GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נתי שילה: החברה חייבת לדעת, כי - -
ענת מיימון: אפשר אולי לפתור את זה בסעיף 35יב7 – הודעה - - -
נתי שילה: - - אול יש לה מה להגיד.
יעל וייס: קבענו בהסמכה לתקנות, שהן בעצם כל תקנות הדיווח מכוח - - -
ענת מיימון: כן, זה בסעיף של הדיווח, לא ספציפית לגבי הסעיף של האספה.
נתי שילה: אבל ההודעה לחברה - - -
יעל וייס: אבל הדיווח הוא במגנא.
יעל וייס: כתבנו מפורשות שזה ייעשה לפי פרק ז'.
ענת מיימון: כן, אבל ההסמכה מדברת גם על הוראות לעניין דיווח לחברה.
ענת מיימון: זה לא בהכרח אומר שתהיה חובת דיווח לחברה על אספה.
אוריה שילוני: לראייתנו זה בהכרח אומר את זה.
נתי שילה: אבל למה לא להגיד את זה בריש גלי?
ענת מיימון: כלומר, עצם ההסמכה לקבוע הוראות לעניין – צריך בחקיקה הראשית את הקביעה שתימסר הודעה.
ענת מיימון: איך תימסר ההודעה, מתי ובאיזה דרך – זה באמת ייעשה ב - - -
ענת מיימון: יש לכם התנגדות שבעמוד 24 בסעיף 35יב7, כשאנחנו אומרים שזה ייעשה בלפי הוראות פרק ז'1 - - -
נתי שילה: זה כאילו מתן בסתר.
נתי שילה: אני לא מבין את העניין הזה.
יעל וייס: איך בסתר?
יעל וייס: זה יהיה במגנא של החברה.
יעל וייס: כלומר, במקרה הגרוע החברה תדע שיש אספה ברגע שהנאמן מדווח.
יעל וייס: אנחנו עוד אמרנו: אין בעיה, אנחנו גם נקבע שתהיה הודעה מוקדמת לחברה, כדי שאם היא תרצה לעשות משהו היא תוכל לעשות את זה.
יעל וייס: אולי צריך לראות אם ההסדרה שהצענו מספיקה.
אוריה שילוני: ברמה המהותית ראינו לנגד עינינו הודעה למנפיק.
ענת מיימון: בכל הנושאים?
יעל וייס: כן, בכל הנושאים, לרבות אספה.
נתי שילה: אבל לא הבאתם את זה לידי ביטוי.
דן אבנון: אני לא יודע אם זה המקום, אבל מבחינת מה שקורה כרגע בפרקטיקה: אין בעיה עם הדיווחים – הדיווחים מתבצעים על ידי החברה לפי בקשת הנאמן.
דן אבנון: אני יודע שזה לא פה, אבל למה לגעת במשהו שעובד בסדר?
נתי שילה: וזה הולך במגנא של החברה.
דן אבנון: כן, לא צריך לתת לנאמנים טוקנים ולהתחיל לדווח.
דן אבנון: החברות מדווחות.
ענת מיימון: אבל אומרים לך שהמצב היום יישאר אותו דבר, שלא יהיה שינוי מבחינת הדרך שבה זה נעשה היום.
נתי שילה: אבל היום, כשהנאמן רוצה להעביר מכתב דרך המגנא של החברה, הוא פונה לחברה, והחברה רואה את המכתב ויכולה להגיב אם היא רוצה.
נתי שילה: ואילו פה הם רוצים שיהיה איזשהו מנגנון אוטומטי שבו הנאמן ילחץ על כפתור וזה יהיה במגנא.
נתי שילה: אני אפילו לא יודע להיכנס למגנא כדי לראות שהיה דבר כזה.
יעל וייס: תהיה הודעה למנפיק.
יעל וייס: בגלל זה אוריה הפנתה אותך להסמכה לתקנות.
יעל וייס: לא יקרה מצב כמו היום, מצב שבו המנפיק תלוי בחסדי החברה – אם היא תפרסם או לא תפרסם – ובסופו של דבר מה שקורה זה שבאים לרשות כדי שהיא תחייב את החברה לפרסם.
נתי שילה: לא, אין בעיה כזאת.
יעל וייס: זה קורה מספיק.
ציון פיניאן: הטיוטה שלכם קיימת?
יעל וייס: כן, יש לנו.
ציון פיניאן: אז תראו אותה.
יעל וייס: יש אותה באתר הרשות.
ענת מיימון: אולי כדאי להפנות ספציפית, כדי שהוא יראה את זה.
נתי שילה: ממתי זה?
נתי שילה: זה לאחרונה באתר?
נתי שילה: לא ראיתי.
ציון פיניאן: אנחנו נצביע על סעיף 21.
ענת מיימון: נצביע על סעיף 21 בכפוף לזה שאני אסתכל על התקנות ואראה שזה באמת נותן מענה.
אילן פלטו: ההודעה המוקדמת תעלה בחקיקה הראשית או שהיא תישאר בתקנות?
אוריה שילוני: יש אותה כבר היום בחוק, ואנחנו נראה אם צריך להבהיר את זה במסגרת האספות.
אוריה שילוני: אם צריך, אנחנו נבהיר את זה גם במסגרת האספות.
ציון פיניאן: 21 על כל סעיפיו – מי בעד?
ענת מיימון: על סעיף 22 נצביע יחד עם סעיף 23, שזה סעיף שעוסק בפקיעת כהונתו של נאמן.
ענת מיימון: אני נמצאת בעמוד 32 בפסקה (3).
ענת מיימון: הורדנו מעשרה לחמישה את הכמות של המחזיקים שנדרשים להעברת נאמן מתפקידו.
ענת מיימון: בפסקה (4) הוספנו את האפשרות של הנאמן לכנס אספה על העברה מתפקידו.
ענת מיימון: זה בעצם הסעיף שהפנינו אליו בסעיף 35ב, לגבי מינוי נאמן.
ענת מיימון: פה זה מסדיר את הדרך של מינוי כל נאמן אחר.
ענת מיימון: דיברנו לפני הישיבה על זה שסעיף קטן (ה) מפנה לנאמן שנסתיימה כהונתו לפי סעיפים קטנים (א) עד (ד).
ענת מיימון: למעשה, הסעיף הזה מסדיר סיום כהונה של כל נאמן בכל דרך שהיא, ולכן חשבנו שאולי אין צורך בהפניה לסעיפים הספציפיים האלה.
אוריה שילוני: אולי נכתוב "נאמן שנסתיימה או פקעה כהונתו", ולא נסתייג לפי סעיפים כלשהם, אלא נבדוק את זה - - -
ענת מיימון: אפשר להצביע על סעיפים 22 ו-23.
ציון פיניאן: מי בעד סעיפים 22 ו-23?
ענת מיימון: סעיף 24 – "הוספת סעיף 35טז1", בעניין הסמכה לתקנות לתשלום קרן או ריבית.
ענת מיימון: אתם רוצים להציג את זה?
יעל וייס: בחוק החברות, בעניין הזכאות לתשלום דיבידנד שהחברה מכריזה עליו, סעיף 182 לחוק החברות אומר שהמועד הקובע לזכאות לדיבידנד ייקבע במועדים שמצוינים שם.
יעל וייס: להבדיל מכך, לגבי תעודות התחייבות אין היום קביעה לגבי מהו המועד הקובע לזכאות.
יעל וייס: ובגלל המגבלות הטכניות של הבורסה – שהן לא יכולות להעביר את הכסף במועד התשלום – חייב להיות איזשהו מועד קודם לזה, שהוא בעצם יקבע את הזכאות.
יעל וייס: היום העניין הזה מוסדר בתקנון הבורסה, אבל אנחנו סבורים שהיות שזה קובע את הזכות המהותית לגבי מי יהיה זכאי לכסף הזה, יש מקום להסדיר את זה בחקיקה הראשית.
נתי שילה: זה לא מוסדר בתשקיפים?
יעל וייס: זה לא מספיק, זה לכאורה.
נתי שילה: בתשקיף כתוב מי זכאי לקבל את הריבית.
יעל וייס: התשקיף הוא בעצם ציטוט של תקנון הבורסה.
יעל וייס: ציטוט של מה שקבוע בתקנון הבורסה.
יעל וייס: אבל היות שלכאורה יכולים להגיד שזה קובע זכות מהותית: מי יהיה זכאי לכסף...
יעל וייס: הרי החברה מתחייבת באג"ח לשלם במועדים מסוימים, ולא מי שמחזיק במועדים האלה הוא מי שזכאי לקבל את הכסף, אלא מי שמחזיק במועד מוקדם יותר.
יעל וייס: ולכן, בדומה למניות, סברנו שמן הראוי להסדיר את זה בחקיקה.
יעל וייס: את המועדים עצמם אנחנו נקבע בתקנות, וגם יהיה הסדר משלים של הבורסה.
ענת מיימון: נמשיך.
ענת מיימון: ב-35טז2 יש לנו את התאגיד שמציע לציבור בישראל אג"ח שרשומות למסחר בחו"ל.
ענת מיימון: יש לכן פה תוספת שאתן רוצות להגיד לפרוטוקול?
אוריה שילוני: הופנתה אלינו הערה שלפיה האג"ח בחו"ל לא תמיד נסחרות בדרך דומה למדינת ישראל – כאן הן רשומות למסחר בבורסה, ובחו"ל הן נסחרות במנגנון OTC, שזה מנגנון אחר.
אוריה שילוני: לכן אנחנו רוצים להרחיב את תחולת הפטור גם לגבי אותן אגרות חוב שלא רשומות למסחר בבורסה בחו"ל, ולתקן את נוסח הסעיף כך: אחרי "או שיירשמו בה למסחר מיד לאחר פרסום התשקיף" יבוא המשפט "או שמונה למחזיקים בהן נאמן בהתאם להוראות דין אחר החל על התאגיד, אם מצא שהוראות הדין האחר החל מבטיח די הצורך את ענייניו של ציבור המשקיעים בישראל.
אוריה שילוני: ".
אוריה שילוני: בכך אנחנו רוצים שהפטור הזה יחול בין אם האג"ח נסחר בבורסה ובין אם הוא נסחר OTC, ובלבד שאנחנו הבטחנו שהוראות הדין האחר שחל על הבורסה מניחות את דעתנו.
ענת מיימון: סעיף 35טז3 מדבר על שינוי התוספת השלישית.
ענת מיימון: זהו, אפשר להצביע על סעיף 24.
ציון פיניאן: סעיף 24 – מי בעד?
ציון פיניאן: סעיף 25 בבקשה.
ענת מיימון: סעיף 25 – חברה שהתאגדה בחו"ל ומציעה מניות בארץ.
ענת מיימון: אפשר להצביע עליו ביחד עם סעיף 26, שמדבר על תביעת נזיקין.
ציון פיניאן: סעיפים 25, 26 – מי בעד?
ענת מיימון: סעיף 27 הוא סעיף שקובע הגנות לנאמן.
ענת מיימון: יש לנו את ההגנה שנוספה בסעיף קטן (ב), שמדברת על מילוי תפקיד בתום לב, תוך זמן סביר, ולאחר בירור העובדות.
ענת מיימון: כרגע הנוסח מתנה את זה בכך שהפעלת שיקול הדעת נעשתה לפי הוראות שני סעיפים: הסעיף של העמדה לפירעון מידי והסעיף של ההגנה על המחזיקים במצב של חשש לאי-פירעון.
ענת מיימון: הייתה פה את הבקשה של הנאמנים, שמבקשים להשמיט את ההפניה לסעיפים הספציפיים האלה.
ענת מיימון: הבנתי שמבחינת
ענת מיימון: כם אין כרגע הסכמה על הנוסח.
אוריה שילוני: כמו שאמרנו גם בזמנו, ניסוח סעיף האחריות נעשה בתיאום עם אנשי משרד המשפטים והמון גורמים מעורבים שהיו שם, ולכן אנחנו - - -
ציון פיניאן: אני מבין שאין הסכמה.
אוריה שילוני: ברמה העקרונית, שיקול הדעת במקור היה - - -
ציון פיניאן: נאמנים, יש הסכמה?
ציון פיניאן: אם לא, זה יעבור למליאת הוועדה.
ענת מיימון: זו הגנת תום לב, שביקשתם שלא תהיה מותנית בסעיפים מסוימים.
ציון פיניאן: אין הסכמה?
דן אבנון: הסכמה שבכניעה.
ציון פיניאן: הסכמה שבכניעה גם היא הסכמה.
ציון פיניאן: אז נצביע.
ציון פיניאן: סעיף 27 – מי בעד?
ציון פיניאן: סעיף 28 בבקשה.
ענת מיימון: גם על סעיף 28 אפשר להצביע.
ציון פיניאן: סעיף 28 – מי בעד?
ציון פיניאן: 29 בבקשה.
ענת מיימון: יעל או אוריה, אתן רוצות להציג את הסעיפים?
יעל וייס: אנחנו מתלבטים אם לקרוא את זה או לא, כי אנחנו עדיין בדיונים עם כל מיני גורמים לגבי הסעיף הזה.
יעל וייס: אני מציעה לדחות את ההקראה לוועדה, אם אפשר.
ציון פיניאן: בסדר, נציג בוועדה.
דן אבנון: כל 29?
נתי שילה: יעל, תציגו מה זה הדבר הזה.
ענת מיימון: דניאל כבר הציגה את זה בישיבה הראשונה שהייתה לנו, אז תעשי זאת בקצרה.
יעל וייס: זו איזושהי הסמכה שהרשות רוצה לקחת על עצמה כדי לממן תובנות שהן בעלות אופי קבוצתי, אבל הן לא נכנסות לגדר תובנה ייצוגית או תובנה נגזרת כהגדרתן בחוק.
יעל וייס: זה יכול להיות למשל תובנה של נאמן בשם כלל סדרה מסוימת, או תובנה של נאמן בשם חלק מהסדרה, או תובנה של גוף מוסדי בשם העמיתים שלו, או אפילו תובנה לא בהכרח של נאמן אלא של גורם אחר בשם קבוצה של מחזיקי אגרות חוב.
יעל וייס: אם הרשות מצאה שיש בתובנה עניין לצבור, היא רשאית לממן את ההליך, כמובן במגבלות שחלות עליה: תקציב, מגבלות שהיא יכולה להטיל על ניהול ההליך וכולי.
נתי שילה: זה בעצם כלי משפטי חדש.
יעל וייס: נכון, ובגלל זה אנחנו לא קוראים את זה כרגע.
יעל וייס: אנחנו נדון בו בוועדה אחרי שנבוא בדין ודברים עם כל הגורמים שירצו להעיר.
יעל וייס: אם יש לכם הערות, נשמח לשמוע.
נתי שילה: תוציאו איזה נייר על זה, שאפשר יהיה להתייחס.
אוריה שילוני: יש כוונה לפרסם נייר באתר הרשות.
אוריה שילוני: אני חושבת שזה מתייחס לזה, אבל אני לא בטוחה.
ענת מיימון: אלה סעיפים 55ד ו-55ה.
ענת מיימון: 55ו הוא סעיף שהיה בנוסח הכחול, והוא מדבר על הסמכות לדחות את המועד לכינוס אספה.
ענת מיימון: היו פה שני סעיפים, שאפשרו דחייה של 35 ימים ודחייה נוספת של 35 ימים.
ענת מיימון: האפשרות לדחות פעם נוספת ירדה, ויש כעת רק דחייה אחת.
אוריה שילוני: לא בדיוק.
אוריה שילוני: את מה שניסינו לעשות שם יכול להיות שצריך לבחון שוב.
אוריה שילוני: זה מה שניסינו לעשות: הנוסח הקודם, שחילק את זה לשני סעיפים, נראה לנו מסורבל.
אוריה שילוני: הנוסח החדש פשוט משיג את אותה מטרה, שהיא לא דחייה ב-35 ימים.
אוריה שילוני: הדחייה הראשונה היא גג עד 35 ימים ממועד הזימון המקורי, ואם יפורסם דוח מתקן אז ניתן ב-35 ימים נוספים.
אוריה שילוני: ולכן כתבנו שהמועד שיידחה לא יאוחר ל-35 ימים ממועד פרסום הדוח הראשון או מועד פרסום של דוח מתקן.
אוריה שילוני: לדעתנו זה משיג את אותה תוצאה של שני הסעיפים המורכבים עם ההפניות שנוסחו קודם לכן.
אוריה שילוני: אולי כדאי גם להתייעץ עם נוסח הכנסת בעניין הזה.
ציון פיניאן: לוועדה.
ענת מיימון: לא, זה רק עניין של נוסח.
ענת מיימון: אבל הייתה פה את הדרישה של הנאמנים לגבי אספות התייעצות.
ענת מיימון: אני מדברת על הסעיף שמאפשר ליושב-ראש הרשות לדחות את מועד כינוס האספה ב-35 ימים וב-35 ימים.
ענת מיימון: אתם הערתם בזמנו לגבי אספות שהן לצורך התייעצות – שאתם לא רוצים שתהיה את הסמכות הזאת.
ענת מיימון: אתם עדיין עומדים על זה?
ענת מיימון: או שמבחינת
ענת מיימון: כם לגבי כל האספות תהיה אפשרות לדחות את המועד?
דן אבנון: לא, אנחנו לא עומדים על זה.
ענת מיימון: אז בסעיף 29 אפשר להצביע על 55ו, ואילו שני הסעיפים החדשים יוצגו בוועדה ושם יצביעו עליהם.
ציון פיניאן: סעיף 29, 55ו – מי בעד?
ענת מיימון: סעיף 30 מוסיף את התוספת השלישית.
ענת מיימון: יש בו כמה שינויי נוסח שנעשו.
ענת מיימון: אני עוברת לסעיף 31 ו-32.
ענת מיימון: אפשר להצביע על סעיפים 30, 31 ו-32.
ציון פיניאן: סעיפים 30, 31 ו-32 – מי בעד?
ענת מיימון: סעיף 33 הוא סעיף התחילה.
ענת מיימון: אני רק אומרת שבכפוף לכך שנבדוק לגבי ההסמכה של הכניסה לתוקף, אתם הערתם שאתם רוצים שההסמכה לקבוע את התקנות לא תכניס לתוקף את ההסדר לגבי הפיקדון.
ענת מיימון: אמרנו שלדע
ענת מיימון: תנו זה כרגע עונה על זה, ואנחנו נשים לב שזה אכן כך.
ענת מיימון: בנוסף, יש פה את סעיף קטן (ד), שמדבר על מימון הליכים קבוצתיים, והוא יבוא ביחד עם הסעיף הקודם.
ענת מיימון: לכן אנחנו מצביעים עכשיו על 33(א), 33(ב) ו-33(ג).
נתי שילה: ולגבי כל הדברים שצריך לגביהם תקנות – הם לא נכנסים לפני שיש את התקנות בעניין?
ענת מיימון: כן.
ענת מיימון: (ב) קובע את זה לגבי הנאמן, המרשם והתנאים לשמש כנאמן, ו-(ג) קובע את זה לגבי השכר, הפיקדון ועוד.
ציון פיניאן: סעיפים 33(א), 33(ב) ו-33(ג) – מי בעד?
ציון פיניאן: 34 בבקשה.
ענת מיימון: סעיף 34 הוא הסעיף של הוראת המעבר.
ענת מיימון: אפשר להצביע עליו.
ציון פיניאן: סעיף 34 – מי בעד?
ציון פיניאן: סעיף 35 בבקשה.
ענת מיימון: סעיף 35 הוא הסעיף שקובע אי תחולה של הוראות מסוימות לגבי תעודות התחייבות שמוחזקות בידי הציבור ערב תחילת החוק.
ענת מיימון: גם פה הייתה הערה לגבי הפעלה של הגנת שיקול הדעת.
עודד אופק: באיזה סעיף אנחנו?
ענת מיימון: אנחנו בסעיף 35.
ענת מיימון: ביקשתם שההגנה תחול גם לגבי עילות שקיימות היום בשטר.
עודד אופק: אנחנו הגענו לאיזושהי הסכמה על הנוסח, ורק היינו רוצים לשמוע את העמדה של הרשות.
אוריה שילוני: בעיקרון, יש פה תיקונים שמופיעים בנוסח, שמדגישים משהו שאני מבקשת לציין פה לפרוטוקול: ההגנה שלא תחול רטרואקטיבית היא ההגנה בהפעלת שיקול דעת רק ביחס לפעולה שמעמידה לפירעון מידי או למימוש בטוחות לפי 35ט1, סעיף שממילא נכנס לתוקף רק פרוספקטיבית, כלומר על סדרות חדשות ועל נאמנים שמתמנים לאחר כניסה של החוק הזה לתוקף.
אוריה שילוני: זה אומר שהגנה לגבי פעולה שנעשתה בשיקול דעת של הנאמנים בהתאם לסעיפים אחרים, למשל סעיף 35ח1, בקשר להפעלת סמכויות שהוקנו בהצעת חוק החברות הראשונה, בקשר לבודק... דיברנו גם אולי על מינוי נציבות או דברים כאלה – הגנה בשל הפעלת שיקול דעת שם, נשמרת להם גם היום ביחס לשטרות הקיימים.
ציון פיניאן: 35 - מי בעד?
ציון פיניאן: מעט הדברים שיש עליהם חילוקי דעות, שהם קטנים מאוד, יובאו למליאת הוועדה וזה כבר יהיה בשבוע הבא.
ציון פיניאן: כל השאר מאושר.
ציון פיניאן: הישיבה הסתיימה אבל הוועדה טרם נסגרה.
ציון פיניאן: לסעיף הזה היא סגורה.
משה גפני: על סדר היום רביזיה של חבר הכנסת שי חרמש, אחרי שהצבענו על כללי המים בשינוי התוספת השנייה לחוק.
משה גפני: אני מבין שבינתיים אין הסכמה עם החקלאים.
משה גפני: אני רוצה לבקש שתשבו עם החקלאים ותגיעו להסכמה.
משה גפני: דיבר אתי חבר הכנסת וקנין ודיברו אתי אחרים.
קריאה: כולנו בדעה אחת.
משה גפני: כולכם באותה דעה?
רוחמה אברהם-בלילא: כולנו בדעה אחת.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לומר הערה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שהמצב שנוצר, שבו איש מרשות המים לא טורח לבדוק את הסוגיה עם החקלאים עצמם לפני שהם הגיעו להחלטות - - -
משה גפני: הם ישבו אתם.
שי חרמש: ישבו וכפו את דעתם.
משה גפני: כפו את דעתם זה משהו אחר, אבל ישבו אתם.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, אבל הייתה בעבר התנהלות שהיא שונה.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו כאן בוועדה, אדוני היושב-ראש, תמיד מובילים למצב של הידברות.
רוחמה אברהם-בלילא: ממה שאני מבינה, רשות המים החדשה די מתעלמת מהצרכים של אנשים.
שי חרמש: היות שהגשתי את הרביזיה אני רוצה משפט אחד.
משה גפני: עם כל הכבוד, אנחנו עוסקים רק בשאלה של הרביזיה.
משה גפני: אני אפילו את הרביזיה לא רוצה להביא.
משה גפני: אני רוצה שישבו.
שכיב מוראד שנאן: תן להם שבועיים, אדוני היושב-ראש.
משה גפני: שבועיים, בסדר.
משה גפני: תגיעו להסכמה.
משה גפני: יש מישהו מכם שרוצה להעיר?
אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, ההצעה הזאת מקובלת עליי.
אבשלום וילן: מה שעובדתית אני אומר - - -
אבשלום וילן: ההצעה המקורית לא הגיעה לכנסת.
אבשלום וילן: חברת הכנסת רוחמה אברהם צודקת לגמרי, זה הגיע לכאן מבלי שדיברו אתנו פעם אחת.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה רואה, אין עשן בלי אש, אדוני היושב-ראש.
אבשלום וילן: אתה, היושב-ראש, אילצת אותם לשבת.
משה גפני: נכון, על זה אני מדבר.
אבשלום וילן: הסכמנו על הסעיף הראשון, אבל על הסעיף השני היו חילוקי דעות.
אבשלום וילן: אבל אמרתי שתמורת הידברות עם יושב-ראש הרשות על כל הנושאים, היינו מוכנים ללכת לקראת זה.
אבשלום וילן: זה לא קרה.
אבשלום וילן: נתתי לו מכתב, והוא לא הגיב.
אבשלום וילן: הוא סירב להביע את עמדתו, ולכן התקבלה ההמלצה שאתה אמרת.
אבשלום וילן: יש לנו הרבה על מה לדון, הוויכוח פה הוא על מחיר, אבל אין פה ויכוח על דברים הרבה יותר כבדים, דברים של הצנרת, שעדיין לא דיברו אתנו עליהם.
אבשלום וילן: לכן אנחנו נשב שם ונדבר על הכול.
רוחמה אברהם-בלילא: אדוני, משהו לפרוטוקול.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו הרי יודעים שכשאנחנו ממנים שני אנשים, במקרה הזה שי חרמש - - -
משה גפני: עוד לא מינינו אף אחד.
רוחמה אברהם-בלילא: רגע, כולם כאן בהסכמה.
רוחמה אברהם-בלילא: אם אני כבר ברשות דיבור, אז ששי חרמש וחבר הכנסת וקנין יהיו מקובלים עלינו.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל מעבר לזה, הרי אנחנו יודעים שלא אחת הקמנו צוותי משא ומתן, ותתמיד מרחו את זה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רק רוצה לומר שהלך הרוח כאן בוועדה – וזה מסר לרשות המים – הוא שהם יבינו שהם צריכים לשבת על מנת להגיע להסכמה ולא כדי למרוח את הזמן של השבועיים שאתה, אדוני היושב-ראש, תיתן לצורך העניין.
מירי רגב: אני גם רוצה להוסיף משהו על דברי חברת הכנסת רוחמה אברהם.
מירי רגב: אני לא יודעת אם אורי מקלב שוחח אתך, אבל אני אתמול ישבתי אתו ארוכות, גם בעניין המים ועניין הנכים ועוד כמה דברים, למשל בתים משותפים.
מירי רגב: הנושאים האלה בעצם עדיין לא נפתרו, ועדיין יש הרבה מאוד פניות של משפחות שגרות בשיכון משותף שעוד פעם - - -
משה גפני: אל תפתחי את זה עכשיו.
מירי רגב: אז אני אומרת שוב: רשות המים צריכה להבין שהדיונים פה הם לא המלצה.
מירי רגב: כשיש כאן החלטות שאתה מסכם ובאים לפה חברי כנסת ומשקיעים בעניין הזה, הם צריכים הרי לשבת ולבדוק אותם אחד לאחד.
מירי רגב: כרגע אנחנו לא רואים התקדמות בחלק מהדברים שסוכמו כאן בישיבה הזאת בנושאי מים.
מירי רגב: זה מצטרף למה שאמרה כאן רוחמה.
מירי רגב: רשות המים צריכה להבין שכשנותנים פה החלטה לשבת עם אנשים ולבדוק את העניין, היא צריכה לעשות את זה.
מירי רגב: לא לעשות את זה עם עצמה.
מירי רגב: לא עם עצמה אלא עם השותפים.
מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, מכיוון שגם לנו יש נגיעה במים, אני ממליץ ששכיב שנאן יהיה חבר.
משה גפני: אני מציע שכל מי מבין חברי הוועדה – חברי הכנסת וקנין, שכיב ושי חרמש – שיש לו עניין בנושא הזה של המים, שיקבע את הישיבה הזאת.
משה גפני: אנחנו גם לא נעשה דברים באופן שלא יהיה מוסכם.
משה גפני: אבל אני אומר, חברת הכנסת מירי רגב, שיש החלטה של הוועדה.
משה גפני: ההחלטה הזאת אמורה להגיע למועצת רשות המים בשבוע הבא.
משה גפני: הם צריכים לאשר את זה.
משה גפני: הם יכולים גם לא לאשר.
מירי רגב: את הפיקוח?
משה גפני: לא את הפיקוח, אלא את מה שאת דיברת עליו עם חבר הכנסת מקלב – הנושא שדנו עליו באריכות.
משה גפני: הנושא של הפיקוח מונח במליאת הכנסת, ואנחנו רק מחכים שהקואליציה תתפורר.
משה גפני: בינתיים אנחנו לא מצליחים – הקואליציה לא מתפוררת.
משה גפני: אנחנו מחכים לזה כדי להעביר את זה.
משה גפני: להפך, אני לא רוצה להוריד את החוק, אני רוצה להגיע להחלטה.
משה גפני: והגענו להחלטה, ואנחנו נעמוד עליה.
משה גפני: ישבו אתי אגף התקציבים ואמרתי להם שאני לא זז מעמדתי – זאת ההחלטה של הוועדה.
משה גפני: הם גם מבינים שאנחנו לא מתכוונים לזוז – זאת לא המלצה.
מירי רגב: אורי ואני נוכל להביא את זה לדיון בשבוע הבא?
משה גפני: אין דיון, זה הם צריכים.
משה גפני: זה מועצת רשות המים.
משה גפני: לגבי הנושא שעומד על סדר היום, מדובר בכללי מים שהם שהביאו.
משה גפני: זה על מפעילים פרטיים, זה לא הנושא הכללי של המים.
משה גפני: הם הביאו הצעה שכשאני הבאתי אותה להצבעה לא הייתה בעיה.
משה גפני: הלובי החקלאי הוא לובי חזק - - -
יצחק וקנין: אני לא הייתי בישיבה הקודמת.
יצחק וקנין: אם אני הייתי, גם הייתי רוצה - - -
משה גפני: בסדר, אבל - - -
יצחק וקנין: - - - בשום פנים אופן.
משה גפני: אבל איציק, אני לא בורח לשום מקום.
משה גפני: אתם צריכים לשבת עם חברי הכנסת.
משה גפני: זאת ועדה קשה.
משה גפני: ברשות המים צריכים לקחת את זה בחשבון – זו בעיה קשה.
משה גפני: ברשות המים היו בטוחים שברגע שהממשלה הקודמת החליטה שהכול עובר למועצת רשות המים ויוצא מהפיקוח של ועדת הכספים, החיים יהיו קלים.
משה גפני: הם לא יהיו קלים.
משה גפני: צריך להתחשב, נכון?
שכיב מוראד שנאן: מאה אחוז.
מגלי והבה: רציתי לשאול אותך, אדוני היושב-ראש, הבטיחו לך תפקיד שר שאתה מדבר על הקואליציה היציבה והגדלה?
משה גפני: יכולים להציע לי, יכולים לשים את זה על הקרח – זה בכלל לא מעניין אותי.
משה גפני: אני קיווית שהקואליציה קצת תתפורר.
רוחמה אברהם-בלילא: אפרופו חוסר העבודה עם ועדת הכספים, בעמוד 12 של עיתון "דה-מרקר" יש כותרת: "מנכ"ל משרד ראש הממשלה בדק איך להעביר תקציב ללא אישור ועדת הכספים".
מירי רגב: נראה לך שזה אפשרי?
שי חרמש: בואי נבדוק.
רוחמה אברהם-בלילא: מה זה משנה לְמה?
רוחמה אברהם-בלילא: תקציב כלשהו.
משה גפני: שנדע.
רוחמה אברהם-בלילא: אז בבקשה.
רוחמה אברהם-בלילא: כותרת כזו זועקת לשמיים.
מירי רגב: אנחנו מצביעים על ועדה כרגע?
מירי רגב: קבעת דד-ליין?
גאלב מג'אדלה: אפשר לעשות רביזיה על הרביזיה?
מגלי והבה: מה קרה לך?
רוחמה אברהם-בלילא: מה קרה לך?
משה גפני: מי דיבר על "דה-מרקר"?
משה גפני: אי אפשר להעביר תקציב בלי ועדת הכספים.
שי חרמש: אבל כתוב שכן.
מגלי והבה: אין חיה כזאת.
משה גפני: אני מתייחס ברצינות למה שכתוב בתורה, לא למה שכתוב בעיתון, עם כל הכבוד.
משה גפני: אין אפשרות להעביר תקציב בלי ועדת הכספים, אלא אם מישהו רוצה ללכת לבית-סוהר.
שי חרמש: מירב ארלוזורוב.
משה גפני: אם זאת מירב ארלוזורוב אז אני בכלל יורד עכשיו למקלט עם קסדה.
משה גפני: על החרדים אין משהו אצל מירב ארלוזורוב?
משה גפני: ממש הלכה למשה מסיני.
משה גפני: אמיתי, בבקשה.
משה גפני: בואו נסיים את זה בכבוד.
דובי אמיתי: אני לא אתערב בתקציב המדינה – כן ועדת כספים או לא ועדת הכספים.
דובי אמיתי: אני רק רוצה להודות בשם החקלאים על ההחלטה שנתקבלה פה היום.
דובי אמיתי: דבר שני, אני רוצה להזכיר לחברי הוועדה שאנחנו ניפגש פה עוד שבועיים.
דובי אמיתי: שינוי כללי המים במחיר היטל הפקה גורר - - -
משה גפני: אני לא נכנס לפרטים.
דובי אמיתי: אני לא נכנס לפרטים, אני רק אומר שאם יהיה שינוי כזה, הוא יגרור אחריו עליית מחיר במוצרי הפירות והירקות.
דובי אמיתי: את זה אנחנו צריכים לזכור תמיד.
דובי אמיתי: אז אני מברך - - -
משה גפני: אל תברך עדיין, תשאיר את הברכה תלויה על תנאי.
משה גפני: יכול להיות שבעוד שבועיים נגייס רוב נגד.
דובי אמיתי: לא, לא, זה לא יקרה.
משה גפני: אתה בטח סומך על הלובי החקלאי.
דובי אמיתי: אדוני רואה מה - - -
משה גפני: הניסיון הוא - - -
יעקב אדרי: - - - על רוחמה, ועל שי, ועל - - -
דובי אמיתי: על כולם.
משה גפני: בבקשה, גאלב.
גאלב מג'אדלה: מה זה צוות ההידברות שהקמת?
משה גפני: אין צוות הידברות.
משה גפני: היות שבאו חברים שלא היו בישיבה הקודמת, הישיבה שעליה הגיש חבר הכנסת שי חרמש רביזיה, אני הצעתי שרשות המים תשב עם חברי הוועדה.
משה גפני: מי מבין חברי הוועדה שיש לו עניין בנושא הזה מוזמן לשבת.
משה גפני: אנחנו נקבע את הזמן.
משה גפני: שישבו כדי להגיע להסכמה.
משה גפני: אני מעריך שיגיעו להסכמה.
משה גפני: אם לא יגיעו להסכמה אז בעוד שבועיים אני מביא את זה לכאן להכרעה.
משה גפני: אני מקווה שתהיה הסכמה.
גאלב מג'אדלה: הם יודעים למי יש עניין לשבת?
משה גפני: אנחנו נתאם את זה.
משה גפני: מי שיביע רצון.
משה גפני: זה לא איזה דיון סודי.
גאלב מג'אדלה: תת-אלוף מירי רגב בצוות?
משה גפני: מה זה קשור לתת-אלוף שלה, אני רוצה להבין.
מירי רגב: - - - מייצג אותי באופן מלא.
שי חרמש: טמיר, רכז את הצוות, תודיע, ומי שרוצה שיבוא.
משה גפני: רבותיי, תנו כבוד לרשות המים.
זאב אחיפז: בנושא התיאום עם החקלאים: עוד לפני הישיבה הראשונה היה שימוע, בסביבות נובמבר שנה שעברה.
זאב אחיפז: היה תהליך - - -
גאלב מג'אדלה: אפשר לקבל את הבקשות של השימוע?
זאב אחיפז: כן, אפשר.
זאב אחיפז: בעקבות הישיבה הראשונה קיימנו תהליך של הידברות.
זאב אחיפז: בעקבות המכתב שאבו כתב, התחייבתי פה לפרוטוקול בישיבה האחרונה שההתייעצות ושיתוף הפעולה יהיו מעבר לשימוע הפורמלי, ואנחנו נקיים את התהליכים.
זאב אחיפז: התחייבתי, ועשיתי את זה באישורו ובהנחייתו של מנהל רשות המים, לא על דעתי.
זאב אחיפז: אני מזכיר לכולם שלדעתנו ההיטלים מיטיבים עם ציבור החקלאים.
קריאה: הצחקת אותי.
יצחק וקנין: אני יודע שאתה תסביר למה - - -
משה גפני: רבותיי, זה לא בסדר.
משה גפני: אני נמצא הרבה זמן בכנסת ואף פעם אי אפשר להעביר החלטה נגד החקלאים, אפילו אם היא צודקת.
משה גפני: אף פעם.
משה גפני: הבן-אדם עשה את מה שביקשנו ממנו, ואני אומר עכשיו לשבת אתכם שבועיים.
משה גפני: לא צריך לצחוק עליו.
יצחק וקנין: אתה יודע מה קורה עם החקלאים?
יצחק וקנין: אני מוחה על מה שאתה אומר.
יצחק וקנין: אני הייתי אתמול בסיור בדרום.
יצחק וקנין: חקלאים מתפוררים.
יצחק וקנין: אף אחד לא יודע על זה.
יצחק וקנין: מספיק לבלבל את המוח.
משה גפני: חבר הכנסת וקנין - - -
יצחק וקנין: אני אומר לכם שלא הייתה תקופה קשה כזאת לחקלאות.
שי חרמש: גפני, - - - ארבעה שקלים לקוב.
יצחק וקנין: לא הייתה תקופה קשה כזאת.
יצחק וקנין: לא הייתה תקופה כזאת.
יצחק וקנין: אני הייתי אתמול בסיור.
יצחק וקנין: אין כבר חקלאים קטנים.
יצחק וקנין: אין יותר חקלאים קטנים.
יצחק וקנין: החקלאים הגדולים מתמוטטים אחד אחרי השני.
משה גפני: חבר הכנסת וקנין, תקשיב לי - - -
יצחק וקנין: אני אומר לכם שאני מתבייש ללכת לבקר חקלאים היום.
יצחק וקנין: אתם לא מאמינים באיזה מצב הם.
יצחק וקנין: עוד מעט אתם תייבאו את העגבניות מחוץ-לארץ, את תפוח האדמה מחוץ-לארץ, ואז אולי יהיה "יותר טוב".
משה גפני: רבותיי, אני צריך לסיים.
משה גפני: אני רוצה שתדעו על מה מדובר.
משה גפני: מדובר על שלוש תקנות.
משה גפני: שתיים מתוכן הן הקלות לחקלאים.
משה גפני: זה מה שהיה בדיון.
משה גפני: חבר הכנסת וקנין, אתה לא היית בדיון הזה.
יצחק וקנין: אני הייתי בדיון - - -
משה גפני: שנייה, בואו נדבר.
משה גפני: אתם סתם מגזימים – לא אכפת לי מהחקלאים?
משה גפני: אבל צריך לחשוב רגע.
משה גפני: שתיים מהתקנות הן הקלות.
משה גפני: בשלישית הייתה לגביהם התחייבות שלו, שמבחינתי זה נראה סביר.
משה גפני: באים עכשיו ואומרים: אנחנו רוצים לשבת.
משה גפני: אני לא אומר אחרת, אני רק אומר לא לצחוק עליו – הוא עשה את מה שהוועדה ביקשה ממנו.
משה גפני: לא, זה היה ככה.
משה גפני: אתה ראית.
יצחק וקנין: משה, אתה תבוא – אתה תזיל דמעות.
משה גפני: לכן אני נותן שבועיים.
יצחק וקנין: תראה חממות מיובשות - - -
משה גפני: אבל איציק - - -
יצחק וקנין: קנסות רטרואקטיביים של שישה מיליון, ארבעה מיליון.
יצחק וקנין: מאיפה הם יביאו את זה?
משה גפני: אבל איציק, אני לא נגדך.
שי חרמש: גפני, תן לו לשבת וגמרנו.
יצחק וקנין: אני האחרון שצועק, אבל אני אומר לכם שהמצב הוא לא טוב.
קריאה: הוא רע.
משה גפני: אני מציע את מה שהצעתי מההתחלה: אני מבקש תוך שבועיים שחברי הוועדה ישבו על זה.
משה גפני: טמיר, אתה תקבל את האנשים.
משה גפני: מי שרוצה לשבת – שישב על העניין.
משה גפני: אני מבקש תוך שבועיים להגיע להסכמה.
משה גפני: אם נגיע להסכמה נצביע כולנו יחד, ואם לא נגיע להסכמה תהיה הכרעה כאן בוועדה.
משה גפני: אני מבקש להגיע להסכמה.
משה גפני: אני חושב שהנציג של רשות המים עשה את מה שביקשתי, ולכן צריך לכבד אותו למרות שאפשר לחלוק עליו.
משה גפני: על סדר היום הצעה לסדר היום (דיון מהיר) בנושא דוח מכון ון-ליר על תהליכי ההפרטה של חברי הכנסת גאלב מג'אדלה, דב חנין וזהבה גלאון.
משה גפני: זהבה, אני מבין שעשית דיל עם החברים המציעים שאת תדברי ראשונה.
זהבה גלאון: אני בדרך כלל לא נוהגת לדבר ולצאת מדיונים, אבל הצעת חוק שלי מתנהלת עכשיו במקביל בוועדת הרווחה ואני חייבת להגיע לשם.
זהבה גלאון: אני רוצה לדבר מאוד בקצרה.
זהבה גלאון: ראשית, אני רוצה להודות לאנשי מכון ון-ליר שנמצאים גם כאן, לפרופסור גל-נור, לדוקטור אמיר פז-פוקס, לנעמי ציון על הדוח שלהם.
זהבה גלאון: אני חושבת שמי שקרא את דוח ההפרטה שלהם, נהיה לו שחור בעיניים, אם אני יכולה לנסח את זה באופן הזה.