GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניר בן שמש: קרן השתלמות מוגדרת היום כמוצר פנסיוני בחוק ולכן היועץ צריך להתייחס אליה כאל מוצר פנסיוני כאשר נכנס אליו לקוח.
ניר בן שמש: הבחירה כאשר לקוח רוצה לקבל ייעוץ פנסיוני, אין בידי היועץ אפשרות לבחור האם ייתן לקרן ההשתלמות ייעוץ פנסיוני או ייעוץ פיננסי.
ניר בן שמש: הוא צריך להתייחס לזה כאל ייעוץ פנסיוני.
ניר בן שמש: מדוע זה כך?
ניר בן שמש: מדוע קרן השתלמות היא בכל זאת מוצר פנסיוני כי כך קבע המחוקק?
ניר בן שמש: תוחלת החיים מתארכת, אנשים נמצאים במעגל העבודה פחות שנים, ולכן חשוב – כך המחוקק חשב – לעודד את האנשים לחסוך לטווח ארוך.
ניר בן שמש: לצורך כך הוא קבע בחוק שקרן השתלמות היא מוצר פנסיוני, לצורך זה הוא קבע הטבות מס על אותו מוצר, בעת משיכה, בעת הפקדה, מס על רווחי הון וכל זה בדיוק בגלל המטרות האלה, כדי לעודד את האנשים לחסוך.
ניר בן שמש: צדק אדוני היושב ראש שאמר שעדיין אנחנו יכולים לתת את הייעוץ הפנסיוני למוטב וזה נכון כי הרי כל הבנקים מחזיקים ברישיון ייעוץ פנסיוני.
ניר בן שמש: לא בכדי אין כאן ייצוג של האיגוד מכיוון שחלק מהבנקים אכן עושים את זה.
ניר בן שמש: אמרו כאן החברים מבנק לאומי ומבנק הפועלים שהם עדיין לא מוכנים מבחינת המערך, אבל בכך שנקבע שקרן השתלמות היא מוצר פנסיוני, לא תמיד יש מוטיבציה עסקית של הבנקים להיכנס למוצר הזה כמוצר פנסיוני.
ניר בן שמש: אין מוטיבציה טובה מכך.
משה גפני: עוד מישהו רוצה להוסיף?
דניאל אילון: נכון להיום יש כפל רגולציה על אותו מוצר.
דניאל אילון: אנחנו חושבים שקופת גמל, נכון שהיא מוצר שבדרך כלל הוא נועד להשקעה בינונית טווח.
דניאל אילון: על הסקאלה שבין השקעות חסכוניות מאוד ארוכות להשקעות קצרות טווח, הוא נמצא באמצע.
דניאל אילון: יש הטיה שהממשלה החליטה לייצר לאנשים להאריך את משך האחזקה שלהם בקרנות ההשתלמות באמצעות מערכת המס מפני שאתה לא מקבל קנס אם אתה מחזיק את קרן ההשתלמות במשך שש שנים וזה גם המוצר היחידי שנותר פטור ממס רווח הון.
דניאל אילון: לכן לא רק שמומלץ לך להחזיק את זה שש שנים אלא רצוי עבורך להמשיך ולהחזיק את זה כמה שיותר זמן.
דניאל אילון: לא יכול להיות שנדבר בכפל לשון.
דניאל אילון: אם הממשלה תופסת את המוצר הזה כמוצר שמתמרץ.
דניאל אילון: אומרים לך שאם אתה רוצה לקנות רכב, יש לך תמריצים אמיתיים לשבור את כל הדברים האחרים ואת זה לא לשבור, אז צריך שמישהו בא בהטיית חסכון והוא זה שייתן את זה ולא שייפול בין שני הכיסאות.
דניאל אילון: מה גם שהמוצר עצמו מוגדר כסוג של קופת גמל ומי שמסדיר את זה, זה אגף שוק ההון.
דניאל אילון: היום זה נמצא בין שני המושבים ולא מטופל על ידי אף אחד.
משה גפני: יש תקנות?
דניאל אילון: יש תקנות.
דניאל אילון: האירוע שקורה כאן עכשיו הוא לא אירוע רגיל.
דניאל אילון: מתי בפעם האחרונה בא אליך רגולטור ואמר שהוא רוצה להעביר את זה לרגולטור אחר?
משה גפני: אני שואל מה קרה עד היום.
דניאל אילון: אני אסביר לך.
משה גפני: לא, לא להסביר.
משה גפני: תגידי לי עובדות.
דניאל אילון: אני אומר לך מה האינטרס של הבנקים ובוודאי הבנקים הגדולים.
משה גפני: אני שאלתי על עובדות.
דניאל אילון: עובדות.
דניאל אילון: מה מרוויחים על הדבר הזה ולמה הם כועסים?
דניאל אילון: זה רבע אחוז שמרוויחים עמלת הפצה לכל אורך חיי הכסף הזה.
משה גפני: אבל לא שאלתי את זה.
משה גפני: מה איכפת לי שהם כועסים?
משה גפני: דרך אגב, הם לא כועסים.
משה גפני: אני אסביר את השאלה ואני מצטער שאני לא יודע להסביר טוב.
משה גפני: מה קרה עד היום למשל בבנק לאומי או בבנק הפועלים?
משה גפני: איך בדקתם את העניין הזה של הייעוץ שהם נתנו?
משה גפני: איך זה נבדק עד היום?
ניר בן שמש: אני יכול לתת לך דוגמה לבעיה רגולטורית שצריכים להתמודד אתה.
משה גפני: אבל זה לא נבדק עד היום?
ניר בן שמש: לא הבנתי את השאלה.
משה גפני: לפני שמתקנים את החוק כמו שאתם מבקשים, אני שואל איך הייעוץ הזה נבדק עד היום.
משה גפני: מה היה הרגולטור מול הבנקים?
משה גפני: מי היה?
משה גפני: הרשות או אתם?
ניר בן שמש: אנחנו הרגולטור שנתן לבנקים רישיון לתת את הייעוץ.
משה גפני: ובדקתם את הייעוץ שם?
ניר בן שמש: בדקנו את היכולות שלהם לקבל את הרישיון ואנחנו עושים פיקוח.
משה גפני: היו בעיות עם הבדיקה הזאת?
משה גפני: אתם רוצים לשנות עכשיו ואני שואל אם עד היום היו בעיות.
משה גפני: אם לא היו בעיות, אתה יכול להגיד שלא היו.
ניר בן שמש: אני אתן לך דוגמה לבעיה שנובעת מהפער הרגולטורי שנובע מהמוצרים.
ניר בן שמש: לדוגמה, יש הוראות בייעוץ קצר טווח שנותנים אותו בטלפון או בעל פה כשמדובר במוצרים שהם פיננסיים.
ניר בן שמש: לדוגמה, מינוי יועץ לבצע פעולות מסוימות.
ניר בן שמש: אז מגיע לקוח לבנק מסוים ומקבל ייעוץ פנסיוני.
ניר בן שמש: בייעוץ פנסיוני, בגלל סוג של המוצר, כל הפעולות נעשות בכתב.
ניר בן שמש: יודעת קרן ההשתלמות, הגוף המנהל, שלאותו לקוח יש יועץ פנסיוני ויש מינוי בכתב.
ניר בן שמש: מגיע אותו לקוח בדרך כזאת או אחרת לקבל גם ייעוץ השקעות על אותו מוצר ספציפי והבנק אומר שמעכשיו הוא היועץ שלו לאותו עניין, מרים טלפון וסדר את זה בטלפון.
ניר בן שמש: למעשה יש כאן שני רגולטורים.
ניר בן שמש: מבחינת אגף שוק ההון, הייתי צריך לקבל את המינוי הזה בכתב ויש לי אותו בכתב מבנק אחד.
ניר בן שמש: מבחינת הרשות לניירות ערך ניתן גם לבצע את אותן פעולות בעל פה.
ניר בן שמש: מי היועץ של הלקוח?
ניר בן שמש: היועץ הפיננסי שנותן לי הוראות או היועץ הפנסיוני שנותן לי הוראה?
ניר בן שמש: אני לא יודע מה לעשות.
ניר בן שמש: אז הם פונים אלינו בשאלה.
ניר בן שמש: זאת דוגמה למשהו שלא צריך לקרות.
דניאל אילון: מר גפני, כשמדביקים פלסטר על פלסטר על שריטה, אתה יודע מה קורה?
דניאל אילון: שני הפלסטרים נופלים.
דניאל אילון: יוצא שיש כאן שני רגולטורים שמפקחים אבל למעשה אף אחד מאתנו לא מפקח כמו שצריך.
שלומית אליאסף דיין: זה קורה כשהפלסטר לא טוב.
דניאל אילון: העובדות הן שהדין שלנו, הבחינות שאנחנו עושים – בואו נדבר על מה יקרה ביום שאחרי.
משה גפני: מה לגבי הפלסטר בבנק לאומי ובבנק הפועלים?
דני גיגי: ראשית, שמונים אחוזים מאלה שקיבלו ייעוץ, ואני מדבר על עשרות אלפים, ראו בקרן השתלמות כמוצר פיננסי לכל דבר ועניין.
דני גיגי: שנית, מרבית השכירים, אחרי שש שנים רוצים לחתן בת או בן, רוצים ייעוץ פיננסי להשקעות.
דני גיגי: שלישית, אין ייעוץ פנסיוני.
דני גיגי: למי אתם רוצים לתת אותו, לסוכנים?
דני גיגי: אין ייעוץ פנסיוני.
דני גיגי: בנק מרכנתיל יצא מהעסק.
משה גפני: ולכן אתה אומר שזה צריך להיות ייעוץ פיננסי.
דני גיגי: יש 4,000 יועצי השקעות שעברו התמחות.
משה גפני: לכן אתה אומר שזה צריך להיות ייעוץ פיננסי.
דני גיגי: שהלקוח יחליט, או פיננסי או פנסיוני, כמו שהיום.
משה גפני: בנק לאומי.
עינת סקורניק: להוסיף על הדברים שאמר נציג בנק הפועלים.
עינת סקורניק: קודם כל, נושא העמלות הוא לא אישיו מכיוון שהעמלות שיקבלו הבנקים בגין הייעוץ הזה הן גבוהות, בין אם זה יינתן במסגרת הייעוץ הפנסיוני ובין אם זה יהיה בייעוץ בהשקעות, כך שזה בכלל לא נמצא על השולחן.
עינת סקורניק: מעבר לזה, אנחנו מבינים את הקושי שמדברים כאן בנושא הרגולטור.
עינת סקורניק: אנחנו לא נגד רגולציה.
עינת סקורניק: אנחנו מוכנים, ואכן אנחנו גם עושים את זה, מה שדורש מי מהרגולטורים, אנחנו מיישמים.
עינת סקורניק: כל מה שאנחנו מבקשים זה שתהיה את האפשרות לתת את הייעוץ.
משה גפני: אם זה יהיה ייעוץ פיננסי, זה בסדר?
עינת סקורניק: כן.
קריאה: רק פיננסי.
משה גפני: רק פיננסי.
משה גפני: יהיה רק ייעוץ פיננסי.
ניר בן שמש: בוודאי שלא.
משה גפני: נחליט בסוף.
משה גפני: יש כל כך הרבה בעיות בעם ישראל, את זה אפשר להוריד.
משה גפני: בנק לאומי, פיננסי זה בסדר?
דני גיגי: פיננסי זה טוב, פנסיוני זה טוב, גם וגם זה הכי טוב.
דניאל אילון: המצב הנוכחי הוא הרע מכולם.
קריאה: אנחנו רוצים שזה יהיה גם וגם.
אמנון כהן: אדוני היושב ראש, אני התלבטתי מה לעשות בקריאה השנייה והשלישית אבל עכשיו אני מתעקש שזה יישאר עד הסוף.
אמנון כהן: אם הם מתעקשים, גם אני אתעקש עד הסוף.
אמנון כהן: זה יישאר לקריאה שנייה ושלישית.
אמנון כהן: אם יש סיכום, יש סיכום.
משה גפני: לא, לא מקובל עלי.
אמנון כהן: אתה יכול לא להסכים.
אמנון כהן: אני ישבתי וסיכמנו דברים.
אמנון כהן: אם אנחנו הולכים – הולכים.
אמנון כהן: אם לא הולכים – לא הולכים ואז אין סיכום.
משה גפני: עם מי סיכמת?
אמנון כהן: אמרתי לך.
אמנון כהן: אולי לא הקשבת.
אמנון כהן: אמרתי שבעקבות קידום החוק ישבנו, שינינו ועשינו.
אמנון כהן: כבודו שלח אותנו לעשות תיאומים ועשינו זאת.
אמנון כהן: אמרתי שכרגע נעביר בקריאה ראשונה ולקראת קריאה שנייה ושלישית נשב.
אמנון כהן: יש כאן דברים עמוקים.
משה גפני: אני רוצה לנסות להגיע להסכמות.
משה גפני: הם יפחדו להתייחס.
משה גפני: אם אתה אומר להם שהיה סיכום ושלא ישנו מהסיכום, הם לא יעירו הערות.
אמנון כהן: שידברו.
אמנון כהן: לא אמרתי שלא ידברו.
אמנון כהן: אמרתי שסיכמנו.
דני גיגי: הסיכום מקובל עלינו.
משה גפני: הנה, הוא כבר מפחד.
אמנון כהן: אני בא לקראת.
אמנון כהן: בסוף הצרכן הוא זה שחשוב לי.
משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון ובסוף תהיה הסכמה.
משה גפני: בסוף תהיה הסכמה.
משה גפני: צריך רק סבלנות.
אמנון כהן: צריך להתקדם.
אמנון כהן: יש כאן הרבה סעיפים עמוקים אבל נתקענו בהגדרות.
אודי אלוני: זה הסעיף הכי חשוב כאן.
אמנון כהן: מתי הגעת?
אודי אלוני: עכשיו.
אודי אלוני: לא סידרו לי חניה בכנסת והייתי צריך לחנות בחוץ.
משה גפני: אני מבקש שכולם יאמרו את כל מה שהם רוצים לומר.
שלומית אליאסף דיין: לא מדובר רק בהצטרפות.
שלומית אליאסף דיין: הייעוץ שנדרש הוא לא רק בהצטרפות ובהעברה מקרן לקרן.
שלומית אליאסף דיין: העמדה של האוצר שגם מתן מידע, גם עדכון פרטים, גם הדברים שאנחנו לא רגילים לראות בהם משהו שדורש ייעוץ, גם הם ידרשו ייעוץ.
שלומית אליאסף דיין: לכן המשבר ללקוחות שלנו עלול להיות מאוד גדול.
משה גפני: סעיף 2.
ענת מימון: 2.
ענת מימון: תיקון סעיף 2 בסעיף 2(ד) לחוק העיקרי, פסקה (3) – תימחק.
ענת מימון: זה בעצם נגזר מהתיקון הזה.
ענת מימון: תיקון סעיף 3 בסעיף 3 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א) בפסקה (4) במקום "בכלי התקשורת" יבוא "כללי ושיווק השקעות כללי".
ענת מימון: זה סעיף שקובע אילו עיסוקים אינם טעונים רישיון לפי החוק.
ענת מימון: פסקה (4) בנוסח היום עוסקת בייעוץ השקעות בתקשורת וכאן בעצם מבקשים להרחיב ולקבוע שייעוץ השקעות כללי ושיווק השקעות כללי לא יהיה טעון רישיון ויוחרג מסעיף 3.
משה גפני: אם לא מעירים, אני מבין שזה מקובל.
ענת מימון: (2) סעיף קטן (ב) – בטל.
ענת מימון: סעיף קטן (ב) קבע כי ייעוץ השקעות בכלי התקשורת צריך לציין עניין אישי והודעה.
ענת מימון: אנחנו מסדירים את זה בהמשך בסעיף שעוסק בייעוץ השקעות כללי ולכן אין בו צורך יותר.
ענת מימון: הוספת סעיף 3ב אחרי סעיף 3א לחוק העיקרי יבוא: "3ב.
ענת מימון: חובות לעניין ייעוץ השקעות כלי או שיווק השקעות כללי (א) על מתן ייעוץ השקעות כללי או שיווק השקעות כללי, בין בידי בעל רישיון ובין שלא בידי בעל רישיון, יחולו ההוראות המפורטות בסעיף זה, ואלה בלבד.
ענת מימון: (ב) מתן ייעוץ השקעות כללי או שיווק השקעות כלי יכלול את אלה: (1) הודעה כי מדובר בייעוץ השקעות כלי או בשיווק השקעות כלי, לפי העניין, וכי מתן ייעוץ ההשקעות הכללי או שיווק ההשקעות הכללי כאמור אינו מהוה תחליף לייעוץ השקעות המתחשב בנתוני כל אדם ובצרכיו.
ענת מימון: (2) גילוי של ניגודי העניינים של נותן ייעוץ ההשקעות הכללי או שיווק ההשקעות הכללי, במישרין או בעקיפין, הקיים והידוע לנותן השירות כאמור במועד מתן השירות.
ענת מימון: (3) פרטים מזהים על נותן ייעוץ ההשקעות הכללי או שיווק ההשקעות הכללי, לפי העניין, לרבות פרטים רלוונטיים אודות כישוריו, השכלתו וניסיונו המקצועי.
ענת מימון: הפרטים הנדרשים בגילוי לפי פסקה זו ופסקה (2) יהיו בהתאם לפירוט שתפרסם הרשות באתר הרשות, ורשאית הרשות לקבוע פרטים שונים ביחס לסוגים שונים של ייעוץ השקעות כללי או שיווק השקעות כללי, או ביחס לסוגים שונים של נותני שירותים אלה, וכן בהתאם לסוג הלקוחות מקבלי השירותים.
ענת מימון: (ג) (1) במתן ייעוץ השקעות כללי או שיווק השקעות כללי, בין בידי בעל רישיון ובין שלא בידי בעל רישיון, בהפניה לשירותים כאמור או בפרסומם לא ייכלל מידע לא נכון.
ענת מימון: בדיווח, בהודעה או במסמך המוגשים לפי סעיף זה לא יהיה פרט מטעה.
ענת מימון: (ד) במתן ייעוץ השקעות כללי או שיווק השקעות כללי יינתן גילוי נאות של כל העניינים המהותיים לייעוץ ההשקעות או לשיווק ההשקעות הניתן, בהתחשב באופי השירות האמור ובהיקפו (ה) הוראות סעיף 17 יחולו על מתן ייעוץ השקעות כללי ושיווק השקעות כללי.
ענת מימון: על אף האמור, יושב ראש הרשות רשאי לקבוע כי במקרה מסוים, נוכח נסיבותיו המיוחדות, לא חולו הוראות סעיף 17.
ענת מימון: (ו) הרשות רשאית ליתן הוראות למי שעוסק בייעוץ השקעות כללי או בשיווק השקעות כללי, הנוגעות לגילוי שיינתן במסגרת ייעוץ ההשקעות הכללי או שיווק ההשקעות הכללי, בין בידי בעל רישיון ובין שלא בידי בעל רישיון, והכל כדי להבטיח את השמירה על עניינו של הציבור.
ענת מימון: (ז) הוראות כאמור בסעיף קטן (ו) יכול שיינתנו לכל מי שנותן ייעוץ השקעות כללי או שיווק השקעות כללי או לסוג מסוים של מי שנותן ייעוץ או שיווק כאמור או ביחס לסוגים שונים של ייעוץ השקעות כללי או שיווק השקעות כלי, וכן בהתאם לסוג הלקוחות מקבלי השירותים.
ענת מימון: (ח) הוראות לפי סעיף קטן (ו) אין חובה לפרסמן ברשומות, ואולם הרשות תפרסם ברשומות הודעה על מתן הוראות כאמור ועל מועד תחילתן.
ענת מימון: (ט) הוראות לפי סעיף קטן (ו) וכל שינוי בהן, יועמדו לעיון הציבור במשרדי הרשות ויפורסמו באתר האינטרנט של הרשות, ורשאית הרשות להורות בדבר דרכים נוספות לפרסומן.
ענת מימון: (י) שר האוצר, בהתייעצות עם הרשות ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע תקנות בדבר תנאי כשירות מקצועית של מי שעסוק במתן ייעוץ השקעות כללי או בשיווק השקעות כללי, בדבר דיווחים שעל העוסק כאמור להגיש לרשות ואופן פרסומם לציבור, בדבר מרשם של מי שעוסק כאמור ואגרות שעליו לשלם לרשות וכן בדבר הגבלות לשם צמצום ניגודי עניינים שעשויים להתעורר בפעילותו של מי שעוסק כאמור, והכל, דרך כלל או לסוגים, בין אם הוא בעל רישיון ובין אם הוא לא בעל רישיון, ביחס לסוגים שונים של ייעוץ השקעות כללי או שיווק השקעות כללי או ביחס לסוגים שונים של נותני שירותים אלה וכן בהתאם לסוג הלקוחות מקבלי השירותים, והכל כדי להבטיח את השמירה על עניינו של הציבור.
אודי אלוני: אודי אלוני, יושב ראש לשכת יועצי השקעות ומנכ"ל אתר פנדר, אתר תקשורתי.
אודי אלוני: אם אנחנו מדברים כאן על פרסום של ייעוץ השקעות כללי, זה קשור גם לתפקיד הזה של תקשורת.
אודי אלוני: אני רוצה להעיר כאן הערה בצד התקשורת.
אודי אלוני: אנחנו מבקשים להחריג את התקשורת גם בחוק הזה.
אודי אלוני: לפי החוק הזה יכול להיווצר מצב שכל העיתון הכלכלי, אם זה כלכליסט, דה מרקר וגלובס, אם זה פנדר ועוד עיתונים אחרים, יהיו מלאים רק בהערות של מי הכותבים, היכן הם, מה הם למדו, מה הם עשו ומה ניגודי העניינים שלהם וזה במקום שיהיה כתוב שם מה שבאמת צריך להיות כתוב שם.
אודי אלוני: החוק הזה מטיל עליהם גם אכיפה מינהלית וגם אכיפה רגילה וקנסות רגילים, דבר שיכול ליצור מצב של רתיעה מאוד מאוד גדולה של הכתבים מרשות ניירות ערך שפתאום היא המפקחת עליהם.
אודי אלוני: החוק הזה הוא חוק על כלל מדינת ישראל.
אודי אלוני: זאת אומרת, הרשות כבר לא מפקחת על יועצים ובעלי מקצוע וכהנה וכהנה או על מי שעובר עבירות בחוקי ניירות ערך, שלגבי זה כבר יש חוק, אלא על כל בן אדם, על כל מרצה, על כל אחד שיבוא ויגיד שהוא חושב שהדולר עולה או יורד והוא לא יגיד שיש לו פיקדון דולרי, אולי יש לו מניה דולרית.
דניאל אילון: אנחנו חושבים שלא ואנחנו נסביר למה לא.
משה גפני: אפשר לכתוב כמו שלא חל קודם שלא יחול גם כאן?
קריאה: חל קודם וגם היום חל.
דניאל אילון: אנחנו נסביר תכף מה חל קודם.
משה גפני: הם אומרים שלא חל.
אודי אלוני: לא חל על התקשורת כי החריגו את התקשורת.
אודי אלוני: כרגע מופיעים אנשים שהניסיון הכלכלי שלהם לא תמיד מרשים, הם לא פרופסורים לכלכלה אבל יש להם דעה בכלכלה.
משה גפני: זה חל על התקשורת או לא חל על התקשורת?
משה גפני: אם אני כותב בעיתון כלכלי?
דניאל אילון: אולי נתחיל ונאמר מה חל היום על התקשורת ונראה מה חדש.
דניאל אילון: אם מסתכלים היום על החוק, צדק אודי בדבריו כשאמר שיש החרגה מיוחדת שייעוץ השקעות בתקשורת פטור, אבל יש הוראות קונקרטיות שכתוב שכן חלות היום בדין הנוכחי.
דניאל אילון: כתוב שצריך לספר על עניין אישי ועל מהות העניין האישי שיש לך.
דניאל אילון: כלומר, על ניגודי העניינים צריך לספר.
דניאל אילון: זאת אומרת שאם מופיע בלילה כלכלי לצורך העניין אדם שבעצם הוא המנפיק של איזשהו מוצר והוא מדבר כמומחה כי הוא גם פרופסור, אז הוא צריך לספר את זה.
דניאל אילון: כמו שיש היום, אין כוונה להרחיב ממה שיש היום במובן הזה שאם יש היום דיסקליימר.
משה גפני: אני שואל אותך אלה.
משה גפני: מה שיש היום, אפשר להמשיך הלאה?
דניאל אילון: אני אסביר מה רצינו להוסיף.
משה גפני: בסדר, תסבירי מה רציתם להוסיף אבל קודם תני תשובה לשאלה שלי.
משה גפני: מה שהיה היום, אפשר להמשיך הלאה?
דניאל אילון: אנחנו רוצים לחולל שינוי מסוים.
משה גפני: שינויים זה בסדר.
משה גפני: אני בעד שינוים.
דניאל אילון: אני מסבירה מה השיניים.
משה גפני: הוא צודק בעניין הזה שיש כאן תוספת עכשיו?
דניאל אילון: יש תוספת מסוימת, כן.
אודי אלוני: של האכיפה המינהלית.
דניאל אילון: לא, היא קיימת גם היום.
דניאל אילון: זה לא שינוי.
דניאל אילון: אנחנו נגיד מה כן השינוי.
משה גפני: אני כותב בעיתון כלכלי, על פי החוק הקיים אני צריך לפרסם אם אני זה שכותב ואני גם זה שמנפיק ויש לי ניגוד עניינים.
משה גפני: אני צריך להגיד את זה.
דניאל אילון: אתה צריך גם להגיד שמה שאתה עושה, זה לא בירור צורכי לקוח.
דניאל אילון: זה לא נעשה אגב ייעוץ אישי.
משה גפני: מה שאני צריך לעשות היום, אני צריך לעשות גם על פי התוספת לחוק הקיים.
משה גפני: מה אתם עוד רוצים?
דניאל אילון: הדבר היחיד שנוסף כאן הוא שצריך לספר מה הם הכישורים של האדם שמדבר ורק לפי מה שייקבע אחר כך בהוראות, והכוונה בהוראות היא רק לציין אם הוא מומחה למימון או משהו כזה ולא מעבר לכך.
משה גפני: זה מה שאתם מבקשים להוסיף.
דניאל אילון: זה כל הפער.
משה גפני: למה אתם רוצים להוסיף את זה?
שרה קנדלר: אנחנו חושבים שזה מידע שחשוב לציבור.
משה גפני: אני כתב בעיתון כלכלי.
משה גפני: אני צריך לכתוב שכישוריי הכלכליים הם לימודים בישיבה?
דניאל אילון: ההוראות כאן הן לא לגבי הכתב.
משה גפני: אז על מי?
דניאל אילון: על הבן אדם שמרואיין אצלו.
משה גפני: אני מתראיין בכלכליסט, אני צריך להגיד שקיבלתי את כישוריי הכלכליים בישיבה?
אמנון כהן: כבוד היושב ראש, הכוונה היא שהציבור לא יוטעה.
אמנון כהן: יבוא אחד שהוא לא מוסמך וייתן הצעות לציבור.
אמנון כהן: צריך לבדוק שהוא בר-סמכא.
משה גפני: אבל היום החוק מחייב את זה.
משה גפני: הוא לא מחייב לומר שאני למדתי בישיבה ואלה כישוריי הכלכליים.
משה גפני: אבל הוא מחייב אם יש ניגוד עניינים ואם אני המנפיק.
משה גפני: אמנון, אתה מבין לאן נגיע עם זה?
שרה קנדלר: אלה לא רק כישורים כלכליים.
משה גפני: גם היום יש את נושא ניגוד העניינים.
שרון פרידמן: שמי שרון פרידמן.
שרון פרידמן: אני היועצת המשפטית של איגוד חברי הבורסה שאינם בנקים.
שרון פרידמן: התוספת בעניין הזה, לפני התיקון לחוק מי שרצה לתת ייעוץ בכלי התקשורת היה פטור מרישיון.
שרון פרידמן: היום, כדי לתת ייעוץ כללי גם בכלי התקשורת הוא צריך להירשם במרשם ולשלם אגרות.
דניאל אילון: זה לא כתוב כאן.
שרון פרידמן: מי שרוצה לעסוק בייעוץ השקעות כללי.
דניאל אילון: לא, התשובה היא לא.
דניאל אילון: ההצעה לא קובעת שמי שירצה לתת ייעוץ בכלי תקשורת ---
משה גפני: אני לא מקבל את הדיאלוג הזה.
משה גפני: לא שמעתי מה שהיא אמרה ולא הבנתי מה שהיא אמרה.
משה גפני: אני מבקש לאפשר לה לדבר.
משה גפני: אנחנו לא נסתום פיות של נשים כאן.
משה גפני: של גברים, מילא, אבל לא של נשים.
משה גפני: אחר כך יגידו שאני מדיר נשים.
משה גפני: תגידי את כל מה שרצית להגיד מהתחלה.
שרון פרידמן: בחוק היום יש פטור מייעוץ בכלי תקשורת ואין צורך ברישיון ייעוץ.
משה גפני: זאת אומרת, אם אני מתראיין לתקשורת במשהו כלכלי, אני לא צריך רישיון ואני לא חייב לומר מה כישוריי אבל אני צריך להודיע שיש לי ניגוד עניינים וכולי, כל מה שכתוב בחוק היום.
שרון פרידמן: נכון.
שרון פרידמן: הסעיף החדש בתנאים מסוימים קובע שאותם אנשים שהיה להם פטור מרישיון יצטרכו גם להירשם במרשם.
שרון פרידמן: שייתנו ייעוץ בכלי התקשורת.
משה גפני: אם מראיינים אותי, אני צריך רישיון?
דניאל אילון: אני חייבת לעצור כי זה לא נכון.
משה גפני: זה לא כתוב בתורה שאת חייבת.
משה גפני: בתורה כתובים דברים אחרים.
משה גפני: אחרי שהיא תסיים, את תגידי.
משה גפני: דניאל, הרי אני לא אלך בלי שאני אשמע אותך.
משה גפני: אני צריך רישיון חוץ מרישיון נהיגה אם אני מתראיין.
משה גפני: אני בסך הכול מתראיין לראיון אחד, לפריימריס.
שרון פרידמן: הרשות יכולה לקבוע כללים שמי שעוסק בייעוץ השקעות כללי.
משה גפני: אני מתראיין לעיתון.
משה גפני: אני צריך רישיון?
שרון פרידמן: הסעיף הזה מאפשר לרשות לקבוע שאתה צריך להירשם במרשם ולשלם אגרה.
דניאל אילון: זה לא הרשות.
דניאל אילון: בתקנות.
משה גפני: דניאל, עכשיו תגידי, אני אצטרך רישיון?
משה גפני: בקושי רישיון נהיגה יש לי.
דניאל אילון: רישיון נהיגה תצטרך.
דניאל אילון: התשובה היא לא.
דניאל אילון: יש הסמכה של השר לקבוע דרישת מרשם במסגרת תקנות.
דניאל אילון: אין לנו שום כוונה – אני מצהירה לפרוטוקול כאן – לקבוע דרישת מרשם כזאת על התופעה שאותה תיארת.
דניאל אילון: השארנו את הסמכות הזה, ובכוונה כתוב לסוגים של, כדי שאולי נייצר מרשם של אנליסטים בבתי השקעות, מי שפעולתו היא פעולת אנליזה.
דניאל אילון: יכול להיות שצריך כאן לשנות את הנוסח כדי שהנוסח ישקף את זה, אבל לא הייתה כל כוונה בתקשורת מהסוג אותו תיארת.
משה גפני: תסבירי שוב אבל תסבירי יותר פשוט.
משה גפני: את מסבירה מקצועית ואני לא מבין.
משה גפני: זאת אומרת, אם אני מתראיין בדה מרקר, השר יכול לחייב אותי.
דניאל אילון: לא השר אלא אתה.
דניאל אילון: אתה יכול לחייב אם אתה תאשר את התקנות האלה כאן.
משה גפני: אם אני רוצה להתראיין ברדיו, אני צריך רישיון לפי ההצעה שלכם עכשיו?
משה גפני: מתי אני כן אצטרך רישיון?
דניאל אילון: אם ייקבעו בהמשך תקנות שיקבלו את אישור ועדת הכספים.
משה גפני: מי יקבע את התקנות?
דניאל אילון: שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת.
משה גפני: בוועדת הכספים אני לא נשאר לעולם ועד.
משה גפני: יכול להיות כאן יושב ראש ועדה נורמאלי, לא כמוני, והוא יאשר כל מה שהשר אומר.
משה גפני: זאת אומרת, יצטרכו רישיון כי השר קבע באישור ועדת הכספים.
משה גפני: אני מתראיין ברדיו, אני צריך רישיון.
ענת מימון: יש הסמכה.
דניאל אילון: יש הסמכה.
דניאל אילון: צודקת.
אמנון כהן: לא פוליטיקאים.
משה גפני: מה דעתך שישב שר מגוש אחד ויוציא תקנות בגלל שיש אחד בגוש השני שיודע לדבר מאוד יפה, הוא מביא קולות אבל אין לו רישיון כי הוא למד רק בישיבה.
אמנון כהן: לא יהיה.
משה גפני: אני כבר יודע מי זה יהיה.
ציון פיניאן: לדוגמה השר עוזי לנדאו.
דניאל אילון: אני מבינה מה החשש.
משה גפני: לא חשש.
משה גפני: זה חד משמעי.
משה גפני: אנחנו הולכים להיות מדינת משטרה.
קריאה: אדוני צודק.
משה גפני: תעשה לי טובה, זה שאתה אומר לי שאני צודק, הורדת לי עכשיו מניות ברשות לניירות ערך.
דניאל אילון: אנחנו ביקשנו לשמר את הסמכות הזאת אך ורק לשירותי אנליזה, לבקשת הגופים ולא למה שמתואר כאן.
אודי אלוני: מצוין.
אודי אלוני: בואו נעביר את זה לאנליזה.
דניאל אילון: מבחינתנו, אם נצליח למצוא פתרון להגדיר את שירותי האנליזה כבר בסעיף ההסמכה עכשיו, אפשר לקבע את זה בתוך החוק עצמו שדרישת המרשם ככל שתיקבע בתקנות תהיה רק ביחס לשירותי אנליזה ולא ביחס לייעוץ בתקשורת.
דניאל אילון: אני רואה את החברים מהנהנים ולכן יכול להיות שנצליח להגיע לפתרון מסוג זה ובא לציון גואל.
אמנון כהן: כבוד היושב ראש, זה יבוא לפתרון.
משה גפני: איפה יבוא לפתרון?
דניאל אילון: כאן.
דניאל אילון: אתה תביא את זה לפתרון.
אמנון כהן: להכנה לקריאה שנייה ושלישית זה יבוא לפתרון.
אמנון כהן: אני מסכים אתך ואכן יש דברים במה שאתה אומר.
משה גפני: אז נוציא את זה מהקריאה הראשונה ונביא את זה לקריאה שנייה ושלישית.
אמנון כהן: למה להוציא?
אמנון כהן: צריך לראות את הפתרון שנביא.
משה גפני: נוציא את זה.
דניאל אילון: אפשר בקריאה ראשונה לומר אנליזה ולא להידרש להגדרה עכשיו אלא להביא את ההגדרה בקריאה שנייה ושלישית.
עודד אופק: ראשית, רק למען הסדר, אנחנו רוצים גם לומר תודה לרשות שישבה עם הנציגים של הגופים והייתה קשובה להערות שהיו לנו.
משה גפני: למי אמרת תודה?
עודד אופק: לרשות ניירות ערך שישבה עם הגופים ושמעה את ההערות שהיו לנו, אבל לגבי חלק מהדברים אנחנו בכל זאת רוצים להעיר.
עודד אופק: בשונה מהמרשם שאנחנו מתייחסים אליו כאן שהוא יהיה בסמכות ועדת הכספים, לגבי הפרטים שיידרשו לגלות במהלך הראיונות או ההופעות במדיות השונות, זה ייקבע על ידי הרשות באופן עצמאי ולא יעבור דרך ועדת הכספים.
עודד אופק: אני רוצה להדגיש נקודה אחת ולהסביר למה אני מתכוון.
עודד אופק: כרגע יש לפחות שלושה סוגים שונים של דברים שצריך להציג – אם זה ניגוד עניינים, אם אלה עניינים מהותיים, אם אלה כישורים, השכלה וכולי.
עודד אופק: לצורך הדוגמה, ואני בכוונה נותן את הדוגמה כדי להדגיש את זה ונתן כאן גם חברי דוגמה אחרת בעיתון אבל אפשר לקחת את זה לרדיו, למדיה של טלוויזיה ולמדיה של עיתון.
עודד אופק: לצורך העניין, אם נתנו את הדוגמה של לילה כלכלי, יבואו ויבקשו מהמרואיין שיספר מה מצב השווקים, הוא יאמר שהוא עוצר כי הוא חייב לספר לו שיש לו שבע שנות השכלה והוא למד בתיכון עמל, עשיתי כך וכך ויש לי ניסיון כזה וכזה.
עודד אופק: בעיתון או בטלוויזיה או ברדיו, יותר משורה גילוי, זה בלתי אפשרי כי הראיון יסתיים, ושנית, זה לא פרקטי.
עודד אופק: לכן אנחנו מבקשים – וגם דיברנו על זה עם הרשות אבל חשוב לנו שזה יהיה ברור גם כאן – שבכל סוג של מדיה יהיו חייבים להתאים את הגילוי בצורה נאותה.
עודד אופק: אני רוצה לומר דבר אחד נוסף.
עודד אופק: היום הגילוי שנדרש הוא גילוי שצריך לומר אם יש עניין אישי בנושא וכן הודעה שהשיווק או הייעוץ אינו מהווה תחליף לשיווק המתחשב בנתונים או בצרכים המיוחדים של כל אדם.
עודד אופק: היום גם את זה העיתונים לא נותנים.
עודד אופק: אני רק מזכיר שמי שמופיע בעיתון או בטלוויזיה או במשהו אחר, אין לו שליטה על מה העיתון או הטלוויזיה עושים.
עודד אופק: זאת בחירה שלהם, זאת הפררוגטיבה של המדיה ולכן הוא עשוי להימצא חשוף היה והגוף התקשורתי אפילו הבטיח לו ואמר לו שהוא נותן לו גיבוי אבל בסופו של דבר הוא לא ייתן.
ענת מימון: לגבי סעיף 3(ב)(2), גילוי של ניגוד עניינים.
ענת מימון: היום בחוק מדברים על עניין אישי ואתם מבקשים להפוך את זה לניגוד עניינים.
ענת מימון: איך אתם רואים את זה, מה ההבדל בין עניין אישי לגלוי של ניגוד עניינים?
שרה קנדלר: חוק הייעוץ משתמש בדרך כלל במושג ניגוד עניינים.
ענת מימון: עבורכם זה אותו הדבר.
שרה קנדלר: זה אותו הדבר.
שרה קנדלר: אין הבדל.
מיקי ציביר: מה ניגוד העניינים?
שרה קנדלר: אומרים מהו העניין.
אודי אלוני: אנחנו יודעים שבתקשורת יש גם טוקבקים ויש תגובות.
אודי אלוני: במקום שיתחיל דיון לגופו של מה שנאמר, יתחיל דיון לגופו של בן אדם.
אודי אלוני: אם יש לו את הנכס עליו הוא מדבר, יתחיל דיון אם הוא בניגוד עניינים ואם הוא רוצה לקדם את זה.
אודי אלוני: אם הוא לא מחזיק, יאמרו שהוא לא מאמין במה שהוא אומר כי הוא לא מחזיק בזה.
משה גפני: יש הבדל משפטי בין האמירה ניגוד עניינים לעניין אישי?
משה גפני: אמירה משפטית שונה לחלוטין, אבל יכול להיות שזה בסדר.
משה גפני: בכל אופן, זאת אמירה שונה.
דניאל אילון: אם רואים איך מוגדר עניין אישי.
דניאל אילון: בחוק החברות יש כבר עניין אישי ורואים איזו פרשנות ניתנת לתוכו.
משה גפני: יש הבדל בין אישי לבין ניגוד עניינים.
דניאל אילון: אנחנו מוכנים שייאמר מהות העניין האישי.
שרה קנדלר: אין לנו בעיה לגבי המינוח.
משה גפני: אולי צריך לכתוב ניגוד עניינים, אבל זה משהו אחר.
דניאל אילון: אנחנו לא רואים בזה משהו אחר.
דניאל אילון: זה מאוד דומה לניגוד עניינים.
דניאל אילון: יש פסיקה שלמה על זה.
משה גפני: יבוא יועץ משפטי ויחלוק עליכם.
דניאל אילון: אנחנו לא רואים שיש הבדל כזה גדול.
שרה קנדלר: כי סעיף 15 לחוק מדבר על ניגוד עניינים.
שרה קנדלר: רצינו שאותו מונח יהיה לאורך כל החוק.
שרה קנדלר: אין לנו בעיה לחזור לעניין אישי.