GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אודי רמר: עד היום לא היה פיצוי על חמישה ימים, היה פיצוי על תקופת לחימה ארוכה שבה לא רק מוסדות החינוך נסגרו אלא עסקים ממש נסגרו, ממש סגרו עסקים ומכאן נובע כל השוני בין מה שההסתדרות והמעסיקים מציגים לבין מה שאנחנו מציגים בתקנות.
אודי רמר: אנחנו, בשונה ממה שהיה בעבר, לא מפצים על סגירת עסקים.
אודי רמר: אנחנו לא מפצים על מפעלים שנסגרו כי מפעלים יכלו להמשיך לעבוד ואין פה פיצוי על מחזורי עסקים.
אודי רמר: לגבי מה שנאמר פה, סוכם לא סוכם, לא נאמר באף סיכום שאנחנו חוזרים למנגנון שמפצים - - -
ורד וייץ: בפירוש כן, בפירוש כן.
אודי רמר: לא, לא נאמר.
מגלי והבה: מאיפה הקביעה הזו שמפעלים יכלו להמשיך לעבוד?
ליאת גרבר: הדבר היחיד שנסגר לפי הוראות פיקוד העורף הם מוסדות החינוך ולכן אנחנו מפצים את ההורים שלא הלכו לעבודה, אנחנו לא מפצים עכשיו מפעלים.
מגלי והבה: הפכתם להיות גם מומחי ביטחון, אני מבין.
ליאת גרבר: לא, אנחנו פעלנו לפי הוראות פיקוד העורף, לפי ההנחיות שהיו באותם ימים.
מגלי והבה: אבל אנשים לא שמעו את המלצת פיקוד העורף ובגלל המצב הביטחוני לא הלכו לעבודה או המפעלים לא עבדו, אז למה אתם מוציאים אותם?
אודי רמר: זה לא נכון.
מגלי והבה: מה לא נכון?
מגלי והבה: אנשים לא הלכו, אז מה?
אודי רמר: בדיונים הקודמים שהתקיימו פה בוועדה נאמר במפורש שאנחנו גם לא רוצים ליצור פה תקדים לעתיד.
אודי רמר: כשיש לחימה ואין הוראה מפורשת של פיקוד העורף לסגור עסקים אז עסקים יכולים להמשיך לעבוד.
אודי רמר: מפעלים יכולים להמשיך לעבוד ומפעלים המשיכו לעבוד.
אודי רמר: מי שלא הגיע לעבודה אלה הורים לילדים שמוסדות החינוך נסגרו וההורים היו צריכים לבוא ולשמור על הילדים האלה.
אודי רמר: אנחנו לא מפצים פה על אובדן רווח.
אודי רמר: מה גם שבחמישה ימי עסקים בדרך כלל אפשר - - -
משה גפני: אם אפשר, בבקשה, אנחנו לא בדיון אחר, אנחנו בדיון עכשיו על יישובי הדרום.
משה גפני: אם מישהו בא לדיון הבא הוא יכול לשבת אבל מי שמדבר אז שייצא.
משה גפני: בסדר, הבנו, אין הנחיה של סגירת המפעלים, היתה הנחיה של סגירת מוסדות החינוך.
משה גפני: אין תקדים לנושא הזה, אנחנו גם לא רוצים שזה יהיה תקדים, זה לא יהיה תקדים ויהיה כתוב גם שזה לא יהיה תקדים.
משה גפני: אנחנו לא גוזרים מכאן החלטה לגבי פיצויים בעתיד.
אודי רמר: בדיוק.
משה גפני: זה נושא ספורדי שעומד לעצמו, הוא לא קשור לא לפני ולא אחרי.
משה גפני: צריך למצוא את הפתרון הנכון.
מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אתה יוצא מנקודת הנחה שאם יהיה מצב ביטחוני בעתיד אז אנחנו נחזור ונדון עליו ולא נתייחס למצבים - - -
משה גפני: אמת, לא נתייחס למה שאנחנו מחליטים פה.
מגלי והבה: אבל אתם ככה שמים את האזרחים בני ערובה.
משה גפני: בני ערובה למה?
מגלי והבה: אם יהיה מצב ביטחוני לא טוב - - -
משה גפני: אבל לא היתה החלטה, מגלי.
מגלי והבה: אבל אנשים לא הלכו מפחד הירי הזה עליהם.
מגלי והבה: אני מציע שמי נפגע שישלמו לו.
מגלי והבה: זה תפקיד המדינה לדאוג לביטחון של אזרחיה ולא תפקיד המדינה להתגאות בכך, להתעמר באזרחים שכל סבלם או כל החלטתם לא ללכת לעבוד או לא ללכת לבית הספר.
משה גפני: אני אעמיד בפניך את הדילמה, נצטרך להחליט בעניין הזה.
משה גפני: בסדר, אתה צודק, רק שהמדינה לא היתה אמורה בכלל לפצות אותם בגלל שהיה מדובר על החלטה שלא סוגרים את המפעלים ולא סוגרים את מערכת החיים בדרום.
משה גפני: היתה החלטה של פיקוד העורף על שלושה ימים שסוגרים את מוסדות החינוך.
משה גפני: אילולא תביעה שלנו הם בכלל לא היו מפצים בכלום.
מגלי והבה: אנחנו לוקחים מצב נתון באזור ביטחוני מסוים.
משה גפני: בסדר, אנחנו מדברים על האזור הזה.
משה גפני: מדובר על תקופה מאוד קצרה שלא היתה הנחיה ממערכת הביטחון לסגור את חיים ביישובים הללו, רק את מוסדות החינוך למספר ימים ספורים.
משה גפני: זה מה שהיה.
אודי רמר: בהקשר הזה חשוב לציין שמכאן נובע הפער בין ה-117% ל-132%.
אודי רמר: כשדיברנו על 132% בעבר זה כלל מרכיב רווח, הפסד-רווח - - -
ורד וייץ: לא נכון.
ליאת גרבר: זה היה מסלול תחליפי.
ליאת גרבר: לא נכון, כשאנחנו - - -
משה גפני: לא יהיה הדיאלוג הזה, עם כל הכבוד.
משה גפני: זה לא ההסתדרות וגם לא המעסיקים, כאן זה ועדת כספים.
ורד וייץ: זה חריג גם בהסתדרות.
חזקיה ישראל: אני שתקתי.
משה גפני: אבל זה אוי לרשע ואוי לשכנו.
משה גפני: לא, סתם.
משה גפני: אי אפשר לנהל דיון כך.
ציון פיניאן: מי הרשע, הוא או השכן?
משה גפני: לא, לא, אף אחד לא, חס וחלילה, הכול בסדר.
משה גפני: בבקשה, אל תחזרו על דברים שנאמרו.
ליאת גרבר: אני רוצה פשוט להסביר שבפעם הקודמת המסלול הזה של ה-132.5 היה תחליפי למסלול של המחזורים ולכן הוא כלל איזשהו רווח - - -
משה גפני: תחליפי למה?
ליאת גרבר: תחליפי למסלול של המחזורים.
שגית אפיק: היה ירוק ואדום בפעם הקודמת.
דוד רוטנברג: במסלולים הירוקים היו שלושה מסלולים: היה מסלול מחזורי, מסלול הוצאות שוטפות ומסלול שכר אז המרכיב של 132.5% כלל מרכיב רווח.
אודי רמר: ולכן חשוב להבהיר שלא הופרו פה שום הסכמות ואנחנו גם הבהרנו את זה בהחלטת ממשלה שאנחנו לא מפצים על רווח.
משה גפני: לא, זהו, אין יותר.
משה גפני: כבר מסתובב לי הראש מזה.
ליאת גרבר: משפט אחרון.
ליאת גרבר: אנחנו מבחינתנו את ה-100% נותנים לעובדים, אין שום סיבה לתת את ה-15% למעביד כשגם העצמאי לא מקבל בעצם את אותו רכיב.
ליאת גרבר: העובד מקבל את ה-100% כפי שהיה גם בפעם הקודמת ובנוסף עלויות המעסיק של ה-17% גם ניתנות למעסיק.
משה גפני: יש לי שאלה להסתדרות ולמעסיקים: אם אנחנו נגדיל את הסכום של ה-230 אנחנו נלך על מסלול ירוק, שהמסלול אומר – שתדעו, אתם שמייצגים את העובדים ואתם שמייצגים את המעסיקים, אבל בעיקר ההסתדרות שמייצגת את העובדים, שתדעו שזו תמונת המצב.
משה גפני: אני, מהניסיון הקצר שיש לי כאן והניסיון הארוך שיש לי בוועדה בכלל, זה הולך להיות מסלול מאוד מאוד קשה.
משה גפני: אני מכיר את רשות המסים, אני יודע מה שיקרה, אני יודע שיהיו הבעיות, ויהיו דיונים וזה ייקח המון זמן.
משה גפני: בהתחייבויות שלהם כאן על זמן קצר, זה לקח המון זמן.
משה גפני: אני שואל אתכם: אם הולכים למסלול הקצר, שיהיה סכום קבוע אבל הוא לא יהיה 230 שקל, הוא יהיה יותר גבוה, אתם תסכימו ללכת?
ורד וייץ: אני לא יודעת, אני צריכה לבדוק את זה.
משה גפני: אין לבדוק, אני היום מחליט.
משה גפני: אז תצאי החוצה, תתקשרי.
משה גפני: איתן כבל, אפשר להשיג אותו.
משה גפני: אה, לא איתן כבל, עופר עיני, סליחה.
ורד וייץ: אז זה מה שאני אעשה.
אבישי ברוורמן: הרב גפני, אתם עדיין לא שולטים בהסתדרות, עוד מעט.
משה גפני: אני לא שולט בהסתדרות אבל לפחות בוועדה אני רוצה לגמור את זה.
משה גפני: הם אפילו ריבית לא נותנים.
משה גפני: זו גם בעיה בפני עצמה.
משה גפני: רגע, אל תעזרו לי, אני בלאו הכי מסובך.
ורד וייץ: אני יודעת שהעמדה שלנו היא שאנחנו כן מעוניינים בנוסחה שהיתה, של ה-132.5%, כשאנחנו לוקחים בחשבון את הכול וזו כנראה הנוסחה הטובה בסופו של דבר.
ורד וייץ: אני אבקש כמה דקות לצאת ולבדוק.
משה גפני: עורכת דין וייץ, אני נותן לך עצה בחינם.
משה גפני: אני מכיר את רשות המסים, גם אתם מכירים אותם – לא רשות המיסים, סליחה, משרד האוצר לאגפיו השונים, רשות המסים היא לא רשות עצמאית, יש את אגף התקציבים, יש את החשב הכללי ויש את העוזרים של השר, שמפריעים לי עכשיו.
משה גפני: זאת אומרת, יש מערכת שלמה בעניין הזה.
משה גפני: צריך לעבור הרבה מאוד מסלולים.
משה גפני: אני עובר את מסע הייסורים הזה, אני עובר על כל סעיף, תכף נגיע לסעיף של המשפחתונים ואז תראי איזה מסלול עברתי שם.
משה גפני: לכן, מה שאני כל הזמן חושב לעצמי אחרי שישבתי אתם הוא שצריך ללכת על מסלול ירוק שהוא יהיה גבוה יותר, שלא יצור תקדים, שלא תפסידי את המומנטום הזה של התשלום של קרן השתלמות וכל הדברים האלה.
משה גפני: המדינה לא היתה מפצה על חמישה ימים ואם היא היתה מפצה היא היתה מפצה רק על שלושה ימים.
משה גפני: היה מאבק על כל העניין הזה והמאבק הזה לא התנהל רק על ידכם.
משה גפני: אני בכוונה אומר לא רק על ידכם אלא הוא התנהל כאן בוועדה כמה פעמים וגם בחדרים הסמוכים ובסופו של דבר גם נדרשנו לכמה איומים בעניין הזה, איומים כאלה ברוח טובה כמובן, עם בדיחות והכול.
משה גפני: אבל הגענו לזה.
משה גפני: אני רוצה שהאנשים, על חמשת הימים האלה, יקבלו מהר את הכסף וכמה שיותר ולא ניצור עם העניין הזה תקדים.
משה גפני: אני הייתי הולך על מסלול שבו יהיה תשלום לא של 230 שקלים אלא תשלום של 280 שקלים.
משה גפני: אם אדם ירצה לבחור את המסלול האדום, אם אכן היה בעבר מסלול אדום, שיידע שזה תהליך ארוך שהוא יוכל ללכת למסלול אדום ותהיה תקרה לעניין הזה גם בשכירים וגם בעצמאים.
משה גפני: כמה דקות את צריכה?
ורד וייץ: 10.
משה גפני: קיבלת.
משה גפני: 10, אני מסתכל פה על השעון.
אודי רמר: אני רוצה להתייחס פה לעלויות התקציביות כי כשאנחנו באנו ושמנו סכום של 230 - - -
משה גפני: אין לי טענות אליכם, אתם יכולים לא לכבד את זה אבל זה מה שאני מציע.
אודי רמר: אני אומר שה-230 כבר אז שיקף שכר ממוצע במשק בדרום.
אודי רמר: כשבשכר כזה, אם אנחנו מסתכלים מי שמשתכר מתחת לשכר הממוצע, 80%-75% מהעובדים הם מתחת לשכר הממוצע כך שהם יוצאים כבר ב-230 במצב יותר טוב מאשר המסלול הדיפרנציאלי.
אודי רמר: אם עכשיו מעלים את הסכום ל-280 אז יש לזה עלות תקציבית משמעותית.
אודי רמר: שוב, זה מתאזן עם זה שבמסלול מהיר יש פחות עלויות לרשות המסים בכל ההתאמה אבל בסוף יש לזה עלויות מאוד כבדות ל-280.
משה גפני: אתם גם רוצים 10 דקות?
ליאת גרבר: כן, כי אם אנחנו הולכים על מסלול ירוק בלבד אז זו משמעות אחת אבל אם הולכים גם על ירוק וגם על אדום זה כבר משהו אחר.
משה גפני: כן אבל היה כך בעבר, אני לא מבין את הדבר הזה.
אודי רמר: לא היה גם.
משה גפני: היה מסלול ירוק ומסלול אדום.
משה גפני: אם לא היה אני לא מציע, אני מציע רק אם היה.
אודי רמר: בעבר המסלול הירוק התייחס לרווחים למחזורים, לא לשכר של העובדים.
שגית אפיק: היה גם וגם, היו כל מיני מסלולים ירוקים.
שגית אפיק: אגב, גם לפי הדברים שלכם רוב האנשים ילכו למסלול הירוק.
שגית אפיק: אם רוב האנשים ממילא נשכרים מהמסלול הירוק הם יעדיפו לקבל את הכסף מהר והם ילכו למסלול הזה אז זה לא משנה.
משה גפני: כן, אני גם חושב אבל גם ללכת למסלול אדום, למה לא?
ליאת גרבר: אני רק רוצה להסביר, מה שהיה קודם שאתם קוראים לו מסלול ירוק, זה המסלול הזה שאנחנו קוראים לו מסלול אדום.
ליאת גרבר: אנחנו בעצם הצענו מסלול ירוק כהה, אם אפשר לקרוא לזה כך, או אקסטרה ירוק שאומר - - -
ורד וייץ: לא, עוד לא.
ורד וייץ: זה לא על חשבון הזמן שלי כי הייתי צריכה לשמוע מה שאומר כאן נציג האוצר לפני שאני יוצאת.
ורד וייץ: אדוני, המסלול הירוק שהם קוראים לו היה מבחינת המעסיק בתקנות הקודמות, לא מבחינת העובד.
ורד וייץ: המסלול הירוק שהם קוראים לו, האפשרות של שלושת המסלולים שהיו, זה היה מבחינת המעסיק או מבחינת העצמאי, לא מבחינת העובד.
ורד וייץ: לעובד לא היה את זה.
ורד וייץ: השכר המירבי שהיה אז היה 800 ומשהו שקלים, לא 280 שקלים.
ורד וייץ: לפי השכר המירבי, לפי הנוסחה שהיתה אז.
ליאת גרבר: כן, אבל השכר הממוצע לא השתנה.
משה גפני: אם היה מסלול ירוק ומסלול אדום אני מציע מסלול ירוק ומסלול אדום, כמו שהצעתי עכשיו.
משה גפני: אם אין אני לא מציע.
משה גפני: אני לא יוצר עכשיו תקדים.
משה גפני: אם היה אני מציע אותו, וגם הם צריכים להסכים אם היה וגם אתם צריכים להסכים אם היה.
משה גפני: אם לא היה, לא מציע.
משה גפני: אבל מה אני כן מציע?
משה גפני: אני מציע ללכת למסלול קצר, לא 230 שקלים אלא 280 שקלים, ונלך מהר עם העניין כדי שאנשים יקבלו מהר את הכסף.
ורד וייץ: טוב, אני אבדוק.
ורד וייץ: לא נראה לי אבל בסדר.
משה גפני: אתם רוצים גם 10 דקות?
משה גפני: בסדר, אז אני נותן – רגע, אבל אז אני צריך אתכם במשפחתונים, זה אותם אנשים, ליאת צריכה להיות.
משה גפני: מי במשפחתונים?
קריאה: גפני, אם אתה יכול לגמור את זה תגמור את זה.
משה גפני: חייבים לגמור, כן.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אתה רוצה להפסיק את הישיבה להתייעצות?
גאלב מג'אדלה: כי פה כבר יש התייעצות חמולתית.
גאלב מג'אדלה: כבוד היועצת המשפטית, מה זה פה?
שגית אפיק: אנחנו מסבירים את הבעיה.
גאלב מג'אדלה: אז תשבו, תסבירו לכולנו, אנחנו רוצים לשמוע מה אתם מסבירים, אולי אתם מסבירים לא טוב?
גאלב מג'אדלה: מה עושים פה, המולה?
משה גפני: אתה איש הסתדרות, לא?
גאלב מג'אדלה: אני איש הסתדרות, בשביל זה אני רוצה שהכול יהיה שקוף וראוי.
ציון פיניאן: של מי הסתדרות, עופר עיני או כבל?
גאלב מג'אדלה: איתן כבל, אחד מאתנו.
משה גפני: רבותי, תראו, אני אגיד לכם על מה צריך לקבל החלטה.
משה גפני: עורכת הדין וייס, את לא חייבת להגיד תשובה חיובית, רק תגידי - - -
ורד וייץ: להערכתי היא לא תהיה חיובית אבל עוד רגע.
משה גפני: אם היא לא תהיה חיובית זה לא משנה לי, אבל אתם לא משביתים את המשק?
חזקיה ישראל: אנחנו בדקנו את זה ואנחנו מתנגדים להצעה הזו.
משה גפני: אבל אין הצעה אחרת, מה ההצעה?
ורד וייץ: אדוני, אנחנו עומדים על הסיכום שהיה והיה סיכום, 132.5.
משה גפני: תגידי לי מה הבדל בין ה-132.5 ל-280 שקלים, תגידי לי את ההבדלים.
ורד וייץ: כנראה שיש הבדלים, אני לא יודעת אדוני, אני לא עשיתי את התחשיב.
משה גפני: חזקי, מה ההבדל?
ורד וייץ: צריך זמן בשביל זה, אני לא עשיתי את התחשיב.
ורד וייץ: עשינו את התחשיב על ה-132.5, את זה כן עשינו ואנחנו יודעים מה הבסיס של זה.
חזקיה ישראל: דובר גם עם אייל אפשטיין.
משה גפני: מה אייל אפשטיין?
ורד וייץ: זה סוכם, סוכם על ה-132.5.
משה גפני: אבל אייל אפשטיין דיבר אתי, הוא גם לא מסכים ל-280, על מה אתם מדברים?
משה גפני: עם אייל אפשטיין דיברתי עכשיו.
חזקיה ישראל: על ה-132 סוכם אתם.
משה גפני: אבל אין סיכום כזה.
ליאת גרבר: אין סיכום.
חזקיה ישראל: דובר עם אייל אפשטיין, דובר גם עם אנשים ברשויות - - -
משה גפני: הוא צודק, אם היה סיכום עם אייל אפשטיין הסיכום הזה יהיה.
ליאת גרבר: הנה, אייל אפשטיין על הקו.
משה גפני: תשאלי אותו, אני מבקש לדעת.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני לא מוכן בכלל לחכות.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני לא מוכן להתנהלות כזאת, זאת התנהלות לא ראויה לוועדת כספים.
גאלב מג'אדלה: מה זה פה?
גאלב מג'אדלה: תפסיק את הישיבה, תיכנס לחדר שלך, תעשה התייעצות.
משה גפני: לא, אני לא עושה שום הפסקה יותר.
גאלב מג'אדלה: לא, אני אל תסביר לי.
גאלב מג'אדלה: אילן גילאון רוצה לשמוע, הוא נציג עובדים גם, הוא מנהיג עובדים, הוא גם רוצה לשמוע.
משה גפני: רבותי, אני לא אפשרתי לכם, אני מבקש להירגע.
משה גפני: אני פונה רק לחברי הכנסת.
משה גפני: תראו, בעניין הזה תש כוח.
משה גפני: אני מנהל משא ומתן כבר זמן רב ואני רוצה שנקבל החלטה עכשיו.
משה גפני: אני לא מוכן לדחות את זה, גם אם זה נגד ההסתדרות, גם אם זה בעד ההסתדרות, גם אם זה בעד האוצר, גם אם זה נגד האוצר, המעסיקים.
משה גפני: אין לי כוח לעניין הזה.
משה גפני: עם כל הכבוד, אני כבר עובד בהסתדרות, לא באוצר.
אבישי ברוורמן: גפני, today is the day.
אבישי ברוורמן: היום זה היום.
גאלב מג'אדלה: אתה צריך לעבוד לא אצל שניהם.
משה גפני: כן, בדיוק, אני צריך לבחור איפה אני עובד.
משה גפני: איתן כבל אמרת לי?
משה גפני: לא איתן כבל, אני לא מתערב בזה.
גאלב מג'אדלה: חזרת בך?
משה גפני: לא, שכחתי, אני לא חבר בהסתדרות, איך אני יכול לדעת?
משה גפני: על כל פנים, תראו מה שקורה.
משה גפני: המדינה בעצם לא היתה בעניין הזה, אנחנו צריכים לקבל עכשיו הכרעה.
משה גפני: אנחנו ביקשנו מהמדינה: תיכנסו לזה, תתנו פיצוי, והסיכום היה שאין פיצוי על רווח.
משה גפני: אין החלטה של סגירת מפעלים, מה שהיה במלחמת לבנון, מה שהיה במקרים קודמים שהיו 21 ימי לחימה.
משה גפני: מדובר על זמן מצומצם.
משה גפני: אין החלטה ולא תהיה החלטה שמשלמים על סגירת מפעלים בגלל שלא היתה סגירת מפעלים.
משה גפני: יכולים להיות מצבים שבהם יש מפעל עם שלושה עובדים ולשלושת העובדים יש ילדים בבתי הספר, בתי הספר היו סגורים והמפעל היה סגור וזה עוול גדול, אין לי יכולת.
משה גפני: אם מישהו רוצה לנהל משא ומתן עם האוצר ועם ההסתדרות והמעסיקים אני נותן לו עוד שבוע ימים.
משה גפני: אבל תדעו לכם, זה לא ילך.
משה גפני: אנחנו צריכים לקבל הכרעה עכשיו.
משה גפני: הכרעה מהירה מכיוון שכבר עבר זמן רב מאז ואנשים לא מקבלים את הכסף.
משה גפני: עדיף ללכת על מסלול מהיר, ללחוץ אותם על הסכום הגבוה יותר, לא על ה-230 אלא על ה-280, שלא יהיו להם תירוצים.
משה גפני: גם ככה זה ייקח זמן אבל שלא יהיו להם תירוצים.
משה גפני: אתם אמרתם לנו: תלכו על מסלולים כאלה שהמסלולים האלה הם מסלולים שלוקחים זמן.
משה גפני: לכן אני מציע, אם מקבלים את ההצעה שלי בבקשה, אם לא אז בסדר, אז נמשיך הלאה להתברבר עם העניין.
משה גפני: אנחנו הולכים על מסלול קבוע של 280 שקל ואנחנו דורשים שהאנשים יקבלו את זה תוך חודש, לא בתוך חודשיים.
משה גפני: ובתוך חודש אנחנו נבחן את הדבר הזה, האם באמת שילמתם.
משה גפני: אין סיבה שלא תשלמו.
משה גפני: אותו דבר יהיה לגבי העצמאי, אותו דבר.
משה גפני: אני שואל את חברי הוועדה: האם אתם מסכימים ללכת למסלול הזה?
משה גפני: אני לא מבקש רשות מאף אחד.
מגלי והבה: בגלל שאנחנו מאמינים בך ולא באוצר אנחנו מסכימים.
משה גפני: מי שבעד אישור התקנות כפי שהצעתי ירים את ידו.
משה גפני: חודש, אחרי חודש אל תבואו לכאן אם לא שילמתם.
ליאת גרבר: אפשר, רק לפרוטוקול, שנעשה שינוי נוסח בהתאם להחלטות?
משה גפני: תודה רבה לחברי הוועדה ותודה רבה לכל המשתתפים.
ציון פיניאן: על סדר-היום הודעה בדבר תכניות הימורים למרוצי סוסים לפי חוק להסדר ההימורים בספורט, התשכ"ז-1967 (התקשרות המועצה להסדר ההימורים בספורט עם מפעיל זר להפעלת תכנית הימורים למרוצי סוסים).
ציון פיניאן: בזמנו אישרנו את הנושא הזה פה בוועדת הכספים, והחלטנו שיביאו לנו את ההתקשרות עם חו"ל.
ציון פיניאן: אני מבין שהביאו את ההתקשרות עם חו"ל.
ציון פיניאן: כל זה למען מלחמה שיהיו כספים חוקיים ולמלחמה נגד כספים לא חוקיים שמסתובבים בכל מיני הימורים פיראטיים, הימורים שחורים והימורים בכל מיני צבעים.
ציון פיניאן: המלחמה היא קשה מאוד.
ציון פיניאן: אנחנו מרגישים את זה בהכנסות של הספורט טוטו.
ציון פיניאן: אישית, אני בעד כל דבר שיכניס כסף טוב למדינת ישראל ולספורט טוטו, ובעד מלחמה בהימורים לא חוקיים ובהימורים שגורמים נזק אדיר למדינת ישראל ולהכנסותיה.
ציון פיניאן: אנחנו רק נציג את הנושא, יהיו מספר הערות ואנחנו מצביעים.
שכיב מוראד שנאן: לא, אני מבקש לדבר לפני ההצבעה.
ציון פיניאן: גברתי המנכ"לית, בבקשה.
אורלי פרומן: כמו שאמרת, אדוני היושב-ראש, בהמשך לישיבה הקודמת שבה ניתן האישור העקרוני למפעיל זר להימורים על מרוצי סוסים בחו"ל, הבאנו היום לוועדה את הסכם ההתקשרות עם מפעיל זר.
שכיב מוראד שנאן: האם מפעיל הזר יפעיל בארץ או בחו"ל?
אורלי פרומן: ההימורים הם בחו"ל, מרוצי הסוסים מתקיימים בחו"ל.
שכיב מוראד שנאן: איפה?
שכיב מוראד שנאן: בסיני, בירדן?
אורלי פרומן: באנגליה ובאירלנד.
אורלי פרומן: אני רק רוצה לחדד כי הצפי שלנו הוא שכל המהלך הזה עשוי להגדיל מאוד את ההכנסות של הטוטו-ווינר, וכמו שאמרת, אדוני היושב-ראש, לטובת כספים חוקיים המיועדים לתכנית המתקנים בכל רחבי הארץ.
אורלי פרומן: יש תכנית מתקנים שנקראת 20 20, לעשור הקרוב להביא לכל יישובי מדינת ישראל אולמות ספורט, מגרשים, עם פנים לנוער.
אורלי פרומן: זו תוכנית שכבר החלה לפעול בהיקף מאוד רחב.
אורלי פרומן: אנחנו הבאנו את ההסכם לכאן.
אורלי פרומן: אני מציעה שהיועצת המשפטית שלנו תדבר.
ציון פיניאן: האם עוד מישהו רוצה להעיר הערות?
ציון פיניאן: חבר הכנסת שכיב שנאן, בבקשה.
שכיב מוראד שנאן: אני מתנגד לזה.
שכיב מוראד שנאן: אני חושב שכל העניין של הגדלת מרחב ההימורים והכנסת אנשים להוצאות נוספות של הימורים גורם לכך שאנשים יאבדו את הונם כאשר אין להם שום סיכוי לזכות.
שכיב מוראד שנאן: גם אם זה יאושר, אני כבר מראש מודיע שאני אבקש רביזיה בעניין.
ציון פיניאן: שי חרמש, בבקשה.
שי חרמש: אני רוצה להביע את דעתי לא מהזווית הזאת.
שי חרמש: בזמנו אמר השופט שיש דברים שאי-אפשר לעצור את הציבור מבעדם כיוון שיש הימורים בארץ ובחו"ל - חוקיים ולא חוקיים.
שי חרמש: אנחנו כמובן נתמוך בהימורים חוקיים.
שי חרמש: מזה 15 שנה אנחנו מנהלים מהלכים מעשיים למרוצי סוסים בארץ.
שי חרמש: ישנם תב"עות מאושרות בגלבוע, ישנה תב"ע מאושרת בנגב.
שי חרמש: התשתית פה מוכנה.
שי חרמש: ישנם גורמים פוליטיים שאינם מאפשרים היום לקיים מרוצי סוסים בארץ.
שי חרמש: מותר להמר על כל דבר שזז ונוסע, אבל מרוצי סוסים והימורים לא עוברים מסיבות פוליטיות.
שי חרמש: עם כל הכבוד הגדול לכסף שיבוא מחו"ל - הכסף הענק יבוא ברגע שהמרוץ יהיה בגלבוע, בכפרים הערביים, ובמגזרים הבדווים בנגב, שחיים ונבנים על הנושאים האלה.
שי חרמש: זה המקור לפרנסה.
שי חרמש: אפשר לעשות את זה בצורה מפוקחת וברגולציה, ובכל דרך אחרת.
שי חרמש: ברגע שאתה פותח כרגע נתיב לחוץ-לארץ סגרת כל סיכוי שבעולם שהנושא הזה ייקלט בארץ.
שי חרמש: אם זה ראוי וטוב שסוסים ירוצו בווימבלדון, סוסים ירוצו בגלבוע.
שי חרמש: הפתח שפתחתם כרגע סוגר את האופציה בארץ.
שי חרמש: מדובר על ענף עתיר ידע, עתיר רווחים, בנושא טיפוח זנים של סוסים וסוסים במזרח-התיכון, בידע בווטרינריה, בהכנסות אדירה לממשלה, בהכנסות מסים ענקיות כי מדובר במהלך הימור בפיקוח, ותיירות חוץ וצימרים ופיתוח הפריפריה.
שי חרמש: את מייצגת כרגע בשם ממשלת ישראל.
שי חרמש: עם כל הכבוד, אי-אפשר לדבר על פיתוח הפריפריה אבל ענף כזה שיכול מחר לעשות תפנית בגליל הערבי ותפנית בנגב של הבדווים יוצא כרגע לווימבלדון.
שי חרמש: אני חושב שהדבר הזה הוא לא ראוי.
שכיב מוראד שנאן: גם במועצה אזורית גלבוע.
שי חרמש: יש תב"ע מסודרת בגלבוע.
שי חרמש: מי שייתן פה כרגע יד לפרצה הזאת שההימורים יוצאים לאנגליה, אומר שהוא גזר את הכורת על כל סיכוי שבגלבוע ובנגב ייפתחו מרוצי סוסים.
ציון פיניאן: אני לא רוצה לפתוח עכשיו דיון כי היה דיון.
שי חרמש: אם אתה לא פותח דיון חבל לדבר.
שי חרמש: אני קורא פה גם למשרד התרבות והספורט לגלות אחריות.
שי חרמש: אני בא ואומר לכם שיש לכם הזדמנות להביא כסף גדול, לא כסף קטן.
שי חרמש: קחו אותנו, נעזור לכם.
שי חרמש: נעביר מרוצי סוסים והימורים בארץ על תשתית שהיא קיימת.
שי חרמש: נכון שהתשתית בארץ היא כנראה לא מספקת, אבל מאותו רגע שזה בחוץ זה מעולם לא יהיה פה.
שי חרמש: אנשי המיעוטים, הבדווים, הדרוזים, הערבים, זו הפרנסה שלכם.
שי חרמש: זה לא היי-טק, אלו תחומים שלמדתם לחיות איתם.
ציון פיניאן: חבר הכנסת אלכס מילר, בבקשה.
אלכס מילר: להזכירכם, הסעיף הזה הוכנס להצעת חוק הספורט שעברה בוועדת החינוך כדי לממן רפורמה משמעותית בספורט.
אלכס מילר: אני שומע פה דברים וכנראה שאנשים לא כל כך מבינים מה שבאמת מתרחש היום בישראל בכל הסוגיה שקשורה להימורים.
אלכס מילר: אני רק יכול לומר לכם שהענף הזה הוא כל כך פרוץ, יש שם כל כך הרבה הימורים לא חוקיים.
אלכס מילר: הסעיף הזה מסדיר את כל הסוגיה הקטנה הזאת, לפחות בכל החלק שקשור למרוץ סוסים, בצורה חוקית.
אלכס מילר: בסופו של דבר, מי שייהנה מזה הם ילדי ישראל שיקבלו מזה מתקנים וקצת יותר פעילות בעניין הזה.
אלכס מילר: לקחתם מכל העבריינים את הכסף והבאת אותו לילדים ולכל מי שמתעסק בספורט.
אלכס מילר: זו נקודת המחשבה שצריכה להיות.
אלכס מילר: בסופו של דבר, כל הכסף שעליו אתה מדבר הוא שם.
אלכס מילר: כל מה שהמדינה רוצה לעשות הוא להסדיר את זה סוף סוף.
אלכס מילר: אין שום קשר בין ישראל למה שקורה שם - - -
שכיב מוראד שנאן: לא מדברים על ישראל, מדברים על חו"ל.
אלכס מילר: מה זה בחו"ל?
אלכס מילר: אתם רוצים לבנות פה מרוצי סוסים?
אלכס מילר: אנא, בבקשה.
אלכס מילר: קדימה, תתחילו לבנות משהו.
שי חרמש: אי-אפשר לבנות כי אתם לא נותנים להעביר את זה בממשלה כחוק.
שי חרמש: הדתיים לא נותנים להעביר את זה, בחייך.
אלכס מילר: אתה יודע מה הדבר המצחיק?
אלכס מילר: הסיעה שלך מגיעה לוועדה שלי והיא תומכת בעניין הזה, וברגע שזה מגיע אתה - - -
שי חרמש: אלכס, אתה יכול לפתוח מחר בגלבוע.
אלכס מילר: עזוב, מה אתה מדבר על איזשהו - - -
יעקב אדרי: ככלל, אני מתנגד להימורים, וזה באופן טבעי.
יעקב אדרי: כולנו לא מתלהבים מהעניין הזה.
יעקב אדרי: אבל המציאות היא מאוד קשה, מה לעשות?
יעקב אדרי: יש הימורים ומהמרים במיליארדים.
יעקב אדרי: מי שרוצה לטמון את ראשו בחול ממילא עושה את זה.
יעקב אדרי: אני לא מוכן לרמות את עצמי.
יעקב אדרי: אם ניתן להסדיר את זה דרך גוף ממשלתי, דרך משרד – זה בכל זאת הממשלה, זה לא איזה אדם פרטי – אז אני בעד.
יעקב אדרי: זה צריך להיות על השולחן מבוקר ומסודר, ולא שכל המיליארדים ילכו החוצה בצורה לא מבוקרת ולשוק השחור.
ציון פיניאן: סיגל בוקשטיין, בבקשה.
סיגל בוקשטיין: אני מעמותת "הכול חי".
סיגל בוקשטיין: אנחנו השתתפנו גם בדיון הקודם שנעשה בשנה שעברה בנושא הזה בדיוק.
סיגל בוקשטיין: הבענו נחרצות שלנו לאישור התיקון הזה שאתם מנסים להעביר.
סיגל בוקשטיין: משבחרתם לתמוך מטעמים כלכליים בהתעללות בבעלי-חיים בחו"ל, אנחנו פה בשביל לבקש בקשה אחת פשוטה – לא להוסיף חטא פשע ולא לאפשר קיומם של מרוצי סוסים במדינת ישראל.
סיגל בוקשטיין: מדובר פה ברעה חברתית חולה על גבם של יצורים חיים ובהתעללות בלתי נסבלת.
ציון פיניאן: גלעד רם, שתי דקות בבקשה.
גלעד ארדן: תודה על רשות הדיבור.
גלעד ארדן: אני מייצג את מועצת ארגוני הסוסים, עמותות שמגדלות סוסים למרוצים.
גלעד ארדן: אני רוצה לברך את חברי הכנסת, את משרד הספורט, מועצת ההימורים, על מהלך שהוא מהלך היסטורי.
גלעד ארדן: אני מסכים עם מר חרמש.
גלעד ארדן: למרות שזה לא הדרך שרצינו תמיד לפיה הגלבוע על-פי החלטת ממשלת ישראל מ-2004 יהיה המהלך הראשון, אבל אנחנו מבינים את המציאות ואנחנו תומכים.
גלעד ארדן: אנשי הסוסים תומכים במהלך שיכול לעזור.
גלעד ארדן: אגב, בעולם נהוג ש-19% ממחזור ההימורים יושקע בתשתיות של ענף הסוסים.
גלעד ארדן: לכן, אנחנו מאוד בעד המהלך.
גלעד ארדן: מרוצי הסוסים יביאו את מדינת ישראל וישוו אותה עם שאר מדינות העולם, ויחזקו את הכלכלה ואת החינוך של הנוער.
הדס פרבר: לפי חוק להסדר הימורים בספורט, ועדת השרים באישור ועדת הכספים רשאים לאשר תכנית הימורים של מפעיל זר.
הדס פרבר: הבקשה שלנו היא לאשר את הבקשה להתקשרות עם מפעיל זר שהוא בשם GBI שהוא מפעיל תכנית הימורים של שני מפעילים אחרים: tote UK ו-tote IRLAND.
הדס פרבר: יש נושא שבהסכמה אנחנו מבקשים להבהיר אותו.
הדס פרבר: לפי החוק הבקשה היא דו-שלבית.
הדס פרבר: כלומר, בשלב ראשון השרים באישור ועדת הכספים צריכים לתת אישור לקיום משא-ומתן עם מפעיל הזר, ובשלב השני צריך להביא את ההתקשרות עם המפעיל הזר לאישור השרים והוועדה שזה השלב שלפנינו.
הדס פרבר: בדיון הראשון התבקשה התקשרות עם מפעיל זר שהוא GBI.
הדס פרבר: נכתב שהוא פועל באנגליה ובאירלנד.
הדס פרבר: אולם, לא היה ברור שהאישור ניתן גם לאירלנד.
הדס פרבר: אנחנו מבקשים שהחלטת הוועדה תהיה קודם כל לאישור העקרוני להתקשרות עם מפעיל שהוא אירי, ובנוסף להבהיר שמדובר פה בהתקשרות שהיא משולשת: המועצה להסדר הימורים, GBI, ושני הגופים שהוא מייצג: tote UK ו-tote IRLAND.
יעקב אדרי: הבהרה חשובה.
הדס פרבר: יש גם שינויים בנוסח שהועבר במקור לוועדה.
הדס פרבר: היועץ המשפטי של המועצה להסדר הימורים העביר את הנוסח.
פניה קירשנבאום: היועצים המשפטיים יסגרו את זה ביניהם.
ציון פיניאן: אוקיי, היועצים המשפטיים ישבו.
ענת מימון: בהמשך להערתה של היועצת המשפטית של משרד התרבות, מבחינתנו, דרך המלך היא שכרונולוגית תהיה הפרדת זמנים בין האישור הראשוני למשני.
ענת מימון: הפעם באמת בשל העובדה שמדובר באותה חברת-אם שמרכזת את ההימורים בשתי המדינות זה נעשה באופן הזה.
ציון פיניאן: אני עובר להצבעה, כולל השינויים שיסוכמו ביניכם.
ציון פיניאן: הודעה בדבר תכניות הימורים למרוצי סוסים לפי חוק להסדר ההימורים בספורט, התשכ"ז-1967 (התקשרות המועצה להסדר ההימורים בספורט עם מפעיל זר להפעלת תכנית הימורים למרוצי סוסים) – מי בעד ההצעה, כולל השינויים שיסוכמו?
ציון פיניאן: בעד – רוב
ציון פיניאן: נמנעים – אין
שכיב מוראד שנאן: אני מבקש רביזיה.
ציון פיניאן: רביזיה, בבקשה, עוד חצי שעה.
ציון פיניאן: אני מחדש את הישיבה לצורך הרביזיה בנושא הימורי סוסים.
ציון פיניאן: אני רוצה להודיע לפרוטוקול שביטלתי את כל הרביזיה שלי מהשבוע שעבר בנושא התמ"ת, והתמ"ת יכול למשוך את הכספים ולהתנהל כפי שצריך להתנהל.
ציון פיניאן: שכיב שנאן רוצה להודיע הודעה, בבקשה.
שכיב מוראד שנאן: לאור העובדה שנושא צער בעלי-חיים לא עוזר ויש אישור של בקשת הימורי סוסים, ואני בטוח שזה יאושר פעם נוספת כשההצבעה תעלה עוד חצי שעה, אני מסיר את הרביזיה בנושא הימורי הסוסים.
ציון פיניאן: הודעת המועצה להימורים בספורט ומשרד התרבות והספורט בנושא מרוצי סוסים מאושרת.
ציון פיניאן: הרביזיה הוסרה.