GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מני הסה: זאת אומרת, גם נושאי משרה וגם דירקטורים צריכים לעמוד בתנאים שציינו אותם עד עכשיו אבל ההתמודדות מבחינת הפיקוח ומבחינת האכיפה היא שונה.
מני הסה: אנחנו נמצאים עכשיו בסעיף (ה).
מני הסה: "סבר המנהל כי לא התקיימו או פסקו להתנהל".
משה גפני: לא, אל תקריא.
משה גפני: זה לא חוק.
משה גפני: עם כל הכבוד, אלה תקנות שכבר דנו עליהן.
משה גפני: ביקשנו שינויים.
משה גפני: הדיון הזה מוכיח לי מה שהרבה פעמים אני נכשל בו, שהזמן מרפא.
משה גפני: הגעתם להסכמות ואני משבח אתכם על כך.
שירלי דהאן: הזמן הוא שינויי הבעלות בשוק.
משה גפני: כן, אבל אני לא אוהב את זה.
משה גפני: הרבה פעמים אני רוצה לסיים מהר את הדברים.
משה גפני: לפעמים צריך להמתין.
מני הסה: מאז יצא מתוק.
משה גפני: לכן אל תקרא אלא דבר לעניין.
מני הסה: יש כאן איזושהי הגבלה על מכירה של אמצעי שליטה.
מני הסה: אנחנו רוצים לפקח על מידת האחזקות.
מני הסה: מה שעשינו, קבענו שעל מכירה של אמצעי שליטה המנהל יכול להטיל איזה שהן הגבלות שגם הן מפורטות כאן.
מני הסה: כמובן הכול עומד בסטנדרט הזה של סעיף 19 וסעיף 23ו אליו נגיע עוד מעט.
מני הסה: המנהל יכול גם להורות שלא יותר שימוש באמצעי השליטה.
מני הסה: זאת אומרת, לעתים הוא ישתמש באיזשהו מנגנון שהוא מרוכך.
מני הסה: אפשר לא לעשות שימוש באמצעי השליטה, אולי יש דברים מסוימים שלא ניתן לעשות אותם.
מני הסה: זאת אומרת, הוא יוכל למקד את החשש שלו ולעשות הגבלה שהיא מידתית.
מני הסה: הוא יכול להגביל את ההצבעה מכוח אותם אמצעי שליטה על ביטול מינויו של דירקטור וכולי.
מני הסה: זה בעניין אמצעי שליטה.
מני הסה: בעניין דירקטור.
מני הסה: גם כאן לגבי דירקטור צריכים להתקיים כל תקופת הרישיון אותם תנאים שהיו תנאים מקדימים כדי שהמינוי שלו יאושר.
מני הסה: כאן אנחנו נמצאים בארנה קצת אחרת כיוון שהדירקטור כאן צריך להודיע – זה הסדר שלקחנו מחוק החברות – לתאגיד על כך שהגישו נגדו כתב אישום, נפתחה חקירה נגדו וכולי כי התאגיד לא תמיד יודע על כך מעצמו.
מני הסה: שוב, זה לבקשת החברות שלא יכולות לדעת האם נפתחה איזושהי חקירה כנגד דירקטור או שהוגש נגדו כתב אישום או שיש לו עבר פלילי.
מני הסה: לא תמיד החברות יודעות את הנתונים האלה.
מני הסה: לכן החובה היא על הדירקטור להודיע לתאגיד וכשהתאגיד יודע – ואם הוא לא יודע, אזי מיום שהוא ידע – הוא צריך לדווח לנו.
מני הסה: כמובן הם יכולים להתכנס ולהחליט בהתאם לדין התאגידים על פקיעת הכהונה של אותו דירקטור.
מני הסה: הזכות הזאת כפופה לזכות השימוע.
מני הסה: אותו דירקטור ואותו תאגיד יוכלו לבוא ולטעון בפני המנהל וכמובן שיקול הדעת כפוף לכך.
מני הסה: במקרה שיש הפרה של מחזיק באמצעי שליטה, המנהל יכול לפנות בבקשה לבית המשפט המחוזי שימנה כונס נכסים לאמצעי השליטה הספציפי הזה או להחליט על סיום כהונה של דירקטור לפי העניין.
מני הסה: למי שעוקב, אני נמצא בעמוד 6, סעיף (ח).
מני הסה: זאת אומרת, הסמכויות של המנהל ביחס לתאגיד מוגבלות בסופו של דבר ולכן אנחנו סוברים שיש כאן איזושהי סמכות שהיא מאוד מרוככת ומאוזנת.
מני הסה: הוא יכול לפנות לבית המשפט ובית המשפט יפעיל את הסמכות שלו ויראה האם צריך לנקוט בפעילות הדרסטית הזאת של מכירה.
מני הסה: כמובן גם כאן כל תקופת הרישיון, הכול צריך להתקיים.
מני הסה: אנחנו עוברים לתיקון תקנה 23.
שגית אפיק: יש הערות לתקנה הקודמת, ל-19? אין הערות.
מני הסה: תיקון תקנה 23.
מני הסה: מדובר על פרט יותר טכני של ניהול באמצעות מחשב שהוא מחייב כאשר כל המחסנים היום עוברים לתהליך של פייפר-לס וכל התהליך הבינלאומי של סחר ייעשה באמצעות מחשבים.
מני הסה: אין עם זה בעיה.
מני הסה: תקנה 23(ו) מתייחסת להעברת שליטה או פיקוח ואחסנת טובין.
מני הסה: כאן בעצם אנחנו מגדירים מהי שליטה, מה הם אמצעי שליטה ובעצם באיזה דרגות של שליטה אנחנו דורשים איזשהו דיווח לרשות.
מני הסה: במקור היה כאן דיווח שהוא מדרגה יותר נמוכה של עשרה אחוזים.
מני הסה: אנחנו עשינו את זה בהתאמה לדיווחים של הרשות לניירות ערך.
משה גפני: אנחנו דרשנו להעלות את זה.
מני הסה: זה עלה בדיונים.
מני הסה: החברות אמרו שזה מכביד עליהן ולכן העלינו את הסף וקבענו הגדרת חזקת שליטה שהיא חדשה.
שגית אפיק: דבוקת שליטה.
מני הסה: לא, לא רק דבוקת שליטה.
מני הסה: יש הגדרה של שליטה ויש הגדרה של אמצעי שליטה.
מני הסה: אני הולך להגדרת שליטה כיוון שבמידה ואין דבוקת שליטה, אין מחזיק שהוא מחזיק – הגדרה של דבוקת שליטה היא בעצם 25 אחוזים או יותר מהחברה שזה שיעור אחזקות מאוד גבוה.
מני הסה: אם אין אף אחד עם 25 אחוזים, זה עשרה אחוזים.
מני הסה: זאת אומרת, אנחנו בעצם פותרים את הבעיה בדרך אחרת.
מני הסה: אומרים שאם יש לך מעל 25 אחוזים, זה בסדר, זה הרף שלך, אבל אם יש עשרה אחוזים והמשמעות היא שזה אמצעי השליטה, תדווח לנו גם על הדבר הזה.
מני הסה: ניסינו לסגור את כל הסיטואציות בהן יש שליטה מכל מיני סוגים בתאגידים.
מני הסה: לפעמים יכול להיות שאני אחזיק למשל באחוז אחד ממניות החברה אבל יהיו לי למשל – ניקח מקרה קיצוני שבדרך כלל לא קורה – את כל זכויות ההצבעה למשל.
מני הסה: זאת אומרת, יכולות להיות כל מיני סיטואציות בהן יש לי שליטה בתאגיד הזה למרות שאין לי שיעור ברמה כזו או אחרת.
מני הסה: לכן קבענו את זה בצורה כללית, שמחזיק בשיעור גדול ביותר של אמצעי שליטה מסוג כלשהו בתאגיד ואין גורם אחר שמחזיק בשיעור כזה, אנחנו נראה גם אותו כבעל שליטה.
מני הסה: אם הוא יכול למנוע קבלת החלטות בתאגיד – ולא משנה לנו כל כך הדרך בה זה נעשה – שוב, זה סעיף שאמור לסגור את הרציונאל שמי שיכול לשנות או להשפיע על החלטות בתאגיד, הוא הגורם שהוא בעל השליטה.
מני הסה: הרישיון שניתן בכלל, הוא ניתן בכפוף למבנה של השליטה.
מני הסה: אנחנו רוצים לראות כי יכול להיות שלתאגיד עצמו יש מבנה שליטה ספציפי מסוג מסוים אבל יכול להיות שהוא משורשר לתאגידים אחרים וכמובן שזה מעניין אותנו.
מני הסה: כל האישורים עליהם אנחנו מדברים כאן צריכים להינתן בכתב ומראש על ידי המנהל.
מני הסה: באו הגופים שנמצאים כאן וגם אחרים וביקשו מאתנו להגביל את הזמן שהמנהל לוקח לעצמו עד שהוא נותן רישיון.
משה גפני: להוריד לשישים ימים.
מני הסה: הורדנו את זה לשישים ימים ומטעמים שיירשמו אפשר עוד שישים ימים.
משה גפני: גם אנחנו ביקשנו את זה.
מני הסה: כמובן שיש כאן טופס של הצהרה איך מגישים את זה למנהל.
מני הסה: קבענו כאן גם גדרים שקובעים למה המנהל לא יאשר.
מני הסה: זאת אומרת, התנאים שהמנהל לא יאשר, הסיבה למה המנהל לא יאשר, זאת בעצם תקנה 19 שקראנו לפני כן.
מני הסה: המנהל לא יכול להפעיל כל שיקול דעת שהוא לא רלוונטי אלא ברור שצריך להיות רלוונטי לעניין.
מני הסה: מצד אחד הרחבנו ומצד שני צמצמנו כאן את שיקול הדעת.
מני הסה: שוב, המטרה שלנו שבאמת זאת תהיה סמכות שהיא רלוונטית, שהיא טובה ושהיא ממוקדת על מנת למנוע את הדברים מהם אנחנו חוששים.
מני הסה: דבר נוסף שקבענו כאן היא חובה של בעל רישיון לתקן ולהתאים את התקנון שלו בהתאם לתקנות האלה.
מני הסה: ברגע שנכנסנו לסוגיה הזאת של בעלי שליטה ושל דירקטורים שהם נפרדים מהישות המשפטית של התאגיד, אנחנו צריכים לוודא שבאמת יהיו דיווחים כאלה לתאגיד.
מני הסה: החברים טענו שהם לא יכולים לדעת ולכן בדרך הזאת אנחנו מקבעים את החובה של בעל אמצעי שליטה או של דירקטור להודיע לתאגיד כשבעל הרישיון צריך לדווח למיטב ידיעתו.
מני הסה: במקרה הזה ריככנו את החובה שהייתה קובעה לפני כן, לאור הבקשה, ואמרנו לפי מיטב ידיעתו.
מני הסה: כמובן שאם הוא לא יודע, הוא לא יודע, אבל מרגע שהוא יודע, הוא חייב לדווח לנו ונראה לנו שגם זה ראוי.
מני הסה: במקרה שיש דיווחים לרשות ניירות ערך וכולי, במקביל גם יהיו דיווחים לנו כי אם החברה כבר יודעת ומדווחת, אין סיבה שאנחנו לא נקבל את הדיווחים האלה.
מני הסה: בשלב ביניים, כאשר יש אמצעי שליטה שהועברו אבל לא אושרו, עשינו מעין סוג של הקפאה.
מני הסה: זאת אומרת, לא ניתן לעשות שימוש באמצעי שליטה שהועבר בתקופת הביניים עד שהוא יאושר על ידינו.
מני הסה: במקרים מסוימים אמרנו שאנחנו בעצם לא צריכים יותר מידע.
מני הסה: במקרה של אחזקה חורגת שקיימת.
מני הסה: זאת אומרת, אם למישהו יש אמצעי שליטה שדורש דיווח מסוג אחד, נאמר שהוא 25 אחוזים ועכשיו הוא מגדיל את האחזקות שלו ל-45 אחוזים, או שיש לו עשרה אחוזים והוא מגדיל אותם ל-25 אחוזים – במקרה הזה קבענו שישה חודשים.
מני הסה: בעצם הכול ממשיך כרגיל.
מני הסה: זאת אומרת, אנחנו כבר מכירים את הבן אדם והוא רק מגדיל את האחזקות שלו, מכירים את הישות שלו, אנחנו לא חוששים ממנה או חוששים ממנה בצורה מופרטת, הוא רק מגדיל את הכוח שלו ולכן יש כאן שישה חודשים.
מני הסה: בעל שליטה שיש לו מעל חמישים אחוזים, הוא בעצם לא צריך יותר לפנות אלינו.
מני הסה: ברגע שהוא אושר, הוא לא צריך יותר לקבל אישור מאתנו.
מני הסה: אני בסעיף (יז), לעניין הניהול.
מני הסה: ניהול המחסן גם הוא דבר שהוא קריטי, הניהול השוטף.
מני הסה: יכול להיות שהחברה תהיה בסדר גמור, בעלי השליטה יהיו בסדר גמור והדירקטוריון יהיה בסדר גמור, אבל מי שבפועל עושה את המעשים בשטח, המנהל, יכול לבצע כל מיני פעולות.
מני הסה: יש לנו גם מקרים ספציפיים וקונקרטיים.
מני הסה: יש לנו תיקים כאלה והדבר הזה נותן לנו איזשהו כלי מאוד מאוד חשוב להשפיע על מי יהיה המנהל של המחסן.
מני הסה: שוב, גם כאן הגבלנו את זה לחובות תקנה 19 שקובעת את העניינים הפליליים.
מני הסה: הסעיפים הבאים מדברים על מה מותר.
מני הסה: מדובר במחסן כללי ואלה סעיפים שכבר קיימים היום.
מני הסה: יש מחסן כללי ויש מחסן פרטי.
מני הסה: מדובר על מחסנים כלליים ולכן אי אפשר לאחסן במחסנים האלה טובין ששייכים לתאגיד עצמו וכולי.
מני הסה: אלה סעיפים שמסדירים את הנושא הזה.
שגית אפיק: סעיף 23(ח) בעמוד 13.
שירלי דהאן: ברשותכם, לפני כן רציתי להתייחס לעניין השליטה.
מני הסה: 23(ח).
מני הסה: בסופו של דבר המטרה היא לפתוח בנוסף, בעקבות הדוחות שהיו, ולאפשר תחרות אופטימאלית.
מני הסה: היה גם בג"ץ בנושא הזה.
מני הסה: אנחנו מאפשרים גם לפתוח מסופי מטען אוויריים מחוץ לשטח המבצעי של נתב"ג.
מני הסה: זאת אומרת, הם נמצאים עד שבעה קילומטרים ברדיוס, בקו אווירי שלדעתנו הוא מכובד ומספק.
מני הסה: מה שכאן יצטרכו לעשות, יצטרכו לעשות מתחם קליטה.
מני הסה: הרי המסופים האלה עושים שני דברים, הם קולטים מטענים ואחר כך הם גם מאחסנים אותם לתקופות קצרות יותר או ארוכות יותר.
מני הסה: המחסנים שיהיו בחוץ צריכים גם כן איזושהי קליטה והמסוף הזה שיקלוט אותם נקרא מסוף שינוע וכל מה שאמור להיעשות בו, זאת בעצם רק קליטה והוצאה ממנו של הטובין.
מני הסה: בהתחלה במקור היו שעות בפנים אבל בסופו של דבר, אחרי כל הדיונים שהיו גם עם רשות שדות התעופה וגם עם החברות, הוחלט שלא נכניס כאן איזשהו רכיב של שעות אבל ברור שהמטרה היא העברה.
מני הסה: זאת אומרת, כל מה שהמסוף הזה אמור לעשות זה לקלוט ולהוציא.
משה גפני: על התחילה עוד נדבר.
קריאה: אתה יכול להקריא את הנוסח הסופי?
מני הסה: "העברת טובין מכלי טיס למחסן מסוף מטענים אווירי ולמסוף שינוע, יהיה בדרך הקצרה ביותר, במהירות המרבית וללא שהיות".
שירלי דהאן: אצלך לא נמצא סעיף קטן (ז).
מני הסה: "אין לאחסן או להחזיק טובין במסוף שינוע למשך יותר מ-24 שעות".
שגית אפיק: הייתה סיפא שירדה.
משה גפני: יש לכם הערות על זה?
שירלי דהאן: כן.
שירלי דהאן: עברו כאן כמה נושאים נכבדים עליהם לא הערנו ואנחנו מבקשים להתייחס גם לנושא השליטה וגם לנושא השינוע, ברשותכם.
שירלי דהאן: הדיון אמנם שקט אבל הסוגיות הן באמת נכבדות מבחינתנו.
שירלי דהאן: אני אתחיל מנושא השליטה.
שירלי דהאן: לדידנו - אני יודעת שאנחנו מדברים בהיקפים של מסופים אחרים ונוספים וגם ימיים – אנחנו חברה שנשלטת על ידי סוויספורט אינטרנשיונל, חברה שאפרופו הפרטה, בעצם הוזמנה ונקראה על ידי מדינת ישראל להשקיע במסוף ולהביא מהידע ומהניסיון שלה.
שירלי דהאן: החברה מחזיקה 51 אחוזים מהבעלות במסוף ובאמת מפעילה אמצעי שליטה אמיתיים במסוף, לרבות ברמה היום יומית.
שירלי דהאן: התקנות כאן משפיעות בשרשור אחורה למעלה, בשרשרת האחזקות של סוויספורט אינטרנשיונל על עסקאות שנעשות ברמה הבינלאומית ולגמרי לא קשורות לפעילותה בישראל.
שירלי דהאן: כל עסקה כזאת במעלה שרשרת האחזקות עלולה להיות הפרה בישראל.
שירלי דהאן: החלפנו כמה מלים בחוץ.
שירלי דהאן: לטעמי נוסח התקנות מביא למצב שבו איזושהי העברה, אולי אפילו שיעבוד של אחת החברות למעלה, יכולה להביא להפרה כאן בישראל ובעצם להפקעת אמצעי השליטה של סוויספורט אינטרנשיונל במסוף כאן, דבר שיגרום אצלנו לבעיות אמיתיות.
עדנה הראל: אני רוצה להתייחס באופן כללי יותר.
עדנה הראל: זאת לא הפעם הראשונה שאחזקות על ידי חברות בינלאומיות בתשתיות רגישות, שיש היבטים רגישים לאחזקה שלהם, נדרשת לאישור העברת אמצעי שליטה בשרשור.
עדנה הראל: הרי אם מאשרים רק את אמצעי השליטה ברמה הראשונית, אז מהבחינה התאגידית קל מאוד לעקוף כל אינטרס.
משה גפני: מה את עונה לחשש שלה?
עדנה הראל: הלכו כאן לקראתם והורידו את רמת הדיווח, ביקשו הסדרה תקנונית פנימית, יש את ה"למיטב ידיעתו", יש כאן שורה של דברים שלא נמצאים בהסדרים מקבילים ובכל זאת חברות גדולות בתחום התקשורת למשל, יש אחזקות בינלאומיות מאוד משמעותיות, עומדות גם בדרישות האלה.
עדנה הראל: זה נטל, אבל זה לא הומצא כאן אלא להיפך, אתם קיבלתם הקלות שבהסדרים אחרים לא קיבלו.
שירלי דהאן: חובת הדיווח היא לא נטל בעייתי מבחינתי.
שירלי דהאן: הבעיה העיקרית היא שבתקופת הביניים לאחר הדיווח אתם מפקיעים את זכויות השליטה של הרוכש.
עדנה הראל: אבל כך זה גם בהסדרים מקבילים אחרים שאת בוודאי מכירה אותם בתחום התקשורת.
משה גפני: מה ההערה הנוספת שלכם?
שירלי דהאן: זה בעניין השליטה.
שירלי דהאן: רציתי להתייחס לסעיף האחרון עליו דיבר מני לגבי מסוף השינוע.
שירלי דהאן: על מסוף השינוע דובר בישיבות הקודמות די רבות.
שירלי דהאן: מסוף השינוע הוא תוצאה של דוח צוות בין-משרדי שהובל בזמנו על ידי עמי סגל כשההנחיות שלו עוגנו בהחלטה של שרי התחבורה והאוצר דאז ואחר כך עוגנו בהסכמת כל הצדדים, בעצם כל השחקנים הרלוונטיים בשוק, בהחלטה של בג"ץ.
שירלי דהאן: אחד הדברים שהוכתבו בדוח הצוות הזה הוא מהו אותו מסוף שינוע ונקבעו שם קריטריונים מאוד מפורטים על איך הוא ייראה, מה תהיה מהותו ואיך הוא יפעל.
שירלי דהאן: כל אלה, אני לא יודעת את הסיבה לכך, לא מעוגנים בתקנות שמצויות היום בפנינו.
משה גפני: אתם יכולים לחיות עם התקנה הזאת?
משה גפני: אין בה בעיה.
שירלי דהאן: הבעיה מבחינתנו היא חוסר שבה.
שירלי דהאן: אני חושבת ששהייה קצרת מועד זה משהו שיביא אותנו לבית המשפט מאוד מאוד מהר.
שירלי דהאן: דוח הצוות הבין משרדי למשל דיבר על שעתיים ביצוא וכאן דובר על 24 שעות.
שירלי דהאן: הפער הוא בעייתי.
מני הסה: אולי אני אוסיף כאן משהו.
מני הסה: קודם כל, אני אסביר מהיכן הגיעו ה-24 שעות.
מני הסה: במקור דיברו על שעתיים, אחר כך בדקו את זה מבחינה מקצועית ויש פער מסוים, וזה נכון, בין הדוח לבין דברים נוספים שנמצאים כאן כי ברמה הביצועית ראו אחרי כן דברים.
מני הסה: בדקנו ונעשו כאן בדיקות רבות ברמה הבין לאומית.
מני הסה: יכולת הדיווח של מטוסים שהם עדיין באוויר, אנחנו לא יכולים להשפיע עליה כיוון שבכל זאת מדינת ישראל היא בתוך כל העולם.
מני הסה: יש כאן כל מיני תהליכים שהוועדה לא שמה לב אליהם ולא תמיד ידעה אותם ולכן גם הדגשתי את זה.
מני הסה: המטרה היא לא לאחסן שם טובין אלא המטרה היא שזה יהיה מסוף שקולט ומעביר.
מני הסה: צריכה להיות כאן העברה.
מני הסה: מצד שני ברור לנו שיכול להיות מקרה שנתקע שם משהו, לא בדרך קבע ובדרך העבודה הרגילה אלא באופן טבעי.
מני הסה: גם אתם אומרים שתמיד יש להם טובין אבודים, כאלה שלא נדרשו, כאלה שיש אתם איזושהי בעיה וזה תמיד קורה.
מני הסה: לא ניתן לנהל שום מסוף, גם אם הוא רק קליטה, בלי שיש שם אפשרות לאחסן.
שירלי דהאן: לכן דוח הצוות הבין משרדי דיבר על שעתיים לאחר שהמטען הזה נתקע.
שירלי דהאן: ההנחיות בדוח הצוות הבין משרדי בהחלט בחנו את הנושא התפעולי.
שירלי דהאן: הן קבעו שיעברו שם רק פאלטים, שלא תיעשה שם פריצה, הן קבעו שרק שעתיים.
שירלי דהאן: ברגע שאתה סוטה מזה, אתה מטשטש את הגבולות בין מסוף השינוע הזה לבין מסוף המטענים, מה שיוצר עבורנו בעיה מאוד קשה בעניין מתווה השוק והתחרות שאנחנו ראינו לנגד עינינו כשהשקענו במסוף הזה 140 מיליון שקלים.
מני הסה: אני מבין את החשש שלכם.
מני הסה: אני חושש שבמקרה הזה לאף אחד אין כוונה שהמסוף הזה יהפוך להיות מסוף לאחסנה ולא רק לשינוע ולהעברה.
מני הסה: לכן קראנו לו מסוף שינוע.
מני הסה: זה נמצא על השולחן.
מני הסה: בהגדרה עשינו את זה בצורה רחבה כי מוסכם על כולם ואף אחד לא רוצה שיהיה שם מקום שנתקעים בו שעתיים ונתקעים בו המון מטענים כיוון שבשעתיים לא ניתן להוציא אותם.
מני הסה: חלק כאן דיבר על ארבע שעות, על שמונה שעות ועל 12 שעות.
מני הסה: לכן לא הגדרנו את הזמן הזה.
משה גפני: זאת התחייבות שלך שלא תתבעו אותם.
משה גפני: היא אמרה שתהיה תביעה.
מני הסה: התביעה היא שלהם.
שירלי דהאן: הנושא הזה נדון ארוכות על ידי כל הגורמים בשוק.
משה גפני: אם מני ישנה ממה שהוא אמר עכשיו לפרוטוקול, תקראי לי.
שירלי דהאן: אני חוששת שהוא ישנה מדוח הצוות הבין משרדי.
משה גפני: הוא אמר לפרוטוקול.
מני הסה: אני אציין עוד דבר.
מני הסה: אנחנו כרגע מסדירים את הנושא הזה מבחינת הרישוי שלו.
מני הסה: התפעול של מסוף השינוע הזה לא ייעשה על ידי המכס.
מני הסה: הפיקוח ימשיך להיות על ידי המכס בהתאם למה שנעשה גם בסוויספורט ו-ממ"ן, ואני מקווה גם באחרים.
מני הסה: אנחנו לא מתפעלים.
מני הסה: דרך אגב, גם לא קבענו כאן מה יהיה השטח שלו.
מני הסה: בהתחלה, בגרסאות המקוריות, קבענו מה יהיה השטח שלו, כמה יהיה סגור וכמה חצרים.
מני הסה: בסופו של דבר גם את הדרישה התפעולית הזאת, הורדנו אותה.
מני הסה: אם יצטרכו יותר או יצטרכו פחות, יש כאן גם את רשות שדות התעופה וגם גורמים תפעוליים אחרים והם יודעים מה צריך.
מני הסה: לפי השטח ולפי הצורך, זה מה שהם יעשו.
מני הסה: לכן אני אומר שאני לא חושש מתביעה כי אין כל כך מה לתבוע.
משה גפני: מי נמצא מרשות שדות התעופה?
רינה פאר: רינה פאר, המשנה ליועץ המשפטי.
משה גפני: לחשש של עורכת הדין שירלי דהאן יש על מה לסמוך?
רינה פאר: אני לא חושבת.
רינה פאר: אני חושבת שהמטרה היא הקמתו של מתחם קליטה, שזו הייתה הלשון בו נקט הצוות הבין-משרדי, שזה יהיה מתחם קליטה ופליטה.
רינה פאר: זאת המטרה.
רינה פאר: מצד שני, אני מבינה את המכס וגם היו דיונים על כך שהתקרה של עד 24 שעות היא משהו שבא לפתור בעיות של מציאות.
רינה פאר: אם אדוני אפשר לי ונתן לי את רשות הדיבור, הייתי רוצה לחזור לרגע לסעיף 7.
רינה פאר: רק הבהרה, כדי שיהיה ברור.
רינה פאר: שוחחתי עם שגית וגם עם מני לפני הישיבה.
רינה פאר: סעיף 7 לתיקון שמתייחס לתקנה 23ח.
שגית אפיק: זאת התקנה בה מדובר.
רינה פאר: העברת טובין מכלי טיס למחסן מסוף מטענים אווירי ולמסוף שינוע, תהיה בדרך הקצרה ביותר, במהירות המרבית וללא שהיות.
משה גפני: את תומכת בזה.
רינה פאר: אני רוצה להבהיר לפרוטוקול שבשדות התעופה חלים כללי רשות שדות התעופה לגביהם יש מגבלת מהירות ברורה ומחייבת.
רינה פאר: לכן כאשר כתוב כאן במהירות המרבית, הכוונה היא למהירות המרבית המותרת בתנאים של שדה תעופה פעיל עם כלי טיס, דלק וכל מה שכרוך בכך.
משה גפני: לגבי התחילה.
מני הסה: בנוסח המקורי כתוב ינואר 2012, שכנראה כבר לא יחזור.
מני הסה: אנחנו מציעים לדחות את זה בשנה.
מני הסה: זאת אומרת, זה יהיה ב-1 בינואר 2013 במקום ב-1 בינואר 2012.
מני הסה: זה נותן עדיין זמן התארגנות של שבעה חודשים גם למכס, גם לרשות שדות התעופה, גם לכל הגופים.
מני הסה: הכנסנו כאן גם הוראת מעבר שהייתה נכונה לשעתה, אבל אין לנו בעיה להשאיר אותה, לעניין תיקון התקנון כיוון שיש איזשהו קושי מסוים מצד התאגידים לפעמים לתקן את התקנון, וכך הם טענו.
מני הסה: ניתן להם זמן יותר ארוך לתיקון התקנון האלה.
מני הסה: אנחנו יכולים לתת עוד חצי שנה ולא יותר כי אנחנו כבר מ-2008 עם הדבר הזה.
משה גפני: עד מתי יהיה תיקון התקנון?
מני הסה: תיקון התקנון יהיה עד ה-1 ביולי 2013.
מני הסה: זאת אומרת, יש להם שנה מהיום.
נמרוד הגלילי: נמרוד הגלילי מאיגוד לשכות המסחר.
נמרוד הגלילי: אני רוצה לחזור לעניין ההגדרות.
נמרוד הגלילי: כאיגוד לשכות המסחר אנחנו תומכים בתקנות וחושבים שהיה וייפתחו מסופים עורפיים נוספים, זה יגביר את התחרות ובסופו של דבר ישרת את המגזר העסקי ואת הצרכן.
נמרוד הגלילי: לעניין מחסן מסוף בלדרות.
נמרוד הגלילי: אני חושב שהיו כאן הבנות שמשום מה הן לא באו לידי ביטוי בנוסח שמובא כאן בפני הוועדה.
נמרוד הגלילי: על פי ההגדרה שאומרת שמשקלם אינו עולה על שמונה קילוגרם, לפי דעתי היו הבנות עם היועצת המשפטית שזה יהיה בממוצע ובנוסף לכך ביקשנו שזה יהיה על עשרה קילוגרם בממוצע.
נמרוד הגלילי: ברוב המשלוחים מדובר על משלוחים ושטרי מטען שהמשקל שלהם של המסמכים הוא של קילו, שניים ושלושה, אבל יש גם מדי פעם משלוחים גדולים יותר.
נמרוד הגלילי: לכן אני חושב שההגדרה היא חשובה.
נמרוד הגלילי: אם חברת בלדרות תרצה לפתוח מחסן עורפי בשטח שלה למשלוחים שלה, חלק מהמטענים היא תעביר וחלק היא לא תעביר?
נמרוד הגלילי: מה ההיגיון בזה?
נמרוד הגלילי: ברור שמדובר במשלוחים שמרביתם, כמעט כולם, אלה משלוחים שמשקלם נמוך.
מני הסה: תוכל אולי לומר לנו מה הממוצע שקיים היום?
נמרוד הגלילי: אני חושב שהממוצע היום הוא בסביבות שמונה קילוגרם אבל אני חושב שזה הולך ועולה.
נמרוד הגלילי: אני חושב שאם נקבע את זה בממוצע על עשרה קילוגרם, זה יענה על הצורך.
נמרוד הגלילי: הערה נוספת .
נמרוד הגלילי: האם יש איזושהי הגבלה לשטח?
נמרוד הגלילי: מדובר על כך שהשטח של מחסן מסוף אזורי יהיה אלף מטרים מעוקב ולא רק אלף מטרים.
נמרוד הגלילי: הצרכים של חברת בלדרות הם לא הצרכים של מסוף נוסף שהיה ויקום מסוף נוסף שאמור לתת שירות למגוון רחב של משלחים.
מני הסה: בדיונים שאלנו מה קורה בשטח.
מני הסה: המספר שמונה הוא מספר שהתרחקנו מהמספר הקיים היום.
מני הסה: דיווחו לנו על ארבעה ועל חמישה קילוגרמים בממוצע.
רינה פאר: המילה "בממוצע" ירדה.
מני הסה: דיברו על כך בשעתו.
מני הסה: אנחנו התרחקנו מהמספר הזה ועלינו למעלה.
מני הסה: דרך אגב, גם אם אתה כותב בממוצע, אתה מגביל אותך למעלה באיזשהו מקום, באיזשהו מספר.
מני הסה: תמיד יהיו מטענים שלא ניתן להכניס.
מני הסה: התרחקנו בכוונה מאותו מספר שנמצא היום בממוצע והתרחקנו הרבה.
מני הסה: אמרנו – ואני אומר את זה גם כאן – שאם הממוצעים והמשקלים יעלו בעתיד, אנחנו גם נעלה את המספר.
משה גפני: נציג ממ"ן.
ליאור שגיא: סליחה, לנושא הזה.
ליאור שגיא: אני מנכ"ל של UPS.
ליאור שגיא: אני חושב שבעניין הזה אנחנו חוטאים למציאות.
ליאור שגיא: המציאות היא שיש סוגים שונים של משלוחים.
ליאור שגיא: רפי גבאי שהוא גובה בנתב"ג מכיר את המציאות.
ליאור שגיא: מה יקרה עם משלוח שמשקלו תשעה קילוגרם?
ליאור שגיא: הרי יש גם כאלה.
ליאור שגיא: המשלוח הזה ילך לנתיב אחר?
ליאור שגיא: הממוצע הוא התפלגות נורמאלית, אבל מה קורה עם הזנב?
משה גפני: אתם יכולים להגיע להסכמה אתו?
משה גפני: אנחנו מקבלים את עמדתך.
ליאור שגיא: תודה רבה.
שגית אפיק: אם כן, זה יהיה עשרה קילוגרם?
מני הסה: זה יהיה שמונה קילוגרם בממוצע.
רפאל גבאי: אנחנו נגדיר שמונה קילוגרם בממוצע.
רפאל גבאי: ברור שבמטוס יש שטרי מטען שהם במשקלים יותר גבוהים.
משה גפני: ממ"ן, בבקשה, לגבי התחילה.
ראובן משולם: זה מקובל עלינו.
ראובן משולם: המועד שהוצע על ידי המכס, ה-1 בינואר 2013 וגרייס לתיקון התקנון לעוד חצי שנה, מקובל עלינו.
משה גפני: לכם יש עמדה בעניין של התחילה?
שירלי דהאן: אין לנו הסתייגות.
רינה פאר: צריך להיות ברור שמתקן הקליטה עדיין לא בא לעולם וההקמה שלו ככל שהיא תתבצע, ככל שתהיה בקשה כזאת להקמה של מתקן קליטה ספציפי ולא באמצעות המסופים הקיימים, שגם זאת אפשרות על פי התקנות, זה דבר שכרוך בהליכים של תכנון ובנייה.
רינה פאר: לכן תאריך התחילה לגבי המסוף הפנימי, מסוף הקליטה הפנימי, צריך להיות דבר שייתן אפשרות לרשות שדות התעופה להיערך מבחינת תכנון.
רינה פאר: אין כאן קביעה מתי הוא יוקם.
רפאל גבאי: אדוני היושב ראש, אנחנו נערכנו לזה מאחר שאנחנו מכירים את זירת נתב"ג.
רפאל גבאי: מי שמפקח על כל עבודות הבינוי במתחם שדה התעופה נתב"ג, זאת ועדת תכנון ובנייה מחוזית שלא פשוט לעבור אותה.
רפאל גבאי: אנחנו הצענו אלטרנטיבה שניתן באמת מתאריך התחולה לעבור ולעבוד בלי אותו באפר, אותו מחסן קדמי, ישירות דרך המסופים שקיימים כיום.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור תקנות המכס (תיקון), התשע"ב-2012, מסופי מטען אוויריים כפי שהן מונחות כאן על שולחן הוועדה עם השינוי שנעשה בהסכמה כאשר התחולה היא מה-1 בינואר 2013, ויש את התוספת של תיקון הוראת מעבר, תיקון התקנון עד ה-1 ביולי 2013.
מני הסה: רק להבהיר דבר אחד.
מני הסה: התקנות מתחילות מה-1 בינואר 2013 רק ביחס למסופים שפועלים היום.
מני הסה: מסוף חדש שירצה לבקש להיכנס ולהתחרות בשוק הזה, הוא יכול לבקש ולהיכנס כבר ממועד קבלת ההחלטה.
משה גפני: אני מקדם בברכה סטודנטים מאוניברסיטת בר-אילן ותלמידים מבית הספר זמר.
משה גפני: הדיון הראשון שאנחנו מקיימים היום הוא במסגרת ציון הכנסת את יום הסביבה הבינלאומי ואנחנו נקיים דיון על דיווח סביבתי של חברות ממשלתיות בכפוף להחלטות ממשלה ורשות החברות הממשלתיות.
משה גפני: אני רוצה להקדים ולומר שכתוב במדרש שכאשר הקדוש ברוך הוא ברא את העולם, הוא לקח את האדם הראשון והעביר אותו על מה שקורה בעולם ואמר לו: תראה איזה עולם יפה בראתי, תן דעתך שלא תקלקל ותחריב את עולמי.
דרור גרשון: תוסיף כי אין מי שיתקן אחריך.
משה גפני: האמת היא שהמשמעות של העניין האדם חושב שהוא עושה דברים שהם דברים טובים, התפתחות טכנולוגית ונושאים בהם הוא מקל על האדם בזה שהוא מייצר יכולות להקל על החיים, אבל בסופו של דבר הוא פוגע בעולם, הוא פוגע באיכות הסביבה ומתברר שהוא גם פוגע בחיים של האנשים בעצם העובדה שאנחנו מדברים על תופעות קשות גם בארץ וגם בעולם כאשר יש נזק שהוא נזק ממשי.
משה גפני: אני מברך את כל מי שעוסק בעניין הזה של איכות הסביבה, את הארגונים הירוקים, את כל הארגונים השונים שעוסקים בנושאים שונים של חיים וסביבה וכמובן את חברי דב חנין שעוסק בעניין הזה עוד לפני הגעתו לכנסת ובכנסת עוסק בנושא כל הזמן.
משה גפני: יש לו ידע רב ואני נעזר בו רבות בעניין הזה.
משה גפני: חבר הכנסת דב חנין, הבמה לרשותך.
דב חנין: תודה רבה חברי חבר הכנסת גפני.
דב חנין: אני רוצה להחזיר לך ולומר שאתה אחד מחברי הכנסת הסביבתיים הוותיקים בכנסת הזאת, עוד הרבה לפני שהנושאים הסביבתיים זכו להתייחסות כמו שאנחנו מתייחסים אליהם היום.
דב חנין: זאת הזדמנות קודם כל להודות לך על העבודה רבת השנים שלך בנושאים סביבתיים וגם על המעורבות שלך, גם בתפקיד החשוב והמרכזי הזה שלך כיושב ראש ועדת הכספים, בקידום עניינים סביבתיים בכנסת ובחקיקה שלנו.
דב חנין: יפה עשית חבר הכנסת גפני שבחרת לפתוח במדרש הזה על ספר בראשית מכיוון שבעצם הנושא שאנחנו עוסקים בו עוסק באותה מצווה בסיסית שאנחנו מצווים בה לעובדה ולשומרה.
דב חנין: הרעיון של לעובדה ולשומרה הוא הרעיון של פיתוח בר קיימא או כפי שאנחנו מכנים אותו בצורה יותר מדויקת, פיתוח מקיים.
דב חנין: אנחנו מדברים על מודל פיתוח שבו אנחנו לא רואים רק את שורת הרווח אלא אנחנו מכלילים גם את השיקולים הסביבתיים, גם את השיקולים החברתיים ואנחנו מתייחסים באחריות לפעול הפיתוח שלנו בראייה רחבה ובראייה כוללת.
דב חנין: תפיסות של פיקוח מקיים הן היום התפיסות המובילות בעולם, לפחות ברמת ההחלטות וברמת ההצהרות.
דב חנין: אנחנו מציינים עשר שנים לוועידת יוהנסבורג שעסקה בפיתוח בר קיימא ובעקבות אותה ועידה שהשתתפה בה משלחת ישראלית מאוד מאוד גדולה ומכובדת, התקבלה החלטת ממשלה מספר 246 לפיתוח בר קיימא וההחלטה הזאת מטילה על משרדי הממשלה והחברות הממשלתיות להכין תוכנית אסטרטגית לפיתוח מקיים, כולל יעדים ומדדים למעקב, תקציב ולוחות זמנים לביצוע.
דב חנין: כמה שנים לאחר מכן, ביוני 2009, רשות החברות הממשלתיות פרסמה חוזר שמחייב כל חברה ממשלתית לקיים דיון בדירקטוריון החברה בנושא תוכנית אסטרטגית לפיתוח מקיים ולהגיש תוכנית אודות יישומה של התוכנית האסטרטגית הזאת וזאת עד 31 במרץ 2010, במקביל להגשת הדוח הכספי ל-2009.
דב חנין: עוד נכתב באותו חוזר כי רשות החברות תפרסם את התוכניות לפיתוח מקיים של החברות הממשלתיות כחלק מתפיסה כוללת לשיפור השקיפות של חברות ממשלתיות אלא אם כן החברה מתנגדת לכך.
דב חנין: החלטות מאוד יפות יש לנו, אבל המציאות, אדוני היושב ראש, היא מציאות מאוד עגומה כי נכון להיום לא פורסמה תוכניות לפיתוח מקיים של חברות ממשלתיות.
דב חנין: יוני 2012, לפי הנתונים שבידי, לא פורסמה אף תוכנית לפיתוח מקיים של אף חברה ממשלתית.