GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם מיכאלי: החוק מחייב אותנו לשלם את התנאים הסוציאליים של העובד, כולל פנסיה.
אברהם מיכאלי: עכשיו העובד, הם לוקחים 500 שקל, מזה מחלטים, הם רשאים לחלט את הכסף אם העובד ברח לדוגמה.
אברהם מיכאלי: עכשיו, ברגע שהעובד ברח ומחלטים את הכסף, אז אם ניקח את נשיא המדינה, לקחו את הכל, אבל את הפנסיה לא יכלו לפגוע בה.
אברהם מיכאלי: זאת אומרת, שהתאילנדי יוכל לתבוע אותי שהמדינה חילטה לו את הכסף.
אברהם מיכאלי: זאת אומרת, צריך ללכת גם לכיוון הזה בצורה מוסדרת.
אברהם מיכאלי: אין להם שום מושג בדיני עבודה.
מירי רגב: על מס מעסיקים אני אומרת:
מירי רגב: אנחנו נסכם את זה בעניין הזה ...
מירי רגב: הצעת חוק פרטית של ועדת כספים בעניין הזה.
מירי רגב: אנחנו נכין הצעת חוק שבעצם באה ומבטלת את מס המעסיקים.
מירי רגב: אנחנו נביא לכאן את חברי הכנסת מכל סיעות הבית, חברי כנסת חברתיים ושבאים גם מתחום החקלאות.
מירי רגב: זה בנושא אחד.
מירי רגב: אנחנו נכין הצעת חוק.
מעין נשר: רק להזכיר שיש מס מעסיקים עם לעובדים זרים לתעשייה.
מעין נשר: וגם לעובדים זרים לבנייה.
מירי רגב: כל הנושא של מס מעסיקים הוא סוגיה בעייתית במה שקשור לעובדים זרים.
מירי רגב: מצד אחד - מצמצמים את כמות העובדים הזרים.
מירי רגב: מצד שני – אין מי שימלא את התפקיד שלהם.
מירי רגב: בסוף התחום שבו אנחנו צריכים להתפתח, אם זה חקלאות, אם זה בניה ואם זה סיעוד, נשארים אנשים שהם חסרי אונים והם קורסים תחת העומס גם של המיסוי, גם של חוסר בידיים עובדות וגם בסוף שהתמורה שלהם הולכת ונעלמת.
מירי רגב: אנחנו לא יכולים להגיד: גם בזה יש מיסוי וגם זה שיהיה שם מיסוי.
מירי רגב: אלא צריכים לעשות איזה שהיא חשיבה אמיתית על מיסוי של מה שקורה עם עובדים זרים ולהבין שאנחנו לקראת משבר חמור בחקלאות וזה יעלה לנו יותר.
מירי רגב: כמו שועדת טרכטנברג עולה למדינה יותר אם היינו עושים מהתחלה את מה שאומרים בנושא יוקר המחיה: לשווק קרקעות ולא לספסר בהם ולהוריד את מחיר הדלק, כי באף מקום בעולם מחיר החבית לא כזה ואת החשמל ואת המים.
מירי רגב: אז לא היינו מגיעים לתוצאה שיש היום.
מירי רגב: זה עולה לנו יותר יקר.
מירי רגב: גם פה זה יעלה לנו יותר יקר.
מירי רגב: צריך לעשות סדר בכל מה שקשור לעובדים זרים.
מירי רגב: לי אין שום בעיה לפתוח את כמות העובדים הזרים כל עוד הם בפיקוח.
מירי רגב: כל עוד יודעים שהם לא מתחתנים פה ומביאים ילדים.
מירי רגב: כל עוד יודעים שמשך הזמן שלהם פה, הם שונים מאותם מהגרי עבודה והסודנים שבאים לנו מהצד.
מירי רגב: פה צריך לעשות את ההבדל ועל הנושא הזה נעשה דיון עקרוני, אני לא אוותר.
מירי רגב: נעשה פה ימי עיון ונעשה פה רעש תקשורתי, עד שנפתח את כל נושא העובדים הזרים מ – א' עד ת'.
מירי רגב: אבל צריך להבין שהעובדים הזרים לא יכולים להיות עוד נטל על החקלאות כאן.
איתן אשורי: צריך להפריד את התאילנדים מהעובדים הזרים.
לינור דויטש: אפשר הערה?
מירי רגב: אני עכשיו מסכמת את הקטע הזה.
מירי רגב: בקטע הבא תכניסי את ההערה.
מירי רגב: אנחנו נביא הצעת חוק פרטית בעניין של ביטול מס על העובדים הזרים.
מירי רגב: זה אחד.
מירי רגב: אנחנו במושב הבא בדיוני הפריפריה נעשה סטטוס בעניין הזה.
מירי רגב: אני רוצה לשמוע, מצידי, יושב ראש ועדת המיסוי של ועדת קדמי.
מירי רגב: לא יודעת מי שם, שיבוא ויציג איפה זה עומד ומה המלצת ועדת קדמי לממשלה בעניין ביטול מס העובדים הזרים.
מירי רגב: דבר שלישי – אני רוצה, בגלל שמשרד האוצר עוסק בעידוד תעסוקה, זה התפקיד שלו גם, אני הייתי רוצה שמשרד האוצר יציג לנו איך הוא עודד ידיים ישראליות לבוא לחקלאות?
מירי רגב: כמה אנשים, לא נלך אחורה, שנתיים אחרונות, בזמן ששטייניץ הוא שר האוצר והוא מעודד את התעסוקה, שנתיים אחרונות, כמה עובדים ישראלים הגיעו, ולא יום אחד, יומיים, 4 ימים או שבוע וברחו, כמו שרציתם לעשות עם ויסקונסין.
מירי רגב: לפחות תביאו תמונת מצב: כמה עובדים ישראלים הגיעו?
מירי רגב: לאיזה אורך זמן ממוצע הם עובדים?
מעין נשר: התכנית הזאת היא תכנית של משרד החקלאות.
מירי רגב: מצויין.
מירי רגב: אז משרד החקלאות יציג את זה.
מירי רגב: משרד החקלאות בשיתוף משרד האוצר יציגו פה איך הם מעודדים תעסוקה של ידיים ישראליות בחקלאות, כדי למנוע את המצב שאנחנו נשלם הרבה, הרבה יותר על פירות וירקות.
מירי רגב: זה לא יכול להיות שבמדינה שלנו זה יהיה המצב.
מירי רגב: שלושה דברים סיכמתי פה ואני מבקשת שזה יצא בסיכום : 1 – הצעת חוק פרטית.
מירי רגב: 2 – הנושא של נציג ועדת קדמי שיבוא ויסביר את הנושא ואת המלצתו בנושא המיסוי לחקלאות.
מירי רגב: והדבר השלישי – הצגת, במצגת, "לא הבנתי", לא "פי 4" לא "פי 5", מאיזה בסיס.
מירי רגב: מצגת מסודרת עם נתונים, כמו שהאוצר אוהב להציג נתונים מסודרים כמה עובדים זרים יש לנו בחקלאות.
מירי רגב: איזה עידוד יש לישראלים, וכמה הם הצליחו לעודד בעניין הזה.
לינור דויטש: גבירתי היושבת ראש, בעניין הזה יש כבר דו"ח של פרופ' אקשטיין, של משרד האוצר שמתייחס חד משמעית לעובדה שמס המעסיקים אינו, לא נועד בסופו של דבר ולא מגיע לתוצאה של הבאת ידיים ישראליות עובדות.
לינור דויטש: גם פרופ' אקשטיין וגם דו"ח של משרד החקלאות עצמו, של אורי ...
לינור דויטש: ממשרד החקלאות, שאני יכולה להעביר לך את הנתונים האלה בשמחה, שבו כתוב שחור על גבי לבן, שבו מס מעסיקים בסופו של דבר לא השיג את מטרתו.
מירי רגב: הם יציגו את זה, בגלל שמשרד האוצר, ואני סומכת על המקצועיות של הרפרנטים של משרד האוצר, הם בוודאי לא מייצגים את עצמם, אז אני סומכת עליהם שאם הם אומרים שהמטרה היא עידוד תעסוקה ישראלית, בטח יש להם דוגמאות לכך.
מירי רגב: לכן אנחנו נשמע את זה, בשיתוף משרד החקלאות, שכל תפקידו וייעודו ותשלומי שכר לעובדים זה עידוד החקלאות, הוא בטח יבוא ויסביר איך הוא מעודד את החקלאות.
מירי רגב: זה הכל.
מירי רגב: בזה סיכמנו את העניין הזה של מס מעסיקים.
מירי רגב: אנחנו עוברים לנושא השני וזה העניין של עלות המעסיק.
אליהו כהן מוגרבי: המגורים.
אליהו כהן מוגרבי: עלות המגורים.
מירי רגב: עלות המגורים.
מירי רגב: תציג את זה, בבקשה איתן.
איתן אשורי: כמה אנחנו מקבלים זיכוי היום על המגורים של תאילנדים?
איתן אשורי: 130 שקל?
איתן אשורי: 180 שקל?
איתן אשורי: אני אומר דבר כזה: בפרי גליל שסגרו את המפעל, כל עובדת או עובד שעבד שם הוא קיבל 4,000 שקל משכורת מינימום.
איתן אשורי: אותה גברת שחזרה הביתה אז היא שילמה ארנונה ומים וחשמל וכל המסים.
איתן אשורי: אצלנו עובד תאילנדי מגיע הביתה יש לו מים, יש לו חשמל, יש לו ארנונה, יש לו הכל.
איתן אשורי: כל ההוצאות האלה זה נטל על החקלאי.
איתן אשורי: זה עניין של 2,000 שקל לחודש על כל אחד.
איתן אשורי: על כל זה צריך להתייחס.
אברהם מיכאלי: גם העלות של המגורים, הקיזוז בעבור המגורים, אם המבנה הוא שלי, של המעסיק, אני רק 50 אחוז זכאי לקזז מהעובד.
אברהם מיכאלי: זאת אומרת, לא את כל ה – 250, זה מחולק על פי אזורים של הארץ: יש מקום יקר, מקום יותר בזול.
אברהם מיכאלי: במילה אחת פשוטה: יש להשוות אותם לעובד הישראלי, כפי שמתחייב מהאמנה שממשלת ישראל חתמה עליה שאין להפלות את העובד הזר.
אברהם מיכאלי: אנחנו לא רוצים להפלות אותו בשום דבר.
אברהם מיכאלי: רוצים לשלם לו כל מה שמגיע לו, מפנסיה ולהפקיד את זה בקרנות הפנסיה כמובן, לא בממשלת ישראל, כי היא לא יודעת לנהל קרנות פנסיה והראייה לכך שכולנו עושים את זה בחברות הביטוח.
אברהם מיכאלי: אנחנו הכל ניתן, אבל אנחנו גם דורשים את מה שמגיע לנו ולדעתי זה מינימום והכי פשוט זה 1,500 שקל לחודש עולה לנו.
מירי רגב: מי קבע את העלות של 160 שקל עבור עלות.
איתן אשורי: קבעו את זה לפני 20 שנה וזה נשאר.
מירי רגב: מי קבע את זה?
איתן אשורי: לפני 20 שנה קבעו את זה.
מירי רגב: משרד החקלאות יכול להגיד לי מי קבע את זה?
אברהם מיכאלי: התמ"ת, אני אומר.
אברהם מיכאלי: אהרן, אתה לא יודע מי קבע את זה?
אברהם מיכאלי: אתה יודעת אתה בין אלה שקבעת.
אברהם מיכאלי: גם כן לדרום ולגליל מחיר אחר, למרכז – מחיר אחר.
אהרן ברזאני: היתה ועדה בתמ"ת שקבעה את זה.
אברהם מיכאלי: או.
אברהם מיכאלי: קיי.
אברהם מיכאלי: אז תגיד.
אברהם מיכאלי: אז תגיד: ועדה.
אהרן ברזאני: שזה יהיה רוחבי לכל הענפים.
אהרן ברזאני: זה לא רק החקלאות.
אהרן ברזאני: זה גם לבניין.
אהרן ברזאני: זה גם לשאר הענפים.
מירי רגב: אבל יכול להיות שגם פה נעשה עוול למעסיקים.
איתן אשורי: אבל זה גם לא הגיוני לבוא ולומר שהעלויות וההוצאות צריכות להיות 1,500, כאשר העובד הזה מקבל 3,800.
אברהם מיכאלי: הוא לא מקבל.
אברהם מיכאלי: 4,100 הוא מקבל.
איתן אשורי: ולבוא עם הצעה רציונלית.
אברהם מיכאלי: רציונלית אנחנו רוצים - - -
מירי רגב: רגע, אני מנהלת פה את הדיון.
איתן אשורי: לבוא עם הצעה רציונלית שמוכחת ועושה גם שכל לגבי העובד הזה.
מירי רגב: כן, אבל 160 שקל זה נראה לך ריאלי?
מירי רגב: על חשמל, על ארנונה, על מזגן.
אהרן ברזאני: נראה הגיוני שעובד אחד לן עם עוד 5, 6 אנשים באותו מקום, באותם מגורים.
אהרן ברזאני: ...
אהרן ברזאני: לבוא להגיד שהוא בודד, הוא גר לבד, הוא משכיר - - -
מירי רגב: מתי ברזאני היית לאחרונה, עשית סיבוב בחקלאות לראות איך חיים התאילנדים בחקלאות?
אהרן ברזאני: אני כל הזמן מסייר.
אהרן ברזאני: הייתי - - -
מירי רגב: אז אם היית עם חיים, אתה הרי יודע מה ההוצאות לחודש.
מירי רגב: הרי הם גם יכולים להראות לך, נכון?
מירי רגב: עבור ארנונה, עבור המים.
מירי רגב: כך גם אם נמצאים 5 אנשים, 5 אנשים במקום שצריך חימום, אני הייתי שם כמה פעמים, וראיתי את כמות החשמל והזה, רק קח 5 אנשים, 130 שקלים זה לא הגיוני הרי.
מירי רגב: לא יכול להיות - - -
אהרן ברזאני: זה 230, תלוי באיזה אזור זה.
אהרן ברזאני: מ – 180 עד 230.
אברהם מיכאלי: אבל אל תשכח אם המבנה הוא שלי – רק 50 אחוז.
יצחק כהן: מירי, אני רוצה להתייחס.
מירי רגב: כן, בבקשה.
יצחק כהן: היות ואני התעסקתי בשנה האחרונה עם הנושא הזה דרך התאחדות חקלאי ישראל בנושא עלות המגורים לעובד הזר, אז אני פשוט רוצה לתת לכם רקע לעניין.
יצחק כהן: הנושא הזה התחלנו איתו באיזה שהיא ועדה שהקמנו בהתאחדות חקלאי ישראל, בשיתוף עם רחל ...
יצחק כהן: כלכלית של התאחדות חקלאי ישראל ועשינו עבודה מאד מדויקת ויש מסמך, נתתי אותו למירי לפני כמה שעות, בעניין הזה.
יצחק כהן: בעניין העלות של העובד הזר.
יצחק כהן: נכון שאהרן צודק במה שהוא אומר: עובד אחד זה לא המחיר של 7 או 8 עובדים, מגורים וכל הדברים האלה.
יצחק כהן: אנחנו לקחנו ממוצע של מגורים של 3 עד 4 תאילנדים, שזה בערך חלק גדול מההיתרים שיש לחקלאים הישראלים.
יצחק כהן: ממוצע של המעסיקים הגדול הוא בין 3 ל – 5 תאילנדים.
יצחק כהן: וזה התחשיב שעשינו.
יצחק כהן: מינו לנו בחור בשם אמיר מדינה ממשרד התמ"ת, שהוא פקיד שמה, וישבנו איתו כבר 3 או 4 ישיבות לנושא העלויות האלה.
יצחק כהן: הוא ביקש התאמות, הוא ביקש מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נתונים על עלויות של החשמל, של המים, ביוב, ארנונה, כל מה שהעלו פה החברים: מקררים, מיזוג, מזגנים, כולל עלות של קרוואנים.
יצחק כהן: הבאנו לו הצעת מחיר כמה עולה לרכוש קרוואן ואמרנו שאנחנו רוצים שהמחיר הזה יהיה רוחבי בכל הארץ, כי מה זה משנה אם הקרוואן הוא בצפון או במרכז הארץ?
יצחק כהן: מה שמייקר זה הקרקע, אבל הקרקע פה היא לא במשחק בכלל נמצאת.
יצחק כהן: הקרוואן הוא קרוואן לא משנה אם אתה שם אותו במרכז הארץ, או אתה שם אותו בצפון, או בערבה.
יצחק כהן: הגענו לנוסחה, פחות או יותר, די מדויקת.
יצחק כהן: לא 2,000 ולא 1,500.
יצחק כהן: ל – 1,080 שקל פחות או יותר.
יצחק כהן: יכול להיות עוד 50 שקל לכאן או 100 שקל לכאן, אבל זה פחות או יותר העלות הריאלית של המעסיק לעובד הזר.
יצחק כהן: אנחנו נמצאים איתו באיזה שהוא משא ומתן שבחודש האחרון הוא נעלם לנו הבחור, פשוט לא מגיב ולא עונה.
יצחק כהן: זה מה שאנחנו יכולים להגיד לכם בעניין הזה.
יצחק כהן: יש נייר מסודר.
יצחק כהן: מי שרוצה יכול לקבל אותו.
אברהם מיכאלי: מה זה: נעלם?
מירי רגב: מי זה נעלם?
יצחק כהן: אמיר מדינה, פקיד במשרד התמ"ת.
יצחק כהן: אני לא מכיר.
יצחק כהן: ראיתי אותו פעמיים, שלוש ויותר מזה לא יודע.
מירי רגב: הוא אחראי על התחום הזה?
יצחק כהן: כנראה שמינו אותו.
מירי רגב: לא הזמנו את התמ"ת.
מירי רגב: כן, איציק.
יצחק כהן: אני רוצה שתבינו.
יצחק כהן: אני מעסיק עם שלושת הבנים שלי כ – 40 תאילנדים.
יצחק כהן: אני משלם כל חודש, בדוק, בסביבות בין 40 ל – 50,000 שקל הוצאות על החשמל, על המים, על הארנונה, על אחזקה, על כל הדברים האלה.
יצחק כהן: תבינו, כשתאילנדי לא מורידים ממנו שום אגורה אחת, הוא לא יכבה את החשמל.
קריאה: החשמל יום ולילה דלוק.
יצחק כהן: הוא לא יכבה את התנור שכל אחד, אם אתה אומר 4, 5 בחדר, אני אראה לך ש – 4, 5 תנורים בחדר.
יצחק כהן: יש 4, 5 תנורים בחדר דלוקים ואני לא יכול להגיד לו: אל תדליק, כי מחר הוא יאשים אותי שאני לא נתתי לו להתחמם ואני יעמוד לתביעה.
יצחק כהן: אתם אמרתם שאתם צריכים לשים 2 בחדר, ואתם מודדים לנו את החדרים, שזה התקן ואנחנו הולכים לפי התקן.
יצחק כהן: 20 שנה לא מעדכנים את השכר הזה, כי זה חקלאים.
יצחק כהן: לא חשוב.
קריאה: את הניכוי, לא את השכר.
יצחק כהן: את הניכוי הזה.
קריאה: זה בכל הענפים.
יצחק כהן: לא חשוב, בכל הענפים.
מירי רגב: התשובה בכלל לא רלוונטית.
יצחק כהן: זה לא הגיוני.
יצחק כהן: מה זה?
יצחק כהן: אנחנו לא אזרחי המדינה?
יצחק כהן: לא שירתנו בצבא?
יצחק כהן: לא הבאנו את מיטב הבנים שלנו?
יצחק כהן: הבאנו אותם.
יצחק כהן: נתנו אותם למדינה.
יצחק כהן: אז תחשבו קצת.
יצחק כהן: תבואו, תיראו.
מירי רגב: שאלה כאן, ברזאני, אני שואלת אותך: איך אפשר להפוך את העלות של המעסיק למשהו יותר רלוונטי למה שקורה במציאות של היום?
מירי רגב: בין 160 ל – 280 הוא לא רלוונטי.
מירי רגב: אנחנו הרי יודעים.
מירי רגב: גם הם יכולים להוכיח את זה בהוצאות.
מירי רגב: אף אחד לא מסתיר פה כלום.
מירי רגב: אף אחד לא רוצה לקבל מתנה פה מהמדינה.
מירי רגב: ברור לחלוטין שההוצאה חייבת להיות יותר גדולה.
מירי רגב: השאלה פה איך אנחנו, קודם כל מה אתה עושה כאחד שיש לו אחריות על העניין הזה.
מירי רגב: אתה לא רק מביא את האנשים, אתה גם אחראי על מה שקורה פה.
אהרן ברזאני: עוד פעם, הנושא הזה הוא באחריות התמ"ת.
אהרן ברזאני: צריך להביא את אנשי התמ"ת לפה.
אהרן ברזאני: הם בעצם קבעו את הכללים.
אהרן ברזאני: ועובדה היא שאותו אדם עבד מולם והוא נעלם להם, לכן צריך להביא אותו.
אהרן ברזאני: אני אומר, אבל, אם אנחנו נטיל על העובד הזה, סכומים כאלה כמו שמדברים פה, 1,000 שקל ומעלה, אני לא יודע אם העובד הזה ירצה לבוא לעבוד.
אברהם מיכאלי: הוא ירצה.
אהרן ברזאני: שניה, 2,800 שקל אני לא הייתי בא לעבוד פה, אם היתה נשארת לי יתרה.
אברהם מיכאלי: גם אני לא הייתי בא לעבוד פה.
אהרן ברזאני: צריך לשבת, להקים איזה ועדה שתבחן את הנושא הזה שוב ויתקבלו החלטות רציונלית שהעובדים האלה גם יישארו ויהיה להם גם חשק לבוא לעבוד פה.
אהרן ברזאני: לבוא ולהטיל עליהם כל הזמן מסים - - -
אברהם מיכאלי: מי מטיל עליהם?
אברהם מיכאלי: בינתיים אתה מטיל רק עלינו.
אהרן ברזאני: הם משלמים מסים והם משלמים הכל.
אברהם מיכאלי: מה משלמים?
אהרן ברזאני: הם משלמים ככל עובד אחר.
אברהם מיכאלי: ככל עובד אחר הם משלמים כלום.
אברהם מיכאלי: בוא נדבר בעברית.
אברהם מיכאלי: מה הוא משלם?
אברהם מיכאלי: מה הוא מפריש למס הכנסה?
אברהם מיכאלי: 20 שקל?
אברהם מיכאלי: על מה אתה מדבר בכלל?
אברהם מיכאלי: ועדה פריטטית שהיתה, של איגוד לשכות המסחר לפני 3 שנים, שאתה ישבת שם, העליתי את הנושא.
אברהם מיכאלי: מה עשית מאז שהיית שם?
אברהם מיכאלי: אמרתם: אתה צודק, כן, כן, צריך לעשות עבודה, עבודה.
אברהם מיכאלי: שהכנס שאתה ארגנת אותו ברמת רחל, העלינו את הנושא הזה.
אברהם מיכאלי: מה עשית?
אברהם מיכאלי: שום דבר.
אברהם מיכאלי: מה אתה עכשיו מתחיל, מגלגל לתמ"ת?
אברהם מיכאלי: כשאתה ישבת שם, אתה גם לא עשית כלום.
אברהם מיכאלי: אתה ישבת שם ואתה נושא באחריות הזאת ואתה לא פעלת בעניין הזה.
אברהם מיכאלי: לא עשית כלום.
אברהם מיכאלי: אז אתה לא יכול רק עלינו.
אברהם מיכאלי: אתה רודה בנו.
אברהם מיכאלי: אתם רודים בנו, בחקלאים.
אברהם מיכאלי: אנחנו רוצים לתת, מירי, את כל הזכויות כדת משה וישראל, וכמו כל אזרח במדינת ישראל לתת לתאילנדי.
אברהם מיכאלי: להפקיד פנסיה בקרנות הפנסיה.
אברהם מיכאלי: אתה לא יודע לנהל פנסיה, הוכח.
אברהם מיכאלי: אנחנו רוצים לשלם שכר מינימום.
אברהם מיכאלי: אנחנו רוצים לשלם את הכל, אבל רוצים גם את מה שמגיע לנו.
אברהם מיכאלי: מה רע במה שאני אומר?
אברהם מיכאלי: הם ממציאים פטנטים.
אברהם מיכאלי: הם גם את הכסף של העובד הזר לא יתנו לו שהפנסיה תהיה אצלם.
אברהם מיכאלי: ממתי הם יודעים לנהל פנסיה?
אברהם מיכאלי: תסבירי לי את זה.
יהודית כרמי: אני יכולה להגיב על ה – 500 שקלים פיקדון, מה שדיברו?
מירי רגב: כן, תיכף.
מירי רגב: לגבי עלות עובד זר – יש לאוצר, לגורם אחר משהו להתייחס בעניין?
מעין נשר: אני ממש לא מכירה את הנושא ובאמת צריך להביא לפה את אנשי התמ"ת.
מעין נשר: אני מסכימה עם האמירה העקרונית שככל שהדבר הזה גורם לעובד לבזבז חשמל ומים זה בטח לא משהו שאנחנו באוצר רוצים שיקרה.
מירי רגב: חקלאות?
מירי רגב: יש לך להגיד משהו על העניין של המיסוי, של עלות המעסיק?
יהודית כרמי: זה נשמע שצריך לדבר על זה.
יהודית כרמי: זה באמת סכום נמוך מידי של קיזוז.
מירי רגב: שמעת על זה פעם ראשונה כאן בדיון?
יהודית כרמי: אני גם מעסיקה עובדת זרה לסבתא שלי ואני רואה את העלות והצריכה בכמות האוכל והחשמל מאז שאני מעסיקה אותה.
מירי רגב: זאת אומרת שיש לך פה איזה אינסנטיב לעשות משהו כדי לטפל בעניין.
מירי רגב: גם כאחת שנמצאת במשרד התיירות, וגם שרואה את זה באופן אישי שהם לא ממציאים דברים.
יהודית כרמי: 180 זה נשמע סכום נמוך.
יהודית כרמי: אבל מפה - - -
מירי רגב: אז אנחנו נגיע לאיזה שהוא סיכום.
מירי רגב: טוב, אז אני מבקשת גם פה, בעניין הזה בדיון הבא - - -
יהודית כרמי: אבל זה דעה שלי אישית, זה לא דעה של משרד החקלאות.
מירי רגב: אז אני מבקשת שתעשו פגישה עם התמ"ת.
מירי רגב: תבואו לפה יחד עם האיגודים הרלוונטיים.
מירי רגב: תבוא עם הצעה שמקובלת, שמצד אחד לא מוציאה, באמת משאירה את העובד הזר עם משכורת שהיא בעצם מאד מאד נמוכה, אבל מצד שני גם לא הופכת את המעסיקים לעבדים של העובדים הזרים, שהם גם משלמים להם משכורות, הם גם משלמים להם את כל ההוצאות, ובעצם הנטל עליהם הוא כבד מידי.
מירי רגב: הוא לא בפרופורציה למה שהם צריכים לשלם לקיזוז.
מירי רגב: צריך להגיע לאיזה שהוא סיכום של סכום שהוא סביר.
מירי רגב: הוא סביר גם מבחינת המעסיקים.
מירי רגב: סביר גם מבחינת המדינה שלכאורה מגנה על העובדים הזרים, אבל צריך לעשות את זה בשום שכל.
מירי רגב: אני מבקשת שלדיון הבא יבוא נציג התמ"ת.
מירי רגב: שיבוא לפה נציג תמ"ת, יחד עם יהודית, יציגו פה, וכמובן ברזאני, יציגו פה איזה שהוא סכום שנראה סביר ומתואם עם כולם.
מירי רגב: אם זה ייגמר בצורה הזאת – אז מצויין.
מירי רגב: אז תעבירו את זה בתקנות.
מירי רגב: אני לא יודעת איפה שצריך להעביר את זה.
מירי רגב: אם זה בתקנות – תביא תקנות.
מירי רגב: אם צריך לדבר עם שר התמ"ת – נדבר גם עם שאול שמחון, אין בעיה.
מירי רגב: אפשר להגיע אליו.
מירי רגב: אנחנו יודעים להגיע גם לשאול שמחון, אם צריך להגיע אליו.
מירי רגב: אבל בואו נעשה קודם כל עבודת מטה לפני - - -
אברהם מיכאלי: חושב שאנחנו צודקים.
מירי רגב: אז כולם חושבים שאתם צודקים וזה לא משתנה.
קריאה: אבל זה נמשך 10 שנים.
מירי רגב: זה הנושא השני.
מירי רגב: בוא נראה איך אנחנו מקדמים את זה.
מירי רגב: מה שהיה, מה שזה, זה לא מעניין כרגע.
מירי רגב: בוא נראה כרגע מה אפשר לעשות כדי שהחקלאות תוכל להמשיך לשרוד במדינת ישראל.
מירי רגב: הדבר השלישי שדיברנו, אני לא רוצה להיכנס לנושא של מכסות המים.
מירי רגב: רשות המים פה?
מירי רגב: לא נמצאים פה.
מירי רגב: יש פה?
מירי רגב: אלי, אתה רוצה להיכנס לנושא מכסות המים?
אליהו כהן מוגרבי: לא התחום שלי.
מירי רגב: יש פה מישהו מהחקלאים שרוצה להעלות את נושא מכסות המים בדיון הזה?
אברהם מיכאלי: אני יכול להעלות.
מירי רגב: אז בבקשה אברהם.
אברהם מיכאלי: הנושא של המכסות – בזמנו הגיעה התאחדות חקלאי ישראל לסיכומים עם מדינת ישראל, רשות המים ואחרים, הגיעו לסיכומים.
אברהם מיכאלי: אבל הסיכומים האלה בשורה התחתונה, תיראי, אני מסתכל מה אני משלם?
אברהם מיכאלי: אני משלם 2.49 שקל לקוב מים.
אברהם מיכאלי: אני בחודש משלם - - -
מירי רגב: לעומת אזרח שגר בעיר שמשלם 8 שקלים עבור מים, ואתה יכול להיות מאד מרוצה ולזוג קשישים שמשלמים את המחיר הזה, שמפעילים מכונת כביסה, תאמין לי - - -
אברהם מיכאלי: מירי, כשאני הולך לדואר, תקשיבי, אני הולך פה לייצר.
אברהם מיכאלי: אני יצרן.
אברהם מיכאלי: אני כשאני הולך לדואר ואני משלם, שואלת אותי בדואר: תגיד לי איך אתם חיים?
אברהם מיכאלי: כשאני משלם 140,000 שקל לחודש מים וחשמל 60,000 שקל לחודש ו – 70,000 שקל לחודש מים ו – 400,000 שקל פועלים, אז בואי, כל אחד והקנה מידה שלו.
אברהם מיכאלי: עכשיו תיראי, עשו דבר יפה אבל אנחנו לא נהנים ממנו.
אברהם מיכאלי: לדוגמה: אמרו, תשמע, אוצר, בסיכום שלו אמר:
אברהם מיכאלי: אנחנו נחזיר כספים בעבור המים, שזה יעמוד לרשות האגודה, אם היה לה איזה שהוא פיצוץ, או כל דבר אחר, היא תוכל למשוך את הכסף דרך משרד החקלאות.
אברהם מיכאלי: בפועל מה שקורה אנחנו לא נהנים מהדבר הזה ואנחנו משלמים את כל העלות המלאה – 1.
אברהם מיכאלי: 2 – לדוגמה אצלי ביישוב יש לנו בעיה, עשו לנו תחשיב מים לפי 60 משקים, ואנחנו 80 משקים.
אברהם מיכאלי: מה שקורה היום אנחנו תקועים בלי מכסה.
אברהם מיכאלי: זאת אומרת שאנחנו חורגים.
אברהם מיכאלי: אנחנו עכשיו משלמים עוד יותר ...
אברהם מיכאלי: והגענו ל – 3.5 שקל לקוב מים.
אברהם מיכאלי: זה עלויות כבדות.
אברהם מיכאלי: אני לא יודע, אני לא רוצה להיכנס לכל העניין של המים, אבל יש פה איזה שהוא מקום גם לחשוב, זה שהכסף יעמוד צבוע במשרד החקלאות, הוא לא פתר לי שום בעיה.
אברהם מיכאלי: אם מעבירים אותו אלי, כמו שפעם עשו את זה, לפני איזה 4 שנים, או 5 שנים, החזירו את זה באופן ישיר לחקלאי.
אברהם מיכאלי: אז זה בסדר.
אברהם מיכאלי: אז אני גם שאלתי אז בזמנו: בשביל מה אתה לקחת ואתה מחזיר?
אברהם מיכאלי: יש פה גלגול של כסף שבדרך את יודעת - - -
אברהם מיכאלי: גם הולך לאיבוד.
אברהם מיכאלי: לדעתי, צריך גם להיכנס לעניין הזה ולראות איך אנחנו פותרים את הבעיה.
מירי רגב: איזה דרך?
אברהם מיכאלי: איזה דרך?
אברהם מיכאלי: דרך, למה שהכסף הזה יעמוד במשרד החקלאות?
אברהם מיכאלי: בשביל מה מייקרים לי ומחזירים לי?
אברהם מיכאלי: אני לא מבין את השיטה הזאת.
אברהם מיכאלי: את מייקרת ומפקידה לי את הכסף במשרד החקלאות שיעמוד לרשותי, לפיתוח רשת המים במושב.
אברהם מיכאלי: ואם לא היתה לי תקלה ולא פיתחתי?
אברהם מיכאלי: אז מה הכסף הזה?
אברהם מיכאלי: נשאר שם.
אברהם מיכאלי: מה יש לי מזה?
אברהם מיכאלי: זאת אומרת, בסופו של יום אני צריך לקבל את הכסף בחזרה, זאת ההחלטה.
אברהם מיכאלי: אז למה לי לעשות את הדבר הזה?
אברהם מיכאלי: אל תיקחי, אל תתני, אני אשא בעלויות של רשת המים במושב.
מירי רגב: מי נציגת רשות המים?
מעין נשר: אני אגיב לנושא בגלל שמדובר פה לא בהקצאות, אלא במה שהועלה זה הסכם המים שנחתם עם החקלאים ב – 2006, שבעצם המטרה שלו זה להעלות את תעריפי המים לחקלאים שבמשך שנים ועד היום בעצם מסובסדים על ידי המגזר הביתי.
מעין נשר: המגזר הביתי מסבסד את התעריפי מים הנמוכים מאד שהחקלאים קיבלו אז נחתם הסכם שהחקלאים מסכימים לייקור בתעריפי המים.
מעין נשר: הייקור יהיה הדרגתי ובגין הייקור הם יקבלו את הכסף בחזרה.
מעין נשר: בהתחלה הוא ניתן באמת פשוט - - -
אברהם מיכאלי: באופן ישיר.
מעין נשר: באופן ישיר ללא צורך בהשקעה.
מעין נשר: לאחר מכן, מה שההסכם נועד לעשות זה לתת בחזרה את הכסף לאגודות המים כדי שישקיעו במערכות המים של האגודות בשביל להביא את החקלאים למצב שאחרי הייקור יהיה להם הרבה פחות פחת והמערכות מים שלהם יהיו יעילות ורובם יעברו גם להשקיה בקולחין, מה שבאמת בפועל נעשה ואז הם יצליחו לעמוד בתעריפים היותר יקרים כשיגיע המועד שבו הם יושבו בעצם למגזר הביתי.
מעין נשר: עכשיו, אני לא יודעת איפה הכסף שאתה לא קיבלת, אבל - - -
אברהם מיכאלי: אם לא השתמשתי, לא עשיתי, אז לא קיבלתי.
אברהם מיכאלי: מאד פשוט.
מעין נשר: יצאו 270 מיליון, וזה נכון ללפני כמה חודשים, לדעתי אנחנו כבר עומדים על 290 מיליון שקלים שהמדינה נתנה בחזרה לחקלאים, בין היתר, במזומן, שזה 200 במזומן ו – 70 מיליון להשקעות במערכות מים.
מעין נשר: ההסכם התקדם מאד יפה מבחינת ההשקעות, אנחנו רואים שהאגודות שהשקיעו מגיעות לרמת פחת, אם הם היו ברמת פחת זה הבזבוז של המים, אם הם היו במצב שמכניסים למערכת מים ו – 30 אחוז מתבזבז, אז כבר הגענו למצב שמערכות ירדו מ – 10 אחוז, ויש גם כאלה שהגיעו ל – 4 אחוז, שזה מה שהגדרנו כמכסימום.
מעין נשר: אני חושבת שלבוא ולהגיד: אני לא מקבל.
מעין נשר: אפשר לבוא למשרד החקלאות ספציפית למי שמחלק ולהגיד: למה לא קיבלתי?
מעין נשר: אולי היה עיכוב בתשלומים.
מעין נשר: אבל לבוא ולהגיד שהמדינה לא מחזירה את הכסף.
אברהם מיכאלי: לא, אני אמרתי: חוזר לא נכון.
אברהם מיכאלי: אמרתי: הוא חוזר לא נכון.
מירי רגב: למה לשלם אם המדינה צריכה להחזיר?
מירי רגב: אם יש קיזוז שהוא משלם, המדינה מחזירה, אז מראש הוא לא צריך.
מעין נשר: המדינה הכירה בזה שלחקלאים יהיה קשה לעמוד בייקור של התעריפים, אבל היא גם הכירה בזה שיש חשיבות להגיע למצב של תעריפי עלות, כי הדבר הזה מוביל לחיסכון במים.
מעין נשר: החקלאים מצליחים לעמוד היום במכסות מים ...
מעין נשר: נמוכות.
מעין נשר: להשקות בקולחין.
מעין נשר: הדבר הזה עשה רק טוב למשק המים ולמשק בכלל.
מירי רגב: תודה מעין.
מירי רגב: הבנתי את העניין.
מירי רגב: נציגת רשות המים, את רוצה להוסיף?
תמי אורן: לא, אין לי מה להוסיף כאן.
תמי אורן: בגדול אני מברכת על הועדה, אני מברכת על כל מה שנאמר כאן ועל כל ...
תמי אורן: יש חלק מהדברים שצריכים לקחת בחשבון אם זה בתשתיות, אז לא סתם הטילו את התעריף צולב הזה שישנו, שהחקלאים נהנים מזה עד לשנים האחרונות, שזה ... לעשות את זה סדר.
תמי אורן: אנחנו כתושבים רגילים משלמים תעריף הרבה יותר גבוה בבית שלנו, זה נע בסביבות ה – 9 שקלים לקוב.
מירי רגב: אבל זה גורם ייצור, זה משהו אחר.
מירי רגב: אי אפשר להשוות.
מירי רגב: אני לא רוצה להיכנס לזה.
אברהם מיכאלי: גם אני בבית משלם כמוך.
מירי רגב: אברהם, אני רוצה רגע בעניין של מכסות המים להגיד שבסך הכל יש הסדר מים סביר עם החקלאים.
מירי רגב: אני נלחמת בעניין של ייקור מחירי מים לאזרחים במגזר הביתי, שזה בעיני שערורייה לקחת את המחיר הזה.
קריאה: יש הרבה מים היום.
מירי רגב: לכן התשלום זה לא באמת בגלל שיש משבר במים שמפחידים את הציבור ולא אומרים את האמת, אלא בגלל שהאוצר צריך עוד קצת מזומנים והפרה החולבת שלהם זה האזרחים.
מירי רגב: אני לא רוצה להתעסק בנושא מכסות המים.
מירי רגב: בעיני זה נושא שאני מבחינתי בעניין הזה מקבלת את הנושא ואת ההסדר.
מירי רגב: שני הנושאים האחרים הם נושאים שכן צריך להמשיך את הדיון.
מירי רגב: אני רוצה לשאול אם יש נושאים נוספים שאנחנו רוצים להעלות בועדה הזאת מעבר לשני הנושאים שכרגע דיברנו עליהם?
חנניה אזולאי: אני עליתי לארץ בשנת 63' ממרוקו.
חנניה אזולאי: היום אני מגדל כ – 200 דונם פרחים במושב בארותיים.
חנניה אזולאי: שמי חנניה אזולאי.
חנניה אזולאי: לפני 7 שנים היינו כ – 70 חקלאים במושב.
חנניה אזולאי: אנחנו היום 2.
חנניה אזולאי: הבן שלי, יש לי 5 בנים, כל אחד: אחד בהייטק, אחד פה, אחד שם, כל אחד מביא את המשכורת שלו.
חנניה אזולאי: יש לי אחד חמור כמוני, שאוהב את החקלאות, עזב את חיל האוויר, תקשיבו טוב ותיראו לאן הגענו, היה לי 2 דונם ציפורן, גידלתי 2 דונם, חייתי טוב כחקלאי גאה.
חנניה אזולאי: היום יש לי 200 דונם, אני בקושי משלם את המשכורת לחמור ההוא.
חנניה אזולאי: אני הולך להביא כסף ממרוקו, קיבלתי אדמה בחינם, מים בחינם, לא משלם מסים, לא משלם מים, תקשיבי טוב, גם מס הכנסה אין, גם מס על החקלאות אין.
חנניה אזולאי: כל הטפטוף, כל הבארות מים, כל המאגרי מים בחינם.
חנניה אזולאי: המדינה משלמת לי.
חנניה אזולאי: פה הולכים לקחת ממני את השארית שיש לי, ואני אומר: אני הולך לסגור, לא יכול פשוט לעמוד, ויש לנו 200 דונם חקלאות במושב ואני לא יכול לעמוד בהוצאות שיש לי, אם החקלאי, ... יש לו , הכניסו אותי ב – 15,000 שקל למה אין לו חרסינה.
חנניה אזולאי: לי יש . ... .
חנניה אזולאי: איך אתם יכולים להמשיך?
חנניה אזולאי: ואנחנו הכי חכמים בעולם.
מירי רגב: בסוף תראה, הרי בסוף מה יקרה?
מירי רגב: נשלם על זה יקר.
מירי רגב: בסוף יצטרכו את החקלאות ואז האוצר פתאום יביא כסף, ואז פתאום ברזאני יתעורר ויביא קצת יותר אנשים וילך ויעיר את האנשים למעלה.
מירי רגב: משרד החקלאות ייזכר שיש לו איזה תפקיד.