GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שי חרמש: מסלול התעסוקה זה הצינור.
שי חרמש: השאלה מי מזרים את המים.
משה גפני: מה אתם עוד רוצים להגיד?
ניר בן אהרון: יש את הנושא שקשור יותר לעסקים קטנים, וזאת בעיית ההון שמשמש לייצור.
ניר בן אהרון: כאשר יש עסק גדול שיש בו הרבה עובדים.
משה גפני: לעסקים קטנים אין את הפתרון של מסלולי תעסוקה.
ניר בן אהרון: נכון.
משה גפני: מה עושה מישהו שהולך למילואים והוא בעסק קטן?
קריאה: כרגע מסלולי התעסוקה לא קשורים למילואים.
קריאה: זאת הצעה חדשה.
משה גפני: מה יהיה עם עסקים קטנים?
משה גפני: הם לא ילכו למילואים?
ערן גרוסברגר: אפשר לקבוע את הקריטריונים שגם עסקים קטנים ייכנסו פנימה.
יהודה טלמון: אפשר לפטור אותנו ממילואים.
יהודה טלמון: אנחנו מגזר קטן ולא חשוב.
יהודה טלמון: פשוט לפטור.
יהודה טלמון: לא שמעתי עיוולת כזאת כבר הרבה מאוד שנים.
יהודה טלמון: מגזר של עצמאים.
יהודה טלמון: אדוני יודע שבדרך כלל אני לא מתפרץ, אבל אני לא יכול לשמוע דברים ועוד מלובש מדים..
משה גפני: זה יום חגיגי היום.
משה גפני: לעסקים קטנים אין פתרון על פי ההצעה?
יהודה טלמון: יש פתרון.
יהודה טלמון: למעט משרד הביטחון כל חברי הוועדה תומכים בפתרון הזה.
יהודה טלמון: משרד הביטחון באופן מפתיע רואה בפתרון הזה אפליה.
יהודה טלמון: אתמול בישיבה משרד הביטחון אמר שהפתרון לעצמאיים הוא אפליה.
יהודה טלמון: טיעון מבריק כזה לא שמעתי הרבה זמן.
משה גפני: למה משרד הביטחון רואה בפתרון אפליה?
ערן גרוסברגר: משרד הביטחון טוען שצריך לפתור את הבעיה של כלל המעסיקים.
משה גפני: לא רק של המילואים?
ערן גרוסברגר: כלל המעסיקים במסגרת.
משה גפני: כלל המעסיקים זה גם העסקים הקטנים?
ערן גרוסברגר: כן, את כולם.
משה גפני: אבל איך אפשר?
ערן גרוסברגר: במסגרת ההצעות שהוצעו.
ערן גרוסברגר: פתרון העיוות של הביטוח הלאומי פותר את הבעיה לכולם.
ערן גרוסברגר: 6% לכולם.
ערן גרוסברגר: זה עיוות שקיים וצריך לתקן.
קריאה: כמו שאמרת, לא מדובר במיליארד שקל.
קריאה: זה בסוף מגיע ל-50,60 מיליון שקל.
ערן גרוסברגר: בנושא של תמרוץ עסקים צריך לקבוע קריטריונים כך שגם עסקים קטנים יוכלו להיכנס.
ערן גרוסברגר: מי שיעסיק מילואימניקים.
ערן גרוסברגר: בסוף זה קריטריון שקובע משרד התמ"ת.
ערן גרוסברגר: משרד התמ"ת קובע את הקריטריון לגבי מי שנכנס למסלול תעסוקה.
ערן גרוסברגר: למה שהוא לא יקבע שגם עסקים קטנים ועצמאיים ייכנסו?
משה גפני: אבל אז תהיה השלכת רוחב.
משה גפני: עסקים קטנים יהיו במסלולי תעסוקה של הכל.
פניה קירשנבאום: משרד הביטחון יעביר את הכסף של הסעיף הזה, אנחנו נכניס לתמ"ת סעיף כך שייכנסו העסקים קטנים.
ערן גרוסברגר: למשרד התמ"ת יש תקציב והוא יכול.
פניה קירשנבאום: תממנו אתם את העניין הזה של העסקים.
שי חרמש: כל אחד מגלגל לשני.
ערן גרוסברגר: המדינה צריכה לבוא ולהחליט.
ניר בן אהרון: הנושא הזה של בעיית ההון מאפיין יותר את העסקים הקטנים והבינוניים כי אין להם תחליף.
ניר בן אהרון: מדובר בעובד אחד שיוצא למילואים ואין מישהו שיכול להחליף אותו, אם זה על המשאית או אם זה רופא השיניים בקליניקה שלו.
ניר בן אהרון: העלויות הקבועות של הקליניקה, של המשאית או של כל דבר אחר ממשיכות.
ניר בן אהרון: הוא צריך לשלם עליהן ולא מקבל על זה החזר.
ניר בן אהרון: בדקנו את היקף הבעיה לעצמאיים.
ניר בן אהרון: זה כ-20 מיליון שקל חדש בשנה.
ניר בן אהרון: תיקון לבעיה מצריך תיקון של חוק המילואים או חוק הביטוח הלאומי.
ניר בן אהרון: רוב חברי הוועדה חושבים שזה נכון.
ניר בן אהרון: יש לנו פה, כפי ששמעתם, התנגדות של משרד הביטחון שחושב שאי אפשר לפתור בעיה של סקטור אחד, צריך לפתור את הבעיה של כלל העסקים במשק.
ניר בן אהרון: העסקים הקטנים זה סקטור, לכן.
ניצן: כבר היום המילואימניקים מופלים.
ניצן: נקודת המוצא של כל היום היא לפתור את האפליה הזאת.
ניצן: עצם זה שאני חייל מילואים אני נחשב לאזרח סוג ב'.
ניצן: זה הנתון.
ניצן: זאת לא הגדרה.
ניצן: צריך לפתור את האפליה, רק אז לדבר על שאר המגזרים.
ניצן: זה המצב.
שי חרמש: עשרות שנים לא הייתה בעיה.
שי חרמש: לא שאנשים לא הלכו למילואים, הם הלכו למילואים עוד הרבה יותר ממה שהם הולכים כרגע, אבל התחושה הייתה שהציבור כולו הולך למילואים.
שי חרמש: לאף אחד לא היו תביעות, לא לעצמאיים, לא לשכירים ולא לאף אחד.
שי חרמש: מג"דים הלכו יותר, חיילים הלכו פחות, לא הייתה בעיה.
שי חרמש: הבעיה מתעוררת כרגע בתחושה של מה שהיום מופיע כבונטון בכל הכותרות, וזה השוויון בנטל.
שי חרמש: פחות ופחות אנשים משרתים במילואים.
שי חרמש: המדינה צריכה להגיב בהתאם.
שי חרמש: אם היא לא יודעת לייצר שוויון בנטל היא צריכה לייצר היום את המנגנון של הפיצוי.
שי חרמש: עשרות שנים שירתתי במילואים ואף אחד לא ביקש גרוש.
שי חרמש: אם התחושה היום עולה שנושא המילואים הוא דבר שהוא כורח בטחוני שאי אפשר לוותר עליו, אז צריך לשלם.
שי חרמש: אני לא חושב שבדיון כזה כרגע, עם כל הסימפטיה – אני בגילי כבר אחרי השירותים האלה.
שי חרמש: צריך לשבת פה באיזו שהיא מערכת מובנת, לבוא לפה עם איזו שהיא מערכת בחקיקה, בתקנות, בתקצוב.
שי חרמש: על מה שהיום הבעתם קיבלתם המון המון סימפטיה.
שי חרמש: אני קיבלתי קצת מידע.
שי חרמש: שני הדברים חשובים.
שי חרמש: גם סימפטיה חשובה וגם מידע.
שי חרמש: אני לא בתוך האחוזים שיהודה חי איתם יום יום ושעה שעה.
שי חרמש: יהודה גם יודע שאני לא כל כך בתוך העסקים הקטנים כדי להבין את הדברים האלה, אבל האנשים שיושבים כאן כרגע, לפחות פניה, אני וגפני, פתחנו פה פתח לנושא שאם תביאו את החומר מסודר והוועדה תביא המלצות אנחנו נדע לטפל בדברים, בחלק שנתון לנו.
שי חרמש: אגב, לא צריך להיבהל כשאומרים אין כסף, כי כל ישיבה בבוקר מתחילה בכך שאין כסף.
שי חרמש: עוד לא שמעתי דיון שמתחיל בכך שיש כסף.
שי חרמש: אחרי שאומרים שאין כסף מתחילים לחפש מה לעשות.
שי חרמש: אני אומר שטוב שבאתם, חשוב שבאתם.
משה גפני: היה פה דיון בבוקר ואמרו שיש כסף.
שי חרמש: איפה?
משה גפני: 444 מיליון מהפחתת מכסים.
משה גפני: אתה שוכח.
שי חרמש: שלא תצאו בהרגשה שאם באתם לפה..
משה גפני: מה אתה מוציא אותם?
משה גפני: עוד לא סיכמנו.
שי חרמש: נפתחו דברים שאני אומר פה ביושר שלא הייתי חשוף אליהם, לא הכרתי אותם.
שי חרמש: אני חושב שצריך לעבד את הדברים האלה לדברים יותר קונקרטיים.
שי חרמש: חלק מהדברים הוועדה צריכה לעשות, חלק אחרים.
שי חרמש: יש תקנות, יש חקיקה.
שי חרמש: אגב, אני לא מפחד, יהודה טלמון, לבוא לעזרתך - אני לא עושה את זה כל יום - בחקיקה פרטית.
שי חרמש: לפעמים חקיקה פרטית הרבה יותר מהירה מחקיקה ממשלתית והממשלה מצטרפת אליה.
שי חרמש: בואו תגבשו את הדברים ונעשה את זה.
פניה קירשנבאום: יש קואליציה רחבה.
שי חרמש: לא כל דבר ייענה.
שי חרמש: אני בטוח שהפסדי ההון יהיו האחרונים שייענו, אבל אני בטוח שהפיצויים המידיים הישירים יהיו הראשונים בסדר העדיפות.
שי חרמש: צריך לבנות את המדרג, צריך לבוא עם דברים ברורים.
שי חרמש: טוב שדיון כזה מתנהל, טוב שהגעתם.
קריאה: הצעתי לפני כחצי שנה פתרון לצה"ל.
קריאה: יש פה תת אלוף – הוא ישב כרגע בוועדת החוץ והביטחון – שהוא ראש מערך המילואים בצה"ל.
קריאה: שאלתי אותו אם הוא יישם משהו מההצעה שהצעתי לו.
קריאה: הוא לא יישם כלום, הוא השאיר את אותה בעיה.
קריאה: שאלתי אותו אם זה משנה שטנק שצריך להגיע מפה לדמשק יובל על ידי חייל אחד, 2 חיילים או 3 חיילים.
קריאה: הוא אמר לי שלא.
קריאה: אמרתי לו שיקימו גוף, מערך בצה"ל שיאייש על כל תפקיד 2 אנשים.
קריאה: מה שיקרה זה שבנושא של המילואים, שזה לא מערך חירום כמו במלחמה, חייל אחד יוכל לצאת ל-3 ימים הביתה על-מנת לנהל את העסק הקטן שלו, לדאוג לפרנסה שלו.
קריאה: כשהוא חוזר חזרה השני יוצא לחופשה ל-3 ימים.
משה גפני: כן, אבל אחד צריך לנסוע?
אבי סייג: אנחנו מבקשים - גם לה"ב וכל הארגונים פה - שוועדת הכספים תתכנס.
אבי סייג: אנחנו נגיש הצעת חוק פרטית, לא פרטית כזאת או אחרת.
אבי סייג: אנחנו מבקשים שתטפלו בה.
משה גפני: אני מבין שהוועדה לביקורת המדינה דנה בעניין הזה.
משה גפני: היא דרשה להקים את הוועדה.
משה גפני: אם רוצים שוועדת הכספים.
משה גפני: על כל פנים, מבחינתי, ועדת הכספים תיכנס לעניין אם הולכים למסלול שהולכים מהקל אל הכבד.
משה גפני: אנחנו לא הולכים לפתור את הבעיה.
משה גפני: אני מכיר את התשובות של אגף התקציבים, לא של אגף התקציבים במשרד הביטחון.
משה גפני: אגף התקציבים במשרד הביטחון הוא עוד יותר מסובך.
משה גפני: כשאגף התקציבים במשרד האוצר אומר לא מתמודדים איתו.
משה גפני: אגף התקציבים במשרד הביטחון לא אומר לא.
ערן גרוסברגר: הוא אומר כן, רק שצריך למצוא מקורות לנושא הזה.
משה גפני: חזרנו לאגף התקציבים במשרד האוצר.
משה גפני: אם אכן זה יבוא לכאן לדיון נצטרך ללכת למסלול של חקיקה בחלק הקל של העניין.
משה גפני: מהחלק הקל נצטרך לעבור לחלק אחר, כי לפי דעתי מדינת ישראל הולכת לעבור שינויים בעניין הזה של מערך המילואים.
משה גפני: היא תצטרך לתגמל את חיילי המילואים, אין בכלל ספק בעניין הזה.
משה גפני: אני לא רוצה לדבר על העניין הזה, כיוון שאני לא חושב שהתפקיד שלי לדבר על זה.
משה גפני: יש אצלי חבר בסיעה שמדבר על זה.
משה גפני: אני לא הצטרפתי אליו.
קריאה: יש יותר מעושה מילואים, שזה עושה מלחמות.
משה גפני: אני מחדש את הישיבה: חיבור חשמל לעוספיא ולדאלית-אל-כרמל, הצעתם של חברי הכנסת שי חרמש ומגלי והבה.
משה גפני: התקיימו שני דיונים, ניהל אותם חבר הכנסת ציון פיניאן.
משה גפני: הבנתי שמשרד הפנים צריך לתת תשובות.
מגלי והבה: אתה רוצה שאפתח?
מגלי והבה: אתן רקע?
משה גפני: בבקשה, תגיד בקצרה.
משה גפני: זה כבר דיון שלישי, אנחנו צריכים אותם.
מגלי והבה: בקצרה.
מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, בשביל הפרוטוקול: התקיים דיון אחד ב-6 בפברואר 2012, השנה; דיון שני אחריו, בא בעקבותיו, ב-12 במרץ 2012 ושנה קודם, בדיוק באותו הזמן, היה דיון כאן בוועדת הכספים.
מגלי והבה: כאשר כל המטרה של הדיונים האלה להגיע לפתרון סוגיית חיבור החשמל לבתים הלא מורשים בעוספיא ובדאלית-אל-כרמל.
מגלי והבה: דרך אגב, בדיון הראשון היתה התחייבות ברורה – היו עוד שני דיונים בוועדות שונות, גם בוועדת ביקורת המדינה וגם בוועדת הפנים – וכל הזמן שיביאו סקר למספר הבתים הלא מחוברים, למספר הבתים שיכולים להתחבר.
מגלי והבה: תמיד קיבלנו חצאי נתונים, לא תמונה מושלמת, אבל אנחנו היום יודעים בוודאות מה הבעיה ואיפה הפתרון.
מגלי והבה: אפילו הוגשו שתי הצעות חוק בנדון ושתי ההצעות נדחו, אחת על-ידי, כי רצינו להאריך את התקנות שבזמנו חתמו עליהן ב-1986, אחר כך האריכו אותן ב-1995 והפסיקו אותן.
מגלי והבה: ובסוף הגענו למסקנה שבעצם אף אחד לא רוצה לפתור את הבעיה הזאת.
מגלי והבה: במשרד התשתיות הלאומיות השר אומר לנו, פה גם לפרוטוקול, הנציג שלו: אין לי התנגדות שיחברו את הבתים לחשמל.
מגלי והבה: אותו הדבר "חברת החשמל" אמרה: אין לנו התנגדות שיחברו את הבתים האלה לחשמל.
מגלי והבה: משרד הפנים אמר שהפתרון צריך להיות בעצם – תיכף גם נשמע אותו, בהתחייבות האחרונה – בשני שלבים: שלב אחד, שהבתים שהיום יכולים להתחבר לחשמל יכולים לצאת לדרך.
מגלי והבה: איפה הבעיה טמונה?
מגלי והבה: שמדובר ברישוי לאותם בתים, שזה אלפי שקלים לבעל בית, כולל מס שבח, כולל כל מה שמתחייב מרישוי.
מגלי והבה: זאת אומרת, היום אנשים שכבר לא מחוברים לחשמל והם בתוך תוכנית המתאר, לא יכולים לעמוד בזה.
מגלי והבה: זאת אומרת, שהבתים האלה לא יכולים להתחבר.
מגלי והבה: הסוגיה השנייה, לא פחות חשובה, זה אותם בתים ש"נמצאים באוויר" בעצם, הם נמצאים מחוץ לתוכניות המתאר, בתוכניות מתוכננות.
מגלי והבה: אבל גם אי-אפשר לחבר אותם לחשמל, כי עוד לא נגמר התכנון, לא בגלל האזרח, דרך אגב, זה בגלל הפקידות, בגלל משרדי הממשלה השונים, שלא עומדים בתוכניות המתאר שאנחנו כבר מדברים עליהם שנים, לא משלימים את העבודה.
מגלי והבה: ואז האזרח נופל בין הכיסאות: מצד אחד הוא רוצה לפעול לפי החוק, יש לו תוכנית מפורטת או תוכנית מתאר, הוא רוצה להיות חלק מהתוכנית הזאת, הוא עשה את כל המוטל עליו, אבל הוא לא יכול, כי עדיין המחוז או הוועדה המקומית לתכנון ובנייה והמחוז לא אישרו את הבתים האלה.
מגלי והבה: ואז אמרנו: אוקיי, בואו אתם תתחייבו בעצם איך אנחנו פותרים את הבעיה, אמרו: אפשר ללכת לטופס 2.
מגלי והבה: טופס 2 זה חיבור זמני לאותם בתים עד שהרשויות והוועדה והמחוז וכל המשרדים הנוגעים בדבר ישלימו את העבודה, זו הצעה אחת.
מגלי והבה: הצעה שנייה היתה לפטור את כל הבתים האלה שחייבים במס שבח ותשלומים אחרים, להתחשב בהם, לתת להם את האפשרות כבר 30 שנה, 20 שנה, לא יודע, 40 שנה - - -
משה גפני: אוקיי, מגלי, הנושא ברור.
מגלי והבה: הנושא ברור.
מגלי והבה: ואני אומר לך, אדוני, ביקשנו פה את שר הפנים שיבוא וייתן תשובות והתעקשנו, כי התחייבו, היו פה נציגי משרד הפנים שנתנו לנו תשובות.
מגלי והבה: ובסוף, ההחלטה של הפרוטוקול של יושב-ראש הוועדה, שבאמת יבוא השר וייתן פתרון לבעיה.
מגלי והבה: השר לא בא.
מגלי והבה: אני לא מזלזל במשנה למנכ"ל, זה גם טוב שהוא הגיע.
מגלי והבה: אבל אני אומר לך, אם היום נעשה עוד ישיבה בשביל לסמן v, אז אנחנו חוטאים לכל הסוגיה שאנחנו מטפלים בה.
מגלי והבה: וועדת הכספים היא הוועדה שצריכה פה – גם אמרנו את זה דרך אגב בפעמים הקודמות, יש לנו כלים איך שהמשרדים האלה יקיימו מה שהתחייבו עליו, לא דברים נוספים, והם לא עושים את זה.
מגלי והבה: ולכן, אני אומר במשפט אחד – אני מדבר אל יושב-ראש שיודע מה זה קיפוח, יודע מה זה קיפוח מגזרי בתחומים רבים – פה יש קיפוח, ואני אשתמש במלה יותר קשה: יש גם גזענות.
מגלי והבה: כי אם, אדוני, בקיבוץ בית-אורן אחרי השריפה בכרמל הקימו בתים, בנו בתים מחדש, חיברו אותם, אפילו לא עשו תוכניות, תוך חודש וחצי-חודשיים-חצי שנה, בתים מחוברים לחשמל.
מגלי והבה: השכן בעוספיא או בדאליה מסתכל אל בית-אורן, אומר: ריבונו של עולם, אני נולדתי פה, חי פה, עשיתי את כל המוטל עלי, אני לא יכול לקבל חשמל?
מגלי והבה: שם היתה שריפה והם קיבלו חשמל אוטומטית.
מגלי והבה: שמישהו במדינה הזאת יסביר לי איך הדברים האלה יכולים להמשיך?
מגלי והבה: יש פה נבחרי ציבור, יש פה את סגן השלטון המקומי – יושב-ראש הפורום הקודם, יש ראש מועצה – ראש עיר לשעבר – ד"ר רמזי, יש פה נציגי – הם בולמים את הציבור בעצמם מלפעול בצורה פרטיזנית, ופרטיזנית זה לקום ולהתקומם ולעשות.
מגלי והבה: אנחנו כבר רואים מה קורה אצל השכנים, מה קורה במקומות אחרים.
מגלי והבה: אי-אפשר כל הזמן להגיד להם: עוד דיון ועוד דיון ועוד נגיע לפתרון, ולצערי – אני אומר לך: אנחנו לא מאיימים ולא רוצים לאיים, שיטפלו ויפתרו את הבעיה לאנשים שם.
שכיב מוראד שנאן: לא אחזור על אף מלה שידידי, חבר הכנסת מגלי והבה דיבר, ואני מצטרף לכל מלה שהוא אמר.
שכיב מוראד שנאן: אבל אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לפני הכול לברך על עליית המדרגה בייצוג של משרד הפנים וללעוג לה.
שכיב מוראד שנאן: למרות שיש לי חברות ארוכת שנים עם ידידי, שוקי אמרני, אבל אנחנו רצינו ששר הפנים יבוא לפה כאדם שמוסמך לתת תשובות, וחבל שהוא לא מסכים לבוא לפה.
שכיב מוראד שנאן: בפעם שעברה שלחו לנו את סגן מתכנן מחוז חיפה והיום עלינו בדרגת הייצוג ואנחנו מגיעים למצב שכנראה משרד הפנים לא מכבד את הוועדה הזו.
שכיב מוראד שנאן: אם באנו "להימרח" עוד פעם, זה חבל על הזמן.
שכיב מוראד שנאן: אם חבר הכנסת מגלי והבה לא רוצה לאיים, אני רוצה לאיים, שיירשם בפרוטוקול.
שכיב מוראד שנאן: אנחנו לא נוכל לספוג את זה בצורה כה מעליבה – כל כך הרבה פעמים חוזרים עוד פעם ו"מורחים" אותנו, ועוד פעם ו"מורחים" אותנו.
שכיב מוראד שנאן: אני מזמין את ועדת הפנים לשכונת אל-זיתוני בעוספיא - - -
משה גפני: ועדת הכספים.
שכיב מוראד שנאן: ועדת הכספים, סליחה.
שכיב מוראד שנאן: גם ועדת הפנים, שהיא גם נוגעת בצורה כזו או אחרת לעניין של היעדר תפקודו של משרד הפנים בעניין הזה.
שכיב מוראד שנאן: זה דבר ש"נמרח".
שכיב מוראד שנאן: גם כשאני הייתי במשרד הפנים הפקידות המקצועית שם "מרחה" אותי, וזה דבר שלא יכול להימשך.
שכיב מוראד שנאן: אני מבקש שוועדת הכספים תקיים דיון מתחת לכבלי החשמל המתוחים בין הבתים בתוך עוספיא, ושמישהו יקרע את החוט שם ותראה מה יהיה שם.
שכיב מוראד שנאן: מה, לכמה אסונות אתם מחכים עוד?
ציון פיניאן: הכול נאמר.
ציון פיניאן: פשוט נגענו בנקודה חשובה מאוד ובינתיים כולנו לא טיפשים, אנחנו יודעים שלא יהיה מחר חיבור חשמל, אבל לפחות להכשיר את השרץ על-ידי חיבור זמני.
מגלי והבה: טופס 2, כן.
ציון פיניאן: על-ידי חיבור זמני, כי אם לא יהיה חיבור זמני, אז זו בעיה של חס וחלילה – השאלה מתי יקרה האסון.
שכיב מוראד שנאן: ציון, המדינה אשמה בזה שאין תוכניות מתאר שם.
שכיב מוראד שנאן: ולא המועצות המקומיות ולא אף אחד אחר.
משה גפני: זה ברור, ברור.
שכיב מוראד שנאן: זה דבר שנמשך מ-1948 עד היום, על מה אתם מדברים?
ציון פיניאן: השאלה, חס וחלילה, מתי יקרה האסון.
משה גפני: כמה דיירים יש שם?
ציון פיניאן: יש כמעט 700 בשני הישובים.
ציון פיניאן: עכשיו השאלה היא מתי יקרה אסון, ולא צריך לחכות לאסון ואז להקים ועדת חקירה.
מרזוק קדור: אסון אחד כבר קרה.
שכיב מוראד שנאן: זו הפקרות.
ציון פיניאן: אסון אחד כבר קרה.
ציון פיניאן: אבל פשוט לאחר מכן זה ועדת חקירה ויבואו ויקראו את הפרוטוקולים שנמצאים בוועדת הכספים.
ציון פיניאן: לכן, צריך למצוא פתרון זמני.
ציון פיניאן: פתרון קבוע זה לא מהיום למחר ולא מהיום לעוד חצי שנה.
ציון פיניאן: צריך למצוא פתרון זמני.
שכיב מוראד שנאן: לא, תגיד את האמת – המדינה לא רוצה פתרון קבוע.
שכיב מוראד שנאן: המדינה לא רוצה שם תוכניות מתאר.
שכיב מוראד שנאן: היא רוצה להשתלט על הקרקע של הבעלים שלה בצורה לא מכובדת, זו האמת.
משה גפני: שכיב, תודה.
משה גפני: זאב.
זאב בילסקי: אני מצטרף לדעת חברי.
מרזוק קדור: ברשות היושב-ראש, אני חבר המועצה המקומית דאלית-אל-כרמל.
משה גפני: אבל אולי נשמע קודם את משרד הפנים.
משה גפני: אנחנו פשוט חוזרים על עצמנו, הכול ברור.
משה גפני: אנחנו צריכים להתחיל לאיים על הממשלה אם לא נקבל תשובות טובות.
משה גפני: שוקי, בוא, תפתור לנו את הבעיה.
שוקי אמרני: טוב, דבר ראשון, אני מתנצל בשם השר שלא יכול להגיע.
שוקי אמרני: השר מייחס חשיבות לנושא והוא הנחה את כל הגורמים המקצועיים לעשות כל שניתן, כדי לקדם את הפתרון לחיבור החשמל לאלפי מבנים שנבנו ללא היתר, ונמצאים בסיטואציה משפטית מאוד-מאוד לא פשוטה.
שוקי אמרני: נקודה שנייה שאני רוצה לומר ברקע, אני ממש דוחה, אדוני היושב-ראש, את הפניית האצבע למשרד הפנים.
שוקי אמרני: משרד הפנים הוא חלק מהפתרון בכל מה שקשור לתכנון, אבל ישנן סוגיות אחרות שצריך לתת להן מענה, כמו נושאים של מיסוי ונושאים אחרים, שזה לא בדיוק התפקיד של משרד הפנים.
שוקי אמרני: לנו אין כלים לתת הנחה במסים לתושב שלא יכול לשלם, פשוט אין לנו את הכלים האלה.
שוקי אמרני: ואנחנו תומכים - - -
שכיב מוראד שנאן: שוקי, למה ה"מריחות" האלה?
שכיב מוראד שנאן: "בחייאת ראבק", אתה עוד פעם חוזר "למרוח" אותנו?
שוקי אמרני: שכיב, אני רק רוצה לתת את התשובה.
שוקי אמרני: תן לי לסיים.
שכיב מוראד שנאן: לא, די, אני אין לי כוח לשמוע "מריחות" כבר.
משה גפני: שכיב, כן, אבל אני לא הייתי בדיונים הקודמים, אני חייב לשמוע.
שכיב מוראד שנאן: אתה לא היית?
משה גפני: לא, ציון ניהל את הישיבות.
שוקי אמרני: אני דווקא רוצה להתחייב כאן - - -
משה גפני: מה המסים קשורים לעניין הזה?
שוקי אמרני: אל"ף, אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שמאז הישיבות הקודמות חלה התקדמות רבה מאוד בהרבה מאוד תחומים, שישנם בנושאים האלה, לקראת פתרון - - -
שכיב מוראד שנאן: חובר בית אחד נוסף?
מגלי והבה: אפילו חצי בית לא.
שכיב מוראד שנאן: בחייך.
שוקי אמרני: תעשה לי טובה, באמת, נו - - -
שכיב מוראד שנאן: מה תעשה לי – אל "תמרח" אותנו.
שכיב מוראד שנאן: תן תשובות לגיטימיות.
שכיב מוראד שנאן: מספיק.
שוקי אמרני: אני - - -
שוקי אמרני: כדי לחבר בית צריך - - -
שכיב מוראד שנאן: לא, זה מוגזם.
שכיב מוראד שנאן: אני הייתי אתם.
שכיב מוראד שנאן: אני יודע מה זה.
משה גפני: אבל, שכיב, תן – אנחנו התקדמנו בהרבה דברים.
משה גפני: אולי נתקדם עוד.
שכיב מוראד שנאן: לא התקדמנו בכלום, אדוני היושב-ראש.
משה גפני: בזה עוד לא.
שכיב מוראד שנאן: אני מכיר את משרד הפנים, הייתי שם שלוש פעמים ב-1995 וב-2001 וב-2004.
שכיב מוראד שנאן: זו תחילת תשובה של "מריחה".
משה גפני: רגע, אבל אנחנו - - -
ציון פיניאן: שכיב, אל תהיה מרוקני, תהיה אשכנזי.
שכיב מוראד שנאן: אני מרוקני, אחי, אין מה לעשות.
משה גפני: לא, התכוונתי שהתקדמנו בדברים אחרים, אולי נתקדם גם בזה.
משה גפני: תן לנו רק - - -
שכיב מוראד שנאן: אה, אולי.
משה גפני: הכול התקדם מאז הישיבות הקודמות.
משה גפני: איפה אנחנו עומדים עכשיו?
שוקי אמרני: אנחנו עומדים במצב שבו הממונה על מחוז חיפה – יוסף משלב - -
שכיב מוראד שנאן: צריך לפטר אותו.
שוקי אמרני: - - שהוא גם - - -
שכיב מוראד שנאן: אני בתור דרוזי קורא לפטר את אותו ממונה על המחוז.
משה גפני: אבל את זה אפשר לעשות לא בפורום - - -
שכיב מוראד שנאן: שהוא גם דרוזי.
משה גפני: שנייה, אתה מוסמך לפטר אותו?
שוקי אמרני: אני לא רוצה להתייחס בכלל לאמירה הזו.
משה גפני: אוקיי, הלאה, זה היה בהומור.
שוקי אמרני: משלב יוסף – ממונה על מחוז מצוין, עושה עבודה טובה מאוד ומקדם את הדרוזים לא פחות מכמה צעקנים שישנם בתחום הזה.
שוקי אמרני: אני רוצה להמשיך בדברים שלי ולומר, שאני חושב שחל שיפור מאז הישיבות שהיו במסגרת המגבלות של משרד הפנים.
שוקי אמרני: ואנחנו נמצאים במשא ומתן גם עם משרד המשפטים, שמונע דברים מסוימים, שלא מאשר דברים מסוימים.
שוקי אמרני: כדי לחבר בית אנחנו צריכים טופס 4.
שוקי אמרני: כל אחד, אדוני היושב-ראש, כל אחד יודע, יש חוק, החוק אומר: צריך טופס 4 - - -
משה גפני: שוקי - - -
שוקי אמרני: כדי שיהיה טופס 4, צריך בקשה להיתר - - -
מגלי והבה: אבל יש גם טופס 2.
משה גפני: רגע, שנייה, תנו לי לנהל את הישיבה.
שוקי אמרני: רק שנייה, אני רק רוצה להשלים את המשפט.
שוקי אמרני: אני יודע שכולם יודעים את הכול.
שוקי אמרני: כדי לקבל את ההיתר צריך לשלם סכום מסוים.
שוקי אמרני: לאנשים אין את הסכום.
שוקי אמרני: אנחנו כמשרד הפנים ממליצים, כמדינה - -
שוקי אמרני: - - שהבן-אדם ישלם 25% בלבד ממה שהוא צריך.
שוקי אמרני: למה?
משה גפני: לשלם על מה?
שוקי אמרני: לשלם עבור החיבור - -
שכיב מוראד שנאן: אגרת רישוי.
שוקי אמרני: - - לקבל את האישור.
שוקי אמרני: אנחנו כמשרד הפנים פנינו למשרד המשפטים, אמרנו: אנחנו ממליצים.
שוקי אמרני: פנינו למשרד ראש הממשלה שמנסים לקדם כמה דברים, אמרנו: אנחנו ממליצים כמקרה חריג במיוחד.
שוקי אמרני: שזה סיפור לא פשוט.
שוקי אמרני: שהבן-אדם ישלם רק 25%, זה הכול.
שוקי אמרני: למה את ה-25%?
שוקי אמרני: בגלל שגם הוועדה המקומית צריכה כספים מסוימים לנושא.
שוקי אמרני: בעיה שנייה שיש לנו, שאנחנו מנסים להתמודד אתה והמחוז שם עשה סקר מקיף לעבור בית-בית לבדוק – מה הבעלות על הקרקע, מה גודל המבנה, אם ניתן בכלל לעשות מבנה ציבור, בגלל שנוצרה גם סיטואציה שאלה שבנו שם באותו שטח, הם כבר בנו את שלהם.
שוקי אמרני: זה שלא בנה, צריך להוריד ממנו, כדי שיהיו שטחי ציבור.
שוקי אמרני: סוגיות לא פשוטות, אבל אני אומר: הן פתירות.
שוקי אמרני: ואני יכול לומר לך, בסקר שעשינו, שממש בימים הקרובים בודקים אותו, כדי לוודא את הנתונים: אפשר לארגן למרבית הבתים את קבלת ההיתר.
שוקי אמרני: רוב רובם של הבתים, אני יכול לומר, ומדובר כאן בסדר גודל של כמעט 6,700 בתים מכל מיני סוגים.
שוקי אמרני: כמעט כולם יכולים לקבל היתר.
שוקי אמרני: הגענו למקום הזה, שאנחנו ממליצים לתת את ההנחה.
שוקי אמרני: הבן-אדם, בסופו של יום, יצטרך לשלם משהו.
שוקי אמרני: עוד דבר לגבי המדינה – המדינה בחודשים האחרונים - -
משה גפני: אתה יכול - - -
שוקי אמרני: - - שמה, אדוני היושב-ראש - -
משה גפני: ביקשת להשלים את המשפט - - -
שוקי אמרני: 14.5 מיליון שקלים כדי לקדם תוכניות.
שוקי אמרני: הנה, בעוספיא קידמנו תוכניות מפורטות בתוך חודש וחצי - - -
משה גפני: שוקי, אני מבקש, השלמת את המשפט, אני רוצה עכשיו שתענה לי על שאלות.
שוקי אמרני: בבקשה.
משה גפני: אני לא מסכים שיהיה פה דיון אחד אחרי השני ולא נגיע לשום מקום.
משה גפני: תגיד לי מהן הבעיות שעומדות היום על הפרק.
משה גפני: משרד המשפטים אומר שאי-אפשר לתת הנחה לאנשים?
שוקי אמרני: הבעיות שעומדות על הפרק - - -
משה גפני: לא, אני שואל, תענה לי.
שוקי אמרני: אענה לך, כן.
משה גפני: משרד המשפטים אומר – מדוע הוא אומר את זה?
שוקי אמרני: משרד המשפטים מתנגד ברמה העקרונית לתת - -
משה גפני: הנחות.
שוקי אמרני: - - היתרים אם אין תוכנית מפורטת פעם אחת.
שוקי אמרני: פעם שנייה הוא אומר: אתם לא יכולים, אנחנו - - -
משה גפני: מה זה משרד המשפטים?
משה גפני: זה משרד הפנים.
ליאת פלד: זה החוק, זה החוק.
שוקי אמרני: זה החוק.
שוקי אמרני: החוק קובע.
שוקי אמרני: החוק אומר.
שוקי אמרני: הדבר השני זה מרכיב של ההנחה - -
שוקי אמרני: - - זאת אומרת, כדי שאנחנו ניתן את ההיתר מישהו צריך לבקש אותו ולשלם אגרה.
שוקי אמרני: האגרה עולה כסף.
שוקי אמרני: הבן-אדם אומר: אין לי כסף.
שוקי אמרני: אנחנו אומרים: אתה יודע מה?
שוקי אמרני: תשלם רק 25%.
משה גפני: כמה עולה האגרה שם?
מגלי והבה: מס שבח, זו הבעיה.
שוקי אמרני: זה תלוי בגודל הבית.
משה גפני: כן, בערך.
שכיב מוראד שנאן: זה בתים שקיימים 40 שנה כמעט.
שוקי אמרני: לדעתי, זה יכול להגיע לכמה אלפים.
ליאת פלד: זה עשרות אלפים.
ליאת פלד: עשרות אלפים.
שוקי אמרני: בחלק מהמקרים עשרות אלפים.
שוקי אמרני: ואנחנו אומרים: אנחנו מסכימים שתשלמו 25%, שזה חריג ביותר.
משה גפני: אבל אתה אומר שזה אותו דבר כמו בשריפה בכרמל.
משה גפני: אתה אומרים: אנחנו שלחנו מכתב, מה לעשות?
משה גפני: לא שמעו לנו.
משה גפני: זאת אומרת, אתה לא אומר שהמדינה פותרת את הבעיה.
משה גפני: אתה אומר שמשרד הפנים המליץ לשלם 25%.
משה גפני: משרד המשפטים אומר: לא.
משה גפני: זאת אומרת, המדינה אומרת: לא.
שכיב מוראד שנאן: אני יכול לעזור - - -
ליאת פלד: הוא לא אמר לא.
שוקי אמרני: משרד המשפטים היום גם כן מסכים.
משה גפני: אני לא יודע, משרד המשפטים פשוט לא פה.
משה גפני: יכול להיות שלא אתן לו לבוא בכלל לפה.
משה גפני: הוא יחפש לו ועדה אחרת.
משה גפני: עם כל הכבוד, במבחן התוצאה יכול להיות שמשרד המשפטים יקבל פרס נובל לניהול תקין, אבל המדינה נכשלה, מה זה משנה?
שוקי אמרני: אדוני, האזרח צריך לבוא ולהגיש בקשה.
שוקי אמרני: שיבוא להגיש בקשה וייקח את הכרטיס.
שוקי אמרני: אני לא יכול לקנות עבורו את הכרטיס.
משה גפני: לא נגיע לשום מקום, שלא תהיה אי-הבנה.
משה גפני: אפשר לקבל שני אנשים ממוצעים שבנו שם דירה וצריכים לעבור את כל המסע הזה, שניים כאלה?
מרזוק קדור: אני, כבודו.
משה גפני: אתה רוצה לדבר נגד משרד הפנים, נגד משרד המשפטים, נגד?
מרזוק קדור: לא, רוצה - - -
משה גפני: אתן לך חמש דקות לדבר.
משה גפני: אז רגע, אתה רוצה להגיע - - -
שכיב מוראד שנאן: תן לרב גפני להוביל את זה, רגע אחד.
שכיב מוראד שנאן: בבקשה, תמשיך.
משה גפני: שוקי, ברשותך, אנחנו ניקח - - -
שוקי אמרני: כן, בבקשה.
משה גפני: ניקח שני דיירים שאתם תבחרו, נעשה ישיבה, לא ישיבה בוועדת הכספים.
משה גפני: אזמין אותך, אזמין את משרד המשפטים, מי עוד נוגע לדבר הזה?
משה גפני: המינהל?
ציון פיניאן: אולי אפשר שני אנשים עם שני חברי כנסת?
משה גפני: עם שני חברי כנסת, בוודאי.
ציון פיניאן: שניהם, שילכו שניהם ביחד.
משה גפני: כן, כן, על זה אין מה לדבר.
שוקי אמרני: נציג משרד המשפטים אולי שיבוא.
משה גפני: נציג משרד המשפטים.
משה גפני: להביא את מנכ"ל משרד ראש הממשלה?
משה גפני: הסיפור הזה לא יישאר ככה, אי-אפשר.
משה גפני: את הבעיה של החרדים כנראה לא אצליח לפתור במדינת ישראל, את הדרוזים כן.
משה גפני: והבעיה הזאת, משרד הפנים, בסדר, משרד הפנים – אתה גם פה וגם אתה אומר שאתם שלחתם בקשה.
משה גפני: משרד המשפטים מתנגד.
משה גפני: נשב ביחד ונראה אם אפשר לפתור את הבעיה.
משה גפני: אם אי-אפשר לפתור את הבעיה באופן אובייקטיבי, אז כולנו - - -
שכיב מוראד שנאן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש רק לעזור לך בדבר אחד קטן.
שכיב מוראד שנאן: משרד הפנים הקים בשנת 2005 ועדת לגליזציה, שעמד בראשה ד"ר רימון ג'וברן והוועדה התחילה לעבוד ולא הצליחה להגיע לשום פתרון, כי האנשים באים – שים את עצמך גם כן, אני גר בבית 40 שנה ובאים בשנת 2006 - -
מגלי והבה: 2012.
שכיב מוראד שנאן: - - לבקש ממני לשלם, לא יודע כמה כסף, בשביל לקנות את הכרטיס ששוקי רוצה למכור לי.
שכיב מוראד שנאן: הבן-אדם אומר: אני יש לי חשמל, חיברו אותי, שחל חיבר אותי ב-1987 ויש אחרים, וזה ממשיך וממשיך וממשיך וזה לא נגמר.
שכיב מוראד שנאן: אנשים לא ישלמו.
ליאת פלד: ברשותך, אשמח להוסיף.
שוקי אמרני: מתכננת מחוז חיפה.
משה גפני: אני רוצה לדעת, אתם רוצים, זאת אומרת, לו זה היה - - -