GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קרלוס פיצוטקה: אני רוצה שמחה נורמאלית.
קרלוס פיצוטקה: כשאנחנו באים לאכוף את החוק ואומרים שהממשלה ככה והמדינה ככה, אבל רבותיי, המדינה זה אני, המדינה היא מרגרטה, ואם התרבות המקובלת הזאת או הקיימת היא פוגעת בבריאות העם והציבור, אני אעשה כל שבסמכותי כדי לשנות אותה כי אני רוצה להגן על בריאות הציבור.
קרלוס פיצוטקה: לכן כאשר אומרים כאן שהקהל השבוי הולך, ילדים הולכים וזקנים הולכים ואז אנחנו יכולים להגביר את הרעש כי זה מקובל, כי זאת התרבות, כי אנשים באים לעשות מסיבה למרות שזה פוגע בבריאות שלהם, זה כמו שאני אומר שאני מעסיק עובדים וכולם מסכימים ומקובל עליהם להרוויח פחות משכר מינימום.
קרלוס פיצוטקה: אני אשלם להם פחות משכר מינימום אבל זה מקובל עליהם כי הם רואים בזה שליחות.
קרלוס פיצוטקה: אני לא יכול לעשות את זה כי יש כאן אינטרס של הציבור.
קרלוס פיצוטקה: לשמור על בריאות הציבור מפני הפגיעה הסביבתית הזאת, זה מה שמניע אותנו לסיים עם התופעה הזאת.
ליה שמטוב: אני רוצה לשמוע את משרד התעשייה.
ליה שמטוב: דוקטור ניר בן אהרן.
ניר בן אהרן: לנו אין עמדה ברורה בנושא.
ניר בן אהרן: אנחנו באים לכאן כדי לראות אם יהיה צורך של הצדדים שאנחנו נסייע כאן באיזשהו נושא, כי אז אנחנו נשמח לסייע.
יהודה כהן: הוא מבקש שתגדיר את זה בחוק רישוי בעלי מלאכה.
יהודה כהן: תגדיר אותו בחוק רישוי בעלי מלאכה ואז בסמכות השר להתקין את הדברים האלה והם יהיו בעלי מלאכה המוגדרים בחוק.
יהודה כהן: אז יהיה להם רישיון.
יהודה כהן: זה מה שהוא מבקש ממך.
משה בן ישי: לפני רגע אמרת שאנחנו קיקיונים.
נעמי רייש: אתם בסמכות משרד הפנים.
יהודה כהן: אני בחוק רישוי בעלי מלאכה.
משה בן ישי: לעניין הזה לא צריך להיות חוק.
משה בן ישי: בסמכות השר להתקין תקנות בנושא מלאכות הטעונות רישוי.
משה בן ישי: במלאכות טעונות רישוי צריכים להתמלא שלושה תנאים.
משה בן ישי: אם אני בנושא בריאות הציבור ושלום הציבור, השר יכול להתקין תקנות ספציפיות עבור תקליטנים.
נעמי רייש: אתם בעצם רוצים הסדרה?
משה בן ישי: אנחנו רוצים הסדרה.
ליה שמטוב: מדובר על משרד התעשייה.
משה בן ישי: יש לי העתקי מכתבים ששלחתי לפני שנים.
משה בן ישי: ההסדרה המקצועית הזאת, שלא יקומו בוקר אחד אנשים ויחליטו להיות תקליטנים אלא שתקליטן יהיה מוסדר מקצועית עם קורסים להכשרה, עם ניהול עסק נכון מול רשויות החוק ועם קוד אתי כך שהוא יוכל להתנהל בצורה מסודרת.
משה בן ישי: אנחנו עוד נדון בעניין הזה.
נעמי רייש: לעניין הסדרה.
נעמי רייש: נושא ההסדרה הוא סוגיה מורכבת.
נעמי רייש: לכל בקשה מתייחסים בצורה מדודה מכיוון שכל הסדרה, מטבעה, היא פוגעת בחופש העיסוק.
נעמי רייש: לכן כל בקשה צריכה להיבחן לגופה.
נעמי רייש: אני יכולה לומר שאנחנו במשרד מקבלים כל מיני בקשות להסדרת עיסוקים והן עוברות איזשהו תהליך שעד היום לא היה תהליך מובנה של בדיקה אבל היום אנחנו עובדים על מסגרת מסודרת שתוגדר בהוראת מנכ"ל לבחינת בקשות להסדרת עיסוקים עם מנגנון מובנה שיהיה מפורט בו כל מה שמבקש ההסדרה צריך להגיש יחד עם הבקשה שלו.
נעמי רייש: אז הבקשה נבחנת לאור כל הפרמטרים שציינתי ולאור השאלה האם זו פגיעה מידתית בחופש העיסוק או לא.
נעמי רייש: לכן כשנסיים את העבודה על הוראת המנכ"ל, שהיא ממש עומדת בפני חתימה, אני מניחה שתוכל להגיש את הבקשה שלך בהתאם להנחיות.
משה בן ישי: אתן לך דוגמה יותר פרקטית.
משה בן ישי: לא מזמן, לפני שלוש או ארבע שנים, הוסמכו בהסדרה מקצועית המשפצים.
משה בן ישי: אם את רוצה היום לשפץ את הדירה שלך, יש איגוד משפצים שהם מורשים על פי הסדרה מיוחדת ומקצועית.
יהודה כהן: מאיפה אתה יודע את הנתון הזה?
משה בן ישי: תפתח את העיתונים ותקרא.
יהודה כהן: אני במקרה מכיר את זה.
יהודה כהן: הלוואי וזה היה כמו שאתה אומר.
משה בן ישי: אני רוצה להשלים לעניין שלנו.
משה בן ישי: גברתי, אני כמעט משוכנע שאת רואה כמה שהחוק הזה הוא בעייתי גם בהגדרתו, גם בניסוחו וגם באכיפתו.
משה בן ישי: החוק הוא בעייתי.
משה בן ישי: הוא נוגע באושיות התרבותיות של הציבור בישראל והוא גורם לבעיות שאולי המחוקק בשעתו לא לקח אותן בחשבון.
משה בן ישי: יש פתגם אחד בעברית האומר שטיפש שזורק אבן לתוך באר, מאה חכמים אחר כך לא מוצאים אותה.
משה בן ישי: אנחנו אותם מאה החכמים שלא מוצאים את האבן.
יהודה כהן: אז המחוקק היה טיפש?
ליה שמטוב: חוק אפשר לתקן ולשנות.
משה בן ישי: בוודאי.
משה בן ישי: לגבי זליגת הרעש שמרגרטה הזכירה קודם.
משה בן ישי: זה נושא מאוד חשוב והוא גם מועלה במחקר של מרכז המידע של הכנסת.
משה בן ישי: במקומות סגורים, זליגת הרעש בין רחבת הריקודים לאזור הישיבה, כמעט ואין הבדלים בין רחבת הריקודים למקומות הישיבה.
משה בן ישי: במקומות סגורים זה בעייתי למדוד רעש ברחבת ריקודים ומקומות ישיבה.
משה בן ישי: עובדה שהוא מדד בפתח של האולם והאולם הזה סגור.
משה בן ישי: הוא מדד בפתח של האולם ושם כבר היה מעל 85 דציבלים.
מרגרטה רוגינסקי: זה לא אומר שזאת בעיה.
מרגרטה רוגינסקי: זה אומר שפשוט מפלס הרעש היה גבוה.
משה בן ישי: בסדר.
משה בן ישי: אני רק מציין עובדה.
משה בן ישי: אני לא אומר שזה בעיה אלא רק מציין עובדה.
ניר בן אהרן: לא ברור לי מה התקליטנים עושים כאן ואני אומר למה אני אומר את זה.
ניר בן אהרן: במקרה כאן מדובר לדעתי בנושא של עסקה בין בעלי אולם לבין מזמין אירוע.
ניר בן אהרן: יכול להיות שבעל האירוע ירצה להביא תזמורת, יכול להיות שהוא ירצה להביא את אחיו כתקליטן, יכול להיות שהוא ירצה כל פתרון אחר ויכול להיות שהוא ירצה להביא תקליטן.
ניר בן אהרן: מה כאן מנסים לעשות?
ניר בן אהרן: לחייב את זה שיהיו תקליטנים מורשים בכל אירוע?
יהודה כהן: הוא גורם לרעש ואותי מאשימים.
משה בן ישי: אבל לא לשם כך התכנסנו היום.
משה בן ישי: אתה נוגע בסוגיה שלא לשמה התכנסנו היום.
משה בן ישי: היום התכנסנו כדי לדון בטענות של התאחדות האולמות על הקנסות הקשים והבלתי נסבלים שהם מקבלים יום יום בגין חריגה מרעש.
משה בן ישי: נושא הסדרת המקצוע של התקליטנים הוא דיון ליום אחר.
מרגרטה רוגינסקי: אני חושבת שזאת דווקא הייתה אחת הבקשות.
משה בן ישי: אבל לא הוא זה שצריך לבקש את זה.
משה בן ישי: הוא לא שם.
משה בן ישי: מי שם אותו לבקש את זה?
ליה שמטוב: למה שלתקליטנים לא יהיה רישיון מוסדר?
ניר בן אהרן: אני אומר שזה משהו אחר.
ניר בן אהרן: זאת סוגיה אחרת.
ניר בן אהרן: יכול להיות שיהיה ויכול להיות שלא.
ניר בן אהרן: צריך לבדוק את זה אבל זאת סוגיה אחרת.
ניר בן אהרן: במקרה הזה של אירוע יש את בעל האירוע ויש את בעל האולם.
ניר בן אהרן: התקליטן לפעמים הוא צד ולפעמים הוא לא צד.
ניר בן אהרן: יכול להיות מצב שלא יהיה שם תקליטן.
יהודה כהן: נכנס לך גורם חיצוני ללא הרשאה, ללא כללים וללא שום דבר, מפר את החוק ואז מגיעים אלי.
משה בן ישי: מפר את החוק בחסות בעל האולם.
יהודה כהן: מגיעים אלי ואומרים לי שאני בעל החצרים ולכן מטילים עלי קנסות.
ניר בן אהרן: ואם זה אח של בעל השמה שמביא מערכת?
יהודה כהן: זה לא משנה.
יהודה כהן: גם הוא צריך לשמור על הכללים.
ניר בן אהרן: נראה לי שצריך להיות איזשהו חוזה בין בעל האולם לבין בעל השמחה שמסדיר מה קורה.
יהודה כהן: זה משהו אחר.
משה בן ישי: אם יש חוזה כזה, יש להם חצי כמות אירועים.
ליה שמטוב: נשמע בעל אולם וגם תקליטן.
רונן אביב: אני בעל אולם אירועים ARKA והייתי במשך 18 שנים תקליטן.
רונן אביב: הייתי גם באיגוד תקליטני ישראל וגם התקליטנים שלי היו באיגוד תקליטני ישראל.
רונן אביב: היום יש לי חברת תקליטנים ואנחנו לא באיגוד תקליטני ישראל.
רונן אביב: אני גם מפיק במקצוע שלי.
רונן אביב: ידידנו מאיכות הסביבה אמר שהוא מעוניין לשמור על אוזניהם של אזרחי ישראל.
רונן אביב: בעניין הזה אני חושב שאתה קודם כל צריך לסגור את כל המופעים שמתקיימים בזאפה וכל האירועים האחרים ולא לתת תרבות לאנשים בארץ.
רונן אביב: למה?
רונן אביב: כי אם אתה הולך לדיסקוטק או לאולם אחר ואתה רוצה לשמור על אוזני האנשים, בוא נחליט שאין אומנות בארץ, אין זמרים ואין נגנים וקודם כל אין אנשי כלי נשיפה כי אנחנו הרי יודעים שאם חצוצרה מנגנת באולם אירועים ללא הגברה, היא עוברת את ה-85 דציבלים.
רונן אביב: בישיבות שישבנו עם ידידתנו מרגרטה בנושא של הקהל השבוי, הגענו לאיזושהי הבנה שהקהל השבוי בעצם הוא שבוי פחות או יותר אחרי מנה עיקרית.
רונן אביב: אחרי מנה עיקרית בעצם יש אפשרות, ואנחנו רוצים לבדוק את העניין הזה, להשוות את רמת הדציבלים כמו לרמתם בדיסקוטק.
רונן אביב: אז אותו בעל שמחה, חתן וכלה שרוצים לשמוח, יכולים לשמוח ומי שלא רוצה להמשיך להיות באירוע, אחרי המנה העיקרית ילך הביתה.
רונן אביב: לא צריך להשבית לחתן והכלה את השמחה.
ליה שמטוב: אבל מדובר על לפני המנה העיקרית.
רונן אביב: לא לפני.
רונן אביב: לפני, לשמור על ווליום נמוך.
רונן אביב: בזמן האוכל אפשר לתת מוזיקת רקע נחמדה, שישבו, ידברו וישוחחו.
רונן אביב: אפשר לרדת גם מ-85 דציבלים.
רונן אביב: בזמן הריקודים, לתת לבן אדם אפשרות או להישאר או ללכת.
רונן אביב: בעיניי הוא לא שבוי.
רונן אביב: אני אומר שנשווה את זה גם להופעות של אומנים.
רונן אביב: אם אנחנו רוצים לבדוק את זה, אני מזמין את איכות הסביבה ללכת לשמחות של החברים שלכם בכנסת, אלי ישי ואחרים.
רונן אביב: בואו נראה את כל הדתיים עם התזמורות שלהם אם הם לא עוברים על הדציבלים.
רונן אביב: תבדקו קודם כל את הבית שלכם.
מרגרטה רוגינסקי: על התזמורות אנחנו דיברנו.
רונן אביב: אבל בתזמורות אתם צריכים לתת לנו חוק ולומר שאסור שיהיו תזמורות באולמות כי התזמורות לא יכולות לעמוד בדציבלים האלה.
קריאה: היא אומרת שאין אכיפה.
רונן אביב: אם אין אכיפה, למה עושים איפה ואיפה בין תקליטנים לבין תזמורות?
מרגרטה רוגינסקי: זה לא יפה.
מרגרטה רוגינסקי: סליחה שאני אומרת את זה, אבל אנחנו קבענו שבקשר לתזמורות, אנחנו באמת מבינים שכאן זה משהו אחר.
משה בן ישי: את חשפת משהו שאנחנו לא ידענו וזה חשוב מאוד.
משה בן ישי: אני אומר לך תודה.
מרגרטה רוגינסקי: אמרתם שאתם תביאו לנו הצעה, אבל עד היום לא קיבלנו כלום.
רונן אביב: מה זאת אומרת?
רונן אביב: לא הבנתי.
מרגרטה רוגינסקי: תשאל את החבר שלך.
משה בן ישי: גברתי, יש כאן הסכמים.
משה בן ישי: יש פה הסכמים ואני רוצה לומר חד משמעית שזה לא נראה לי.
משה בן ישי: מה זה הדין והדברים האלה ביניהם?
משה בן ישי: אנחנו אוכלוסייה סוג ב'?
משה בן ישי: מה זה הדבר הזה?
רונן אביב: בעניין הזה אני בצד שלך.
משה בן ישי: לכן אמרתי לך קודם תודה רבה.
ליה שמטוב: אני בצד של כולם.
משה בן ישי: אתה חשפת מידע שאולי לא היית צריך לומר בקול רם.
רונן אביב: אני אומר בקול רם ואני אומר עוד דברים בקול רם.
משה בן ישי: זה נרשם בפרוטוקול.
משה בן ישי: אנחנו נבדוק את זה.
רונן אביב: תבדקו.
רונן אביב: אין בעיה.
רונן אביב: אני רוצה לומר בעניין הזה שגם בעניין הזה אנחנו בעלי האולמות לא יכולים להיות שוטרים כי מבחינתנו כל מה שקורה בחצרנו, אתם, המחוקק, קבעתם שזה באחריותנו.
רונן אביב: גם אם התקליטן – וכאן אני הולך נגד אדוני יושב ראש איגוד תקליטני ישראל שאמר דברים שהם לא קשורים לכלום – גם תקליטנים שלו מהאיגוד שלו, אצלי באולם עקפו את מערכת ההגברה בעזרת מוניטורים ששמו והביאו מהבית ועלו על מערכת ההגברה.
רונן אביב: על זה אני קיבלתי קנס.
רונן אביב: במקרה הזה, אחרי שקיבלתי קנס או שנענשתי כי הם עברו על איכות הסביבה, יושב לידו אדם, דורון אביב, שמקובל אצלי במקום והוא תקליטן מעולה שעומד בכללים ומצד שני יש תקליטנים באיגוד תקליטני ישראל שעברו על החוקים ואחרי שהם עברו על החוקים ואני לא הסכמתי יותר להכניס אותם לאולם, הם תבעו אותי וגם אדוני היושב ראש תובע אותי.
רונן אביב: הנה, כתב התביעה נמצא אצלי.
רונן אביב: יושב ראש איגוד התקליטנים תובע אותי על כך שאני לא הכנסתי תקליטנים שלו.
משה בן ישי: מה זה קשור?
רונן אביב: אני רוצה להסביר את הדברים.
משה בן ישי: זה לא קשור.
רונן אביב: אני רוצה להסביר את הדברים ואני נותן דוגמה כי אני גם תקליטן.
משה בן ישי: זה לא קשור
ליה שמטוב: זה לא קשור.
רונן אביב: אני גם תקליטן ואני רוצה שזה יירשם.
רונן אביב: אל תפריע לי.
רונן אביב: אני לא הפרעתי לך.
משה בן ישי: אני מוחה על הדברים שהוא אומר.
רונן אביב: אני יכול להראות לכם את כתב התביעה שלו.
רונן אביב: האיש הזה מציג את התקליטנים באיגוד שלו כאילו הם סנטה קלאוסים.
רונן אביב: באמת, לידו יש אחד שהוא סנטה קלאוס אבל יש כאלה שבאו ועשו עבירות ועקפו את מערכת ההגברה בלי שאנחנו ראינו – וראינו את זה אחרי כן רק במצלמות האבטחה – וראינו תקליטנים הביאו מוניטורים והגבירו את מערכת ההגברה מתוך רחבת הריקודים וזה לא קשור למד רעש ולמערכת ההגברה ועשו זאת עם מוניטורים שלהם בטענה שהם צריכים לשמוע את המוזיקה כשהם עושים מיקסים.
רונן אביב: אני אומר שבעניין הזה כן ניתן לעקוף והתקליטנים יכולים לעשות את הדבר הזה.
רונן אביב: אני מבקש מגברתי בעניין הזה שאם אתם כמחוקקים קובעים שכל מה שקורה בחצרנו הוא באחריותנו, תנו לנו להחליט בבקשה מי נכנס אלינו ומי לא נכנס אלינו, על מי אנחנו סומכים ועל מי אנחנו לא סומכים.
משה בן ישי: זה לא יקרה.
רונן אביב: אם זה בזיקוקים, אם זה בקייטרינג, אם זה בתקליטנים, אם זה ברבנים ואם זה בכל אחד אחר.
רונן אביב: יכול לבוא בן אדם ולומר שהוא רוצה לא לעבוד באולם אירועים עם אנשים שמזיקים לו, כאלה שכל היום אני צריך להיות שוטר ולהחליט אם התקליטן פוגע בי או הזיקוקים פוגעים בי.
רונן אביב: תקליטנים מההתאחדות שלו לא באים עם רישיון צד ג' ומה קורה אם יש רשלנות מקצועית שלהם?
רונן אביב: מה קורה עם מערכת שלהם מחשמלת אנשים?
רונן אביב: על מי זה בא?
רונן אביב: יש תביעה ישירה נגד בעל האולם כי זה בחצרי.
רונן אביב: ביטוח צד ג' שלהם הוא ביטוח קיקיוני.
רונן אביב: מה שמציירים כאן, שהם התאחדות מפוארת, לצערי הרב הם לא התאחדות מפוארת והם לא דואגים כמו שצריך לדברים האלה.
רונן אביב: אי אפשר לעשות את זה בצורה המקצועית הזאת.
רונן אביב: אני כן חושב שזה פוגע בחופש העיסוק כי למשל לי יש תקליטנים שלא רוצים להיות בהתאחדות שלו, ובצדק, והכניסה להתאחדות שלו היא רק בעניין כספי, כך שאם אתה משלם כסף אתה נכנס להתאחדות שלו, ואם אתה לא משלם כסף, אתה לא נכנס להתאחדות שלו.
משה בן ישי: גברתי, הבן אדם מדבר דברים לא מבוססים.
רונן אביב: לגבי הגבלת רעש.
רונן אביב: שוב, אני אומר שאני הייתי אחד מאלה שתבעו אותי בעניין פלילי.
רונן אביב: אנשים באו ובדקו אצלו ב-11 בלילה ברחבת הריקודים וכשהם בדקו עם המכשיר שלהם, הם ביקשו מאנשים ליד שיהיו בשקט כי הם הבינו שהרעש הסביבתי עצמו מפריע למכשיר.
רונן אביב: גם המכשיר עצמו לדעתי הוא לא מכשיר מקובל והוא לא מכשיר שיכול למדוד את הדברים האלה.
רונן אביב: בכללי, אנחנו בעד שקט, אנחנו כהתאחדות בעלי האולמות יזמנו את השקט הזה ואנחנו רוצים אותו, אבל אני חושב שצריך לבנות אותו בצורה מחודשת.
רונן אביב: אני חושב שצריך לבוא ובלי פחד לומר שבחלק מהדברים טעינו.
רונן אביב: אתה לא יכול להשתיק את המדינה הזאת לגמרי ולומר שהקצת שמח לו אנחנו זקוקים לא יהיה.
רונן אביב: אפשר לעשות גם שקט, אפשר לחלק את זה, אפשר לבדוק את זה, אפשר לעשות תוכנית אקוסטית לכל אולם שמתאימה לו אם הוא ישן או אם הוא חדש.
רונן אביב: יש אולם כזה ויש אולם כזה, יש אחד כזה שדאג לאקוסטיקה ויש מי שלא דאג לאקוסטיקה.
רונן אביב: לפי זה צריך לקבוע את זה, אבל החוק הזה מבחינתנו הוא לא סגור ואנחנו מבקשים לתקן אותו.
משה בן ישי: גברתי, אני יכול להגיב?
ליה שמטוב: אני רוצה לשמוע את התקליטן.
אביב דורון: שלום לגברתי היושבת ראש.
אביב דורון: אני אביב דורון, תקליטן מזה כ-18 שנים ודובר איגוד התקליטנים.
אביב דורון: בעבודתי כתקליטן אני משתדל בכל מקום בו אני עובד, בין אם יש מגביר רעש ובין אם אין, לעבוד לפי הנורמות הקבועות בחוק.
אביב דורון: יצא לי לא פעם ולא פעמיים לעבוד בהרבה מאוד מקומות בהם מותקנים מגבילי רעש ואנחנו מכירים את הדוגמה עליה דיברו מהמשרד להגנת הסביבה כשיש את אותה מנורה שמסתובבת ומזהירה אותנו במשך כשלושים שניות במידה והווליום עדיין מעבר למד המותר כאשר אז המערכת אכן נכבית וחוזרת לפעול לאחר מכן.
אביב דורון: אני שותף לרעיון הדירוג שזה אומר שבאמת הלקוחות יכולים לבחור מאותה נקודה של מה שנקרא סיום המנה העיקרית וצפונה כי באמת מדובר בשעות הקטנות ובציבור צעיר יותר שרוצה קצת לרקוד ולשמוח ובעוונותיו או שלא בוחר לעשות זאת בסביבה שרועשת מסף הרעש המקובל בחוק וזה בלי להתייחס עכשיו להשלכות של נזק עתידי על האוזניים שלו, כן או לא.
אביב דורון: אני לא חושב שכל התקליטנים הם חוטאים כמו שאני לא חושב שכל בעלי האולמות חוטאים.
אביב דורון: אני חושב שמי שמגיע למקום וביודעין מתחבר או שמחברים אותו תוך כדי עקיפת מערכת ההגבלה של מערכת ההגברה, עושה כאן נזק בראש ובראשונה לציבור אותו הוא משרת ולאחר מכן כמובן לכל שרשרת ההיררכיה שזה גן האירועים וגם התקליטן עצמו מכיוון שבסופו של דבר הוא יוצר כאן נזק.
אביב דורון: הוא יוצר כאן נזק להרבה מאוד גורמים וחבל שהנזק הזה נגרם.
אביב דורון: אני חושב שהרבה תקליטנים – לפחות אלה שאני מכיר, בין אם הם באיגוד ובין אם הם לא באיגוד – פועלים ועובדים לפי הנורמות המקובלות.
אביב דורון: המקומות בהם אולי תראי התייחסות פחות רצינית לחוק הזה הם אולי במועדונים מכיוון שבמועדונים יש איפה ואיפה, אין אמת מידה אחת מקובלת, וגם אם יש חוק – אני לא בטוח שמכבדים אותו בכל המועדונים.
רונן אביב: אין חוק למועדונים.
רונן אביב: במועדון אין לך הגבלת רעש.
רונן אביב: אין חוק הגבלת רעש במועדונים.
אביב דורון: כמי שיצא למועדון וחזר חצי חירש אני אומר שהלוואי שהם היו מכבדים את החוק הזה כמו שמכבדים ביתר המקומות שיותר מקובלים לאירועים.
אביב דורון: אני שותף להרגשה שאם באמת ישאירו את החוק על רף כזה של 85 דציבלים, אפשר לומר שזה גזר דין מוות לענף השמחות בישראל וכולנו מתפרנסים מהענף הזה.
אביב דורון: אני לא מתיימר לייצג כאן מגזר כזה או אחר, אבל שמחות עם ווליום של 85 דציבלים, על אף הנזק והרעש, הן שמחות בווליום של מוזיקת מעליות ולצערנו הרב אנחנו לא נהיה שותפים כל כך שמחים להחלטה כזאת אבל אנחנו מכבדים את החוק ולכן אנחנו כאן.
משה בן ישי: אני רוצה להשלים ולפחות גילוי נאות למה שנאמר כאן כדי שתקבלי את הרושם האמיתי של הדברים.
משה בן ישי: הגבר הזה, האיש המכובד הזה הציג בפניך איזשהו מסמך משפטי לגבי איזו תביעה שמוגשת נגדו.
משה בן ישי: כדאי שחברי הוועדה יבינו מה הייתה הסיבה לכך.
משה בן ישי: רק בשל כך שהוא חסם תקליטן ולא נתן לו להיכנס.
רונן אביב: מאיזו סיבה?
משה בן ישי: לא חשובות הסיבות.
משה בן ישי: בית המשפט יחליט.
רונן אביב: למה לא חשוב?
רונן אביב: אם הבן אדם עשה רעש באולם?
משה בן ישי: אני רוצה לדבר רק על עובדות.
משה בן ישי: אל תפריע לי.
רונן אביב: אתה לא היית באולם.
משה בן ישי: העובדה היא פשוטה.
רונן אביב: אתה לא יודע את העובדות.
משה בן ישי: אני אומר לך מה הם רוצים.
משה בן ישי: הם רוצים לקבוע מי יהיו השחקנים, מי יהיו השופטים ומה תהיה התוצאה.
רונן אביב: הדובר שלך עובד אצלי באולם קבוע ואף פעם לא הגבלתי אותו.
משה בן ישי: תירגע.
רונן אביב: הדובר שלך עובד אצלי קבוע באולם.
רונן אביב: הוא יגיד לך משהו רע עלי?
ליה שמטוב: רבותיי, זה לא מעניין את הוועדה.
רונן אביב: הדובר שלך לא חסום אצלי.
ליה שמטוב: מספיק.
ליה שמטוב: זה לא מעניין את הוועדה.
ליה שמטוב: זה כבר עניין לבית המשפט שבו יושב שופט שלמד הרבה שנים, הוא ישמע את הצדדים, הוא יחליט ואנחנו מכבדים את החלטות בית המשפט.
ליה שמטוב: אנחנו התאספנו היום כדי לשמוע מכל הגורמים על הבעיות השונות.
ליה שמטוב: נכון אמרו שלפעמים מחוקקים חוקים שרוצים לעשות טוב וכדי שהציבור יהיה בריא וייהנה אבל לפעמים צריכים לעשות תיקונים לחוקים כדי לאפשר לעבוד כמו שצריך.
ליה שמטוב: היום למדתי, ואני חושבת שהוועדה למדה, הרבה מעבר ויודעת יותר מכפי שידעה קודם לכן.
ליה שמטוב: אני לא רוצה להאשים חס וחלילה אף אחד אבל צריכים בסופו של דבר להחליט מה אנחנו רוצים.
ליה שמטוב: הוועדה מבקשת וממליצה למשרד להגנת הסביבה לעשות שולחן עגול אליו יוזמן איגוד התקליטנים והתאחדות בעלי אולמות וגני האירועים.
משה בן ישי: בבקשה, גם נציגי התזמורות.
מרגרטה רוגינסקי: סליחה, אני ממש מצטערת ומתנצלת על שאני מפריעה לך אבל ישבנו לא פעם אחת.
מרגרטה רוגינסקי: נכון, לא עם התקליטנים.
מרגרטה רוגינסקי: הבעיה עליה אנחנו מדברים נובעת מחוק רישוי עסקים שאין לנו סמכות לתקן אותו.
מרגרטה רוגינסקי: צריך להתחיל מהחוק עצמו.
מרגרטה רוגינסקי: אם מתקנים את החוק, אנחנו נוכל לעשות משהו אבל עד שלא מתקנים את החוק, אנחנו לא יכולים לעשות דבר.
ליה שמטוב: אם עושים שולחן עגול, זה לא רק אתם ונציגי אולמות האירועים.
ליה שמטוב: הבנו שזה שייך למשרדים שונים וגם לארגונים.
ליה שמטוב: אפשר לשבת - ולא צריך לכנס במיוחד את הוועדה – ולראות מה צריך לעשות, לאחר מכן להביא לוועדה את הפתרון ואם אנחנו צריכים לתקן משהו בחוק, הוועדה תמליץ לתקן.
ליה שמטוב: אם אפשר לעשות זאת בתקנות, זה יכול להיעשות בתקנות.
ליה שמטוב: אם צריך לגרום לכך שלכל תקליטן יהיה רישיון עסק, נעשה גם את זה.
מרגרטה רוגינסקי: המשרד להגנת הסביבה לא יכול להחליט שתקליטן חייב להיות עסק עם רישוי.
קריאה: צריך לבקש את זה ממשרד התעשייה.
ליה שמטוב: משרד התעשייה מחליט משהו ואתם מחליטים משהו.
ליה שמטוב: אתם ביניכם צריכים לנסח איזשהו קוד אתי כדי לפתור בעיה כלשהי.
ליה שמטוב: אני מבינה שכל משרד עושה משהו אחד ולא יכול להיכנס לתחומו של משרד אחר אבל כשעושים שולחן עגול וכל אחד יודע מה הסמכויות שלו, אנחנו לא נשב ונריב.
מרגרטה רוגינסקי: אני מבקשת להוסיף עוד שתי מלים.
מרגרטה רוגינסקי: אנחנו נפגשנו לא פעם אחת עם התאחדות בעלי אולמות השמחה ואנחנו הסכמנו אתם שיש בעיות גם בחוק הזה וזאת הייתה הצעה שלנו שאם הם רוצים לבקש לשנות את החוק, הם צריכים לפנות לוועדה.
מרגרטה רוגינסקי: סיכמנו אתם שאם יש להם הצעה האומרת איך הם רוצים לראות את זה, שייתנו לנו לראות ונוכל לקיים דיון אבל לא קיבלנו כלום.
ליה שמטוב: את מחזקת את דבריי.
מרגרטה רוגינסקי: נכון, אבל אז זה צריך להיות לא רק זה שהם יושבים אחד מול השני ומאשימים אחד את השני אלא קודם כל צריך להיות רצון - ולא רק במלים – להביא הצעה.
מרגרטה רוגינסקי: תביאו לנו נייר, הצעה ובה תאמרו איך אתם רואים את השינוי.
מרגרטה רוגינסקי: אנחנו גם חשבנו עכשיו, כשקיבלתי שלשום את ההזמנה לישיבת הוועדה, שהנה מגיעים להצעה.
מרגרטה רוגינסקי: הם מהתחלה ביקשו שהתקליטנים יהיו עסק נתון רישוי אבל בסוף על מה אנחנו מדברים?
מרגרטה רוגינסקי: לא על זה.
ליה שמטוב: דיברנו גם על זה וגם דיברנו על דברים אחרים.
ליה שמטוב: בכל זאת אני ממליצה לקיים שולחן עגול ולא רק לדבר עם אחד מהם כשאחרים לא יודעים על מה מדברים אלא צריך לנסח איזשהו קוד אתי משותף בין התאחדות בעלי האולמות לבין איגוד התקליטנים.
ליה שמטוב: אם צריך את משרד התעשייה, גם הוא יהיה מעורב בכך.
ליה שמטוב: המשרד להגנת הסביבה יהיה מעורב גם הוא.
ליה שמטוב: התזמורות יהיו מעורבות.
ליה שמטוב: לאחר מכן תבואו לוועדה עם הצעה מקובלת על כולם.
ליה שמטוב: תוך חודשיים אנחנו ניפגש בישיבת הוועדה.
משה גפני: על סדר-היום: שוב אנחנו חוזרים לשינויים במס על טבק ומוצריו.
משה גפני: בבקשה, רשות המסים.
משה גפני: איפה אנחנו עומדים עם העניין הזה?
מנחם הסה: אני מעדיף להמתין לערן יעקב.
משה גפני: רשות שדות התעופה, בבקשה.
משה גפני: אעשה לך סיכום של מה שעומד על הפרק: יש החלטה של הממשלה, שהועברה אליי באמצעות הצווים שעליהם אנחנו דנים.
משה גפני: בין יתר הנושאים היה מדובר ב-2012, לעשות את התהליך הזה, מעבר לסיגרלות וכל הדברים שלא נוגעים לעניינים שלכם, בעקבות גם ועדה של משרד הבריאות, הנושא של עישון סיגריות, כל מה שנלווה לעניין הזה, שב-2012 יירד הפאקט שמובא על-ידי הדיוטי פרי, שרשות שדות התעופה מתוקצבת על-ידי החלק הזה, יירד לחבילה אחת.
משה גפני: זה היה חלק מסיכום שהיה גם לגבי הטבות אחרות שניתנו.
משה גפני: מה שהיה נכון מבחינת הראייה הכללית של המדינה זה שלהוריד את נושא העישון זה גם רווח, גם בעקבות ועדה של משרד הבריאות.
משה גפני: משרד הבריאות גם טענו את זה כמה פעמים, גם בישיבה הקודמת.
משה גפני: הסיכום היה שתרד חבילה אחת, שהיא פטורה ממס.
משה גפני: בעקבות התנגדות של חברים בוועדה התקיימו דיונים, וגם היתה דרישה שלי, לשבת עם רשות שדות התעופה, כדי להגיע להסכמות, ומה שנאמר לי זה שהגיעו להסכמה, שאמנם 2012 כבר לא יהיה בכלל, בניגוד למה שהממשלה ביקשה, וזה יתחיל באפריל 2013.
משה גפני: נאמר לי גם שהיתה הסכמה, אבל יכול להיות שלא – אני לא נכנס לזה.
משה גפני: היה ויכוח בתוך משרד האוצר - היו חלק שטענו שצריך להגיע להסכמה הזאת, והיו חלק שטענו שלא.
משה גפני: 2012 לא קיבלנו, 2013 נקבל רק חלקו - עדיף להביא את זה בחוק ההסדרים, ולהוריד לגמרי את החבילות שפטורות ממכס, כי באמת אין הצדקה לעניין הזה גם מבחינת העישון וגם מבחינת כל הדברים.
משה גפני: אני נטיתי להגיע לפשרה, וגם שכנעתי את האחרים להגיע לפשרה.
משה גפני: אנחנו עומדים בפני מצב של גירעון מאוד קשה בתקציב, וזה יובא לפתחנו.
מגלי והבה: אנחנו גרמנו לגירעון הזה.
מגלי והבה: קודם אמרנו: אתם, עכשיו: אנחנו.
משה גפני: נניח רגע להאשמות של מה שהיה בעבר – זה מה שהולך לקרות.
משה גפני: ישבו אתי אנשי משרד האוצר, ואנחנו הולכים לתהליכים מאוד קשים, שאנחנו נצטרך לתעל אותם, את הדברים הקשים שיבואו, לדברים שיהיו יותר על עשירים ופחות על מעמד הביניים ופחות על העניים, ויהיה מאבק לא קל.
משה גפני: אני יודע שאנחנו הולכים לתקופה מאוד קשה, לא פחות קשה ממה שהיה בתחילת הקדנציה, שאז באמת היו פיצוצים קשים, עשינו דברים שעד היום אנחנו מתחרטים עליהם, אבל לא היתה ברירה.
משה גפני: החלק במשרד האוצר שאמר: עזוב עכשיו את הנושא הזה, הוא רצה להביא יחד עם כל הגזירות הגדולות, שמקצצים, ומעלים את הדלק ואת החשמל ואת המים ומעלים את המחירים, וכל מה שנלווה לזה – יבוא גם הסיגריות, ואז בפנינו תעמוד ברירה: האם להעלות דלק או להעלות מחירים של מוצרי חלב או של לחם, ולהוריד את נושא הסיגריות.
משה גפני: ודאי שכולנו נגיד: בואו נוריד את הסיגריות.
משה גפני: אז הם אומרים: תשאירו את זה, מה אני צריך עכשיו לדון על זה בנפרד?
משה גפני: אני אמרתי: לא, היה סיכום לגבי העניין הזה, אני רוצה לדון על זה עכשיו בעיניים פקוחות.
משה גפני: חברי הוועדה יכולים להוריד את העניין הזה, ואז נקבל את זה בריבית דריבית דריבית בתוך שלושה-ארבעה חודשים.
משה גפני: אני לא יודע מה יהיה מעמדנו הקואליציוני של כל אחד מהנוכחים פה.
משה גפני: מי שבטוח יהיה בקואליציה זה הליכוד.
שכיב מוראד שנאן: לא רק.
שכיב מוראד שנאן: כשמנו כן אנחנו – אנחנו בכל מקרה בקואליציה, נראה לי.
משה גפני: אני מדבר על הליכוד ומפלגת הלווין שלו, העצמאות.
שכיב מוראד שנאן: מפלגת הלווין זה יהדות התורה.
משה גפני: אנחנו לא מפלגת לווין.
משה גפני: אנחנו נקראים מפלגת לווין.
משה גפני: בפועל כן.
שכיב מוראד שנאן: עזוב אותך מהגדרות.
משה גפני: זה נכון, מה שאתה אומר, ואני מתבייש.
משה גפני: לא צריך לבייש אותי ברבים.
משה גפני: הדברים האלה עומדים לפתחנו.
משה גפני: ערן יעקב הגיע, אבל אנחנו נמשיך עם רשות שדות התעופה.
יורם שפירא: כמובן, אנחנו לא שואלים את השאלות הגלובליות.
משה גפני: אבל אתה מבין את המשמעות.
יורם שפירא: ודאי.
יורם שפירא: אני מתייחס לנושאים הרלוונטיים שקשורים לרשות שדות התעופה, והם באים לידי ביטוי בשני מישורים: אחד, ההסכם שלנו מול חברת ריצ'רדסון, והשני, תקציב הרשות וההשקעות שהרשות מחויבת בהם.
יורם שפירא: כפי שאתם יודעים, אנחנו מחויבים בלמעלה מ-5 מיליארד שקל השקעות בארבע-חמש שנים הקרובות.
יורם שפירא: כל פגיעה בתקציב שלנו, יש לה משמעות על היכולת שלנו לבצע את הפרויקטים.
יורם שפירא: זה קשור למסלולים, למגדל הפיקוח, לתמנע ונושאים נוספים שכרגע אנחנו בתהליכי השקעה מאוד רחבים, ושתיים, יש לנו הסכם מול חברת ריצ'רדסון, שאנחנו אמורים לכבד אותו ככתבו וכלשונו, ולכן העמדה של רשות שדות התעופה, שיש לדחות את הנושא הזה, וחשוב לי שהנושא הזה ייכתב בפרוטוקול, שזו עמדתנו.
יצחק וקנין: אני חושב שמה שאמר יושב-ראש הוועדה – הוא צודק לחלוטין.
יצחק וקנין: כמי שקורא את המפה, מה יקרה אם אנחנו לא נאשר את הצווים, לדעתי, אנחנו נקבל אותם פה או בחוק הסדרים או בכל דרך אחרת, שהאוצר ימצא להעביר את זה.
יצחק וקנין: אני ראיתי את זה כבר מהישיבה הראשונה-ראשונה - אנחנו כבר ישיבה שלישית או רביעית בנושא הזה.
יצחק וקנין: הייתי בכל הישיבות.
יצחק וקנין: אני יודע שהייתי בדעת מיעוט בישיבה הקודמת.
יצחק וקנין: הצעתי הצעת פשרה, שלדעתי, אני מאמין שכל החברים יכולים להתכנס אליה, והיא יכולה לעבור.
יצחק וקנין: הפער הוא שלושה או ארבעה חודשים בין מה שהאוצר מציע עכשיו לאלה שאומרים: בכלל לא - יש הסכם, צריך לכבדו עד אוקטובר 2014.
יצחק וקנין: אני חושב שזה בלתי אפשרי.