GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אגב, היתה לו מלחמה עם רשות המיסים.
משה גפני: רשות המיסים היתה נגד.
משה גפני: מלחמת עולם.
ראובן קוגן: כן, אני כל היום במלחמות, אם לא כאן אז במקום אחר.
משה גפני: כן כן, אני הייתי נוכח.
משה גפני: רשות המיסים כמעט הרביצו לך, הזהרתי אותם בשקט שאתה יודע ג'ודו.
משה גפני: אה, לא הזהרתי אותם.
ראובן קוגן: אז לא ידעת.
משה גפני: זהו, אז ברחתי.
ראובן קוגן: אבל אתה איש חכם, לכן ניחשת.
ראובן קוגן: כבר אז נראיתי יותר חזק.
משה גפני: כן, ישבת עם הילד שלך, ראיתי בתמונות.
ראובן קוגן: בדיוק, נכון.
משה גפני: ארבעת ראשי רשות המיסים אצל שר האוצר ישבו וצעקו נגד זה.
ראובן קוגן: אני דרך אגב לא, אבל הילד שלי בסוף הכריע את הכף.
משה גפני: בטח, שר האוצר הכריע כמוני.
משה גפני: אני הרי הייתי מבסוט, הלכתי לפשרה.
משה גפני: הרי אתה רצית בכלל לבטל את הפטור.
ראובן קוגן: אני חושב שאז היו מכירות יותר גדולות היום.
משה גפני: ראית שלא זז לו שריר?
דניאל בן-סימון: שמתי לב.
ראובן קוגן: לא, כי פה אני מאמין במה שאני אומר.
שגית אפיק: אתם גם חושבים, רשות המיסים?
ראובן קוגן: לא, הם לא.
שגית אפיק: הם העמדה המקצועית, שנשמע את העמדה שלהם.
ראובן קוגן: רשות המיסים לא חושבת כמוני בעניין הזה, אבל למה לעשות חילוקי דעות על משהו שכבר הוכרע אצל השר.
שגית אפיק: כי הם הגורם המקצועי בעניין הזה.
משה גפני: למגלי והבה יש שאלה.
משה גפני: אם אתה לא מתייחס לאטיאס, איך אתה מתייחס אלי?
ראובן קוגן: מה זאת אומרת לא מתייחס לאטיאס?
משה גפני: לא לא, סתם, לא חשוב, תמשיך הלאה.
מגלי והבה: שר השיכון דיבר בכנס באילת, שר השיכון דיבר פה במליאת הכנסת.
מגלי והבה: אתה מזלזל באינטליגנציה שלנו.
מגלי והבה: שלחו לך על מה אתה בא לדבר היום, אפילו לא טרחת לבדוק מה נאמר ומה נעשה.
ראובן קוגן: לא, לא ידעתי שעל זה הדיון.
משה גפני: לא, מגלי, הוא אומר את עמדתו.
מגלי והבה: שר האוצר יודע מלה במלה מה - - -
משה גפני: מגלי, עזוב, כנס לפרטים עכשיו.
משה גפני: לא שמתם לב, הוא אומר שלא מכרו דירות בגלל שהוא דרש פטור מוחלט.
משה גפני: יושבת פה רשות המיסים, היא עושה מאחורה עם הראש ככה, הם נגד.
משה גפני: הם היו נגד גם אצל שר האוצר.
משה גפני: היה אז יהודה מונסנגרו, היה מנהל רשות המיסים, היו כל הבכירים.
ראובן קוגן: נסרדישי, מי זה מונטנגרו הזה.
דניאל בן-סימון: איך יוצא לך מונסנגרו.
משה גפני: סליחה, יהודה נסרדישי.
דניאל בן-סימון: רגע, איך יצא לך מונסנגרו.
משה גפני: לא יודע, סתם, בגלל שאני כל הזמן עם המרוקאים.
משה גפני: נסרדישי.
משה גפני: לא יודע אם כל ארבעת הבכירים, אבל ארבעה בכירים.
משה גפני: הם היו נגד אצל שר האוצר.
משה גפני: הוא נשאר עם החוק.
משה גפני: עם פטור ממס שבח לא יצא כלום, אבל הוא נשאר עם החוק, שההחמרה של השמונה שנים נשארה.
משה גפני: תשמע, למזלי למדתי בישיבה אז הייתי יותר מרוצה, אבל אם לא, הייתי הולך לאגף התקציבים.
ראובן קוגן: דרך אגב, היית מתקבל בקלות.
משה גפני: חרדי?
דניאל בן-סימון: זו לא מחמאה, אגב.
ראובן קוגן: אתה יודע שחרדים אצלנו - - -
משה גפני: כן, עכשיו רק, בגלל שאתם רוצים להראות לי כאילו ש - - -
ראובן קוגן: לא יודע רוצים להראות כלום, כמו שרוצים להראות שביטול הפטור.
משה גפני: אני לא אומר שום דבר, כשיהיו חרדים האגף יהיה נורמלי.
ראובן קוגן: הנה, אז הוא בכיוון הנכון.
משה גפני: סתם סתם.
ראובן קוגן: לכן אני רוצה להגיד: יש מהלכים שהצליחו יותר, יש מהלכים שהצליחו פחות.
ראובן קוגן: דבר אחד, ואני חוזר רגע לנושא של שר השיכון, אני חושב שזה לא נכון מצד שר בממשלה להגיד שכל מה שהוא עושה זה מצוין, והדברים שלא מצליחים או מצליחים חלקית זה בגלל איזשהו משרד אחר.
משה גפני: לא חשוב, הוא לא כאן, אז עזוב.
ראובן קוגן: אני לא יודע מה שר האוצר או סגן שר האוצר השיב, זה בכלל לא משנה.
ראובן קוגן: הדיון לגופו של עניין, אפשר דרך אגב גם לדבר על הפרטים, אני לא חושב שזה נכון.
משה גפני: מה ההצעה שלכם באגף התקציבים לאור מה שהעלו חברי הכנסת במליאת הכנסת?
משה גפני: מה אתם סבורים שצריך לעשות מבחינת אגף התקציבים בנושא, שאכן יהיו פה יותר דירות ושהן יעלו יותר זול, ושהאנשים שאין להם את היכולת לרכוש דירה ב"אקירוב" יוכלו להגיע לדירה משלהם אפילו אם שני בני הזוג עובדים?
משה גפני: אני לא מדבר אם לא שני בני הזוג עובדים, אבל אפילו אם שני בני הזוג עובדים.
משה גפני: אתה יודע שבכל העולם המערבי, עם משכורת של שני בני זוג אפשר להגיע לדירה אחרי מספר מוגדר של חודשים.
מגלי והבה: זה מיצוי של הדיון.
מגלי והבה: סיכמת את זה בשאלה אחת.
משה גפני: כן, מה אתם מציעים?
משה גפני: אם אתה רוצה זמן לחשוב, אתן לך.
ראובן קוגן: לא אבזבז את הזמן של הוועדה, בטח לא בשביל לחשוב.
משה גפני: לוועדה יש זמן כמה שצריך.
משה גפני: נושא הדיור אצלנו הוא הנושא הראשון במעלה.
משה גפני: אתה רוצה שנביא את שר האוצר עם שר השיכון?
ראובן קוגן: אני אומר ליו"ר הוועדה מה לעשות?
משה גפני: לא, תציע, בבקשה.
משה גפני: מה שתציע, נקבל.
ראובן קוגן: אנחנו חושבים שנכון להיום, לצד הגדלת ההיצע ולצד ההתמודדות עם בעיות האשראי שהן אמיתיות - - -
משה גפני: לא, ציונות תדבר במקום אחר.
משה גפני: הגדלת ההיצע מה זה?
ראובן קוגן: להגדיל את ההיצע זה לשווק את הקרקעות, שיוכלו לבנות עליהן.
ראובן קוגן: אתה אומר שכרגע החסם הוא האשראי, אז אני אומר:
ראובן קוגן: בצד האשראי אנחנו מתמודדים עם זה בשלושה כלים.
ראובן קוגן: הכלי הראשון זה פריסת התשלום, שמקל בצורה מידית על היזם ונותן לו את היכולת של חצי שנה לסגור את הסכם הליווי עם הבנק.
ראובן קוגן: הצד השני זה הנושא של ההקלה בהקצאות ההון ובמגבלה בתוך הבנקים – הרי הבנקים מתקשים לתת את האשראי בין היתר בגלל מגבלות הרגולציה שלו – להקל את זה בצד זה שהמדינה לוקחת חלק מהסיכונים של האשראי הזה עליה, דיברנו עכשיו על המע"מ של ערבויות חוק המכר.
ראובן קוגן: והנושא השלישי זה לעשות תחרות בשוק הזה שקוראים לו שוק האשראי לענף הנדל"ן, שלא רק הבנקים יתחרו על המקומות האלה אלא גם הגופים המוסדיים שיש להם המון כסף.
ראובן קוגן: יש להם כ-150 מיליארד שקל שהם יכולים להשקיע בנדל"ן היום ולא עושים את זה מסיבות של תשואה, כי התשואה לא מספיקה להם בשביל להיכנס למקומות האלה.
ראובן קוגן: להכניס אותם לשוק הזה במסגרת כל מיני הטבות.
ראובן קוגן: הטבה אחת שכבר הוחלט עליה זה הטבה בקרקע, שעושים מכרז רק למוסדיים להשכרה, וזה מוריד, לפי הסימולציות שעשינו, את מחיר הקרקע כמעט לאפס.
ראובן קוגן: הדבר השני זה לפטור אותם ממס על הכנסה משכר דירה, דבר שגם הוא מגדיל את התשואה.
משה גפני: זאת אומרת רק מרכז הארץ, מכיוון שבפריפריה בלאו הכי הקרקע היא אפס.
משה גפני: רק ברעננה.
ראובן קוגן: לא, ברעננה לא צריך כלום.
משה גפני: אז ברעננה לא צריך ובפריפריה אין בזה שום צורך.
ראובן קוגן: אבל בראש-העין צריך וביבנה צריך ובאשדוד צריך ובנתניה צריך, וגם אפשר.
ראובן קוגן: ונכון, בירוחם בונים היום שכונה להשכרה לאנשי צבא, ושם הטיפול הוא אחר, הוא טיפול יותר נקודתי.
משה גפני: תגיד לי, אתה עושה צחוק?
משה גפני: את ירוחם אני מכיר יותר טוב ממך.
ראובן קוגן: אבל לא אמרתי שאתה לא מכיר.
משה גפני: לא, רק שנייה, רק שהחברים יידעו מה אמרת.
דניאל בן-סימון: הסתבכת.
משה גפני: אתם לא מקשיבים לו, חבל.
משה גפני: הוא אומר שבירוחם יש את השיכונים.
משה גפני: בשיכונים זה לא מועיל שום דבר, המחיר הוא מחיר אפס, ממילא המוסדיים לא שמה.
משה גפני: אלא מי?
משה גפני: אנחנו מדברים על אנשי צבא שהולכים לירוחם וקונים שם קרקע, ושמה הקרקע עולה בגלל שזה צמוד קרקע, אתה בונה וילה.
משה גפני: אז הוא יבוא לירוחם – לירוחם – הוא לא יקנה דירה משלו, הוא יחכה להלוואה של המוסדיים, שתהיה דירה בשכירות?
ראובן קוגן: זה לא מה שאמרתי.
ראובן קוגן: אמרתי שבפריפריה בגלל שאין שם קרקע - - -
משה גפני: הקרקע בירוחם היא אפס.
ראובן קוגן: אז לכן - - -
משה גפני: אז לכן זה לא חל על ירוחם.
ראובן קוגן: מילא אמרת הם לא מקשיבים, אבל אתה הרי מקשיב, אז אגיד את זה עוד פעם.
ראובן קוגן: לכן הפתרון לעודד את הבנייה בירוחם הוא לא הפתרון הזה אלא פתרונות אחרים, זה מה שאמרתי.
משה גפני: אה, אז המוסדיים לא הולך על ירוחם בכלל?
ראובן קוגן: אם אתה שואל אותי, אני לא מנהל השקעות של אף גוף מוסדי, למזלי.
משה גפני: אין לך פתרון לנושא של הדיור.
ראובן קוגן: אם זה כל מה שהבנתם מהדברים שלי - - -
משה גפני: לא, אין לך.
משה גפני: אני שואל: איפה אתה מוכן להכניס יד לכיס, להוציא כסף כדי לסייע?
ראובן קוגן: אז אמרתי לך: זה שאני לא גובה מס על ההכנסות, זה שאני לא גובה על הקרקע, זה שאני, מה שנקרא, מוותר על התזרים על הקרקע.
ראובן קוגן: כל זה עולה כסף.
ראובן קוגן: אתה רוצה שאני אכמת את זה, אני גם אכמת את זה.
מגלי והבה: הוא לא התייחס להצעה של השיכון לבנייה הציבורית בתוך - - -
ציון פיניאן: וגם למחנק האשראי בתשתיות.
ראובן קוגן: לגבי התשתיות, פה זה באמת עניין שהוא בעיקר של בנק ישראל, כי הרי המדינה ממילא היא כבר זאת שממנת את כל הבנייה.
משה גפני: אבל מה שהוא העלה, הוא העלה טענה נכונה.
ראובן קוגן: לא אמרתי שהיא לא נכונה.
ראובן קוגן: לא כל טענה נכונה מכוונת כלפי אגף תקציבים, יש גם טענות נכונות שמכוונות כלפי גופים אחרים.
ראובן קוגן: אז במקרה הזה זה באמת נושא של תמחור סיכונים של בנק ישראל, שאומר שזה לא מספיק שהפרויקט בסוף יקום, כי הפרויקט הרי יקום, כי הוא ממומן מכספי המדינה ובהתחייבות המדינה.
ראובן קוגן: הסיכון של הקבלן שמבצע את העבודות הוא עדיין סיכון שהבנק צריך לקחת בחשבון.
ציון פיניאן: רק תפרידו אותו - - -
ראובן קוגן: לא, זה לא קשור לזה בכלל.
ראובן קוגן: הוא אומר: אם אני עכשיו נותן לקבלן א.
ראובן קוגן: א.
ראובן קוגן: לא יודע מה, כסף בשביל שישה חודשים שהוא מקבל את הכסף מהמדינה, והוא קורס באמצע, פושט את הרגל, אני את הכסף איבדתי.
אילן מרדכי: לא קשור.
אילן מרדכי: הם לא נותנים, הם פשוט לא נותנים.
ראובן קוגן: אלה הסיבות.
משה גפני: בסדר, אנחנו נמשיך את הדיון בעניין הזה.
משה גפני: רבותי, אנחנו סיכמנו, זה לא תם ולא נשלם הדיון הזה.
משה גפני: התשובות שלך לא מספקות, אותי על כל פנים.
מגלי והבה: גם אותנו.
משה גפני: אתכם גם לא.
משה גפני: לא רציתי לדבר בשמכם.
מגלי והבה: אנחנו מסמיכים אותך.
משה גפני: כן, התשובות לא מספקות, אנחנו נצטרך להמשיך את הדיון בעניין הזה, כבר הגענו לשעה שצריך לסיים את הישיבה.
טמיר כהן: יש לך פגישה עוד מעט.
משה גפני: הצעת חוק מס הכנסה (פטור ממס לקופות גמל על הכנסה מדמי שכירות בשל השכרת דירות מגורים לטווח ארוך), התשע"ב-2012.
משה גפני: הצגתם את ההצעה הזאת בישיבה הקודמת.
משה גפני: זה גם כן מסוג חוקי הרגולציה, שאתה פוטר ממס על המוסדיים כדי שהם ייבנו דירות להשכרה.
משה גפני: לא נספיק להיכנס לדיון הזה.
משה גפני: אה, גם משרד המשפטים הגיע בשביל החוק הזה?
משה גפני: אנחנו התחלנו מאוחר וזה התארך.
משה גפני: אני אגיד לך, אני לא מתנגד לחוק הזה, אני גם לא תומך בו.
משה גפני: זה גם כן מסוג חוקי הפטור ממס שבח.
ראובן קוגן: אתה יכול להימנע.
משה גפני: כן נכון, אני יכול להימנע.
משה גפני: אנחנו לא נספיק עכשיו, בגלל שב-11:00 מתחילה המליאה אז אין לי סמכות.
משה גפני: למה אני צריך לעשות אתכם עסקים בחדרי חדרים, אגיד את זה פה בוועדה.
משה גפני: אני חושב שצריך לתמוך בהצעת החוק הזאת, ובתנאי שאנחנו נוסיף לחוק הזה להחזיר את הפטור ממס שבח, שהיה שמונה שנים, שנחזיר אותו לארבע שנים, עם תיקון במה שהיה אז, גם את הקלקול נוריד, נוסיף את זה לכאן.
ראובן קוגן: זה לא קשור למס הכנסה.
ראובן קוגן: זה פשוט חוק אחר, כבוד היושב-ראש.
משה גפני: אתם יכולים לטעון לנושא חדש.
ראובן קוגן: לא, זה לא באותו חוק.
משה גפני: בסדר, אנחנו נמצא את הפתרונות המשפטיים.
משה גפני: אני רוצה לפחות כמו שאתם תמיד יוצאים בחוק, שעובדים עלינו עם רווח, אני רוצה מהחוק שאתם עובדים עלינו, גם לצאת עם רווח.
משה גפני: יש פטור ממס שבח על שמונה שנים שהרחיבו אותו, לא יצא מהחוק הזה כלום, אנחנו רק שילמנו את המקל ולא קיבלנו שום גזר.
ראובן קוגן: הפוך, קיבלתם את הגזר כי היה רק הפטור, ואת המקל עוד לא התחיל בכלל.
ראובן קוגן: רק בשביל הדיוק, אין בעיה במה שאתה אומר.
משה גפני: מה, אני צריך לחכות למקל?
ראובן קוגן: לא, עד עכשיו כל מה שהיה זה הגזר, כי אמרו: יש פטור גורף ממס שבח.
ראובן קוגן: ב-2013 מתישהו יתחיל המקל.
משה גפני: אתה רוצה עוד נאום שלי עכשיו?
ראובן קוגן: לא, יש מליאה, אני לא רוצה לעכב את המליאה.
דניאל בן-סימון: גפני, אני מוכן להישאר אם יש עוד נאום.
ראובן קוגן: יש לו הרבה מה לחשוב, לדניאל.
ראובן קוגן: הוא עכשיו הולך לכתוב ספר על הישיבה הזאת.
דניאל בן-סימון: מתי הפרוטוקול משתחרר?
ראובן קוגן: אתה יודע מה יקרה?
ראובן קוגן: הוא יקרא את הפרוטוקול, יקריא אותו במליאה, יהיה דיון נוסף פה, יהיה עוד נאום.
דניאל בן-סימון: בדיוק.
ראובן קוגן: תוסיף לך פה עכשיו עבודה לשנה שלמה.
דניאל בן-סימון: לא כל יום שומעים דברים כאלה, אגב.
משה גפני: מה שאמרתי הוא אמת.
דניאל בן-סימון: אני לוקח את הדברים כאמת לאמיתה.
משה גפני: לגבי הנושא שאתם מעודדים דירות להשכרה ואתם מעודדים את המוסדיים.
משה גפני: אני לא קיבלתי שום פנייה משום מוסדי.
ראובן קוגן: בסדר, חיפשו אתמול ולא מצאו.
משה גפני: נעשה סדר ב"חיפשו".
משה גפני: כשיש פה דיון שלמישהו יש עניין, איזה גוף ממוסד – אם הוא לא מפחד מהרגולטור, בגלל שיש כאלה שפוחדים – הם מוצאים אותי.
משה גפני: מתקשרים למשרד בבני-ברק, מתקשרים לכנסת, מתקשרים לוועדה, מתקשרים למנהל הוועדה, מתקשרים לעוזרים שלי.
משה גפני: כולם מוצאים אותי.
משה גפני: הכי יפה שהמזכירה שלי מבני-ברק אתמול, אני אומר לה: מה הטלפונים?
משה גפני: אז היא אומרת: ממשרד האוצר השאירו פה טלפונים של המוסדיים האלה שאתה צריך להתקשר אליהם.
אריאל יוצר: לא, זה לא מה שאמרתי.
משה גפני: אני מפטר את המזכירה.
אריאל יוצר: לא, אל תפטר אותה.
ראובן קוגן: לא, זה תעסוקה גבולית פה, בטח נשים חרדיות.
משה גפני: על כל פנים, הם לא מצאו אותי.
אריאל יוצר: הם חיפשו אותך, היית במליאה.
ראובן קוגן: אבל עזוב, אריאל, יש פה פרוטוקול, אחר כך יקריאו את זה במליאה, למה אתה צריך את זה.
ראובן קוגן: המוסדיים מחפשים אחריך, צפה פגיעה.
משה גפני: לא, המוסדיים נעתרים לבקשתכם והם מחפשים אותי.
ראובן קוגן: תמיד זה בלחצים אדירים.
ראובן קוגן: כל זה באיומים.
משה גפני: אני מבקש את מה שדיברנו.
משה גפני: אני מבקש להוריד את השמונה שנים לארבע שנים.
משה גפני: באמת שעד עכשיו היה רק הגזר, אבל מה לעשות, את הגזר הזה חוץ מכבשים אף אחד לא אכל כלום.
משה גפני: לא יצא מזה יותר מכירת דירות, לא יצא מזה שיהיו יותר דירות בשוק, יצא מזה רק בזבוז קפה ששתינו אז בתל-אביב.
ראובן קוגן: זה היה בירושלים דווקא.
משה גפני: של מי, של הקפה?
משה גפני: אז הבנתי.
משה גפני: מה שנשאר, נשאר השמונה שנים.
משה גפני: ללכת לעודד את הנושא של מה שהיה בעבר, את הנושא של פטור מארנונה לשכירות, לשפות את הרשויות המקומיות.
משה גפני: יש לי עוד כמה בקשות, שאני אבקש, פה בוועדה לא בחדרים, כדי לעודד את האנשים שיהיו דירות בשכירות.
משה גפני: אתם הולכים לעודד דירות בשכירות.
משה גפני: וזה מבורך.
משה גפני: אני חושב שזה גם כן יהיה מסוג החוקים הרגולטוריים שלא יועיל לא יזיק.
משה גפני: אז זה בסדר, אני אתכם במשחק, אבל תנו לי גם כן כמה צ'ופרים.
משה גפני: לפני שאנחנו מתחילים את סדר-היום, אתמול קראתי בעיתון "המודיע" ידיעה שאני רוצה להגיד לכם אותה.
משה גפני: הכותרת היא: משרד השיכון: זינוק של 87% בנוטלי זכאות למשכנתאות המסובסדות.
משה גפני: אני מעריך שזה יהיה בעיתונים אחרים.
משה גפני: הידיעה הזאת מדברת על ידיעה שהממשלה הוציאה, שעד היום זוגות צעירים לא היו לוקחים משכנתאות.
משה גפני: מה-1 בינואר 2012 התחילו לקחת משכנתאות.
משה גפני: זינוק של 87% בנוטלי המשכנתאות, זכאי משרד השיכון, שלא לוקחים הלוואה מהבנקים.
משה גפני: ובסופו של דבר עשינו את זה כהוראת שעה לשנה, על אפם ועל חמתם של אנשי משרד האוצר.
משה גפני: היה לי כתוצאה מזה סכסוך עם אחד הפקידים הבכירים – שבסוף השלמנו, אבל היה לי אתו סכסוך קשה על העניין.
משה גפני: הוא גם ניסה לשכנע אותי שאני אעשה את זה רק לחרדים, שאני אעשה את זה רק למשפחות ברוכות ילדים, אז אמרתי לו שאני דווקא דואג לחילוניים, אני לא רוצה לדאוג לחרדים דווקא.
גאלב מג'אדלה: במקרה הזה.
משה גפני: בכל המקרים.
משה גפני: בלי קשר לדיון של אתמול, בכל המקרים.
משה גפני: בין יתר הטיעונים של משרד האוצר נגדי היה זה לא יעזור כלום, חבל להשקיע כסף, זה לא יעזור שום דבר.
משה גפני: אמרתי, אם זה לא יעזור, זה גם לא יעלה כסף.
משה גפני: ובסופו של דבר מתברר ש-87% גידול לעומת הרבעון הקודם, של 2011.
משה גפני: גידול של 87% בנוטלי המשכנתאות.
משה גפני: ירח, איפה אתה?
משה גפני: אני רוצה שתפנה לבנק ישראל, לבקש נתון – בגלל שיכול להיות שהעיתון מגזים – אז אני מבקש נתון פורמלי.
משה גפני: אני רוצה מבחינת הדוברות, בגלל שזה מאבק על דעת הקהל.
גאלב מג'אדלה: זה היה ב"הארץ" או ב"המודיע"?
משה גפני: ב"המודיע", אבל זה כנראה יהיה בעיתונים אחרים גם, בגלל שזה נתון פורמלי שהוציאה הממשלה.
משה גפני: הממשלה כמובן לוקחת את הקרדיט לעצמה.
משה גפני: היא אומרת שזו המדיניות שלה.
משה גפני: דרך אגב, אנחנו באיזשהו שלב נעשה מאזן – היות ואנחנו לא לפני בחירות אז אני לא הולך לעשות את זה – מכל הרגולטורים וכל חוקי הרגולציה שהם הביאו על דיור, שום דבר לא יצא.
משה גפני: מה שיצא זה רק מה שתיקנו כאן בוועדה.
משה גפני: מה שהוספנו, מה שהפחתנו, מה שהעלינו – מזה יצאו דברים שאפשר להצביע עליהם שהם דברים טובים.
משה גפני: הנה אחת הדוגמאות, ומאוד חשוב לי לדעת.
משה גפני: אם כן, צריך להוציא הודעה מסודרת, ולזמן גם את אנשי משרד האוצר.
משה גפני: ויכול להיות שאנחנו נצטרך לבקש להאריך את זה.
משה גפני: כן, העודפים היו עצומים, לא השתמשו בכלום.
משה גפני: הכסף היה חוזר לאוצר.
שגית אפיק: אז זו לא בדיוק המדיניות שלהם.
משה גפני: לכן זו הוראת שעה לשנה, אנחנו נצטרך לקיים באיזשהו שלב דיון להאריך אותו.
משה גפני: אז רק רציתי שתראו - - -
גאלב מג'אדלה: ראית את השאילתה שהפניתי לך הבוקר?
גאלב מג'אדלה: יש לך צוות גדול, איך זה לא הגיע אליך?
גאלב מג'אדלה: מנכ"ל התמ"ת, שרון קדמי – אני אומר את זה בעל-פה - -
משה גפני: כן, לא קיבלתי.
גאלב מג'אדלה: - - הופיע בפני ועדת הכלכלה.
גאלב מג'אדלה: הוא צריך קודם כל לקיים הבטחה איפה הוא לא הופיע, לפני שהוא מופיע בוועדה אחרת.
משה גפני: הוא אמור להופיע פה ביום שני.
גאלב מג'אדלה: קודם כל, הוא מופיע איפה שהוא לא הצליח להופיע כי נבצר ממנו.
משה גפני: אין לי מה לעשות.
משה גפני: היה לנו דיון, אנחנו ידענו - - -
משה גפני: אני דיברתי עם שרון קדמי לפני שבועיים ביום חמישי והוא אמר לי שהוא מגיע, מכיוון שאנחנו אמורים לקיים דיון בכלל על כל הנושא של המכסים.
משה גפני: יש דברים שבאמת קשורים לוועדת הכלכלה ולא לוועדת הכספים.
גאלב מג'אדלה: - - - לוועדה שלו - - -
משה גפני: הוועדה שלו – יש חלק שקשור לוועדת הכלכלה, אבל הנושא המרכזי של הפחתת המכסים זה אנחנו.
משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון הזה ביום שני.
גאלב מג'אדלה: יש סדר עדיפות.
משה גפני: בסדר, מה אני אגיד לך?
משה גפני: אני לא מנהל את משרד התמ"ת, ואני לא בעל הבית של המנכ"ל.
גאלב מג'אדלה: מתי הוא מופיע?
משה גפני: וזה יהיה דיון על כל הנושא של המכסים, מה שהתחלנו את הדיון.
גאלב מג'אדלה: למה אתה עושה את זה ביום שני?
גאלב מג'אדלה: יום שני זה יום לחוץ.
ציון פיניאן: למה, יום שני הזה לא יהיה לחוץ.
משה גפני: נוסעים לאילת.
ציון פיניאן: נוסעים לאילת, והיושב-ראש לא רוצה לקיים פה דיונים.
משה גפני: הממשלה נוסעת לאילת.
גאלב מג'אדלה: אבל אנחנו לא ממשלה.
משה גפני: אז לכן פה יהיה זמן.
גאלב מג'אדלה: אנחנו פה אסירי ציון.
משה גפני: אני עובר לסדר-היום, הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 48) (תעודות התחייבות), התשע"ב-2012.
משה גפני: המלצות ועדת המשנה.
משה גפני: הוקמה לצורך החוק הזה ועדת משנה בראשות חבר הכנסת ציון פיניאן, שעשתה עבודה יסודית.
משה גפני: אנחנו נשארנו בלי הרבה עבודה.
ציון פיניאן: תודה אדוני היושב-ראש, ראשית נתחיל בסיפה.
ציון פיניאן: תודה לכל אלה שהשתתפו – ליועצים המשפטיים, לכל החברים, גם מימין וגם משמאל.
ציון פיניאן: בדרך כלל היו בימין.
ציון פיניאן: תודה לכולם, היתה עבודה נפלאה.
ציון פיניאן: ואני חושב שגם היתה אווירה טובה מאוד, ברוך ה'.
ציון פיניאן: ותודה ליושב-ראש, שנתן את אמונו בי.
ציון פיניאן: זה הכי חשוב.
משה גפני: אני מבין שהכול הוקרא.
ציון פיניאן: כן, הכול הוקרא.
ציון פיניאן: הצעת החוק הזו מסדירה את מוסד הנאמן מול החברות.
ציון פיניאן: זה הדבר הכי חשוב.
ציון פיניאן: יש שתי מטרות, המטרה הראשונה היא חיזוק מעמדו ותפקידו של הנאמן.
ציון פיניאן: והמטרה השנייה היא חיזוק מעמדם של המחזיקים בתעודת התחייבות.
ציון פיניאן: מה שנקרא זה ייהנה וזה לא יהיה חסר.
ציון פיניאן: זה זוכה וגם השני לא בוכה, בוא נאמר, ככה זה יהיה.
ציון פיניאן: ישבנו כשש ישיבות – שש ישיבות אני חושב – ודיברנו על כל הנושאים.
ציון פיניאן: היו אי אילו אי-הבנות, אבל ברוך ה', בכוחות משותפים כמעט הגענו – אני חושב שאפילו אין נושא אחד שיש עליו מחלוקת.
ציון פיניאן: ואם יש, אז נסגור את זה פה.
ציון פיניאן: מה שמובא היום הוא הנוסח שעליו מוסכם.
ציון פיניאן: אז דיברנו על שלוש אי-הבנות.
ציון פיניאן: אני חושב שגם הנושא הזה סודר.
ציון פיניאן: בקיצור, אנחנו מביאים פה נוסח טוב, שמקובל.
ציון פיניאן: אני חושב באמת שהוא עונה על כל הדרישות.
ציון פיניאן: אפשר לקנות אגרות חוב.
זהבה גלאון: יש הסכמות על הכול, חבר הכנסת פיניאן?
ציון פיניאן: כמעט על הכול.
שגית אפיק: כמעט.
ציון פיניאן: מה שלא, יובהר עכשיו.
שגית אפיק: יש כמה דברים שנויים במחלוקת, שעכשיו הוועדה תכריע בהם.
ציון פיניאן: ועדת הכספים - - -
שגית אפיק: נעבור על הסעיפים ונציג את המחלוקת.
ציון פיניאן: ועדת הכספים בסופו של האישור.
ציון פיניאן: אני מבקש להודיע לחברי הכנסת שיקנו אגרות חוב.
ציון פיניאן: יש מי ששומר עלינו.
דניאל אילון: תיזהר, יגידו שזה ייעוץ השקעות בלי רישיון.
ציון פיניאן: יש כאלה ששומרים עלינו.
ציון פיניאן: ושוב תודה רבה לצוות.
משה גפני: תודה רבה, ציון.
ציון פיניאן: היה צוות מצוין.
ציון פיניאן: אני חושב שאם רוצים לרדת לעומק הדברים, אז יש פה את הייעוץ המשפטי.
ציון פיניאן: אבל אין בעיה, אני חושב שהיתה אווירה מצוינת, דנו על כל דבר.
ציון פיניאן: לא יצאנו פראיירים, דנו על כל דבר והגענו לנוסח גם מוסכם, גם טוב וגם נכון.
משה גפני: אני שמח, יופי.
גאלב מג'אדלה: אנחנו נקבל את - - -
משה גפני: כן, עכשיו נסביר את זה לחברי הוועדה.
משה גפני: גם אני לא מצוי בכל הפרטים.
שגית אפיק: יש לכם את הנוסח של ההצעה מונח מול עיניכם.
משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן, אני מודה לך על העבודה היסודית.
משה גפני: אני אבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה לתאר בפני חברי הוועדה את מה שהוחלט בוועדת המשנה, ולאחר מכן את היועצת המשפטית של הרשות לניירות ערך.
שגית אפיק: נראה לי שהכי נכון זה לעבור על הסעיפים.
משה גפני: לא, לא מקריאים.
משה גפני: הקראתם כבר.
שגית אפיק: לא מקריאים, אנחנו נעבור על הסעיפים.
שגית אפיק: סעיף 1 זה החלפת כותרת.
שגית אפיק: בסעיף 2 יש הוספת הגדרות.
משה גפני: אני מבקש בכל זאת משהו כללי לפני זה.
משה גפני: מה מטרת החוק?
משה גפני: מה רוצים לעשות אתו?
משה גפני: אנחנו לא ישבנו בוועדת המשנה.
ענת מימון: למעשה, כמו שחבר הכנסת פיניאן הציג, יש שני מוקדים עיקריים שהחוק מתמקד בהם.
ענת מימון: הצעת החוק קודם כל מסדירה את כל הנושא של הנאמנים.
ענת מימון: גם קודם כל המינוי של הנאמן, הדרך שממנים אותו, הדרך שמעבירים אותו מתפקידו, ככל שצריך לסיים את כהונתו.
ענת מימון: מדברים על הכשירויות הנדרשות מהנאמן.
ענת מימון: הצעת החוק קובעת שיוקם מרשם נאמנים, שזה משהו חדש שלא היה עד עכשיו.
ענת מימון: כלומר, כל מי שרוצה לשמש כנאמן יהיה חייב לפנות, לבקש, ולהירשם במרשם.
ענת מימון: רק מי שרשום במרשם הזה יוכל לשמש כנאמן.
ענת מימון: בנוסף, ההצעה מגדירה את החובות של הנאמן כלפי המחזיקים בתעודות התחייבות, וגם לתת לו סמכויות.
ענת מימון: היא מרחיבה את הסמכויות שלו כדי לאפשר לו לפעול גם לאורך חיי אגרת החוב באופן שוטף, וגם במצבים שהחברה המנפיקה נקלעת לקשיים, אם זה מצבים שיש חשש שהיא לא תוכל לפרוע את אגרות החוב, או במצבים קשים יותר, שהוא צריך לבקש להעמיד את אגרת החוב לפירעון מידי.
ענת מימון: זה במובן של הנאמן אנחנו עושים.
ענת מימון: וזה באמת עולה לאור הצורך שעלה בתקופה האחרונה, אנחנו רואים חברות שמנפיקות אגרות חוב, נקלעות לקשיים.
ענת מימון: חייבים לחזק את המעמד הזה של הנאמן, כדי שיוכל לסייע למחזיקים.
ענת מימון: מהצד השני אנחנו גם טיפה מעבים את המעמד של המחזיקים בתעודות התחייבות.
ענת מימון: אנחנו מוסיפים להם זכויות, אם זה הזכויות להעמדה לפירעון מידי, כמו שיש לנאמן.
ענת מימון: אנחנו קובעים את האסיפות שלהם, את היכולת שלהם להגיד את דברם באסיפות מחזיקים, איך יתנהלו האסיפות האלה, אחת לכמה זמן, כיצד הם יכולים לקבוע מי יהיה הנאמן, להחליף אותו.
ענת מימון: כלומר, גם להם ניתן הכוח הזה מול הנאמן.
ענת מימון: זו למעשה המהות של הצעת החוק.
משה גפני: דניאל, תגידי לי ולוועדה למה היה את הצורך.
משה גפני: כלומר, מה לא היה טוב עד עכשיו שהיה צריך את החוק הזה.
משה גפני: מה זה יוסיף?
דניאל אילון: ראשית, בשביל הפרוטוקול, אני לא היועצת המשפטית של הרשות, אלא אני מנהלת מחלקת חקיקה בה.
משה גפני: לא משנה, מה שאני ממנה זה מה שיהיה.
משה גפני: רגע, אז מי היועץ?
דניאל אילון: אמיר וסרמן.
דניאל אילון: שנית, אני רוצה להצטרף לברכות שנאמרו כאן בשולחן.
דניאל אילון: גם אנחנו הרגשנו שהדיונים היו פוריים ונעשו ברוח טובה.
דניאל אילון: רציתי להודות גם אני לייעוץ המשפטי – עוד לא סיימנו את הדבר, אבל בכל זאת, כיוון שברכו אז אני אצטרף להודיה לייעוץ המשפטי ולחבר הכנסת פיניאן.
דניאל אילון: לגופו של עניין, אני חושבת שענת אמרה את הדברים במדויק.
משה גפני: לא, מה החוק?
משה גפני: למה היה צורך בו?
משה גפני: מה היה לא טוב קודם?
דניאל אילון: מה שהיה קודם – גם קודם היה פרק שעסק במינוי נאמן, אבל ההוראות בו היו מאוד כלליות.
דניאל אילון: בשוק ראינו חוסר הלימה בין איך שאנחנו תפסנו שהוראות החוק מתכוונות להגיד, לבין מה שקורה בפועל.
דניאל אילון: מצאנו נאמן שהוא מעט מוחלש ממה שהיינו רוצים לצפות.
דניאל אילון: ראינו שישנם שטרי נאמנות שקיימות בהם התניות - - - המחייבות, שקבועות בתיקון הזה.
דניאל אילון: ואפילו לעיתים התניות רבות מאלה, ואנחנו מברכים על כך.
דניאל אילון: ויחד עם זאת, מצאנו מקרים אחרים.
דניאל אילון: ואנחנו חושבים בהחלט שהתיקון הזה עושה כברת דרך בדרך להגנה על מחזיקי תעודות ההתחייבות.
שגית אפיק: נעבור על הסעיפים.
משה גפני: מה שלא שנוי במחלוקת, כללית ומהר.
שגית אפיק: מה שלא שנוי במחלוקת, כללית ומהר.
שגית אפיק: אין הרבה מחלוקות.
שגית אפיק: עמוד 1 זה הגדרות.
שגית אפיק: אני מבינה שלפני ועדת המשנה, בכחול, התבקשו שני סוגים של אסיפות – אסיפה מיוחדת ואסיפה שנתית.
שגית אפיק: ועדת המשנה עשתה איזשהו תיקון בהגדרות, כך שיש סוג אחד של אסיפת מחזיקים, שתכונס לצורך מינוי נאמן או לצרכים אחרים.
שגית אפיק: נעבור לסעיף - - -
משה גפני: זה עבר.
משה גפני: את לא היית בוועדת המשנה.
זהבה גלאון: לא הייתי.
משה גפני: לא השתתפת בדיונים?
משה גפני: אז אם יש לך הערות – אפילו על סעיפים שהיו מוסכמים על ועדת המשנה – אז תגידי.
משה גפני: אם לא, אז אנחנו מקבלים את העמדה.
שגית אפיק: נעבור לעמוד 2, סעיף 3.
שגית אפיק: סעיף 3 מוסיף את סעיף 35א1, שמדבר על חובת מחזיק בתעודות התחייבות.
שגית אפיק: ויש כאן חובה של תום לב.
שגית אפיק: חובת תום לב למחזיק בתעודות התחייבות בהפעלת זכויותיו.
משה גפני: אני ראיתי את זה כתוב, אני לא הבנתי.
משה גפני: מה פירוש המילה תום לב?
משה גפני: מה זאת אומרת, כשאני אומר עכשיו למשל שדניאל רימון היא היועצת המשפטית של הרשות לניירות ערך, אני צריך להגיד את זה בתום לב, לא?
ציון פיניאן: אדוני היושב-ראש, אתה עלית על נקודה שבאמת היה – בנושא של תום לב, מה זה תום לב.
זהבה גלאון: למה הוספתם את העניין הזה?
משה גפני: כן, אני לא מבין.
ציון פיניאן: מה זה תום לב ומה זה רוע לב?
זהבה גלאון: ציון, למה הוספתם את העניין הזה?
ציון פיניאן: עכשיו הייעוץ המשפטי.
משה גפני: אני רק ארחיב את השאלה.
משה גפני: אני לא כל כך הבנתי מה זה תום לב.
משה גפני: אני אומר לך שיש לך סיכוי גדול במרכז הליכוד להיבחר במקום גבוה.
ציון פיניאן: זה לא תום לב.
משה גפני: כשאני אומר משהו, אני לא צריך להגיד את זה בתום לב?
משה גפני: כשאני נאמן של משהו – לא רק במקרה הזה – מותר לי להגיד סתם?
משה גפני: זה לא ברור שאני צריך להגיד את זה בתום לב?
משה גפני: זה קצת משונה להגיד בתום לב.