GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: מאחל לך אריכות ימים, תעלה ותצליח, תמשיך לנהל את הוועדה הזאת.
אבישי ברוורמן: אם יובל יהיה שר האוצר זה לא בטוח, שהוא יהיה זה ברור.
משה גפני: לא יודע אם אני בקואליציה.
דוד רותם: יכול להיות שליצמן יחזור.
שי חרמש: אהבת ישראל פה שורה, תאמין לי.
יובל שטייניץ: חשבתי שגפני ראוי להמשיך בתפקידו כיו"ר ועדת כספים, אבל לאור התמהמהות העוגה, אני מתחיל להטיל בכך ספק.
יובל שטייניץ: שומר את כל העוגה לעצמו במקרר.
יצחק וקנין: הוא משאיר את זה לסיום, כדי שנלך עם טעם טוב בפה.
יצחק וקנין: בכל אופן אני חושב שיושב-ראש הוועדה עשה עבודה נהדרת.
יצחק וקנין: היו לנו ימים קשים פה ודיונים קשים בכל מיני נושאים שנלחמנו בכל כוחנו למנוע גזרות מסוימות, ואני חושב שעשית את זה בהרבה חוכמה, ועל כך מגיעה לך כל התודה.
יצחק וקנין: אחרי הנאום של אבישי זה לא פשוט.
יצחק וקנין: ניתוח כלכלי.
יצחק וקנין: אבל רבותי, בכל זאת צריך להגיד את האמת.
יצחק וקנין: אני זוכר את הדיון הראשון לפני שנים, הדיון הראשון בקדנציה הזאת שלנו בוועדה לפני שלוש שנים ומשהו, מאחר ואני עברתי כמה שרי אוצר - - -
קריאה: כמה שנים אתה בכנסת, איציק?
יצחק וקנין: 17 שנים, ומרבית שנותי בכנסת הן בוועדה הזאת ובוועדת הכלכלה.
יצחק וקנין: ואני יכול להגיד שבימים הראשונים היתה אווירה מאוד קשה, אווירה של דיכאון אפילו הייתי אומר, דכדוך.
יצחק וקנין: ראשי המפעלים בפריפריה היו פה, ישב פה עיני, דיברנו על מיליארד שקל של מענק סיוע למפעלים.
יצחק וקנין: אני מזכיר פה דברים קטנים כדי שנבין איפה אנחנו נמצאים היום.
יצחק וקנין: ואני זוכר את התקופה הזאת רבותי, והיה חוסר ודאות.
יצחק וקנין: האווירה היתה קשה מאוד.
יצחק וקנין: דיברנו על איך אנחנו עושים את הלינקג' בין ההסתדרות במצ'ינג בסיוע למפעלים.
יצחק וקנין: את כל זה אני מזכיר.
יצחק וקנין: ולכן אני רוצה להגיד לשר האוצר הנוכחי, שאני מאחל לו שגם יהיה שר האוצר בקדנציה הבאה, אני אומר את זה מכל ליבי.
קריאה: וסגנו.
שי חרמש: רגע אתה אתמול אמרת - - -
יצחק וקנין: אם אתה לא תפריע לי, אני מבטיח לך שאשלים לך את כל הפאזל.
יצחק וקנין: הרי אני חייב להגיד גם את מה שיש לי בבטן.
יצחק וקנין: אבל אני חייב להגיד משהו לשר האוצר הזה.
יצחק וקנין: הוא כרגע שר האוצר, ואליו אני חייב לכוון את הדברים.
יצחק וקנין: אני חושב שבמשך כל התקופה לא ראינו שום שר אוצר אחר שהופיע בוועדת הכספים כמוהו, ואנחנו מקבלים דיווח בצורה מסודרת, שהתמודד עם כל המשברים האלו, כאשר אנחנו שומעים מה שקורה בכל העולם, חבר'ה.
יצחק וקנין: כלכלות התמוטטו והתרסקו ואנחנו במצב שמודים לקדוש ברוך הוא, שהיתה סייעתא דשמיא גדולה שלא התרסקנו כמו כולם.
יצחק וקנין: צריך לקחת בחשבון, רבותי, שמדינת ישראל היא קצת שונה מהרבה מדינות.
יצחק וקנין: ההוצאה במרכיב הביטחון היא מאוד גדולה לכמות האוכלוסייה, רבותי.
יצחק וקנין: אם ניקח את החלוקה הזאת, זה מגיע אפילו ל-60 מיליארד שקל כמעט, ואני חושב שזה נתח גדול מאוד מתקציב מדינה שהולך לצרכי ביטחון.
יצחק וקנין: זו מציאות שנכפתה עלינו ואין לנו מה לעשות.
יצחק וקנין: ולמרות הכול, לראות תוצאות כאלו בכלכלה, ולעבור את המשבר בצורה כל כך טובה, צריך להגיד כל הכבוד.
יצחק וקנין: אני יכול להגיד לך משהו אישי?
יצחק וקנין: עשית את זה במלוא הענווה אפילו.
יצחק וקנין: כי אני מכיר שרי אוצר אחרים, תאמין לי, קשה להגיד את זה בפניך, כי זה בכל זאת "מעט שבחו", אבל אני אומר לך שבמלוא הענווה עשית את זה.
יצחק וקנין: כי היו שרי אוצר אחרים שעשו את זה כשהמצב היה גרוע ועוד התרברבו במה שלא היה להם.
יצחק וקנין: אתה עשית דברים גדולים עם ענווה גדולה, בנועם הליכות, ולא פעם גם לי היו ויכוחים קשים אתך בכל מיני עניינים.
יצחק וקנין: אמרתי את זה לראש הממשלה, ואני אומר לך.
יצחק וקנין: אתה עלולים להפסיד את השלטון עם כל המצב הזה על דבר אחד, וזה כל אזרח שני.
יצחק וקנין: אלה הזוגות הצעירים, ואלה בעצם שיכולים להוביל מחאה קשה בגלל נושא הדיור.
יצחק וקנין: אתם לא פותרים את בעיית הדיור.
יצחק וקנין: ראינו פה בגרף שלך, ואמרתי את זה כמה פעמים, שלתחבורה נתנו 30 מיליארד שקל בחמש שנים.
יצחק וקנין: אנחנו פה עושים את ההעברות התקציביות, מי כמוני יודע את זה, כמה העברנו בעבר.
יצחק וקנין: קח את הדוגמה של התחבורה, תעשה את זה על השיכון.
יצחק וקנין: חובתנו כשליחי ציבור לפתור את בעיית השיכון של הזוגות הצעירים חסרי הדיור, רבותי.
יצחק וקנין: אם לא נפתור את הבעיה, אתם תפסידו את השלטון.
יצחק וקנין: שי, אתה שומע?
יצחק וקנין: הם יפסידו את השלטון על הדבר הזה.
שי חרמש: תגיד את זה עוד פעם.
יצחק וקנין: אגיד את זה 100 פעמים, כי לפעמים זה לא נכנס לראש.
יצחק וקנין: אני אומר לכם שבעיית הדיור היא המצב הקריטי ביותר בחברה הישראלית.
יצחק וקנין: זה עובר לכם ליד האף.
יצחק וקנין: חבר'ה, אמרתי לראש הממשלה: אני הולך עם העגלה לסופר, אני קונה את הקניות, אני שומע מה כואב לאנשים בבטן.
יצחק וקנין: היום זוגות צעירים לא יכולים לרכוש דירות.
יצחק וקנין: גם אם תבנו פה עוד אלפי דירות, לא יהיה מי שיקנה אותם.
יצחק וקנין: במחירים שהיום אנחנו מתמודדים איתם לאף זוג צעיר אין אפשרות, רק מי שאבא שלו זכה בלוטו, ויש לו ירושה גדולה.
יצחק וקנין: חבר'ה, זה הדבר הדחוף ביותר שהחברה צריכה לטפל בו.
משה גפני: או שהמדינה נתנה לו בחצי חינם את משאבי הטבע שהקדוש ברוך הוא נתן.
יצחק וקנין: ואני אומר לך, יובל, עשיתם עבודה טובה, מגיע לכם הרבה חיזוק על כל מה שעשיתם בכל הפרמטרים.
יצחק וקנין: אני אפילו לא צריך לדבר, הגרפים מדברים בעד עצמם.
יצחק וקנין: אלה לא סיסמאות אלא זו אמת לאמיתה, ואני אומר: כל הכבוד.
יצחק וקנין: רבותי, אבל תדעו שיש רגישות.
יצחק וקנין: חבל שעל דבר מסוים אתם תפסידו את השלטון.
יצחק וקנין: קחו את זה בחשבון, זה יהיה לדעתי הנושא המרכזי בבחירות האלו, הנושא של הדיור לזוגות הצעירים.
יצחק וקנין: ועל זה תקום ותיפול ממשלה.
יצחק וקנין: בכל אופן אני רוצה לברך אותך, לברך את הסגן שלך.
יצחק וקנין: אני חושב שזה היה צוות שראינו אותו בשיתוף פעולה, ראינו את הכימיה ביניכם ואת העבודה, והתוצאות שראינו אותן היום הן בזכות עבודת הצוות, שיתוף הפעולה.
יצחק וקנין: ואני מאחל באמת לך ולכל החברים שתמשיכו ותעלו מעלה מעלה, כי אני לא יודע אם אהיה בקדנציה הבאה לפי הרצון שלי.
אבישי ברוורמן: מה שאני מבקש, שאיציק וקנין, בוא נבקש כולם, יישאר בכנסת.
משה גפני: ביקשתי ממנו במפורש.
גאלב מג'אדלה: זה שילוב קטלני, השר וסגנו.
יצחק וקנין: אני עם יצחק כהן נפגשתי ב-1996, אני ואיציק זה יותר מזה אפילו.
יובל שטייניץ: מה שאיציק אומר, שמי שנעזר ברבנים, מצליח.
יובל שטייניץ: ואני נעזר בשני רבנים: הרב איציק כהן כסגני, והרב משה גפני כיו"ר ועדת כספים.
שי חרמש: אני נעזר גם ברב-בריח.
יצחק וקנין: בכל אופן, אני באמת מאחל לך, יובל, לסגנך ולכל מי שיושב פה, שבאמת תעלו את עצמכם ותובילו את המדינה לאן שצריך, כי זה מה שיש לנו.
יצחק וקנין: אין לי ארץ אחרת.
ליה שמטוב: ישראל היא ביתנו.
משה גפני: חברת הכנסת פאינה קירשנבאום, אני רוצה, מכיוון שאת – איפה דודו?
משה גפני: הלך?
משה גפני: את ממלאת את מקומו של חבר הכנסת דוד רותם.
משה גפני: לפני שאת מדברת, אני מבקש דקה לעשות הפסקה, כדי ששר האוצר יגיש לנו את הדוח על התקציב הדו-שנתי.
משה גפני: את כממלאת מקום יושב-ראש ועדת החוקה, ואני כיושב-ראש ועדת הכספים.
משה גפני: לא נקיים על זה דיון.
משה גפני: לפי דעתי הדיון גם לא יהיה כבר כל כך אקטואלי.
משה גפני: אם לא הולכים לבחירות, אז נקיים על זה דיון.
משה גפני: אם הולכים לבחירות, אז על-פי החוק שר האוצר, משרד האוצר, צריך להגיש את הדוח על הסקירה, על המחקר, על העבודה שהם עשו לגבי התקציב הדו-שנתי.
משה גפני: והוא צריך להגיש דוח ואנחנו צריכים לקיים על זה דיון.
משה גפני: מכיוון שהתאריך עובר, שר האוצר הגיע עם הדוח, הוא מגיש את זה בוועדה המשותפת, פאינה נמצאת כממלאת מקום יושב-ראש ועדת החוקה, ואנחנו נקיים על זה דיון אם מוחלט שלא הולכים לבחירות.
משה גפני: אם הולכים לבחירות, אז הדוח הזה יהיה רק אחרי הבחירות, לגבי הכנת התקציב ל-2013.
יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, לפני שאני מגיש לך את הדוח רק שתי מלים, ואז אגיש לך אותו רשמית.
יובל שטייניץ: אכן כפי שציינת, לפי חוק התקציב הדו-שנתי לשנים 2011-2012 שר האוצר מחויב להגיש את דוח משרד האוצר – זה לא דוח של שר האוצר, אלא דוח משרד האוצר – לוועדת כספים וועדת חוק, חוקה ומשפט עד 30 באפריל, עד אתמול.
יובל שטייניץ: זאת אומרת מאחר שידעתי שאני מגיע לפה היום ביקשתי ממך לסלוח לי על איחור של יום, ואני מגיש אותו היום.
משה גפני: בתוכנית המקורית היית אתמול, רק בגלל שביקשת דחייה.
משה גפני: אנחנו רואים את זה כאילו זה התקבל אתמול.
יובל שטייניץ: אוקיי, תודה.
יובל שטייניץ: אומר רק משפט אחד, לא לפתוח ויכוח, כי אני עוד צריך לענות פה לשאלות החברים.
משה גפני: לא, גם החברים עוד לא סיימו.
יובל שטייניץ: תיכף אגיש לך את דוח מסקנות ביניים ליישום התקציב הדו-שנתי, ועקרונות לקביעת תקציב המדינה כתקציב דו-שנתי.
יובל שטייניץ: זה דוח של משרד האוצר, של הנהלת משרד האוצר, עבודה מאוד מרוכזת, של לקחים שכבר יש לנו מהתקציב הדו-שנתי, כולל רשימה של יתרונות וגם בעיות או חסרונות, שריכז מנכ"ל האוצר, דורון כהן, בחודשים האחרונים, בשותפות מאוד פעילה של יו"ר אגף התקציבים גל הרשקוביץ, ושל כל ראשי האגפים באוצר.
שי חרמש: אתם מכינים את זה גם ל-2014-2013 עכשיו?
יובל שטייניץ: רגע, שי.
יובל שטייניץ: אני רק אומר, אדוני היושב-ראש, בשעה שאני מגיש לך את הדוח, שאנחנו גם מביאים בדוח את הציטטות מדוח קרן המטבע הבינלאומית על ישראל, ומה-OECD.
יובל שטייניץ: יותר מתמיד, אני מהניסיון הזה משוכנע עוד יותר מאשר כשיזמתי את התקציב הדו-שנתי הראשון ל-2010-2009, שהתקציב הדו-שנתי לא רק סייע לנו – ביחד עם עוד אלמנטים – להתמודד עם המשבר, אלא הוא טוב ונכון לכלכלת ישראל ולכלכלת כל מדינה מודרנית.
יובל שטייניץ: אגיש לך את הדוח תיכף, אבל אני אומר כך: אם נשמור על הפרקטיקה של תקציב דו-שנתי, חוץ ממקרים חריגים שזה בלתי אפשרי או לא נכון, יש גם מקרים כאלה, אבל אם בעיקרון, ככלל, נשמור על הפרקטיקה של התקציב הדו-שנתי, הפרקטיקה הזאת גם תלך ותשתפר עם השנים, והתקציב הדו-שנתי ישמור על כלכלת ישראל.
יובל שטייניץ: אז אני רוצה להגיש לך את הדוח הזה, דוח מסקנות ביניים מיישום התקציב הדו-שנתי ועקרונות לקביעת תקציב המדינה כתקציב דו-שנתי.
יובל שטייניץ: בדוח הזה יש גם ניתוח של התקציב הדו-שנתי, גם ההיסטוריה, ניתוח רשימת היתרונות והחסרונות, חוות דעת של גורמים בינלאומיים, ולבסוף, בתרומה מאוד פעילה של יואל בריס, היועץ המשפטי שלנו, בשיתוף עם היועץ המשפטי לממשלה, משרד המשפטים, לא הצעת חוק עדיין, אבל מתווה להצעת חוק שקובעת תקציב דו-שנתי, עם סייגים, עם אפשרות בשנת בחירות או במקרים של נתונים או בעיות חריגות לעבור גם בשעת הצורך חזרת לחד-שנתי, אם וכאשר הדבר הזה נדרש.
יובל שטייניץ: אז אני שמח להגיש לך את הדוח.
יובל שטייניץ: אני בטוח שנדון בזה במושב הנוכחי או במושב הבא, כי בכל מקרה הדיון הזה יהיה הכרחי וחיוני כשידונו בתקציבים הבאים.
אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, יש פה יום-הולדת ודוח פטירה, כי לא יהיה יותר תקציב דו-שנתי.
יובל שטייניץ: יהיה גם יהיה, ולא רק בישראל אלא במדינות נוספות.
יובל שטייניץ: אני שמח להגיש לך וגם לך כממלאת מקום יו"ר הוועדה.
יובל שטייניץ: אז זה הדוח, ואני בטוח שתמצאו בו עניין רב, ואנחנו גם נשחרר אותו עכשיו.
משה גפני: פאינה, בלי התייחסות לתקציב הדו-שנתי.
משה גפני: את יכולה להגיד מה שאת רוצה, אבל הדיון הזה הוא דיון עקר.
פניה קירשנבאום: לא, על התקציב הדו-שנתי עוד יהיו לנו מספיק דיונים.
פניה קירשנבאום: והעמדה שלי ידועה, אז חבל פשוט.
פניה קירשנבאום: קודם כול, באמת אי-אפשר להתחיל בלי לברך אותך, כבוד היושב-ראש.
פניה קירשנבאום: ואני מאחלת עוד הרבה שנות פעילות, בריאות, אושר, וכל מה שקשור.
פניה קירשנבאום: מכל מלמדי השכלתי, וגם ממך למדתי הרבה דברים בוועדה הזאת, אין ספק.
פניה קירשנבאום: ועכשיו לנושא שלשמו התכנסנו.
פניה קירשנבאום: כמו ששמעתם, כבוד השר, רוב הנואמים כמובן התייחסו, וזה היה מין סיכום, אולי אפילו נאום כזה פוליטי, כי כולנו מרגישים ויודעים שאנחנו עומדים לפני בחירות.
פניה קירשנבאום: ואני רוצה להעלות שורה של דברים דווקא מנקודה של המשכיות כי לדעתי זה לא משנה.
פניה קירשנבאום: כולנו פה נבחרנו, הגענו, רצינו להגיע לפה, כי מה שחשוב לנו זה באמת לא בחירות, אלא חשוב לנו מה אנחנו עושים עבור מדינת ישראל, ומה אנחנו עושים עבור האזרחים של מדינת ישראל.
פניה קירשנבאום: ואולי אזרחים אפילו מעבר לכל.
פניה קירשנבאום: אני לא יכולה לא להזכיר לך את אותה פגישה שלנו, כשאמרתי לך: בעיית הדיור, ואתה התחייבת לי שתוך שלושה חודשים תהיה ירידה במחירים.
פניה קירשנבאום: אתה הפסדת לי ארוחה.
יובל שטייניץ: אני תמיד שמח להזמין אותך לארוחה.
יובל שטייניץ: בכל מקרה הרווחתי.
פניה קירשנבאום: אני עכשיו בשלב שזה לא ממש מסתדר, אבל לא חשוב.
פניה קירשנבאום: אני רוצה לעשות את זה ממש קצר ולמקד את הנושאים.
פניה קירשנבאום: קודם כול, אנחנו יודעים שהמחאה שהיתה, ואנחנו לא יכולים להתעלם מהמחאה שהיתה לנו בקיץ שעבר, קמה על שלושה דברים: דיור, יוקר המחיה ונטל המיסים.
פניה קירשנבאום: ולצערי הרב, אני לא רואה שעשינו משהו, ואנחנו יכולים להגיד: עשינו.
פניה קירשנבאום: עזרנו אולי בתחום החינוך, והקלנו על הציבור.
פניה קירשנבאום: חינוך זה כמובן חלק מיוקר המחיה, אני לא פוסלת את זה, אבל אם אני רוצה להתייחס לנושא העיקרי של נטל המיסים, בקטנה אולי עזרנו קצת, ובדיור לא הגענו לפתרון.
פניה קירשנבאום: אני רוצה לסמן לך, לציין, ואולי להדליק איזו מנורה.
פניה קירשנבאום: דרך אגב, אני רוצה להגיד בנקודה הזאת, שאני יודעת שקיבלתם משרד אחרי שנים של חוסר טיפול בנושא של הדיור.
פניה קירשנבאום: מאמצע שנות ה-90 אף אחד לא טיפל בדיור, ואם קיבלת עם עוד בעיות וכל זה, זה לא בגלל שאתה יצרת, לא בגלל המציאות, אלא בגלל שהממשלות הקודמות באמת לא שמו מספיק דגש לטיפול בבעיות האלה.
פניה קירשנבאום: ואני רוצה לציין שאכן התחלתם רפורמות, ובאמת אתם מנסים לטפל ולפתור בעיות, ואתם לא מתעלמים מבעיות שמעלים חברי כנסת, ואני רואה את ההתייחסות שלכם, ועל כך אני מברכת וזאת הנקודה.
פניה קירשנבאום: אבל לגבי יוקר מחיה.
פניה קירשנבאום: אתם מתחילים איזה טיפול.
פניה קירשנבאום: לדעתי הוא לוקה בחסר.
פניה קירשנבאום: למשל אם אנחנו רוצים להוזיל את המצרכים בשוק, אז הטיפול הוא לא על-ידי פגיעה במשק החלב או פגיעה ברפתנים, כי הם לא המקור של העלויות של המוצרים.
פניה קירשנבאום: אם הולכים לפגוע בסקטור הכי חלש, לגזול מהם את הפרנסה שלהם.
פניה קירשנבאום: בסופו של דבר לא נראה תוצאה על המדף, ואנחנו פוגעים בתעשייה המקומית שהיא גולת הכותרת שלנו.
פניה קירשנבאום: אנחנו נמצא את עצמנו באבטלה הולכת וגדלה.
פניה קירשנבאום: ובאותה רוח אני רוצה להזכיר, כי מבחינתי זה ממש נמצא על אותו קו, שהולכים להוריד מכסים.
פניה קירשנבאום: כשאתם מורידים מכסים צריכים להיות זהירים פי אלף שזה לא יפגע בתעשייה המקומית.
פניה קירשנבאום: תראה מה קורה היום בעולם.
פניה קירשנבאום: כל מדינה מנסה לעודד תעשייה מקומית ולהגן עליה על-ידי מיסוי של סחורות נכנסות.
פניה קירשנבאום: אצלנו קורה הפוך.
פניה קירשנבאום: אנחנו לא מספיק מעודדים את התעשייה המקומית כדי לייצר את מקומות העבודה, ואנחנו פוגעים בה על-ידי הורדת המיסוי.
פניה קירשנבאום: ברור שהתעשייה המקומית לא תצליח להתמודד.
פניה קירשנבאום: בסופו של דבר אנחנו נהפוך למדינת שירותים והיי-טק, לא בתעשייה, אלא כמוח בלבד.
פניה קירשנבאום: כי תראה מה שקורה, גם מפעלי היי-טק בחלקם הולכים ונעלמים.
פניה קירשנבאום: מקווה שאתה תהיה שר האוצר הבא, ואם לא תהיה שר האוצר הבא, אז אני מקווה שאנחנו נעביר את המסרים האלה.
פניה קירשנבאום: ויש עוד כמה נקודות שהתחלתם טיפול, ואני לא יודעת איך תעשה את זה.
פניה קירשנבאום: אם אתה תמשיך אני בטוחה שתמשיך בעניין הזה, ותנהל את המערכת, ואם לא, אני מקווה שתעביר את זה בצורה רהוטה.
פניה קירשנבאום: שלושה נושאים שאני רוצה לדבר עליהם.
פניה קירשנבאום: נושא אחד זה נושא הפנסיות וכל נושא קופות גמל, קרנות וכולי.
פניה קירשנבאום: אחרי בכר וחודק וכל מה שדיברנו היה אמור להיכנס בשנה הבאה מודל חכם שיגן על הפנסיות של האזרחים.
פניה קירשנבאום: זה נושא שהוא ממש בדמינו.
פניה קירשנבאום: המודל הצ'יליאני לא מתקדם לשום מקום.
פניה קירשנבאום: זה תקוע בין הוועדות ובין שוק ההון.
פניה קירשנבאום: לכולם יש רצון טוב, ובסופו של דבר מי שניזוק זה אנשים שמגיעים לפנסיה.
פניה קירשנבאום: נכון להיום, בגיל 55, 60, 65, הפנסיה נמצאת באותו סיכון כמו של אחד בן 25.
פניה קירשנבאום: זה לא יכול להיות.
פניה קירשנבאום: אם לא תטפלו בזה, אנחנו נמצא את שכבת העוני הולכת ומתרחבת על חשבון אותם שיצאו לפנסיה ואין להם מספיק כסף למחיה.
פניה קירשנבאום: אי-אפשר לדחות את זה עד 2013.
פניה קירשנבאום: זה הנושא היחידי אולי שאני מצטערת שאנחנו נכנסים למערכת בחירות, כי הגזלה של שלושת חודשים האלה של מושב הקיץ יכלה לתת פתרון, ואולי בינואר 2013 יכולנו להחליף את המודל הצ'יליאני.
פניה קירשנבאום: זה אחד הנושאים החשובים, שחייבים לטפל בהם.
פניה קירשנבאום: חייבים לטפל, חייבים להעביר, ואם אפשר לעשות דיונים עכשיו בקיץ, להפעיל את מלוא הלחץ, ולטפל במודל הזה.
פניה קירשנבאום: הנושא השני – וחבל שאיציק הלך, הוא טיפל בזה נהדר, ואני יודעת שהוא ממשיך לטפל – זה הנושא של רעידות אדמה.
פניה קירשנבאום: כולם עושים הרבה, אבל זה עדיין לא במצב שאנחנו יכולים להגיד: עשינו די והותר, ואנחנו יכולים לישון בשקט.
פניה קירשנבאום: אני אומרת לך שאני לא ישנה בשקט.
פניה קירשנבאום: אני לא יודעת, עשינו סקר, מיפינו, הגענו לאיזה מסקנה?
פניה קירשנבאום: אין עדיין החלטה איך המדינה מבטחת את עצמה, כמה כסף מיועד, איזה כסף הולך לביטחון.
פניה קירשנבאום: ואני מקווה שאנחנו, בתקופה הזאת של הבחירות, ואולי מיד אחרי זה, אני רואה איך הרעידות אדמה האלה נעות בכדור-הארץ, מתקרבות, מתרחקות, כל כדור-הארץ גועש.
יצחק וקנין: "מעשיך יקרבוך, ומעשיך ירחקוך".
שי חרמש: גם בעניין הזה אנחנו אי של יציבות.
פניה קירשנבאום: אני מקווה שיהדות התורה וש"ס יתפללו מספיק חזק וזה לא יקרה לנו, אבל אני רוצה להיות רגועה.
פניה קירשנבאום: ולכן אני אומרת לך: גם בתקופה הזאת לא להזניח, להביא את הנושא אל סופו.
פניה קירשנבאום: חייבים.
פניה קירשנבאום: אנחנו מדברים על זה שלוש שנים, מרגע שהכנסת הזאת התכנסה, ואני עדיין לא רואה את הנקודה המסכמת את הפרשה הזאת.
פניה קירשנבאום: והנושא השלישי.
פניה קירשנבאום: אנחנו פה בדיון התקציבי לקראת השנה הזאת, ועשיתם צעד שאני מעריכה אותו, ואין פה אחד שיכול להתווכח אתי, וזה נושא שקיפות תקציב משרד הביטחון.
פניה קירשנבאום: והעברנו לשם כסף, סגרנו את הפרשיה, ומרגע זה צריכה להיות שקיפות.
פניה קירשנבאום: אני מקווה שאתם עומדים שם על המשמר ושאתם בודקים, כי לפי מה שאני רואה, זה לא ממש קורה.
שי חרמש: זה שקוף עם קטרקט.
יצחק וקנין: תודה לחברת הכנסת פאינה.
יצחק וקנין: מרינה איננה.
יצחק וקנין: שי, בבקשה.
שי חרמש: כבוד השר, אם הייתי שר האוצר, ואני לא, אני ודאי הייתי נוקט בדיוק כמוך.
יצחק וקנין: תחליט מה אתה רוצה להיות, חקלאות או אוצר.
שי חרמש: חקלאות.
שי חרמש: אני כבר מודיע ערב הפריימריז, אם מישהו מכין פה חלוקה, שאין לי ציפיות.
יצחק וקנין: כנראה לפי המנדטים שלכם היום זה המשרד היחידי שתקבלו.
שי חרמש: אז בסדר.
שי חרמש: איציק וקנין, אתה לפני 24 שעות החזרת לנו את השלטון, נכון?
שי חרמש: וזה תיק שרק אתה ואני מוכנים בכלל לטפל בו, ואם אתה לא תהיה, רק אני אשאר פה, אז אני לא דואג.
שי חרמש: כבוד שר האוצר, אם הייתי שר אוצר, ואני לא, הייתי עושה בדיוק כמוך, מציג כמובן את כל הנתונים שמופיעים בפלוס ומזיז הצידה את מה שלא זכיתם לעשות, ויש מה לומר בעניין.
שי חרמש: ואני אציין על חמישה מתוכם, ויש יותר.
שי חרמש: הראשון הוא ההתמודדות הרופסת והכושלת עם נושא שכר הבכירים.
שי חרמש: אין בושה גדולה יותר מזאת ששלוש הצעות חוק, שבאו אומנם מיוזמת שלושה חברי אופוזיציה, אין מה לעשות, באו לתת מעמד ברור לגמרי מה תקרת השכר ובאיזה טווחים שכר כזה צריך לעמוד.
שי חרמש: ועדת נאמן מסמסה את זה.
שי חרמש: זאת תקשורת עוינת.
יצחק וקנין: התקשורת, דווקא לשי אתם עושים את זה?
שי חרמש: קליין לא אכפת לי, כי זה עיתון לא חשוב, אבל צבי מאוד חשוב לי.
קריאה: זה יעלה לך ביוקר.
שי חרמש: זה כבר עלה לי מזמן אצלך.
שי חרמש: קליין, תן לפחות לצבי לשמוע מה אני מדבר, נו?
שי חרמש: קליין, זה יופיע בפרוטוקול.
שי חרמש: נושא שכר הבכירים.
שי חרמש: יובל, בחיי, זאת בושה וחרפה.
שי חרמש: היה לכם את כל הגיבוי מכולנו לעשות סוף לעניין הזה, לקבוע תקרה, מלמעלה, מלמטה, באמצע, בחציון, בנגזרת, בכל מה שאתם רק רוצים.
שי חרמש: אנחנו עומדים היום, כשהכנסת מתפזרת, החגיגה נמשכת, אין שום קשר בין מה החברה מייצרת, בין מה המנכ"ל נותן למה המנכ"ל מקבל.
שי חרמש: לא צריך לפתוח את העיתונים האלה כל בוקר, כבר היום חברה הפסידה, הוא יוצא עם מצנחים.
שי חרמש: חיל הצנחנים פועל שמה ואין אחד ששם ברקס לעניין הזה.
שי חרמש: זה היה בידיכם, לא עשיתם את זה, יובל, ואנחנו הולכים עכשיו לבחירות כשהחגיגה הזאת נמשכת.
שי חרמש: דבר שני לא פחות חמור.
שי חרמש: אתם במשמרת שלכם חתומים על מנהג מדינה, שלא היה קיים 62 שנה, וזה עקרון הבושה והתספורות.
שי חרמש: פאינה, זה נושא בכיוון שלך.
פניה קירשנבאום: למה, אני הסתפרתי?
שי חרמש: פעם היו אומרים: מי שלא הולך למילואים צריך להתבייש ולהתחבא בבית.
שי חרמש: היום לפעמים אומרים: מי שהולך למילואים צריך להתנצל.
שי חרמש: פעם היו אומרים: מי שלא משלם חובות צריך להתבייש.
שי חרמש: היום מי שמשלם חובות הוא פראייר.
שי חרמש: ואתה יודע למה?
שי חרמש: כי אתם הראשונים.
שי חרמש: כי אתם באתם, מחקתם חוב של 150 מיליון שקל בהינף יד אחד עם אגרקסקו, ונתתם יד לבן-דב ולתשובה ולכל העולם ואשתו לא לשלם חובות.
שי חרמש: ואתה רואה את זה לאורך כל האג"חים, ורשימת האג"חים בהסדר.
שי חרמש: תעקוב אחרי הרשימה והניירות האלה – אני בטוח שאתה עוקב, ואם אין לך זמן אני אעזור לך – רשימת הפסקות המסחר באג"חים הולכת וגדלה.
שי חרמש: עוד מעט חצי מהרשימה היא כבר בהסדרי חוב כאלה ואחרים, וגם כשכבר גומרים הסדר חוב, פותחים כבר הסדר חוב שני.
שי חרמש: נתתם יד לעניין, הייתם יכולים להשתלט על זה, ההסדר הזה הפך היום למנהג מדינה, ואתם נתתם להם לגיטימציה, שמי שפורע חובות הוא פראייר.
שי חרמש: זו נקודה שנייה, קחו לרשותכם.
שי חרמש: הנושא השלישי הוא הריכוזיות.
שי חרמש: ישב פה חיים שני, הציג פה תזה שלמה.
פניה קירשנבאום: סליחה, אני רוצה להגיד לך.
שי חרמש: את רוצה לתמוך בי.
פניה קירשנבאום: לא, אני תומכת בך, אבל אתה יודע מה קרה.
פניה קירשנבאום: פעם הבנקים היו מוחקים את החובות, וזה נעשה בחדרי חדרים, ואף אחד לא ידע על זה.
פניה קירשנבאום: זה תמיד היה קיים.
פניה קירשנבאום: עכשיו בגלל שזה נמצא בחברות, ויש שקיפות, אז עכשיו כולם מדברים.
פניה קירשנבאום: אני לא אומרת שזה בסדר, אני מסכימה אתך שלא יכול להיות.
שי חרמש: לא בסדרי גודל כאלה.
אילן פלטו: אותו דבר בדיוק.
אילן פלטו: לא השתנה שום דבר.
קריאה: שי, באותם סדרי גודל.
קריאה: עולם כמנהגו נוהג.
שי חרמש: הולכים אנשים בראש גאה, מפריטים נכסי טבע, וחייבים לך בקרן פנסיה, והם מתווכחים שהם לא יכולים לשלם.
פניה קירשנבאום: בסדר, אני מסכימה אתך.
שי חרמש: איציק, סלחו לי שאני קצת משבש את החגיגה, אין בזה לפגוע כהוא זה ביחסי האישיים והמאוד הדוקים עם השר, אבל זה ייאמר לא לפרוטוקול.
שי חרמש: הופיע פה חיים שני, קיבל מאתנו את כל הגיבוי.
שי חרמש: אם אסור היה בהוראת היושב-ראש לומר טרכטנברג, מותר לומר שני.
שי חרמש: ואמרנו: לך עם זה קדימה.
שי חרמש: שאלתי: תגיד לי, ד"ר שני, מה עם הריכוזיות התוך ענפית?
שי חרמש: מה עם העובדה שענף המזון במדינת ישראל מוחזק 70% ממנו בידי שתי חברות גדולות?
שי חרמש: הוא אמר: אגיד לך ביושר, לא טיפלנו בזה.
שי חרמש: במה כן טיפלתם?
שי חרמש: בלהרוג מפעל בבאקה-אל-ע'רביה, שאורז טונה מהפיליפינים לתאילנד.
שי חרמש: הגישה הזאת שכל העולם הולך להגנות, אתם הלכתם לחשיפות, חשבתם שבחשיפות תקטינו את המחיר, כל עוד לא תטופל הריכוזיות הענפית, שום ייבוא חופשי ושום ייבוא חינם.
שי חרמש: קפה ותה מיובא לארץ בלי מכס, המחירים בין תל-אביב לבין לונדון הם פי ארבעה.
שי חרמש: אז המכס הוא לא הסיפור.
שי חרמש: הנושא הרביעי הוא נושא תקציב הביטחון.
שי חרמש: ואני לא חולק לך שבחים בנושא תקציב הביטחון.
שי חרמש: אתה יודע למה, יובל?
שי חרמש: כי הלכתי אתך לאורך כל הדרך עם ברודט, ועשו לכם בית-ספר עם ברודט.
שי חרמש: במענה לשקיפות או הקטרקט שילמתם פה מחירים שלא הבנו מאיפה זה בא.
פניה קירשנבאום: השאלה אם זה הסוף, או שעוד ממשיכים לשלם.
שי חרמש: נתנו לך גיבוי עם ברודט כמו עם ששינסקי.
שי חרמש: בסוף היה הדיון אצל אהוד ברק, במגדלים למעלה – לא באקירוב, במגדלים בקריה – חזרתי אליך אחרי זה ודיברנו.
שי חרמש: אמרתי לך: יובל, אנחנו האופוזיציה הולכים אתך, שיפסיקו ל"סבן" את כל העולם.
שי חרמש: אז קיבלת במתנה שקיפות שחלקה היא לא שקיפות, היא קטרקט, אבל את המחיר שילמו פה.
שי חרמש: בערב אחד, בעשר דקות, העבירו 5 מיליארד, ולא נודע מאין בא אל קרבו.
שי חרמש: אגב, כן נודע מאיפה בא אל קרבו: הורידו באי ביצוע בשיקום, באי ביצוע בחינוך, באי ביצוע ברווחה.
שי חרמש: שאלו: חבר'ה, למה לא מבצעים?
שי חרמש: אמרו: יש בעיות, ועדת תכנון, ועדת בנייה, ועדת התנגדות, לא יודעים לצאת מזה.
שי חרמש: שילמנו מחיר ענק לביטחון.
שי חרמש: יובל, אני אומר לך את זה כחבר, ביושר: בניגוד לעמדתך, בניגוד למצפונך, בניגוד לתפיסה הכלכלית שלך, נכנענו פה לאורך כל הדרך, ואתם לא עמדתם בפרץ.
שי חרמש: והדבר האחרון שעליו חזר פרופסור ברו ורמן, ואחזור על הערתו.
שי חרמש: מדינה עשירה, תוצאות הגידול בתפוקה, ואין על זה בכלל ויכוח, הירידה בחוב מורכבת משני דברים: אחד, התחזקות השקל, במידה מסוימת אולי טוב הדבר.
שי חרמש: דבר שני, פירעון חובות, וטוב הדבר.
שי חרמש: שילמנו ביוקר תשומות: במים, בחשמל, בדלק, באגרות, בהיטלים, בבריאות, בכול.
שי חרמש: מישהו שילם את המחיר.
שי חרמש: ואני אומר לך: לא שילם את זה האלפיון העליון.
שי חרמש: יש מקום לכלכלה של צדק.
שי חרמש: אל תהיו שאננים משדרות רוטשילד בעוד חודשיים.
שי חרמש: ופה אני הולך עם איציק וקנין.
שי חרמש: אל תחשבו שב-4 לספטמבר אתם תגיעו לבחירות, ובעזרת מיליארד אחד או שניים או שלושה, שתפזרו, כי כל ממשלה מפזרת לקראת בחירות, תכבו את האש.
פניה קירשנבאום: אין זמן.
שי חרמש: האש גדולה יותר מהעניין הזה, כי בסופו של יום בנושא השיכון לא קרה דבר, בנושא הקלת הנטל לא קרה דבר.
שי חרמש: פה קורה דבר מעניין: מדינה עשירה וחלק מהאזרחים עניים.
יצחק וקנין: סכם.
שי חרמש: יש לי אבל עוד המון מה לומר ליובל.
שי חרמש: מה, אני אגיד את זה באופן פרטי?
שי חרמש: מי ישמע?
שי חרמש: אני רוצה לסכם.
שי חרמש: "שאפו" על מה שהוצג פה, אין בכלל ויכוח.
שי חרמש: הישגך הגדול ביותר הוא היושר והאינטגריטי שלך ללכת עם ששינסקי עד הסוף – ואני אומר פה לפרוטוקול – על ראשו של ראש הממשלה.
שי חרמש: ביבי היה מוכן לוותר על העניין.
שי חרמש: קיבלת את כל הגיבוי מאתנו כי היית ראוי לעניין.
יצחק וקנין: עכשיו הגזמת קצת.
שי חרמש: לא, עכשיו פרטתי מה שלא כתוב בעיתון.
שי חרמש: תרשה לי, מותר לי.
שי חרמש: יובל, בדברים שאתה מאמין, בדברים שאתה הולך עד הסוף, תאמין לי, אנחנו הולכים אתך.
שי חרמש: חבל שפספסת גם בריכוזיות, גם בתספורות, גם בבכירים.
שי חרמש: יש לך עוד 120 יום.
שי חרמש: אם תרצה לתקן, אנחנו אתך.
יצחק וקנין: תודה לשי.
יצחק וקנין: חבר הכנסת אביטל.
שי חרמש: הנה, כבר הדים לדברי מהתקשורת.
יובל שטייניץ: אני רק אגיב: קיבלתי גיבוי בלתי רגיל מראש הממשלה בכל המהלך של ששינסקי.
שי חרמש: בסוף.
יובל שטייניץ: וזה היה מהלך לא פשוט, גם מבחינתו.
יובל שטייניץ: הופעלו גם עליו לחצים כבדים.
יצחק וקנין: על מי לא הופעל לחץ?
יצחק וקנין: יש מישהו?
שי חרמש: עלי.
דורון אביטל: יובל, השאלה היא באמת המתח שכולם מביעים פה בין הנתונים והאינדיקטורים.
דורון אביטל: יכול להיות שהאינדיקטורים מעידים שהכול מתרחש היטב, לבין באמת התחושה של הציבור.
דורון אביטל: ורק בקונטקסט הזה אזכיר שיחה שהיתה לי עם מזכ"ל ה-OECD, הוא היה שר האוצר המקסיקאי, בחור מאוד מרשים, בשטרסבורג, לפני שהוא הגיש לך את הדוח.
דורון אביטל: הוא אמר לי: אוקיי, אני מבין את הבעיות שלכם במקרו, אני מבין שאחד זה השתתפות בשוק העבודה של שתי האוכלוסיות החלשות: חרדים וערבים.
דורון אביטל: הוא דיבר על אי-שוויון בתור אינדיקציה כשהוא אמר: