבל אני כן המלצתי באופן אישי – וכך גם הוועדה – שהממונה על ההגבלים העסקיים יבחן ביתר שאת מיזוגים עתידיים.
שרון קדמי: זה ממש לא לומר שיהיו מיזוגים.
משה גפני: שרון, תודה.
מירי רגב: הוא לא התייחס למע"מ.
מירי רגב: אמרת שהוא יתייחס למע"מ.
משה גפני: הוא ודאי לא סיים את דבריו כי הוא צריך להשיב אבל לא בחלק הראשון אלא בחלק השני.
משה גפני: הוא גם לא יודע.
ציון פיניאן: עד אז תסתיים הישיבה באוצר.
משה גפני: בחלק השני את תעלי את הנושא.
משה גפני: כולנו נעלה אותו.
פניה קירשנבאום: כבוד היושב ראש, אדוני המנכ"ל, אורחים, חברים, כולם.
פניה קירשנבאום: אתם כבר מכירים אותי ויודעים שאני פותחת במשפט מפתח ואומרת שאני לא רואה כאן ראייה כוללת של מציאות כלכלית בכלל במשק.
פניה קירשנבאום: אני לא רואה איזו תוכנית כלכלית של המשק שמשלבת את כל הדברים, תוכנית שתבטא את האחריות הלאומית שלנו כלפי האזרחים.
פניה קירשנבאום: אני אפרט לפי הסעיפים, כפי שבחלקם הועלו והספקתי לרשום אותם.
פניה קירשנבאום: הורדת מכסים.
פניה קירשנבאום: כבר סגרת את הפרק הזה ואמרת שדנו וכי זה יגיע לוועדות, אבל אני בכל זאת לא יכולה לדלג על הנושא ללא ציון כמה דברים.
פניה קירשנבאום: אנחנו כמובן נוריד את המכסים, נצמצם את התעשייה המקומית כי ברור שהיא לא תעמוד בתחרות, נהיה עדים לפיטורים של עובדים כאשר במקביל אין פיתוח של שווקי עבודה ואין הקמה של תעשייה או מקום עבודה אלטרנטיבי.
פניה קירשנבאום: ברור לנו שבמשוואה בין הקמת מפעל אחר שאולי הוא יוכל להעסיק את האנשים האלה, השקעה בו תהיה הרבה יותר גדולה מאותו רווח של המכסים ואולי תמיכה בתעשייה קיימת.
פניה קירשנבאום: אנחנו יודעים שבעתות משברים כלכליים, כמו שאנחנו עדים להם מאז 2008, רוב המדינות, במיוחד בתחום החקלאי, מסבסדות את התעשייה הזאת כדי לשמור על מקורות מזון שבעתיד יכולים להוות הגורם הבעייתי ביותר שכל העולם יצטרך להתמודד עם מחסור במזון.
פניה קירשנבאום: כולם מנסים לשמור על אותם המקורות במדינה שלהם על ידי סובסידיה ותמיכה ואילו אנחנו נוריד מכסים, נביא לכאן יבוא של מוצרי חקלאות ומוצרי מזון ובכך נחסל טוטאלית את החקלאות במדינת ישראל ומי יודע מה יקרה בעתיד ועד כמה נהיה תלויים בעולם הגלובאלי הזה ומה תהיה היציבות שלו.
פניה קירשנבאום: כבר היינו עדים ליבוא של הגז ודברים אחרים בהם היינו תלויים ויודעים היכן אנחנו נמצאים היום.
פניה קירשנבאום: כדוגמה.
פניה קירשנבאום: אנחנו נוריד מכס על הטונה, שזה דבר זעום, והטונה תעלה 4.70 שקלים במקום חמישה שקלים.
פניה קירשנבאום: כל אחד מאתנו ירוויח אולי שלושים אגורות, אבל במקום זה המדינה תשלם דמי אבטלה, קצבאות ועוד דברים נוספים שאף אחד לא מודד כמה יעלו למדינה.
פניה קירשנבאום: מה נעשה עם אותן המשפחות שיקרסו וירדו ברמה הסוציו אקונומית?
פניה קירשנבאום: בדרך הזאת כמעט חיסלנו לגמרי את ענף הטקסטיל במדינת ישראל.
פניה קירשנבאום: אני לא רוצה לחזור ולומר מה קרה.
פניה קירשנבאום: זה באמת הוזיל את מחיר החולצה שבזמנו עלתה 120 שקלים ואולי ביבוא הזה היא צריכה לעלות 117 שקלים אבל אני לא יודעת למי זה באמת עוזר והאם שלושת השקלים האלה שהרווחנו בגין הורדת המכסים, האם ההטבה הזאת הגיעה לצרכן או נשארה ברשתות השיווק ובמקומות אחרים.
פניה קירשנבאום: אני לא בטוחה שהורדת המסים ולא עידוד תעשייה המקומית, זה הפתרון.
פניה קירשנבאום: אני רוצה לחזור לנושא הצרכנות והורדת המחירים.
פניה קירשנבאום: גם כאן אני לא רואה איזשהו קו עקבי ואיך מטפלים ברשתות ומה עושים.
פניה קירשנבאום: הדבר היחיד שנמצא ברגולציה מלאה זה אותו החקלאי הקטן שהוא רצפת העשייה הזאת.
פניה קירשנבאום: אנחנו יודעים שמשק החלב ומחיר החלב הוא מחיר המטרה.
פניה קירשנבאום: שכבר נקבע לו.
פניה קירשנבאום: אנחנו רואים את הרפתנים שקמים ב-4:30 לפנות בוקר, מטפלים ברפתות ואולי בסוף החודש מכניסים הביתה 6,000 שקלים.
פניה קירשנבאום: אנחנו לא יודעים איך להתמודד.
פניה קירשנבאום: לא אנחנו אלא אתם מראים לנו שאתם לא יודעים איך להתמודד ברשתות אבל אנחנו בהחלט יודעים איך לטפל במחיר המטרה של החלב ומעכשיו אותו רפתן יקום ב-4:30 לפנות בוקר ויתפרנס עם 4,500 שקלים כי זה מה שיישאר לו במקרה הטוב.
פניה קירשנבאום: אתם אומרים שאתם רוצים לעודד חיבור של רפתות, ליצור רפתות גדולות ולחסל את הקטנות, אבל איפה התחרותיות?
פניה קירשנבאום: האם בדרך הזאת אנחנו לא הולכים בדרך ליצירת עוד חלק מהריכוזיות בתוצרת החלב?
פניה קירשנבאום: במקום לעודד את הרפתנים האלה, במקום לעודד את אלה הלולנים, אנחנו נמצאים בדרך ליצירת ריכוזיות בתחום היצירה או בכלל חיסול של הענף הזה.
פניה קירשנבאום: אני מציעה שנקרא למדינת ישראל מדינת ההיי-טק והשירות כי חוץ מזה לגבי כל יתר הענפים, אנחנו פשוט בדרך לחיסולם.
פניה קירשנבאום: התחרותיות היחידה שאני עוקבת אחריה היא התחרותיות בין משרדי הממשלה שמנסים לפגוע בשוק היצרני.
פניה קירשנבאום: אף אחד לא יוצר איזו מדיניות כללית, המשרדים לא מתואמים ביניהם וכל אחד מנסה להתחרות על לב המהפכה החברתית או המחאה החברתית שהייתה ולראות מה הוא יכול לעשות יותר בלי להתייחס לגמרי לצורך של אזרחי מדינת ישראל, לצורך של עתיד מדינת ישראל ואיך הוא רואה את העתיד הזה בכל תחום ותחום.
משה גפני: לפני שאני נותן את רשות הדיבור לשי חרמש, אני רוצה להעיר הערה.
משה גפני: אנחנו מתקרבים לתקציב ואני מציע שכל אחד לא יגיד מה הוא חושב שלא צריך לעשות אלא מה הוא חושב שכן צריך לעשות.
משה גפני: אנחנו צריכים להפחית מחירים ואנחנו דורשים את זה.
משה גפני: אם לא הפחתת מכסים, מה אנחנו כן מבקשים?
פניה קירשנבאום: אני מציעה לך שנזמן לכאן אולי את שר האוצר שיציג לנו את התוכנית שלו ויאמר איך הוא רואה את תחום המיסוי.
פניה קירשנבאום: אני בטוחה שיש תוכנית כלכלית.
משה גפני: עם כל הכבוד, אני לא מקבל את החלטות הממשלה ככזה ראה וקדש.
משה גפני: אנחנו הצענו כאן הצעות.
משה גפני: צריך לקחת בחשבון שנצטרך להציע הצעות.
משה גפני: לא נאפשר את הפחתת המכסים בצורה הזאת אבל אנחנו נצטרך להציע הצעות אלטרנטיביות.
משה גפני: אנחנו הרי לא מסכים שמחירי המזון יהיו כל כך גבוהים.
שי חרמש: שרון, אני הייתי הולך אתך להורדת המכסים אם הייתי מאמין שזה עובד, אבל זה לא עובד.
שי חרמש: יש היום שני מוצרים כמו תה וקפה שהמכס עליהם הוא אפס ואני מציע למי ששותה תה וקפה לקנות כרטיס לקפריסין ולהביא את זה משם מאשר לקנות את המוצרים האלה בסופר בתל אביב.
שי חרמש: כלומר, המתכונת הזאת של קשיחות המחירים כתוצאה מהעובדה שגם היבואנים הם דואופול או טריאופול ולפעמים אפילו מונופול, שהריכוזיות קיימת גם בענפי המזון ביבוא, אומרת שבאותו רגע שאתה מוריד את המכס, מי שמרוויח, מי שמפסיד – וזה 440 מיליון שקלים שכבר שילמנו השנה - ומי שלא ייהנה מזה, אלה כמובן הצרכנים.
שי חרמש: אני שמח לדבר אחד.
שי חרמש: לפני שנה התחלנו בהתנפלות אדירה על רצפת היצוא ומהר מצאנו את עצמנו, לשמחתנו הרבה – ואני מודה לך – בעובדה שהבעייתיות נמצאת ברמה הקמעונאית וברמת היצרנים.
שי חרמש: במחאת הקיץ האחרון זה כלל לא היה ברור.
שי חרמש: תזכור היכן הייתה צעקת הקוטג'.
שי חרמש: פתאום התברר שאפשר למכור קוטג' ב-5,60 שקלים במקום ב-7,40 שקלים ואף אחד לא מפסיד.
שי חרמש: מי שהוריד את המחיר, זה לא מחיר המטרה ולא אף אחד אחר, אלה הרשתות הקמעונאיות.
שי חרמש: מתקיים כאן דיון והטונה מובאת כמשל.
שי חרמש: יש מחירים שמדינה צריכה לשלם עבור תעסוקה ואם המחיר הוא להוזיל בחמישה אחוזים מוצרי מזון בשוליים, בעשר, עשרים ושלושים אגורות, וכתוצאה מכך אתה יוצר היום אבטלה במקומות שאין בהם חלופה.
שי חרמש: אני לא רוצה לנקוב בטונה כי יש ליד דוגמאות רבות כאלה.
שי חרמש: בבקעה אל גרביה, אם ייסגר מפעל הטונה, אני יכול להבטיח לך שהנשים שעובדות במפעל לא ילכו לעבוד בהיי-טק ואפילו לא יצאו לרחוץ משרדים בצומת רעננה אלא הן פשוט יישארו בבית.
שי חרמש: אחרי כן נשאל למה שיעור התעסוקה במגזר הזה נמוך.
שי חרמש: מצד אחד אתם משקיעים אנרגיה אדירה ובהצלחה חלקית בלבד לדאבוני הרב בהעלאת שיעור התעסוקה בשני המגזרים האלה.
שי חרמש: כשיש כבר מגזר שעובד עם משכורת מינימום ואיכשהו מתקיים, אתה בא ואומר שבשביל עשרים אגורות לקופסה נסגור את הסיפור.
שי חרמש: במדינה שמייצאת ב-30-35 אלף דולר פר קפיטה, אפשר לסבסד בשוליים.
שי חרמש: זה לא סיפור הטקסטיל.
שי חרמש: כשאנחנו טיפלנו בטקסטיל, תזכור מה הייתה התמונה.
שי חרמש: הטקסטיל היה מוגן במאות אחוזים ולא ב-10-15 אחוזים.
שי חרמש: לא הייתה שום הצדקה לעניין.
שי חרמש: כשאנחנו טיפלנו בטקסטיל, נתנו גם פתרונות אחרים אבל כאן אנחנו לא נותנים כל פתרון אחר.
משה גפני: מה עשו בטקסטיל?
שי חרמש: בטקסטיל הורידו את המכס לאפס והמתפרות עברו מבית שאן לירבית וכיום אנחנו קונים חולצות בשישים, שמונים ומאה שקלים.
שי חרמש: זה בסדר גמור, אבל היה מדובר אז על מכסים של מאות אחוזים ולא ב-10-15 אחוזים.
שי חרמש: היות והראית כאן את השקף בנושא החלב, אני רוצה לומר מילה אחרונה בנושא.
שי חרמש: שרון, זה הענף היחיד במדינה שנמצא ברגולציה מלאה.
שי חרמש: מהגרגיר הראשון של המספוא שאתה מביא, דרך החשמל, המים ושכר המינימום, דרך הפיקוח על העובדים הזרים וכל המיסוי, ועד למחיר המטרה.
שי חרמש: במרץ 2011 אתם, משרד המסחר והתעשייה, העברתם את חוק החלב.
שי חרמש: אתם.
שי חרמש: תשעים ימים אחרי כן קמתם על החוק הזה.
שי חרמש: 26 במרץ היה התאריך.
שי חרמש: זה יום ההולדת שלי ולכן אני זוכר את התאריך.
שרון קדמי: אני חושב ששר החקלאות העביר את חוק החלב.
שי חרמש: כן, אבל הוא אז עבר למשרד התעשייה.