GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פניה קירשנבאום: התקציב נוצל במלואו למטרה זו או שהיו עודפים שנשארו וזה הסתיים כי פשוט הסתיימה ההקצאה של התקציב?
אמיר זלצברג: לתוכנית כולה נותרו עוד 20 מיליון שקלים, שייכנסו לתקציב ב-1.1.2013.
אמיר זלצברג: לשנה הנוכחית הסתיים התקציב.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נמצאים בתחילת שנה רק לא מזמן עשינו תיקון משמעותי מאוד לתקציב.
רוחמה אברהם-בלילא: איפה הייתם?
רוחמה אברהם-בלילא: לא ידעתם אז, לפני כחודש, שכל התקציב הזה עומד להסתיים?
אמיר זלצברג: ידענו - - -
רוחמה אברהם-בלילא: אז למה לא הבאתם את זה כמקשה אחת, בשינוי תקציבי שהיה אמור להיות חלק מהמכלול הכולל?
אמיר זלצברג: יותר מזה שידענו, מראש התחזיות שלנו צפו שהיקף הביקוש יהיה גדול מהיקף התקציב.
אמיר זלצברג: אנחנו בדיונים שוטפים, גם אנחנו וגם משרד התחבורה, עם האוצר בבקשות להגדיל את התקציב.
אמיר זלצברג: עד עכשיו, כבר פעמיים, משרד האוצר אישר לנו להקדים תקציב מהשנים הבאות והפעם הזו זה לא קרה.
אמיר זלצברג: אבל אנחנו בקשר קבוע ומתמיד עם האוצר בבקשות להגדיל את התקציב.
רוחמה אברהם-בלילא: הנחתי שזאת תהיה התשובה, אבל לא ענית לי על השאלה.
רוחמה אברהם-בלילא: בפרק הזמן של החודשיים האלה, מה היה היקף ביצוע התקציב, שלא ידעתם עליו מראש?
משה גפני: הוא אמר שהם כן ידעו.
משה גפני: אבל אולי תאמר פרטים – איזה רכבים, כמה רכבים, על מה מדובר.
משה גפני: אילו רכבים הולכים לגריטה?
אמיר זלצברג: כלי רכב פרטי, רכב שגילו 20 שנה ומעלה שרישיונו בתוקף – זאת אומרת, שהוא נוסע על הכביש.
אמיר זלצברג: אם הוא לא נוסע אז אין למדינה אינטרס לשלם עבורו כסף - ורכב שאין עליו שיעבוד או עיקול.
אמיר זלצברג: אלו התנאים.
רוחמה אברהם-בלילא: מה התשלום שמקבלים עבור רכב?
אמיר זלצברג: 3,000 שקלים ישירות לחשבון הבנק, אך ורק של בעל הרכב.
משה גפני: משרד התחבורה, בבקשה.
הרצל בן יהושוע: אני רוצה להביא את עמדת משרד התחבורה.
הרצל בן יהושוע: סייענו בגריטת כלי רכב, הפעלנו די הרבה אגפים במשרד כדי שהפרויקט הזה יצליח, כולל את משרדי הרישוי, אגף הכספים שלנו ואגף הרכב.
הרצל בן יהושוע: התקציב שיועד לנושא הזה הוא תקציב בהשתתפות המשרד להגנת הסביבה.
הרצל בן יהושוע: נשמח לחזור ולגרוט כלי רכב אם המשרד להגנת הסביבה ימצא את הדרך להעביר לנו כסף נוסף או תקציב נוסף.
משה גפני: אתה מבקש שהמשרד להגנת הסביבה יעביר לכם?
הרצל בן יהושוע: כל התקציב שהיה מיועד שם, להוציא איזה חור שסגרנו לפני שנה, זה תקציב של המשרד להגנת הסביבה שהועבר אלינו כהשתתפות.
הרצל בן יהושוע: אם המשרד להגנת הסביבה ישיג מקורות נוספים ויעביר אלינו, אנחנו נשמח.
רוחמה אברהם-בלילא: אין לפרויקט הזה תקנה מיוחדת?
אמיר זלצברג: יש תקנה מיוחדת.
אמיר זלצברג: כל ה-100 מיליון שציינתי זו התקנה המיוחדת.
אמיר זלצברג: עד כה 80 מיליון ו-20 המיליון האחרונים ייכנסו בשנה הבאה.
משה גפני: משרד התחבורה לא יכול להקצות לעניין הזה כסף מתקציבו?
משה גפני: יש לכם תקציב גדול.
הרצל בן יהושוע: אין.
הרצל בן יהושוע: זה חלק מהתקציב השוטף, ובתקציב השוטף של משרד התחבורה אין עודפים שאפשר להקצות לנושא הזה.
מיכל שינוול: הציגו כאן יפה את המצב.
מיכל שינוול: השנה תוקצבו 18.7 מיליון שקלים, הם נוצלו והתקציב יתחדש בשנת 2013.
משה גפני: יפה, זה בסדר גמור.
משה גפני: מה נעשה עד 2013?
מיכל שינוול: אם המשרד להגנת הסביבה או משרד התחבורה רוצים להקצות תקציב מתקציבם השוטף, אנחנו נאפשר להם לעשות הסבה.
משה גפני: את מייצגת את משרד האוצר, נכון?
משה גפני: משרד האוצר, התפקיד שלו להיות ממונה גם על הוצאות המדינה וגם על ההכנסות שלה.
משה גפני: אין אצלכם אנשים עם ראש קטן, כולם רואים את טובת המדינה, כמובן.
משה גפני: כאן מדובר על הוצאה שלכל הדעות היא הוצאה מאוד חיונית, גם מבחינת בטיחות הרכבים, גם מבחינת איכות הסביבה - מניעת זיהום הסביבה.
משה גפני: שמעת שמדובר על זיהום שהוא פי 20 מאשר רכב רגיל.
משה גפני: המדינה אמורה להרוויח מזה כסף.
משה גפני: על כל גריטה של רכב יש רכב חדש שנכנס, שהמדינה מרוויחה מזה מסים, ומסים לא קטנים.
משה גפני: המדינה משקיעה 3,000 שקל ומרוויחה 50,000 שקל או 60,000 שקל.
משה גפני: 3,500 שקל היא מקבלת?
מיכל שינוול: יכול להיות.
משה גפני: מה יכול להיות?
משה גפני: את יודעת מה, אולי תעשי לי הנחה אני אקנה רכב.
מיכל שינוול: אני לא מכירה את המספרים של המסים.
משה גפני: אדוני ממשרד התחבורה, כמה כסף אני משלם למדינה כשאני קונה רכב?
הרצל בן יהושוע: מעל 50,000 שקל.
שי חרמש: יש 100% מס על מחיר הרכב.
משה גפני: זאת אומרת, כשאני קונה רכב אני משלם מעל 50,000 שקל למדינה.
משה גפני: המדינה מרוויחה מזה כסף.
משה גפני: עכשיו תסבירי לי את המדיניות הזאת.
משה גפני: למה לחכות ל-2013?
משה גפני: יש לכם כסף מיותר?
משה גפני: מה זו התשובה הזאת?
משה גפני: תוכנן, היה בהחלטת הממשלה עם תקציב של 20 מיליון שקל.
משה גפני: כשאני הייתי מקבל החלטה כזאת לא הייתי יודע - כמו, כנראה, כל השרים - מה הולך להיות עם תוכנית, שהיא תוכנית חדשנית – אנשים אולי לא יביאו, לא יעשו וכו'.
משה גפני: בשנה שעברה ראינו כבר שהתקציב הסתיים באמצע השנה והקדימו תקציב כדי לעשות את זה.
משה גפני: מה זה 2013?
משה גפני: אתם לא יכולים לעשות חשיבה מחדש?
משה גפני: אולי נחזיר חזרה אנשים שהיו פעם באוצר?
מיכל שינוול: התשובה היא שגם משרד האוצר רואה באופן חיובי את התוכנית הזאת.
מיכל שינוול: היא אכן מפחיתה עלויות - - -
משה גפני: זו אמירה טובה לפריימריס.
משה גפני: מה למעשה?
מיכל שינוול: למעשה, יש מגבלת תקציב.
משה גפני: איזה מגבלת תקציב?
משה גפני: אני אומר לך שכאן מדובר על תוספת, שהמדינה תרוויח כסף.
מיכל שינוול: אי-אפשר לקחת את זה בחשבון בתוך בניית התקציב של המשרד להגנת הסביבה.
מיכל שינוול: אנחנו לא מקצים הכנסות ייעודיות מתקציב המדינה לנושא.
יצחק וקנין: יש לי שאלה יותר קשה.
יצחק וקנין: אם התקציב הזה היה במשרד האוצר, אני בטוח שהיה לכם כסף לכך.
יצחק וקנין: בגלל שעבר למשרד להגנת הסביבה אז אתם כנראה עושים את ההתחשבנות הזאת עם המשרדים.
משה גפני: אני לא מבין את החשבון.
מיכל שינוול: התקציב הועבר במלואו ונוצל במלואו.
מיכל שינוול: השאלה היא אם זו תהיה תוספת תקציב.
שי חרמש: אנחנו רואים פה את האבסורד.
שי חרמש: הרי אם העסק הזה היה עסק פרטי ויזם פרטי היה מפעיל פרויקט כזה הוא היה מרחיב ומרחיב ואומר: אני מביא מימון זר מבחוץ כי אני משקיע 3,000 ומקבל תמורה שהיא פי כמה יותר.
שי חרמש: הדיון לא יכול להתמצות פה עם נציגה של אגף התקציבים, ואני רוחש הרבה כבוד לאגף התקציבים.
שי חרמש: אני חושב שפה צריכה להיות גישה אחרת, גפני.
שי חרמש: תפקידך, כיושב ראש הוועדה, לשבת עם גורם יותר בכיר – אם זה מנכ"ל משרד האוצר, ראש אגף התקציבים או השר - ולהגיד שיש פה תרנגולת שמטילה ביצי זהב.
שי חרמש: כולם מרוויחים מזה.
שי חרמש: אני לא מדבר על בטיחות ואיכות הסביבה – בכסף מרוויחים, ומדבר אתך מי שעשה את העסקה הזו על רכב אחד.
שי חרמש: תבין דבר אחד – אף אחד לא נותן לאף אחד מתנה.
שי חרמש: רכב בן 20 שנה שווה בשוק 3,000 שקל.
שי חרמש: אם אני מוכר לך את הרכב הזה אני מקבל 3,000 שקל, אלה המחירים.
שי חרמש: זאת אומרת, המדינה לא עושה טובה לאף אחד.
שי חרמש: היא עושה רק חסד אחד - במקום שסטודנט שנה ג' ימכור את זה לסטודנט שנה א', כי זה בערך הגלגול של הרכב, הרכב הזה נגרס ויורד מהכביש ונכנס רכב שהוא בן 15–16 או 17 שנה.
שי חרמש: כולם מרוויחים.
שי חרמש: אני אומר שוב פעם, זה צריך להיות ברמה אחרת לגמרי מהדיון שמתנהל פה כרגע.
שי חרמש: זו לא בעיה של המשרד לאיכות הסביבה, לא בעיה של משרד התחבורה, צריכה להימצא הבנה ברמת מקבלי ההחלטות במשרד האוצר שיש פה עסק שמרוויח.
שי חרמש: תפתחו את העיניים – כולם מרוויחים, וגם אתם מרוויחים כסף.
שי חרמש: כל רכב שיורד, משהו אחר עולה על הכביש במקומו, יותר צעיר, שמשלם יותר מס.
שי חרמש: בוא נעצור את הדיון פה כרגע.
שי חרמש: קח את זה על עצמך, אם אתה רוצה אנחנו מוכנים לעזור לך, ובוא ניפגש עם מי שמקבל את ההחלטות.
שי חרמש: עם כל הכבוד לנציגה המאוד-מאוד נחמדה, מה אתה רוצה ממנה?
שי חרמש: היא לא יכולה להביא את זה.
שי חרמש: מי שיכול להביא את זה, מביא לעצמו עוד הכנסה.
שי חרמש: יש בתוך תקציב המדינה הוצאה מותנית בהכנסה – זה בדיוק הוצאה מותנית בהכנסה, אתה מוציא הוצאה ומקבל את ההכנסה בתמורה, ועוד יותר.
משה גפני: לפני הדיון כאן בוועדה התקיים דיון אצלכם באוצר?
משה גפני: הנחו אותך בעניין?
משה גפני: עלו הדברים שעלו עכשיו בוועדה?
מיכל שינוול: עלו הדברים, אנחנו מכירים את הנושא, מכירים בכלכליות של הנושא למשק.
שי חרמש: זה עסק טוב?
מיכל שינוול: יכול להיות, אבל צריך להבין שאנחנו פועלים בתוך מגבלת אפשרויות, מגבלת תקציב.
מיכל שינוול: גם המשרד להגנת הסביבה מאמין בחשיבות הנושא; אבל מקצה את התקציב שלו לנושאים אחרים.
מיכל שינוול: גם משרד התחבורה מאמין בחשיבות הנושא, מקצה את התקציב השוטף שלו לדברים אחרים.
שי חרמש: אבל זה ביזנס.
שי חרמש: סוף-סוף יש ביזנס.
משה גפני: מה את רוצה ממשרד התחבורה?
מיכל שינוול: אם המשרדים המקצועיים חושבים שהתוכנית טובה וצריך להמשיך אותה, הם יכולים להקצות תקציב.
משה גפני: אני אציע לכם שמשרד התחבורה והמשרד להגנת הסביבה יקצו, כל אחד מהם, 50% מתקציבו וההכנסות שיהיו ממסים על הרכב יחזרו אליהם.
מיכל שינוול: אנחנו לא מייעדים הכנסות המדינה לנושאים.
משה גפני: אז מה את מבקשת מהם?
משה גפני: את תיקחי את הרווחים והם ייקחו רק את ההוצאות?
משה גפני: זה לא פייר, זו לא הצעה הוגנת.
משה גפני: אני מקבל את ההצעה שלך, שמשרדי התחבורה והגנת הסביבה ייקחו את ההוצאות על עצמם, אבל ההכנסות ממסים לתקציב המשרד.
שי חרמש: אני מציע להפריט את העסק הזה, לתת לגורם פרטי שיקבל - - -
משה גפני: רגע, לפני ההפרטה.
משה גפני: נגיע להפרטה.
משה גפני: זו הצעה שאתם יכולים לקבל אותה?
מיכל שינוול: לא - - -
משה גפני: אז את לא יכולה להציע להם לקחת את ההוצאות, זו הצעה לא הוגנת.
משה גפני: איך את מציעה להם את ההצעה הזאת?
משה גפני: אתם חשבתם על זה, במשרד האוצר?
מיכל שינוול: חשבנו על הנושא.
מיכל שינוול: הרעיון הזה, של ייעוד הכנסות לנושא מסוים, המשמעות שלו היא שהממשלה לא יכולה להקצות את אותם משאבים לבריאות, לחינוך, לכל הנושאים האחרים.
משה גפני: אבל לפי ההצעה שלכם אין הכנסות עד ה-1 בינואר 2013, בגלל שאין גריטה.
מיכל שינוול: כי אין תקציב נוסף.
מיכל שינוול: מתוך התקציב הקיים אפשר להקצות, אבל התקציב הקיים זה עניין של סדרי עדיפויות.
שי חרמש: מוץ ואני מודיעים שאנחנו לא מתמודדים לכנסת הבאה.
שי חרמש: אנחנו רוצים את המיזם הזה כמיזם פרטי של שנינו.
יצחק וקנין: כמה התקציב כולו לשנה?
אמיר זלצברג: 20 מיליון.
יצחק וקנין: ועל זה אנחנו מתווכחים.
יצחק וקנין: זה מעל בינתי הדבר הזה.
אבישי ברוורמן: רבותי, זכיתי להיות יושב ראש ועדת הכספים לפני ידידי, ואני מסתכל איך המשטר הישראלי הולך ונעלם.
אבישי ברוורמן: יושבת פקידה מעולה, אבל ברור שהיא באה עם מסר ברור.
אבישי ברוורמן: לכן כל הדיון הזה מביש, אבל הוא תמיד ככה.
אבישי ברוורמן: ברגע שאומרים לפקיד באוצר "נייט", אז זה לא קורה.
אבישי ברוורמן: גפני, אני אומר להזמין את בעל הבית ולגמור את זה, אחרת כל הוויכוח הזה הוא עקר.
אבישי ברוורמן: בשביל מה מביאים את האנשים?
אבישי ברוורמן: את 20 המיליון האלה, כמו שאמר שי חרמש שבמקרה הזה אמר דברים נכונים, אפשר לפתור, אבל אין מי שיפתור.
אבישי ברוורמן: לא מפני שהיא לא בחורה מוכשרת, לא מפני שהיא לא אישה מצליחה, אלא מפני שהיא קיבלה הוראה להגיד: זהו זה.
אבישי ברוורמן: באים אנשים מחוץ למקום הזה כבר שנים, רואים את התיאטרון הזה.
אבישי ברוורמן: יש כשל בממשל הישראלי.
אבישי ברוורמן: אם הנושא הזה חשוב, צריך שיהיה שר, כמו בסנאט האמריקני, וסוגרים את זה, אחרת לא קורה כלום.
אבישי ברוורמן: כוח?
אבישי ברוורמן: יש לגפני, הוא יכול להפיל את הממשלה בשניה.
אבישי ברוורמן: לכן אפשר כבר להפסיק את השיחה הזאת.
אבישי ברוורמן: גפני, תדחוף אותה הלאה ותנסה לסגור את זה.
משה גפני: אני רק רוצה להגיד לך שהיה ויכוח בין שרים בממשלה על התקציב הזה.
אבישי ברוורמן: אין שרים בישראל.
אבישי ברוורמן: הלוא דיברנו על זה.
אבישי ברוורמן: ב-1984–1985 הופקע הכוח של שרי ישראל, לאחר האינפלציה הגדולה, ההתנהלות הלא נכונה, גם של אנשי מפלגת העבודה וגם של מנחם בגין לגבי הסובסידיות, אמרו: אנחנו נותנים לפקידי האוצר סמכות והאטה על פני זמן, עם חוק ההסדרים במקביל, שהם יוכלו להיות רפרנטים לגבי העברת תקציבים.
אבישי ברוורמן: מזמן כבר עברנו את המצב הזה, נשאר להם אותו כוח.
אבישי ברוורמן: זה לא קיים בשום משטר בשום מדינה.
אבישי ברוורמן: לכן, זה חלק מהשינויים, שאם נצליח, בממשלה הבאה לעשות אותם.
משה גפני: בממשלה הבאה?
משה גפני: מה יהיה בממשלה הבאה שאין בממשלה הזאת?
אבישי ברוורמן: אם זה יהיה אותו דבר אנחנו בצרות, התיאטרון ימשיך.
יצחק וקנין: אבל הפקידים לא ישתנו לפי הדעה שלך.
אבישי ברוורמן: אבל הפקידים לא אשמים.
יצחק וקנין: האמת שהפקידים לא אשמים, אבל מי שמנהל את המדינה היום זה הפקידים והיועצים המשפטיים.
יצחק וקנין: המדינה כבר לא מתנהלת על-ידי שרים.
שי חרמש: אני מציע להצביע על ההצעה של ברוורמן, להטיל על גפני - - -
משה גפני: מי ממונה עלייך במשרד האוצר?
מיכל שינוול: אייל אפשטיין.
משה גפני: אייל אפשטיין אמור להיות פה ב-11:30.
משה גפני: נמשיך את הדיון הזה ב-11:30.
שי חרמש: אם לא נגמור אתנו, נעלה הלאה.
שי חרמש: זה עסק שמרוויח.
משה גפני: קודם כול אני מודה לך על הכנות.
משה גפני: אני מבקש לקבל החלטה שוועדת הכספים דורשת לחדש את התקציב לנושא של גריטת הרכבים מעבר ל-20 מיליון שקלים שהוקצבו לשנת 2012 לאור הניסיון שהיה במבצע הזה שהוא מאוד-מאוד חשוב, מאוד-מאוד מצליח, מאוד-מאוד מקצועי וענייני - גם מבחינה כלכלית, גם מבחינתה הבטיחות של הרכבים, עם המשמעות הקשה של העניין הזה, של רכב ישן שנוסע מבלי שיש את אביזרי הבטיחות, כפי שנאמר כאן על-ידי אמיר זלצברג מהמשרד להגנת הסביבה, וגם הנושא של זיהום האוויר, שברכבים הישנים זה פי 20 מאשר ברכב חדש.
משה גפני: אנחנו דורשים, גברת שינוול, להוסיף תקציב של 20 מיליון שקלים לשנת 2012 ולא לחכות ל-1 בינואר 2013.
משה גפני: זה דבר שאם הוא לא נעשה הוא מעיד על כשל שלטוני.
משה גפני: אמנם לא מדובר פה באיזה דבר שהוא מי יודע מה, אבל מכל סיבה שהיא צריך להוסיף את התקציב הזה.
משה גפני: זה לא שבאים ואומרים: תוסיפו כסף וזהו, גם תקציב המדינה ירוויח מהעניין הזה.
משה גפני: כל אחד מסתכל מנקודת ראות צרה שלו, שצריך להוסיף 20 מיליון שקל, כאילו שהוא במדינה נפרדת.
משה גפני: 20 מיליון השקלים האלה מביאים הרבה מאוד כסף, גם לתקציב וגם כל מה שנלווה לעניין הזה.
משה גפני: אבקש תוך שבוע תשובה מהממונים עלייך או ממי שאמור להחליט בעניין הזה - האם מוסיפים 20 מיליון שקל או לא.
משה גפני: אם לא מוסיפים – נמצא אותם.
משה גפני: תביאו לפה איזו העברה עבור משרד האוצר, אנחנו נעשה העברה של 20 מיליון שקל מאיזה משהו של קניית מזגנים במשרד האוצר - - - פרויקט מרכב"ה, עם 360 מיליון שקל, יהיה רק 340 מיליון שקל.
משה גפני: רצית להגיד משהו?
קטי מורלי: כן.
קטי מורלי: אני מאגף הרישוי במשרד התחבורה.
קטי מורלי: רציתי להגיד שאם כבר הולכים להסדיר את הנושא הזה, ראוי להסדיר את זה לאורך שנה שלמה כי כבר שיגענו את הציבור.
קטי מורלי: אנחנו מוצפים בפניות מאת הציבור, כל המערכות במשרד כולן בנושא הגריטה מאחר שאנחנו מודיעים על הפסקה, מודיעים על חידוש.
קטי מורלי: זה מתעתע בציבור, וראוי שאם יימצא תקציב שיספיק לפחות לשנה שלמה ולא להודיע כל שני וחמישי שהפסקנו ואז יש עתירות - - -
משה גפני: כמה להערכתך צריך תקציב שנתי?
הרצל בן יהושוע: במהלך שלושת החודשים הראשונים נגרטו כ-2,000 כלי רכב כל חודש.
הרצל בן יהושוע: זאת אומרת, שאם אנחנו מחשבים לאורך כל שנת 2012 מדובר ב-40 מיליון שקלים, בהנחה שקצב הגריטה יהיה כמו בשנה שעברה.
קטי מורלי: ואז נחסוך עתירות מבית-המשפט, פניות ציבור וטרטור האזרחים, כי הם לא ידעו ופתאום קיבלו הודעה.
שי חרמש: רק ההודעות בעיתון עולות יותר.
משה גפני: טוב, רבותי.
משה גפני: תודה רבה, אתם צודקים.
משה גפני: אני מבקש להגיד לכם, אנשי משרד האוצר, היה פה דיון קודם על גריטת מכוניות.
משה גפני: היה תקציב של 20 מיליון שקלים לעניין הזה, המדינה מרוויחה על זה הרבה מאוד כסף, כאשר זה חשוב גם לנושא של זיהום האוויר וגם לנושא של הבטיחות של הרכבים.
משה גפני: זה נראה שהאוצר משחק ראש קטן מבלי להתחשב בתקציב המדינה, בגלל שעל 20 מיליון שקלים שנותנים לעניין הזה המדינה יכולה להרוויח הרבה מאוד כסף מכיוון שמדובר על רכבים שנמצאים על הכביש, יש להם רישוי, הם עברו טסט, אנשים נוסעים בהם.
משה גפני: כשמעבירים אותם לגריטה המדינה משקיעה 3,000 שקל ומקבלת בתמורה הרבה מאוד מיסוי.
משה גפני: המבצע מאוד הצליח.
משה גפני: זו פעם שניה שמפסיקים את המבצע הזה באמצע השנה או כמעט בתחילתה.
משה גפני: היתה דרישה של הוועדה להוסיף לזה תקציב ולא לשחק ראש קטן, מכיוון שבאמת יש בזה רק תועלת.
משה גפני: אתם רוצים לחשוב על זה או שאתם יכולים להגיד כבר עכשיו שאתם מוסיפים את הכסף?
אייל אפשטיין: יש לנו תשובה מוכנה.
משה גפני: אם היא שלילית אז אל תגיד עכשיו.
אייל אפשטיין: לא, היא לא שלילית דווקא.
אייל אפשטיין: לגבי גריטת המכוניות, תובא החלטת ממשלה של המשרד להגנת הסביבה.
אייל אפשטיין: אחת ההמלצות, בגיבוי האוצר, היא להמשיך בתוכנית הזאת, גם כי היא היתה תוכנית מוצלחת וגם כי יש לה תועלות סביבתיות ומשקיות.
אייל אפשטיין: לכן יוקצה לזה - - -
משה גפני: מתי זה יובא?
אייל אפשטיין: בשבועות הקרובים.
משה גפני: תשתדלו לעשות את זה כמה שיותר מהר בגלל שהיה פה נציג המשרד להגנת הסביבה – הנה, הוא פה - וגם נציגת משרד התחבורה, שאמרו שיוצא קצת משונה בגלל שבפעם הקודמת הפסיקו את זה - - -
אייל אפשטיין: אנחנו הובלנו - - -
משה גפני: בסדר, אבל צריך לתכנן את זה יותר טוב, אחרת זה נראה תסמונת של ראש קטן.
אייל אפשטיין: אנחנו מנסים לתכנן יותר טוב, אנחנו גם מנסים לתכנן - - -
משה גפני: אבל זה מבצע שהצליח.
משה גפני: לא יכולתם לדעת את זה, אמרתי את זה בישיבה.
משה גפני: עכשיו אתם יודעים.
רוחמה אברהם-בלילא: בשורה התחתונה, כפי שאמרת, זה מהלך שהמדינה מרוויחה בו הרבה כסף.
אייל אפשטיין: חברת הכנסת אברהם, זה עולם של סדרי עדיפות.
אייל אפשטיין: כשיצאנו למבצע הזה היה ויכוח על גובה הסבסוד.
אייל אפשטיין: בזמנו סברו שהסבסוד צריך להגיע ל-5,000 ואפילו 6,000 שקל, וראינו שזה אפקטיבי.
אייל אפשטיין: הושם סכום ראשוני, גם נתנו עיבוי לסכום הראשוני כשראינו שזה הצליח והביא לתוצאות טובות.
אייל אפשטיין: במסקנות אנחנו מדברים גם על הורדת מודל הרכב כדי להגיע לרכבים שהם עדיין ישנים, עדיין לא עובדים עם ממיר קטליטי והנזקים הסביבתיים שלהם הם גדולים.
אייל אפשטיין: כלומר יש נכונות לעבות את הסיפור הזה.
משה גפני: אנחנו מבקשים שזה יהיה כמה שיותר מהר, מכיוון שזה מבצע מוצלח וצריך לעשות אותו.
משה גפני: דיון מהיר בכוונת רשות המיסים להטיל מס של עד 48% על מענקי עידוד למתמחים בפריפריה או במקצועות במחסור, של חברי הכנסת עפו אגבאריה וחברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס.
משה גפני: עפו אגבאריה, בבקשה.
עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים.
עפו אגבאריה: אני מעלה את הנושא אחרי שראיתי וקראתי באחד העיתונים שרשות המסים מתכוונת להפעיל איזו שהיא תקנה, מתכוונת להטיל מס של 48% על המענק שדובר בזמנו בהסכם בין הממשלה לרופאים שהיה אמור לתקן את העוול שסבלו ממנו הרופאים והרפואה בכלל במדינת ישראל לאורך שנים רבות.
עפו אגבאריה: לדעתי הדבר הזה הוא הפרה בוטה של ההסכם.
עפו אגבאריה: היה הסכם שגובש אחרי שביתה מאוד קשה שסבלו ממנה אנשים.
עפו אגבאריה: אני חושב שהחברה הישראלית שילמה מחיר כבד מאוד בשביתה הזאת בגלל הדרישות הצודקות של הרופאים.
עפו אגבאריה: בסופו של דבר אחרי כל הלחצים הגיעו להסכם.
עפו אגבאריה: היה הסכם של מענק לתיקון העוול שסבלו ממנו הרופאים וסבלה ממנו הפריפריה.
עפו אגבאריה: כדי לעודד רופאים ללכת לפריפריה ולעבודות במקצועות במצוקה, סוכם על מענק מסוים.
עפו אגבאריה: אנחנו לא מוצאים היום מתמחים במקומות מסוימים בפריפריה במקצועות כמו טיפול נמרץ, הרדמה, פתולוגיה, גריאטריה, ניאונטולוגיה, הרבה מקצועות שאנחנו באמת במצוקה וחייבים לעשות את זה בשביל שיהיו רופאים.
עפו אגבאריה: סוכם לתת את המענק הזה לאנשים האלה.
עפו אגבאריה: פתאום באה רשות המסים ורוצה על זה מס של 48%, דבר בלתי ייאמן.
עפו אגבאריה: מצד אחד נותנים את המענק הזה, וזה נקרא מענק, זה לא נקרא שכר..
עפו אגבאריה: אנחנו מדברים על זה שה-48% זה כאילו לתת ביד אחת ולקחת ביד השנייה.
עפו אגבאריה: זה לא הסכם שכר, לא צריך להתייחס למענק הזה כשכר.
עפו אגבאריה: אפילו על זכייה במפעל הפיס אין 48% מס.
עפו אגבאריה: אנחנו מדברים על מענק בשביל לא להטיב אלא לתקן עוול מסוים.
עפו אגבאריה: לא יכול להיות שניקח מהם את המענק הזה ונטיל עליו מס כזה גדול.
עפו אגבאריה: מה אנחנו רוצים?
עפו אגבאריה: האנשים האלה היו מוכנים לוותר על הרבה דברים כדי להיות בפריפריה, כדי להשוות את השירותים הרפואיים בין הפריפריה למרכז.
עפו אגבאריה: זה אחד הדברים היסודיים שכבוד השר התחיל בהם בקדנציה שלו.
עפו אגבאריה: זה שהוא הראשון לתת חדרי מיון קדמיים זה בשביל לתקן את ההבדל בין הפריפריה למרכז.
עפו אגבאריה: אסור לנו לתת יד להפעיל את התקנה הזאת, או להפעיל את המס הגדול הזה.
עפו אגבאריה: אם אנחנו רוצים לתקן יש עוד אפשרות חוץ מההסכם הזה לקלוט רופאים מבין הרופאים החדשים.
עפו אגבאריה: גם על זה עובד כבוד השר.
עפו אגבאריה: אני מקווה שבעניין הזה נוכל לתקן את העוול הזה, נוכל לתת את האפשרות לרפואה הציבורית להתקדם ולהיות שוויונית לכל האוכלוסייה.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לפתוח את הדברים בלהודות לסגן השר שהגיע לכאן.
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת כמה הוא פעיל מתוקף חברותנו בוועדת הבריאות של הכנסת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רואים את המאמצים הכבירים שעושה סגן השר כדי לצמצם את הפערים בין הפריפריה למרכז.
אורלי לוי אבקסיס: הפערים האלה הם לא רק בטיפול.
אורלי לוי אבקסיס: אם מסתכלים על תוחלת החיים מסתבר שתוחלת החיים בפריפריה קצרה במספר שנים מאשר במרכז, הנגישות לשירותי רפואה מתקדמים הולכת ופוחתת.
אורלי לוי אבקסיס: נוצר מצב קטסטרופאלי.
אורלי לוי אבקסיס: מי שנמצא וגר בפריפריה – אני יכולה להעיד מניסיונות אישיים – ויש לו ילדים, יכול להגיד במה זה כרוך.
אורלי לוי אבקסיס: כשבאים לנסות ולתקן את העוול הזה צריך להביא את אותם תמריצים כדי להביא את אותה אוכלוסייה חזקה, את אותם רופאים שלא רק יקבעו את מקום התמחותם, יקבעו גם את מקום מושבם בפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על המומחים אנחנו מדברים על הסכם של 6 שנים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מגלים שברשות המיסים היה איזה שהוא סוג של עבודה בעיניים.
אורלי לוי אבקסיס: כשזה היה על השולחן עם כל אהדת הקהל מסביב, התמיכה של דעת הקהל בהסכמים האלה וכמה צריך לעודד את אותם רופאים, גם אלה שבוחרים במקצועות האקוטיים שעליהם דיבר חברי עפו אגבאריה, דובר על לתת תמריץ שצריך להיות אטרקטיבי.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רואים שמצד אחד נותנים, מצד שני חותכים בחצי.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא מסתכם ב-45% מס..
עפו אגבאריה: 48% ו-12% ביטוח לאומי.
אורלי לוי אבקסיס: עוד 12% של הביטוח הלאומי.
אורלי לוי אבקסיס: על ידי זה חתכנו בחצי את אותם המענקים.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא אם הרופא לא מקבל את מה שהובטח לו אלא חצי.
אורלי לוי אבקסיס: בוא ננסה לחלק את מה שנשאר להם ל-6 שנים.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נסתכל על אותם רופאים מומחים שבאים לפריפריה ומתחייבים להישאר שם 6 שנים.
אורלי לוי אבקסיס: יש להם עלויות נוספות שאנחנו לא לוקחים בחשבון.
אורלי לוי אבקסיס: הם צריכים להעביר את המשפחה, לדאוג לדיור, לדאוג לשירותי חינוך מתאימים.
אורלי לוי אבקסיס: הם צריכים לעשות ויתור של האופק בהמשך, כמו של השלמת הכנסה נוספת בכל מיני קליניקות פרטיות או אופציה לעבוד בבתי החולים הפרטיים ולהרוויח.
אורלי לוי אבקסיס: אין כמעט בתי חולים פרטיים בפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: מה שקורה הוא שהפריפריה מסבסדת.
אורלי לוי אבקסיס: יש מחקר - אני בכוונה מכניסה את זה אף על פי שזה לא קשורֿ - לגבי הנושא של התשלומים של הביטוחים המשלימים למיניהם.
אורלי לוי אבקסיס: בפריפריה אין לך אפילו יכולת ליהנות מהזכאות שהביטוחים המשלימים נותנים לך.
אורלי לוי אבקסיס: אתה משלם, אבל מי שמשתמש בכסף של אנשי הפריפריה אלה אנשי המרכז.
אורלי לוי אבקסיס: למעלה מ-70% בפריפריה לא נהנים מאותן הטבות של השב"נים.
אורלי לוי אבקסיס: מה שקורה זה האבסורד הכי גדול שיש.
אורלי לוי אבקסיס: בוא ננסה לחלק ולכמת את זה.
אורלי לוי אבקסיס: האם התמריץ של פחות מ- 30 אלף שקל לשנה לרופא מומחה כדי שיעבור לפריפריה – תחלקו את זה עכשיו במספר חודשים – שווה להם?
אורלי לוי אבקסיס: כל המעבר הזה, הוויתור על הכנסות נוספות, לעקור את המשפחה ממקום אחד למקום אחר.
אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי, יש איזה שהוא שוק תרבותי למי שנכנס ועושה את המעבר הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שלא רק שיש פה חוצפה, יש פה איזה ניסיון.
עפו אגבאריה: זאת הפרת הסכם.
אורלי לוי אבקסיס: יותר מכך, יש פה הפקרות של התושבים בפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא נצליח לנצל את המצב ולשנות.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר חשבו שזה המענק התחילה להיות נהירה לא כזו גדולה של מתמחים ומומחים.
אורלי לוי אבקסיס: התחילה התעניינות.
אורלי לוי אבקסיס: פה אנחנו נחתוך את כל ההישג הזה.
אורלי לוי אבקסיס: פה אנחנו נחזיר אותם בחזרה לראות את האופק שלהם ואת השליחות שלהם במרכז.
אורלי לוי אבקסיס: יהיו להם אפשרויות נוספות.
אורלי לוי אבקסיס: על הכנסות מהון יש 20% מס.
אורלי לוי אבקסיס: זה הדיון הקודם שדיברנו עליו.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו לוקחים בחשבון, ודיברתי קודם גם עם צבי לביא בעניין, את ה-100 מיליארד מהכנסות של בעלי ההון שהיום יוצאים החוצה, וגם שם מדובר על 20% או 25% מס..
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על משהו שיש בו שליחות, שיש בו חובה מוסרית שלנו לדאוג לאוכלוסייה.
אורלי לוי אבקסיס: רוב האוכלוסייה החלשה גרה בפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: לא רק שאנחנו לא נותנים להם את השירות, אנחנו גם מונעים את הטיפול העתידי באותן בעיות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מנציחים את המצב הקטסטרופאלי שקיים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שעל הוועדה הזאת לפנות לרשות המסים, לבקש לשנות את ההחלטה הכל כך גורלית הזאת, לראות לנגד עיניה לא רק את הנושא של ההכנסות הממוצעות.
אורלי לוי אבקסיס: הרגע דיברנו על ויתור על הכנסות של חצי מיליארד שלא בטוח שיגיעו לאוכלוסייה.
אורלי לוי אבקסיס: פה כנראה זה מה שיצטרך לממן את זה.
אורלי לוי אבקסיס: כל ההסכם כולו על העברה לפריפריה עולה בסביבות ה-700 מיליון שקל, אם אינני טועה.
אורלי לוי אבקסיס: אני טועה?
עפו אגבאריה: על פריסה של 6 שנים.
אורלי לוי אבקסיס: על פריסה של 6 שנים.
אורלי לוי אבקסיס: תחתוך מזה חצי.
אורלי לוי אבקסיס: נו, באמת, את מי אתם באים להציל בזמן הזה?
אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שעמדת משרד הבריאות תעזור מאוד בנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מכירה את השקפותיו של השר.
אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה שזה השר שעומד שם.
אורלי לוי אבקסיס: על הדבר הזה אי אפשר לעבור לסדר היום.
יעקב ליצמן: נתחיל מהסוף.
יעקב ליצמן: באופן חד משמעי הרופאים צודקים.
יעקב ליצמן: ארי דיבר, הלמן דיבר איתי.
יעקב ליצמן: נפגשתי אתמול עם רשות המסים, ביקשתי פגישה עם הנציב.
יעקב ליצמן: ביקשתי שאהרון אליהו ישב כאן עם העוזר שלו.
יעקב ליצמן: נפגשנו.
יעקב ליצמן: הבהרתי חד משמעית שרוצים להעביר אנשים לפריפריה.
יעקב ליצמן: אני יהודי פשוט.
יעקב ליצמן: אני יודע ששקל זה שקל.
יעקב ליצמן: כשאומרים לי שקל אני לא יודע שזה חצי שקל.
יעקב ליצמן: כשאני הולך לקנות אני שואל את המכולת כמה אני צריך לשלם.
יעקב ליצמן: כשהוא אומר שקל אני נותן לו שקל.
יעקב ליצמן: אני לא אומר לו חצי שקל.
יעקב ליצמן: כך לימדו אותי.
יעקב ליצמן: שקל זה שקל.
יעקב ליצמן: אני אומר את זה על עצמי, אני לא אומר את זה לגבי הרופאים.
יעקב ליצמן: כשדיברו על מענקים ידעתי שזה המענק.
יעקב ליצמן: אני לא יודע חוכמות.
יעקב ליצמן: אמרתי את זה לאהרון אתמול.
יעקב ליצמן: ישבנו וחיפשנו כל מיני פתרונות.
יעקב ליצמן: עלו כל מיני רעיונות.
יעקב ליצמן: מס הכנסה זה מס הכנסה.
יעקב ליצמן: אני מציע לקיים דיון נוסף בעוד שבועיים, בינתיים לאפשר לי עם מס הכנסה, עם אהרון, עם ארי, עם הרופאים ועם מי שהנציבות תרצה לשבת יומיים שלושה כדי ללבן את הבעיות, לראות מה בדיוק אנחנו יכולים.
יעקב ליצמן: אחת משתיים: או שנבוא לוועדה ונגיד, רבותיי, מצאנו פתרון מוסכם על כולם וזהו זה, או שאני לא אתבייש להגיד שלא הצלחתי וזה יבוא אליכם.
מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך את סגן השר.