GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אושיק אפרים: אף אחד לא יודע איך ולמה.
אורן משה: לגבי היקף הפחתת המחירים.
אורן משה: אני לא מכיר כלכלן שיגיד לי מה יהיה המחיר של חלבה 3 שנים אחרי ירידת המכסים.
אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא ביקש ממך את זה.
אורלי לוי אבקסיס: שאלנו לגבי ההטבה הזאת שעולה למדינה שלנו חצי מיליארד אם היא תגיע בסופו של דבר לצרכן.
אורלי לוי אבקסיס: מוציאים אותנו הזויים.
משה גפני: את רוצה שיגיד את דבריו?
משה גפני: הוא אומר את דעתו.
אורלי לוי אבקסיס: שיגיד, אבל שלא יוציא אותנו הזויים.
אורלי לוי אבקסיס: שאלנו שאלות קונקרטיות.
אורלי לוי אבקסיס: הם מבטיחים שההטבה תגיע לצרכן?
אורלי לוי אבקסיס: הוא עכשיו מציג אותנו.
משה גפני: לא נגיע לשום מקום אם אורן לא יגיד את דעתו.
אורן משה: יש לנו דוגמה מהעבר הלא רחוק מישראל.
אורן משה: בשנות ה-90, תחילת שנות ה-2000, הייתה תכנית חשיפה.
אורן משה: יש טבלאות אמפיריות שמראות שהיכן שהייתה ירידת מכסים הייתה ירידת מחיר.
אורן משה: זה כמו שאמרתי קודם.
אורן משה: התשובה שלי לא הולכת להשתנות.
גאלב מג'אדלה: למה לא טיפלתם במונופולים?
שי חרמש: ירידת מחיר זה חזות הכל?
שי חרמש: ירידת מחיר וסגירת מפעל בבאקה אל-גרבייה זה חזות הכל?
משה גפני: אמרת את זה כבר 16 פעם.
שי חרמש: כדי שיבין.
משה גפני: אתה רוצה לעבור מבאקה אל-גרבייה לטייבה כדי שגם אחמד טיבי יהיה בעניין?
גאלב מג'אדלה: תן לנו תשובה.
משה גפני: תנו לו להגיד את דעתו.
משה גפני: אנחנו לא מסיימים היום את הדיון.
משה גפני: אורן, אני רוצה לדעת את דעתך.
אורן משה: אנחנו ברמת ודאות גדולה ובהתייחס לניסיון שלנו מהעבר יכולים להגיד שתהיה ירידת מחירים כתוצאה מהורדת מכסים.
אורן משה: תמיכה בעסקים.
אורן משה: גם בדוח המכסים וגם בתכנית העבודה של משרד התמ"ת קבענו שתינתן עדיפות מבחינת הסיוע של משרד התמ"ת לתעשייה , ליצרנים.
אורן משה: רק לאחרונה נחתמה הוראת מנכ"ל של שרת התמ"ת, שנותנת עדיפות בסיוע לעידוד ייצוא של תעשיינים שהושפעו מהפחתת המכסים.
אורן משה: זאת דוגמה אחת.
אורן משה: יהיו עוד במהלך השנה.
משה גפני: זה ייעשה במקביל?
אורן משה: יותר מזה.
אורן משה: הוראת המנכ"ל חתומה.
אורלי לוי אבקסיס: כמה כסף יש באותה קופה?
אורלי לוי אבקסיס: כמה תקצבתם את אותה עזרה למי שייפגע?
אורן משה: התשובה מורכבת, אני לא יכול לתת..
אורלי לוי אבקסיס: בקיצור, לא תקצבתם.
גאלב מג'אדלה: כל דבר שאין תשובה מורכב, מסובך, סבוך.
אורלי לוי אבקסיס: לא שמו סעיף תקציבי כמה יש בכלל בקופה.
אורלי לוי אבקסיס: יגידו שרוצים לעזור ואין כסף.
אורן משה: לא שמתי סעיף תקציבי, נתתי עדיפות בקריטריונים.
אורן משה: אני לא יודע כמה מזה יתגלגל.
אורן משה: כמה שיגישו יקבלו.
אורלי לוי אבקסיס: זו שיטה של.
אורן משה: על תמיכה בעסקים דיברתי.
אורן משה: פערי תיווך.
אורן משה: בדוח התחרותיות, שההמלצות שלו אמורות להתפרסם בסוף השבוע להתייחסות הציבור ובשבועיים הקרובים נקבל התייחסויות ונעשה שינויים אם נמצא שם משהו שלא חשבנו עליו, יש כמובן התייחסות לפערים בין מקטעי הייצור השונים.
אורן משה: אלה הם פערי התיווך .
אורן משה: הדוח הזה מתייחס לכל מה שדובר, לרבות העניין של המונופולים ומה עושים עם מונופולים.
שי חרמש: ריכוזיות תוך ענפית.
שי חרמש: חיים שני אמר שלא עוסקים בזה.
שי חרמש: עוסקים בזה או לא עוסקים בזה?
אורלי לוי אבקסיס: הם יתחילו לעסוק.
אורלי לוי אבקסיס: הם שלחו עכשיו לאנשים ועוד שבועיים.
גאלב מג'אדלה: שי, תן לו לתת תשובה על העניין של המונופולים.
שירלי אביבי: זאת לא הוועדה הזאת, זאת ועדה אחרת.
אורן משה: רק תיקון טעות לגבי עניין האסמכתאות שלך, פניה.
אורן משה: את מחזיקה התייחסות לבג"ץ.
אורן משה: הטקסט שאת קראת מדבר על זה שלא הגשנו או לא הכנו עבודה כלכלית על כל שורת המכס ועל תעריף המכס.
אורן משה: כמה יש?
אורן משה: מעל 3000?
אורן משה: זה דבר שבוודאות לא עשינו, אבל כן לקחנו הנחות מקרו כלכליות על סוגיות של תעסוקה, על סוגיות של תחרותיות.
אורן משה: אפרופו שרגא ברוש שאמר שהוא הפסיק את ה.. והתחיל את הסיבים.
אורן משה: כל הדברים האלה נדונו וקיבלו ביטוי בדוח.
גאלב מג'אדלה: אני רוצה תשובה על מונופולים, למה לא עסקו במונופולים.
משה גפני: תיכף תראה שנדבר על זה.
משה גפני: אני לא הולך לשום מקום.
גאלב מג'אדלה: אני רוצה שהוא ייתן תשובה.
משה גפני: עזוב אותו.
גאלב מג'אדלה: הוא נציג האוצר.
משה גפני: אז מה אם הוא נציג האוצר?
גאלב מג'אדלה: צריך להתייחס אליו בכבוד.
משה גפני: חוץ מהקב"ה אני לא מפחד מאף אחד.
רמזי גבאי: אני יושב-ראש איגוד הטקסטיל ותעשיין שכיר שמעסיק עובדים באזור תל-אביב.
אורלי לוי אבקסיס: תעשיין שכיר?
גאלב מג'אדלה: מה זה שכיר?
רמזי גבאי: אני מנכ"ל שכיר של חברה.
רמזי גבאי: אני מהיחידים בחדר הזה שטיפל בחשיפה מלפני 20 שנה.
רמזי גבאי: מישהו אמר שירדו המחירים בחשיפה.
רמזי גבאי: המכסים בטקסטיל היו אז 150 ו-200 אחוז.
רמזי גבאי: כשיורדים ממכסים של 150 ו-200 אחוז ל-10 אחוז אני מסכים איתך שהמחירים ירדו, אבל כשמדברים על מכסים של 10 אחוז – אני מתייחס למוצרי צריכה – צריך לזכור שהעלות למדינה בטקסטיל היא 720 מיליון שקל.
רמזי גבאי: בדוק על ידי האוצר.
רמזי גבאי: ההכנסות של המדינה מ-10 אחוז מס על הטקסטיל הן 720 מיליון שקל.
רמזי גבאי: האוצר בהינף יד הלך להוריד את ה-720 מיליון שקל האלה.
רמזי גבאי: את הפעימה הראשונה כבר עשו, אדוני יושב- ראש הוועדה, ושום דבר לא הגיע לציבור.
רמזי גבאי: כרגע יש עדיין בקופה 480 מיליון שקל שגם אותם אפשר לחסוך.
רמזי גבאי: אני אומר כאזרח שבסופו של דבר מדינת ישראל צריכה את ה-480 מיליון שקל האלה.
רמזי גבאי: הציבור לא ירגיש אגורה מזה.
רמזי גבאי: תעצרו את ה-8 אחוז.
רמזי גבאי: 8 אחוז מכס אף פעם לא מגיעים לציבור.
גאלב מג'אדלה: לאן הם הולכים?
שי חרמש: ליבואנים ולקמעונאים.
רמזי גבאי: אני אתן את הדוגמה של החולצה.
רמזי גבאי: בתחום של הטקסטיל כל יבואן מוכר את המוצר פי 3 מהמחיר שלו בייבוא.
רמזי גבאי: חולצה שהוא מייבא ב-30 שקל, משלם עליה מכס של 3 אחוז ומוכר אותה ב-100 שקל, ה-3 שקלים האלה בחיים לא מגיעים לאף אחד.
רמזי גבאי: הם נשארים בכיסו, בכיס המתווך וכך הלאה.
רמזי גבאי: למדינה זה 480 מיליון שקל על פי האוצר.
רמזי גבאי: אני מוכרח להגיד בחדר הזה שיש הרבה אנשים באוצר שתומכים בגישה שלי ומבינים את זה, אבל זאת החלטה שהיא החלטה מלמעלה.
רמזי גבאי: חשוב מאוד לעצור את הדבר הזה.
רמזי גבאי: דיברת על ירידת מחירים, וירדו המחירים, אבל הגרעין הקשיח של מובטלי מדינת ישראל הוא אצל הדרוזים בכפרים.
רמזי גבאי: תלכו לקריית מלאכי, תלכו לקריית גת, תלכו לאופקים.
רמזי גבאי: אלה האנשים שאין להם פה ואף אחד לא מדבר בשמם.
רמזי גבאי: אלה האנשים שסובלים כי הורידו את מחיר..
גדי ברקן: אני רוצה לדבר בקצרה על המציאות שבה אנחנו חיים.
גדי ברקן: אני פה מסיבה אחת מאוד פשוטה.
גדי ברקן: כ-30 עד 40 אחוזים מעובדי המפעלים של הטונה הם אתיופים, עולים מחבר העמים וערבים.
גדי ברקן: הסקטורים האלה שציינתי, לצערי הרב, הם סקטורים שקופים בחברה הישראלית.
גדי ברקן: תמיד היד על ההדק קלה על הסקטורים האלה.
גדי ברקן: על האנשים האלה אף אחד לא יגן, גם לא הממשלה.
גדי ברקן: כנראה שהמוצא האחרון זאת אולי הוועדה הזאת.
גדי ברקן: אם לא, כנראה שיצטרכו ללכת לבג"ץ.
גדי ברקן: כנראה שבעלי המפעלים לא יעשו את זה.
גדי ברקן: אני פה בשביל לדבר בשם האנשים האלה.
גדי ברקן: אני חושב שאם המפעלים האלה ייסגרו - אני לא מדבר על הסטטיסטיקה, על הכלכלה ועל המספרים שנאמרו כאן כי אני לא מבין הרבה - מי שישלם את המחיר הזה זה הילדים והמשפחות, שמשתכרים יחסית למפעלים אחרים יפה.
גדי ברקן: מאחר ואנחנו נמצאים בשנת 2012 ומדינת ישראל רוויה בעובדים ישראלים, אז כשסוגרים את המפעלים האלה לאנשים האלה אין מקומות עבודה.
גדי ברקן: מה האנשים האלה ילכו לעשות?
גדי ברקן: לטאטא את הרחובות?
גדי ברקן: ב-17 שקל עובד זר מנקה את כל המדינה.
גדי ברקן: איפה בדיוק רוצים לשים את האנשים האלה?
גדי ברקן: יש פה לא רק אחריות פוליטית אלא הומנית.
גדי ברקן: האנשים האלה לא הולכים להיות עובדים זרים במדינות אחרות.
גדי ברקן: זאת המדינה שאמורה לתת להם את הפרנסה.
גדי ברקן: אם לעובד שרוצה להרוויח 4000,5000, אפילו פחות מ-4000 שקל, באה המדינה ומקצצת לו את זה, איפה בדיוק הצדק החברתי שיצאנו אליו?
משה גפני: לכן אתם מתנגדים?
גדי ברקן: אני חושב שצריך לבדוק שוב פעם לעומק את הנושא הזה של המפעלים האלה, האם באמת הגזירה מתחילה במפעלים האלה.
גדי ברקן: יש פה אנשים שמדינת ישראל חייבת להם כי הם האזרחים שלה.
גדי ברקן: האנשים האלה לא מיוצגים בכנסת, בדיונים באוצר ובשום מקום אחר.
גאלב מג'אדלה: מי אמר לך?
גדי ברקן: אני אומר לך.
גאלב מג'אדלה: אנחנו פה בשבילם.
גדי ברקן: אתה באופוזיציה, אתה לא תעשה את זה.
גאלב מג'אדלה: אל תדאג, אנחנו יותר חזקים מהקואליציה.
גדי ברקן: בא לא נדבר פוליטיקה.
גדי ברקן: אני מאמין שאתה יכול, אני מכיר אותך באופן אישי.
משה גפני: זה לא חיים שכאלה.
משה גפני: מכיר באופן אישי זה.
גדי ברקן: אבל זה לא יעזור לנו.
גדי ברקן: הפוליטיקה שתעלה פה על השולחן לא תציל את האנשים האלה מפיטורים.
גדי ברקן: לאנשים האלה אין מקום אחר ללכת.
גדי ברקן: אף אחד לא מייצג אותם.
דוד בועז: אני יועץ כלכלי של המפעלים היצרניים.
דוד בועז: אני אומר את דעתי.
דוד בועז: אין בעיה בכל מה שקשור לטונה.
דוד בועז: מחיר הטונה בישראל הוא נמוך על פי הבדיקות שעשתה ועדת קדמי.
דוד בועז: אם רוצים לכבות שריפה, אז בבקשה, שיחפשו את האש.
דוד בועז: לא רק בעיה של אנשים קשיי יום במקומות כמו חצור הגלילית, טירת הכרמל, באקה אל-גרבייה, קריית מלאכי ובאר-שבע, גם אצל המפעלים עצמם אפשר לראות רמת רווח נמוכה ביותר.
דוד בועז: הרווח התפעולי בוודאי לא שם אותם במעמד של קפיטליסטים חזיריים.
דוד בועז: זה אולי קפיטליסטים סגפניים.
דוד בועז: הקטע הזה של יוקר מחייה הוא אמיתי.
דוד בועז: יש מוצרים שהם יקרים במדינת ישראל, כמו דיור, מוצרי מזון מסוימים, אביזרי רכב והרכב עצמו, אבל לא הטונה.
דוד בועז: אני רוצה להגיד כאזרח במדינה שהדיון הזה היה מפוספס.
דוד בועז: סליחה שאני אומר אולי דברים לא יפים, אבל לא צריך לעשות את זה בטונה.
דוד בועז: לא צריך לעשות הפעם דיל עם האוצר.
דוד בועז: אני מצפה שוועדת הכספים תדחה את ההצעה הזאת.
משה גפני: איך היה בזמן שלך כשהיית באוצר?
משה גפני: ועדת הכספים עשתה איתך דילים?
דוד בועז: החשיפה.
דוד בועז: .
משה גפני: ועדת הכספים לא עושה דילים עם האוצר בקדנציה הנוכחית.
דוד בועז: אני עשיתי את החשיפה.
דוד בועז: זה לא הנושא הזה בכלל.
משה גפני: זה היה בשביל בדיחה.
משה גפני: אני רואה את חייק, אותך ואני משתומם.
משה גפני: כל הכבוד, לעשות את המעבר הזה.
משה גפני: זו רמת משכל מאוד גבוהה.
גאלב מג'אדלה: הם מכפים על העבר.
גאלב מג'אדלה: מה אתה רוצה?
גאלב מג'אדלה: אנשים חזרו בהם.
גאלב מג'אדלה: הם היו בצד של העשירים, עכשיו הם בצד של העניים.
משה גפני: מה פתאום בצד העשירים?
גאלב מג'אדלה: מותר להם.
גאלב מג'אדלה: אלוהים סולח לאנשים.
גאלב מג'אדלה: דלת הסליחות פתוחה.
משה גפני: במקרה הזה הם לא צריכים לבקש סליחה.
גאלב מג'אדלה: אתה אדם דתי, לא? אתה מאמין.
גאלב מג'אדלה: תמיד דלת הסליחות פתוחה.
גאלב מג'אדלה: הם חזרו בהם.
משה גפני: הם לא חזרו בהם.
גאלב מג'אדלה: חזרו בהם.
גאלב מג'אדלה: הם עברו צד.
משה גפני: עברו צד זה משהו אחר.
יוסי וולפסון: בהמלצות של ועדת קדמי יש יתרון מוחלט לשורה של נושאי מדיניות שהם בנפשנו.
יוסי וולפסון: יש לישראל מדיניות בתחום הסביבתי.
יוסי וולפסון: אנחנו מחויבים להפחתה של פליטות.
יוסי וולפסון: אנחנו רואים שרוב ההורדות הרציניות של המכס הן במוצרים שהם הכי פחות סביבתיים, כמו מוצרי בשר, לכן גם השר להגנת הסביבה פנה לשר האוצר לבטל את ההפחתות על הבשר.
יוסי וולפסון: יש נייר עמדה של הארגונים המובילים בישראל בתחום הסביבתי נגד ההמלצות האלו.
יוסי וולפסון: יש החלטה ממשלתית על מאבק בהשמנת יתר.
יוסי וולפסון: אנחנו רואים שמנסים פה לעודד צריכה של מוצרים שיעודדו השמנת יתר, שיעודדו פגיעה בריאותית.
יוסי וולפסון: זה מדהים שדווקא בהמלצות של מזון אין שום שיקולים של תזונה ושל בריאות הציבור.
יוסי וולפסון: לנושא שלנו של "תנו לחיות לחיות".
יוסי וולפסון: יש פה המלצה לבטל לחלוטין את המכס על ייבוא של עגלים חיים לשחיטה.
יוסי וולפסון: מה זה ייבוא של עגלים חיים לשחיטה?
יוסי וולפסון: עגלים שמביאים אותם מקצה העולם עד קצהו בתנאים של צפיפות, חום והתעללות רק כדי לשחוט אותם פה ולא במקום ליד מקום המוצא שלהם.
יוסי וולפסון: גם פה כל ועדות המומחים בעולם וגם בוועדה בארץ המליצו להפחית את הדבר הזה.
יוסי וולפסון: אנחנו רואים שמעודדים אותו.
יוסי וולפסון: בעולם וגם בישראל נכנסים להבנה שמיסוי הוא כלי של מדיניות חברתית, כלי של מדיניות סביבתית וכלי שבו אנחנו משפיעים על הדברים האלה מתוך ראייה רחבה, לא רק של "תנו לחיות לחיות".
יוסי וולפסון: צריך להפסיק עם זה.
משה גפני: הרעיון מובן.
מרדכי חזיזה: אדוני היושב-ראש, הפכתי להיות תלמיד שלך.
מרדכי חזיזה: למדנו להכיר את המקצוע ביחד.
מרדכי חזיזה: אני חושב שיש לנו מורה טוב.
מרדכי חזיזה: גם לוועדת הכספים של הכנסת יש מה להתגאות במורה.
מרדכי חזיזה: גם לחברים שליוו אותנו תקופה די ארוכה.
מרדכי חזיזה: אני חושב שהגענו למקום שבו אנחנו חוזרים לימים שטוב למישהו שמישהו בוכה.
מרדכי חזיזה: זה מספק את היצרים של האחרים.
מרדכי חזיזה: אנחנו מגיעים לרגעים שלא חשבנו.
מרדכי חזיזה: חשבנו בדיוק אחרת.
מרדכי חזיזה: חשבנו שמפה זה הסתיים, אנחנו מקבלים את החמצן כדי להמשיך לתת פיתוח, דחיפה לעיירות הפיתוח, לכל המקומות.
מרדכי חזיזה: שלא נגיע לרגע של הבכי והקושי, שנבוא בנימה אופטימית של שמחה.
מרדכי חזיזה: כנראה, לצערי, לא לנו הדברים האלה.
מרדכי חזיזה: אני לא חושב שיש דבר שנותן הצדקה לבוא היום.
מרדכי חזיזה: .
מרדכי חזיזה: גמרנו את הבעיה של הירקות, חוזרים עכשיו למפעל של הטונה.
מרדכי חזיזה: אנחנו מתגלגלים ממוצר למוצר.
מרדכי חזיזה: זה הופך להיות משחק של פגיעה בציבור עובדים שלא לצורך.
מרדכי חזיזה: על מה ולמה, אדוני היושב-ראש?
מרדכי חזיזה: כולכם ביקרתם בפרי הגליל, ראיתם במה מדובר.
מרדכי חזיזה: נתתם חמצן זמני לעובדי פרי הגליל, קיבלנו כדור הרגעה שלא יפגעו.
משה גפני: מה זה כדור הרגעה?
משה גפני: המפעל יעבוד.
מרדכי חזיזה: ומה היום?
משה גפני: יעבוד.
מרדכי חזיזה: אם אתם באים היום לפגוע במפעל הטונה, מה זה נותן?
מרדכי חזיזה: זה אומר עוד פעם לחזור לקשיים האלה.
מרדכי חזיזה: אדוני היושב-ראש, ראינו מה בעבר קרה לייבוא, מה נעשה במפעלי טקסטיל, במיוחד בצפון.
מרדכי חזיזה: למה לחזור לסרטים האלה?
מרדכי חזיזה: תבינו את צורכי ליבם של העובדים.
מרדכי חזיזה: כמו שאמר הבחור לפני, מדובר באוכלוסייה שזה מה שיש לה.
מרדכי חזיזה: תשמרו על מה שקיים, אל תוסיפו על הפערים.
מרדכי חזיזה: לא צריך להקשות עלינו מעבר למצב הקשה.
משה גפני: יש בעיות במפעל?
מרדכי חזיזה: יש עבודה, ברוך ה'.
מרדכי חזיזה: אני מפחד מיום המחר.
מרדכי חזיזה: כל יום שעובר ועבדנו אני מודה לקב"ה.
מרדכי חזיזה: כי עברנו יום אחורה.
מרדכי חזיזה: קדימה אני לא יודע מה יהיה.
מרדכי חזיזה: תעזרו לנו קדימה.
משה בר: אני יושב-ראש עמותת "תנו יד לחירש ולנכים למען נכים".
משה בר: למה תמיד תופסים את כל האנשים החלשים במדינה כבני ערובה?
משה בר: כשלמפ
משה בר: על הייתה בעיה נלחמנו עבור המפעל.
משה בר: לא יכול להיות שכשמפעל אחד כושל או שני מפעלים כושלים ניקח את רוב התושבים במדינה ונביא אותם כקורבן.
משה בר: מה שצריך לעשות זה להוריד את המחירים, לעשות את הדברים.
משה בר: אני יודע שהפער בין החקלאי לסופר שאני קונה הוא פי 3 ופי 4.
משה בר: החקלאי מוכר את זה ב-5 שקלים, הסופר מוכר את זה ב-15 וב-20 שקלים.
משה בר: על זה צריך לעשות את הדיון.
משה בר: אני רוצה שלחקלאי יהיה טוב, לאזרח יהיה טוב.
משה בר: צריך למצוא את העמק השווה בין אחד לשני, לא לעזור לאנשים במיליונים.
משה בר: הרבה מהטקסטיל ברח לירדן על חשבון המדינה שלנו.
משה בר: הם קיבלו פה כספים וברחו לשם.
משה גפני: רבותיי, אנחנו לא מסיימים את הדיון.
משה גפני: אני אמשיך לומר שהנושא מורכב.
משה גפני: אני משבח את הממשלה - אני מתנצל שאני משבח את הממשלה – על כך שהיא עושה את העבודה הזאת.
משה גפני: אני לא מקבל את המסקנות שלה.
משה גפני: אנחנו צריכים ללמוד את המסקנות באופן מקצועי.
משה גפני: זה נכון שיש רצון אמיתי ורציני להוזיל מחירים.
משה גפני: זה רצון של כולנו.
משה גפני: המחירים בארץ גבוהים מידי, צריך להוזיל את המחירים.
משה גפני: אני לא מדבר על קטעים אחרים.
משה גפני: אני מדבר על הקטע הזה.
משה גפני: אני חושב שוועדת קדמי עושה עבודה, אני חושב שהממשלה בעניין הזה עושה עבודה.
משה גפני: אנחנו לא חייבים לקבל את מה שהיא עושה, לכן אמרתי בתחילת הישיבה שיש סמכות לוועדת הכספים, אף על פי שזה לא ברור בחוק ובמשרד האוצר כנראה יתרגזו על מה שאני אומר.
משה גפני: אם יהיו מסקנות שלא יהיו לרוחה של הוועדה אנחנו נתנגד להן, אנחנו נביא המלצות למליאת הכנסת ונצטרך לשקול היטב את הדברים.
משה גפני: מצד אחד עומדת הוזלת המחירים, מצד שני עומד העניין של אי פגיעה במפעלים.
משה גפני: אני גרתי באופקים כאשר סגרו את מפעלי הטקסטיל.
משה גפני: אופקים עד היום לא התאוששה מסגירת מפעל.
משה גפני: זה היה מפעל העוגן של העיירה.
משה גפני: אז זאת הייתה עיירה, היום זאת עיר.
משה גפני: המפעל נסגר והמחירים הוזלו.
משה גפני: שילמו מחיר כבד מידי.
משה גפני: אני לא בטוח שאנחנו עומדים בעידן הזה.
משה גפני: זאת לא הוזלת המכסים שהייתה אז.
משה גפני: אלה לא אותם סדרי גודל.
משה גפני: חייבים לתת את הדעת עליהם.
משה גפני: אנחנו לא יכולים לעמוד מהצד ולהגיד שאנחנו ממתינים כדי שהדברים ייעשו מאליהם.
משה גפני: צריך ליזום, צריך לעשות דברים.
משה גפני: אי אפשר להשלים את הוועדה – שרון קדמי יהיה כאן בוועדה - מבלי שיהיו פערי התיווך.
משה גפני: ישב פה באחד הדיונים יוסי ישי, מנכ"ל משרד החקלאות.
משה גפני: הוא אמר שהדגים שמייבאים עם המכסים ועם המחיר שלהם בחו"ל, כשהם מגיעים לכאן זה עולה 30 שקל קילו, כשהולכים לקנות את זה בסופר זה 60 שקל לקילו.
משה גפני: לאן נעלמו 30 השקלים הנוספים?
משה גפני: אם מדברים על הוזלת מחירים אי אפשר לדבר על הורדת מכסים ולהגיד שהניסיון הוכיח שהורדת המכסים אכן מורידה מחירים.
משה גפני: בסדר, יכול להיות שזה נכון.
משה גפני: לטפל בזה בלי לטפל בפערי התיווך זה פשוט לעשות רבע עבודה.
משה גפני: אני לא שולל שום דבר ממה שהוועדה עושה, אני רק אומר שצריך לקיים דיון.
משה גפני: הדיון צריך להיעשות בממשלה, אבל הוא צריך להיעשות גם עם הוועדה כאן.
משה גפני: בסופו של דבר נצטרך להחליט יחד.
משה גפני: ההחלטות שהממשלה קיבלה לבד בנושאים החברתיים היו לא מוצלחות.
משה גפני: אם אתה רוצה דוגמאות אני יכול להביא דוגמאות.
משה גפני: אמרו שיעלו מסים על הנושא של דירה שנייה, על המשרדים וזה יוזיל את המחירים באופן דרמטי.
משה גפני: לא מיני, לא מקצתי ולא שום דבר.
משה גפני: לא קרה כלום.
משה גפני: צריך לעשות את הדברים יחד.
משה גפני: צריך לדבר על הדברים שצריכים להיעשות במשותף.
משה גפני: זה המקרה הקלאסי.
משה גפני: זה צריך לעבור את העין הבוחנת הציבורית.
משה גפני: צריך לקיים פה את הדיון, צריך לשמוע את כולם.
משה גפני: אני מציע לעשות את זה באופן מסודר.
משה גפני: צריך לשמוע גם את גאלב מג'אדלה, גם את מגלי, גם את אורלי לוי, גם את שי חרמש - אם לא תשמעו אותו, חבל על הזמן, זה יהיה נורא ואיום - לגבי הלובי החקלאי.
משה גפני: אני את הדיון הזה אמשיך.
משה גפני: נזמין את שרון קדמי בימים הקרובים או בשבועיים הקרובים.
גאלב מג'אדלה: תמשיכו לעבוד על המונופולים.
גאלב מג'אדלה: שם לא פוגעים בעובדים.
אורלי לוי אבקסיס: לגבי החלופות.
משה גפני: הסעיף האחרון על סדר-היום היום הוא תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק מלחמה ונזק עקיף) הוראת שעה, התשע"ב-2012.
משה גפני: התקנות הללו, בעקבות דיונים שהיו בוועדה וגם עם משרד האוצר, לפצות את מי שהיה בתקופת ההפגזות - - -
שי חרמש: הסבב – ככה קוראים לזה.
משה גפני: הסבב של הטילים בדרום הארץ.
משה גפני: לפצות את האנשים שהיו צריכים להישאר בבית ולשמור על הילדים.
משה גפני: התחיל דיון בעניין הזה ביני לבין האוצר לגבי איזה יום נחשב שהוא שעת חירום, שהילדים לא הולכים למוסדות החינוך.
משה גפני: הטענה היתה שמקום שפיקוד העורף החליט שצריך לסגור את מוסדות החינוך צריך לפצות את האנשים.
משה גפני: דרשתי שזה לא יהיה רק על שכירים אלא גם על עצמאים ומשרד האוצר הסכים לזה.
משה גפני: אבל הטענה שלהם היתה שברשויות שבהן סגרו את מוסדות החינוך בניגוד לעמדת פיקוד העורף, לכאורה אין החלטה שצריך לסגור את מוסדות החינוך והילדים צריכים להמשיך את הלימודים.
משה גפני: אני טענתי, ואני אומר את זה גם לוועדה, לא יכול להיות מצב שבו רשות שלטונית – זה יכול להיות מועצה מקומית או עירייה – מחליטה לסגור את מוסדות החינוך בניגוד לעמדת פיקוד העורף, ואני שולח את הילדים שלי לבית-הספר או לגן הילדים שהוא סגור על-ידי הרשות המקומית שהיא זאת שמחזיקה את בתי-הספר, ובסופו של דבר לא אקבל פיצוי, על אף שעשיתי מה שפיקוד העורף אמר.
משה גפני: טענתי במשרד האוצר, ואני חושב שהם גם קיבלו את זה, שצריך לקבל החלטה מי מוסמך לסגור את מוסדות החינוך.
משה גפני: אם תתקבל החלטה חד-משמעית – אני לא בטוח שתתקבל החלטה בגלל שלפי דעתי אף ממשלה לא תיאבק עם ראשי רשויות - שאם פיקוד העורף הוא זה שמוסמך לסגור את בתי-הספר - והתושבים בעתות חירום רוצים שתהיה הנהגה, רוצה להרגיש שיש מי שאומר מה לעשות ומה לא לעשות - צריך לקבל החלטה שאם ראש רשות איננו פותח את מוסדות החינוך על-פי החלטה שלו, יצטרכו לקחת מהתקציב שלו כדי לפצות את האנשים.
משה גפני: שהממשלה תקבל החלטה, אבל אני לא נכנס להחלטה הזאת.
משה גפני: התושבים שלילדים שלהם לא היו מוסדות חינוך חייבים להיות מפוצים.
משה גפני: הגיעו לכאן תקנות, ואני שמח על כך.
משה גפני: התקנות הללו מדברות על כל אותם ימים שבהם מוסדות החינוך היו סגורים, עם רשימת הרשויות שבהן לא התקיימו לימודים.
משה גפני: באזור הדרום זה 40 יישובים, אני חושב.
טמיר כהן: הרשימה התקבלה דרך משרד החינוך.
פניה קירשנבאום: יש לי שאלה, אדוני היושב ראש.
פניה קירשנבאום: אנחנו מדברים על פיצוי רק להורים, לגנים ודברים כאלה.
פניה קירשנבאום: אבל אנחנו עדים לתקופה שבה כל העיר היתה משותקת, המשפחות ישבו במקלטים ונפגעו גם עסקים.
פניה קירשנבאום: האם זה מפצה גם את העסקים?
רוחמה אברהם-בלילא: כן, הוא אמר את זה קודם.
פניה קירשנבאום: לא הייתי פה.
משה גפני: את מדברת על עצמאים.
פניה קירשנבאום: כן, עצמאים.
משה גפני: כן, גם עליהם מדובר.
שי חרמש: אבל לא מדובר על ההפסד של העסק.
משה גפני: לפני שמתייחסים לעניין, אני מבקש שתציגו את התקנות.
אודי רמר: בהמשך לדברי היושב-ראש, הבאנו את התקנות שבאות לפצות על סגירת מוסדות חינוך בסיבוב ההסלמה האחרון בדרום בחודש במרץ.
אודי רמר: היתה סוגיה בגין הכרזה של איזה גורם יינתן הפיצוי.
אודי רמר: בעקבות הדיון שהתקיים פה ובעקבות הדיון הציבורי היה דיון בקבינט החברתי-כלכלי.
אודי רמר: המדינה הבהירה בהחלטה שהתקבלה בקבינט שפיצוי יינתן רק בעקבות הכרזה של פיקוד העורף של סגירת מוסדות חינוך.
אודי רמר: פה, במקרה של התקנות האלה, אנחנו נותנים את הפיצוי הזה לפנים משורת הדין, וזאת מכיוון שהאירוע קרה עוד טרם הבהרת המדיניות כפי שנעשתה בקבינט.
אודי רמר: פרט לכך, ניתן פה פיצוי גם עבור עצמאיים שלא עסקו במשלח ידם כיוון שהם הורים לילדים, והילדים לא יכלו להגיע למוסדות החינוך שנסגרו.
אודי רמר: אלו התקנות.
משה גפני: אני מבין שיכול להיות שאנחנו מפספסים פה קבוצה של עובדים שלא תיכלל, והסיכום היה שכולם יהיו בפנים.
משה גפני: התברר תוך כדי ההכנות לישיבה עכשיו שיכול להיות שיש קבוצת גננות שלא תהיה בפנים.
ליאת גרבר: העירה עורכת הדין מההסתדרות שייתכן שהעובדים של מוסדות החינוך, בניגוד להורים שלא שלחו ילדים, ייתכן שחלק מהם לא יהיו בפנים.
ליאת גרבר: אם מדובר בגננת עצמאית היא תקבל לפי עצמאית, ואם מדבור בעובדים של המגזר הציבורי, כמו מורים למשל, הם יקבלו דרך המדינה.
ליאת גרבר: אבל אם יש סייעת של גננת שלא נכללת, אז נתקן את זה.
משה גפני: תצטרכו לשנות את התקנות.
ליאת גרבר: או שנסכים על העיקרון - - -
אודי רמר: בכל מקרה, אנחנו מבהירים שהיתה כוונה לכלול את כולם.
אודי רמר: ככל שיש פה טעות, אנחנו נתקן.
שי חרמש: קודם כול, אני חייב לומר שמס רכוש פעם נוספת עמדו במבחן.
שי חרמש: קשה לי להגיד את זה, כאיש אופוזיציה.
שי חרמש: אני אומר את זה לאותם אנשים שבכל אירוע – ואנחנו רואים את זה מטווח חלון ביתנו - נמצאים ראשונים בשטח, גם בפגיעות וגם באירועים הביטחוניים.
שי חרמש: היה לנו קודם דיון על ראש צר וקטן של החלטות, ראה הגריטה – מס רכוש עובד אחרת לגמרי, ואני רוצה לומר את זה עוד פעם לפרוטוקול.
שי חרמש: אמרתי את זה גם בדיון שיזמנו לפני חודש וחצי.
שי חרמש: הם ראויים להוקרה וברכה על ההתנהלות שמתנהל מס רכוש.
שי חרמש: נדמה לי שהמתווה שדיברנו עליו בוועדה התקבל.
שי חרמש: הוא לא נותן מענה לכול, ואגיד לך איפה יש חלל אחד שחייב להתמלא.
שי חרמש: תהיה פה קודם כול שמירה על העיקרון שמצב של סבב - לא מצב מיוחד בעורף, שהוא מציאות אחרת לגמרי - איננו השבתה של הפעילות הכלכלית.
שי חרמש: נדמה לי שגם כשדיברנו פה בוועדה אמרנו שאסור ליצור מצב שבו יש היתר שכולם יושבים בבית כשטילים נופלים.
שי חרמש: יש מי שצריך להשגיח ומי שצריך לצאת לעבודה.
שי חרמש: יש פה עוד נקודה מעניינית, שבדיונים שהיו לי אתם, בהתייעצויות, אמרתי שאני מבקש טווח אחד לא להכליל בהסדר הזה, וזה טווח של אפס מהגדר עד 4.5.
שי חרמש: אגב, זה המקום שבו אני גר.
שי חרמש: אמרתי שמדינת ישראל השקיעה 1.5 מיליארד שקל במיגון כל מוסדות החינוך - - -
שי חרמש: אני מסביר את העניין.
שי חרמש: הטווח של אפס מהגדר עד 4.5 לא צריך לקבל שום פיצויים.
משה גפני: אבל התקנות מדברות על כך שמי שיש לו ילדים ומוסדות החינוך היו סגורים יקבל פיצוי, אז מה משנה הטווח?
שי חרמש: כדאי לציין את המציאות שנמצאת היום לאורך הגדר, שבה האוכלוסייה הקרובה ביותר, בטווח של אפס עד שבע מהגדר – מדינת ישראל השכילה לתת מענה ליישובים.
שי חרמש: המציאות היא שבכל סבב כזה, אם לא התרחשו דברים על הקרקע, הטווח של אפס עד שבע לא נזקק לעניין ולא מופיע פה, בצדק.
שי חרמש: צריך לומר את זה, וטוב שהדבר כך כי בדרך כלל המצב הפוך, שמי שקרוב יותר פגיע.
שי חרמש: ניתן פה מענה לשכירים בצורה הגיונית בעקבות הנושא של שכר ממוצע במשק, שהוא פיצוי הוגן לכל הכיוונים.
שי חרמש: איפה אנחנו נמצאים כרגע בפער?
שי חרמש: אנחנו נמצאים בפער בעסקים, ברובם עסקים קטנים – בעלי מוניות, בעלי חנויות בקניונים באשקלון, קרית גת, נתיבות, באר-שבע ואופקים – שבסבב הזה לא דרך איש בתוך המערכת.
שי חרמש: ישנו פתרון לעניין.
שי חרמש: אני רוצה להציע פתרון שלא מופיע פה כרגע.
שי חרמש: כל בעל עסק, קטן ככל שיהיה, מבעל מונית ועד בעל חנות פלאפל, בסוף השנה מגיע לפקיד השומה להציג את ההכנסה ואת ההכנסה החייבת שלו.
שי חרמש: אני בא להציע לא לרדת מנושא העסקים הקטנים, כי הם באמת נפגעו, ולפעול בדרך מתמטית מאוד פשוטה.
שי חרמש: מספר ימי בסבבים בשנה מוגדר, הוא מופיע פה: מתאריך זה ועד תאריך זה.
שי חרמש: אני אופטימי לומר שזה לא הסבב האחרון בגזרה, מחר יחסלו עוד מישהו ונקבל עוד ארבעה ימי סבב.
שי חרמש: זו הטכניקה היום – אין מלחמות, יש סבבים.
שי חרמש: בסיומה של שנת שומה יופיע בעל העסק הקטן ויאמר: אם היו 250 ימי עסקים בשנה והיו, לא עלינו, חמישה או שבעה ימי סבב - אותה פרופורציה מההכנסה החייבת, הוא יזוכה בה.
שי חרמש: אני לא רואה לזה השלכות רוחב, כמו ששאלו אותי: מה יהיה אם מחר יהיו פיגועים בתל-אביב.
שי חרמש: אם מחר יהיו פיגועים בתל-אביב זה מצב צבירה אחר.
שי חרמש: אגב, יש איזו אמירה מאוד ברורה, שביום שיהיו פיגועים בתל-אביב צה"ל יהיה בתוך עזה.
שי חרמש: אבל מעגל האש, שתופס היום 50–60 קילומטר, הפתרון צריך להינתן.
שי חרמש: בואו ניתן יד, תמיכה מלאה וברכה להסכם הזה, הוא מענה טוב לשכירים.
שי חרמש: נחזור חזרה לרשות המס ונגיד להם: בואו נמשיך את הדיאלוג לגבי עסקים הקטנים.
שי חרמש: אגב, זה לא דבר דרמטי של מיליארדים.
משה גפני: יש פה נציג משרד החינוך?
משה גפני: יש פה את הרשימה, למה אין רשימה של המוסדות המוכרים שאינם רשמיים?
משה גפני: החוק מחייב הרי.
יוסף אפשטיין: אני לא יודע.
יוסף אפשטיין: הרשימה לא הגיעה לידיי, היא הועברה לרשות המסים באופן ישיר.
יוסף אפשטיין: אבדוק את זה ואשיב.
משה גפני: חוק הגנה על עובדים בשעת חירום קובע: מוסד חינוך, לרבות מוסד חינוך כהגדרתו בחוק לימוד חובה, התש"ט-1949 – מעון וכו'.
משה גפני: אני עובר פה על הרשימה, המוכר שאינו רשמי לא נמצא.
שי חרמש: יש פה יישובים - - -
משה גפני: לא, יש פה רשימת מוסדות.
משה גפני: יש לי בן שלומד בחינוך העצמאי באופקים, הוא לא מופיע.