GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנה יצחקי: אנחנו חוזרים עשרות שנים אחורנית כי החולים האלה לא יגיעו לפסיכותראפיה, הם לא יגיעו.
חנה יצחקי: וגם אם הם יגיעו יהיו אלה האנשים שיש להם אפשרות, אנשים שכספם באמתחתם והם יוכלו להוציא את הכספים האלה, בין אם יש להם כסף עצמי או מישהו מהמשפחה יתרום עבורם.
חנה יצחקי: דבר נוסף, לא כתוב, לא ברור בכלל לפי איזה הסכם הטיפולים יינתנו, כמה טיפולים יינתנו.
חנה יצחקי: האם מדובר על מטפל שהוא פסיכותרפיסט שהלך לאיזה של מכללה של חודש או שנה או שנה וחצי וסיים וקיבל תואר של מטפל?
חנה יצחקי: האם זה פסיכולוג קליני?
חנה יצחקי: מי המטפלים?
חנה יצחקי: המטפל לא מוגדר בכלל.
משה גפני: עו"ד ליפשיץ תיכף ישיב על השאלה הזאת.
חנה יצחקי: אני שוב אומרת, כשהולכים לרופא בקופת חולים משלמים פר-רבעון, בין אם זה אורתופד, בין אם זה קרדיולוג, או כל דבר אחר.
חנה יצחקי: כשמדובר פה בפסיכיאטריה שאנשים באמת חסרי אמצעים והם צריכים באמת לחשוב לאן הכסף שלכם יועבר, לאן הוא ינוקז, הם לא ייתנו לפסיכותרפיה, והתוצאה תהיה ברורה.
חנה יצחקי: זו תהיה תוצאה שלפני עשרים שנה קרתה בארצות המערב ובארצות-הברית, והיום בוכים על זה ומחזירים את הגלגל אחורנית.
חנה יצחקי: אנחנו מפגרים בעשרים שנה אחורנית.
חנה יצחקי: אני חושבת שאנחנו לא לומדים ממדינות אחרות מה קרה שם - הומלסים, חולים שמסתובבים ברחובות בלי פסיכותרפיה, בלי טיפול, והתוצאות הן מה שאנחנו רואים היום בעיתונים בקטן.
חנה יצחקי: זה יהיה הרבה יותר חמור.
חנה יצחקי: ואם אתם באמת רוצים לעזור לעמך - אי-אפשר לתת לעמך לשלם לפסיכותרפיה.
חנה יצחקי: זה לא הקהל שילך לטיפול פסיכותרפויתי בתשלום.
חנה יצחקי: לא מדובר פה באנשים שבאים ממקום של קריירה ויש להם כסף כדי להוציא את הכספים.
משה גפני: אני חוזר ואומר, אנחנו לא נכנסים לרפורמה.
משה גפני: התפקיד שלנו זה רק הנושא של התשלומים - מה שהממשלה מבקשת.
משה גפני: יכול להיות שמה שאת אומרת נכון, ויכול להיות שמה שאת אומרת לא נכון.
משה גפני: אבל אומר סגן השר: זה אני יודע, אני יודע בתור חבר כנסת.
משה גפני: הנושא הזה מוזנח כל כך הרבה שנים ואין צעקות.
חנה יצחקי: הוא הוזנח כי הזניחו אותו.
משה גפני: אבל סיכמנו שאני לא נכנס לעניין הזה.
משה גפני: מרדכי בסון, בבקשה.
משה גפני: מרדכי בסון הוא נציג משפחות החולים בבית החולים "אברבנאל"
מרדכי בסון: שלום לכולם.
מרדכי בסון: אני נציג משפחות החולים בבית החולים "אברבנאל".
מרדכי בסון: יושבים פה מכובדים מימין ומשמאל והם מתעסקים במספרים, לצערי.
מרדכי בסון: אני לא מתעסק במספרים ואני יכול לתת ליושב-ראש איך להתעסק גם בכספים למרות שאין לי אותם.
מרדכי בסון: לי אין כספים ואני יכול להגיד איך לטפל בכספים.
מרדכי בסון: הבן שלי שוכב כבר 19 שנה בבית חולים, ואני לא חושב שקם מישהו, חוץ מהרב ליצמן שהיה שם.
מרדכי בסון: אני יודע שהוא היה בביקור אצלנו בבית החולים והוא ראה עד כמה המצב היה גרוע.
משה גפני: אגב, שרי בריאות היו בבית חולים "אברבנאל"?
מרדכי בסון: היו.
משה גפני: הממשלה הקודמת החליטה לסגור את בית החולים "אברבנאל".
מרדכי בסון: אמת.
משה גפני: ההחלטה עדיין בתוקף והרב ליצמן לא נותן את זה.
יעקב ליצמן: מי מחזיק את זה?
יעקב ליצמן: אדוני, אני רוצה לדבר איתך בצורה רגועה מאוד.
יעקב ליצמן: עם כל זה שהממשלה כבר שנים מחליטה לסגור את "אברבנאל", אני הלכתי נגד ההחלטה הזאת.
יעקב ליצמן: לא רק שאני הולך נגד, אני רוצה לשפץ את זה.
מרדכי בסון: אמת, אמת.
מרדכי בסון: אני לא אומר לך לא.
מרדכי בסון: אבל מה שנעשה פה כרגע בצורה הזאת הוא מחטף שאומר דבר אחד: גמרנו את כל נושא הפסיכיאטריה במדינת ישראל, גמרנו אותה.
מרדכי בסון: אני מצטער מאוד.
מרדכי בסון: אני הורה ואני בא מבית החולים היום בבוקר, והיום בערב אני אהיה בבית החולים.
מרדכי בסון: אני יום יום פעמיים בבית החולים, ואני רואה את החולים עליהם אתם מדברים, אותם אלה שאמורים לשלם רבעון, לשלם על טיפול פה וטיפול שם.
מרדכי בסון: הם באים לקבל את הטיפול כשאין להם 6 שקלים בשביל לעלות לאוטובוס ולבוא לבית החולים.
מרדכי בסון: האם מישהו יודע את זה?
מרדכי בסון: הם באים ברגל קילומטרים על קילומטרים לקבל את הטיפול.
מרדכי בסון: אתם באים וחוסכים להם את זה, אתם באים ונכנסים להם לכיס שאין בו שקל אחד.
מרדכי בסון: אבל בכיס השני יש משהו, ואני אגיד לכם מה – הנשמות שלהם.
מרדכי בסון: תיקחו את הנשמות של החולים האלה, תתפטרו מכולם.
מרדכי בסון: לא באתי לבקש חסד ממישהו, לא באתי לבקש טובה ממישהו.
מרדכי בסון: באתי לבקש צדק.
מרדכי בסון: מה שנעשה כאן במדינה הזאת זה עוול משווע.
מרדכי בסון: אני שואל, כל אלה שילכו ללמוד עכשיו מקופות החולים, אצל מי הם ילכו ללמוד?
מרדכי בסון: אצל אותם רופאים, אותן מחלקות.
מרדכי בסון: אם אותם רופאים ומחלקות לא בסדר עד היום מה יש להם לחפש שם?
מרדכי בסון: למה אני שולח אליהם ללמוד?
מרדכי בסון: ואנחנו חוזרים לשאלת ייבוש בתי החולים.
מרדכי בסון: בית החולים "אברבנאל" היה עם 640 מיטות והיום הוא עם 220 ורוצים לסגור עוד מחלקות.
מרדכי בסון: מה עשו עם ניצולי השואה שם?
מרדכי בסון: בואו תעבירו 50% מהכסף שאתם מעבירים לרפורמה למערכת הקיימת, 50% תעבירו.
משה גפני: חנה שטרום כהן, בבקשה.
חנה שטרום כהן: אני פסיכולוגית קלינית בכירה ואני יו"ר פורום של הפסיכולוגים והעובדים הסוציאליים בבריאות הנפש.
חנה שטרום כהן: אני בכל זאת רוצה לומר משהו על המכתב של הרפורמה בבריאות הנפש.
חנה שטרום כהן: על הצו חתום ראש הממשלה בשעה שהוא יושב "שבעה".
חנה שטרום כהן: אני שואלת, מה הבהילות?
חנה שטרום כהן: מה המחטף הזה?
חנה שטרום כהן: מחטף בחירות או לפני בחירות?
חנה שטרום כהן: להספיק להעביר הרחק מעיני הציבור את ההפרטה שהכנסת לא נתנה להעביר.
חנה שטרום כהן: היא לא נתנה להעביר 17 שנה מפני שמי שקרא את החוק, את ההצעה, יודע שהיא מאוד גרועה.
חנה שטרום כהן: 12 שנה שרי בריאות לא נתנו להעביר אותה.
חנה שטרום כהן: ניסו להעביר אותה בחוק ההסדרים במחטף ולא הצליחו כי חברי כנסת לא נתנו.
חנה שטרום כהן: ישבו על זה במשך שתי כנסות השבע-עשרה והשמונה-עשרה בוועדת העבודה והרווחה.
חנה שטרום כהן: העמיקו, קראו כל אות וסעיף והחליטו שלא להעביר אותה במצב הזה.
חנה שטרום כהן: משרד הבריאות במקום להגיש רפורמה טובה החליט להעביר את זה במחטף בצו שאיש לא יודע מה כתוב בו.
חנה שטרום כהן: ומה מבטיחים לנו?
חנה שטרום כהן: הבטחות.
חנה שטרום כהן: מכרו חתול בשק.
חנה שטרום כהן: העסיקו מערכת משומנת של משווקים, מכרו לציבור שכל אחד יקבל פסיכולוג כמו שהולכים לאורתופד, כמו שהולכים לרופא עיניים.
חנה שטרום כהן: אבל המציאות היא אחרת.
חנה שטרום כהן: והנה לא עבר שבוע וכבר אנחנו רואים את הסימנים הראשונים של התרמית שצפה - השתתפות עצמית במחירים כאלה.
חנה שטרום כהן: צריך לזכור שהיום יש בתחנות טיפול בחינם.
חנה שטרום כהן: אלפי אנשים מקבלים טיפול יום יום, לא משלמים אגורה, על-ידי צוותים רב-מקצועיים מאוד מאוד ותיקים ומנוסים.
חנה שטרום כהן: את הדבר הזה רוצים להרוס היום.
חנה שטרום כהן: מה יתנו לאנשים במקום זה?
חנה שטרום כהן: מדברים על השתתפות עצמית למי שלא ילך למרפאות.
חנה שטרום כהן: האם מישהו יודע כמה מרפאות הולכות להיות?
חנה שטרום כהן: באיזה פיזור?
חנה שטרום כהן: מי יעבוד שם?
חנה שטרום כהן: מה יתנו שם?
חנה שטרום כהן: כמה ייתנו שם ובאיזה מתכונת יעבדו שם?
חנה שטרום כהן: אנחנו יודעים כי הרי ברפורמה הזאת היה הסכם, היתה תוכנית.
חנה שטרום כהן: יהיו שלוש רמות של מרפאות.
חנה שטרום כהן: באזורים המאוד צפופים כמו בערים הגדולות תהיה מרפאה דרגה 3, מרפאה רב-מקצועית.
חנה שטרום כהן: אבל באזורים המרוחקים, בפריפריה, אפשר יהיה לקבל רק הפניה למטפל עצמאי.
חנה שטרום כהן: שם לא יהיה טיפול רב-מקצועי ושם גם לא יהיה את מה שיש היום – האפשרות לבחור ולהתאים טיפול.
חנה שטרום כהן: אם יהיה לך מזל אז המטפל העצמאי באזור שלך במקרה גם מתאים לטפל בבעיה שלך.
חנה שטרום כהן: זה לא רופא עיניים שאתה יכול להסתכל ברשימה של הקופה ולבחור רופא זה או אחר.
משה גפני: את באמת נכנסת לתוך הרפורמה, אני לא מעוניין לעשות את זה.
משה גפני: את מתנגדת לצו הזה?
חנה שטרום כהן: צריך להוריד את העניין של ההשתתפות עצמית.
חנה שטרום כהן: הבטחתם פסיכולוג לכל אחד, תעמדו בזה.
חנה שטרום כהן: תורידו לחלוטין את ההשתתפות הזאת.
חנה שטרום כהן: קיבלתם עוד 300 מיליון שקל ואתם אומרים עוד היד נטויה?
חנה שטרום כהן: בבקשה, תנו כמו שיש היום.
מרדכי בסון: אדוני היושב-ראש, רציתי להציג לכם פה מסמך על מה שקורה היום במערכת הבריאה שקוראים לה מערכת הבריאות.
מרדכי בסון: במקרה אני נכה צה"ל.
מרדכי בסון: התגלתה אצלי היום החמרה, ואני יושב כאן עם משככי כאבים.
מרדכי בסון: הייתי צריך לפנות למרפאת כאב, הזמנתי תור.
מרדכי בסון: יש לי פה מסמך שאני מעוניין להגיש לך אותו על מנת שתראה מה מתרחש עם אדם שסובל מכאבים וכמה זמן צריך להמתין בשביל להגיע לנקודת טיפול.
מרדכי בסון: ברשותך, אני מעביר לך את המסמך.
משה גפני: בסדר, אתה יכול להעביר את זה עוד מעט.
מרדכי בסון: בתור "אדם" במירכאות שקצת שפוי, אני לוקח את התרופות ומטפל בעצמי.
מרדכי בסון: מה יעשה מטופל כזה שיצטרך?
מרדכי בסון: תסתכל בבקשה על התאריך שהוזמנה הבקשה ובאיזה תאריך אני צריך להיות רק במרפאה.
מרדכי בסון: תראה כמה זמן זה.
משה גפני: תודה – שתהיה בריא.
מרדכי בסון: מה יקרה אם מטופלים כאלה יצטרכו - - -?
משה גפני: עו"ד ליפשיץ, בבקשה.
יואל ליפשיץ: אני חוזר, אנחנו מדברים אך ורק על אישור תוכנית גבייה למטפלים עצמאיים שלא במסגרת המרפאות.
יואל ליפשיץ: תוכנית הגבייה הזאת לא נוגעת לבתי החולים, שם אין גבייה.
יואל ליפשיץ: היא לא נוגעת לאשפוז, והיא גם לא נוגעת ל - - -
משה גפני: רגע, תמתין בבקשה.
משה גפני: עדית סרגוסטי ביקשה לדבר.
משה גפני: אני מבקש ממש בקצרה, אני חייב לסיים בשעה 11:00.
עדית סרגוסטי: אני מייד אומר, ואני אעשה את זה בקצרה.
עדית סרגוסטי: שמי עדית סרגוסטי מארגון "בזכות".
עדית סרגוסטי: אנחנו תומכים ותמכנו לאורך הרבה שנים ברפורמה ונאבקנו רבות לקידומה.
עדית סרגוסטי: אנחנו חושבים שהיא הכרחית.
שכיב מוראד שנאן: מה זה ארגון "בזכות"?
עדית סרגוסטי: ארגון שפועל לקידום זכויות של אנשים עם מוגבלויות.
שכיב מוראד שנאן: האם אתם תומכים בכך שהם ישלמו מכספם ומקצבת נכות היחיד שיש להם?
עדית סרגוסטי: לא.
עדית סרגוסטי: אנחנו חושבים שהכרחי שבריאות הנפש תהפוך לחלק ממערכת הבריאות הציבורית.
עדית סרגוסטי: מכיוון שזה הנושא שעולה כרגע לדיון, אנחנו מבקשים ממשרד הבריאות לקבוע מנגנונים מאוד ברורים כדי שיבטיחו שהשירות שיינתן כשירות ציבורי בהשתתפות הציבורית הרבעונית הנמוכה יהיה על-פי אמות המידה שקבועות בחוק - - -
משה גפני: ד"ר גד לובין, בבקשה.
גד לובין: פטור בלא כלום, שני משפטים.
גד לובין: דיברו פה עשר דקות לא על הנושא, ואני מרשה לעצמי חצי דקה.
גד לובין: לגבי מצב האנשים שנציגים של אנשי מקצוע מדברים בשמם – יש לאנשים האלה נציגים.
גד לובין: יש להם רשימה של ארגונים שכולם תומכים תמיכה נמרצת ברפורמה ומלווים אותה, בין אם זה ארגון "בזכות" ובין אם זה ארגון "עוצמה" או "לשמה" או "אנוש".
גד לובין: אני מציע לרדת מהאדנות הזאת ולתת לאנשים עצמם לדבר.
גד לובין: הם אמרו דברם לאורך הרבה שנים והם מברכים על הרגע הזה.
גד לובין: דבר האחרון – דיברו על לסמם אנשים, ייתנו להם תרופות.
גד לובין: יש פה שיח, אמירה אנטי-פסיכיאטרית, לכאורה איום.
גד לובין: אבל כל מה שהאנטי-פסיכיאטריה תרמה להרבה מאוד אנשים הרבה מאוד שנים זה לספר להורים של החולים עד כמה הם אשמים במחלה של ילדיהם.
גד לובין: בשורה לא היתה בדור שלפני שנתנו לאנשים תרופות.
יואל ליפשיץ: תוכנית הגבייה שעומדת על השולחן היא אך ורק טיפול פסיכותרפי למטפלים עצמאים שלא במסגרת מרפאות לבריאות הנפש.
יואל ליפשיץ: היא לא נוגעת למה שקורה באשפוז ובמרפאות החוץ וגם לא למטפלים במסגרת רפואה רב-מקצועית.
משה גפני: שם לא ייגבו?
יואל ליפשיץ: שם חלים כללי תוכנית הגבייה הרגילים שזה 22 שקלים רבעוני.
משה גפני: כמו בקופת חולים רגילה.
יואל ליפשיץ: כמו בקופת חולים רגילה, ובחלק מהדברים גם אין גבייה.
יואל ליפשיץ: יש פטורים, יש את כל הדברים.
יואל ליפשיץ: זה מופיע בחוזר סמנכ"ל לפיקוח על קופות חולים באתר אינטרנט וזה מוסדר, וזה ימשיך להתנהג.
יואל ליפשיץ: זה אך ורק למטפלים שהם עצמאיים, זה מה שמונח פה על השולחן.
יואל ליפשיץ: כל השאר יוכלו לגשת - - -
משה גפני: חבר הכנסת שנאן, אני מבקש לך לומר.
משה גפני: כחבר בוועדה אני מבקש לומר רק משפט אחד.
משה גפני: אני באמת לא נכנס לרפורמה הזאת, זה לא התפקיד שלנו בוועדה.
משה גפני: הממשלה צריכה לעמוד מול ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
משה גפני: התפקיד שלנו הוא רק הנושא הזה של התשלומים.
משה גפני: אבל אני חייב לומר שאני חבר הכנסת די הרבה שנים.
משה גפני: נושא בריאות הנפש הוזנח כל השנים, הוא הוזנח.
משה גפני: היתה החלטת ממשלה לגבי בית החולים "אברבנאל" ואני כחבר כנסת התקוממתי נגד ההחלטה הזאת.
משה גפני: אני ידעתי מה המשמעות של סגירת בית החולים "אברבנאל".
משה גפני: הגיע סגן שר, במקרה הוא גם מהמפלגה שלי, אבל בלי קשר לעניין הזה.
משה גפני: הוא נמצא שם, הוא מטפל בעניין הזה.
משה גפני: הוא מנער את המשרד.
משה גפני: המשרד העלה אבק, העלה אבק.
משה גפני: כל הבעיות במערכת הבריאות עליהן אנחנו מדברים פה לא נולדו היום, אלא הן נולדו עשרות שנים קודם.
משה גפני: מבין כל השרים שהלכו למשרד הזה, אלו שרים שלא קיבלו תפקיד אחר.
משה גפני: הם חיכו לעבור למשרד אחר.
משה גפני: הרפורמות בכל המשרד הזה היו בעייתיות, אז באים עכשיו ואומרים: בוא ננסה לעשות סדר.
משה גפני: יכול להיות אפילו שאתם צודקים, אני בכלל לא מתווכח על זה.
משה גפני: אבל מנסים לעלות לדרך חדשה.
משה גפני: אגב, אני לא פוגע בפקידים.
משה גפני: הפקידים עושים את מלאכתם נאמנה במשרד הבריאות.
משה גפני: גם הפקידים הבכירים צריכים שיעמוד מעליהם דרג מיניסטריאלי שיהיה פעיל ושיביא תקציבים ושיפעיל את המשרד שהוא אחד המשרדים הגדולים במדינה ואחד המשרדים החשובים במדינה.
משה גפני: חבר הכנסת שכיב שנאן, בבקשה.
שכיב מוראד שנאן: אני מבקש לחזק את דבריהם של אנשי המקצוע ואת אביו של האדם החולה.
שכיב מוראד שנאן: אני עובד משרד הרווחה לשעבר, הייתי מפקח ארגון ומינהל.
שכיב מוראד שנאן: אני מכיר, גברתי העובדת הסוציאלית, את מה שאת אומרת מתוך התיקים של הפונים.
שכיב מוראד שנאן: עם כל הכבוד להצעות שבאות לכאן, זה עוד הכנסת יד לכיסם של אנשים מיעוטי יכולת שאין להם שום אפשרות לשלם את ההוצאה הנדרשת מהם.
שכיב מוראד שנאן: לצערי הרב, מרבית האנשים האלה חיים מקצבת נכות ליחיד שמגיעה ל-1,800 שקל.
שכיב מוראד שנאן: חצי מזה משלמים לסיגריות וחצי תרופות.
יעקב ליצמן: אבל אמרו לך שהטיפול הרגיל לא עולה כסף.
משה גפני: הטיפול הרגיל לא עולה.
משה גפני: הוא אומר שזה לא השתנה.
יעקב ליצמן: אתה מתייחס לדברים אחרים.
יעקב ליצמן: הטיפול הרגיל לא עולה שום דבר.
שכיב מוראד שנאן: מספיק האמירה במכתבו של ראש הממשלה שאומרת:
שכיב מוראד שנאן: החלטת הממשלה על העברת האחריות הביטוחית בתחום בריאות הנפש לקופות החולים והורדת הנטל הזה מהמדינה.
שכיב מוראד שנאן: עוד הפעם הממשלה בורחת מהאחריות שלה כלפי ציבור מסוים של נזקקים.
יעקב ליצמן: אדוני לא מעודכן.
שכיב מוראד שנאן: אישית, אני מתנגד לעניין הזה.
שכיב מוראד שנאן: גם אם זה יעבור בהצבעה אני מאוד אצר על זה שהולכים דווקא לחלשים ביותר ולא נותנים להם את האפשרות להמשיך לחיות בכבוד.
שכיב מוראד שנאן: אני מאוד מכבד את סגן השר ליצמן.
שכיב מוראד שנאן: אני יודע שהציבור הישראלי מאוד אוהב כל תפקיד שעשית.
שכיב מוראד שנאן: אל תיתן את ידך להעביר את זה עכשיו – שיעבירו את זה בממשלה הבאה.
יעקב ליצמן: אדוני הנכבד, ראיתי שמה שהיה עד היום הוא לא טוב.
יעקב ליצמן: לא משנה אם אני שלם עם זה עד הסוף, יש לי תיקונים שבעזרת השם יכול להיות שנעשה בקדנציה הבאה.
משה גפני: אם נהיה בקואליציה.
יעקב ליצמן: כמובן.
שכיב מוראד שנאן: לא, גם אם תהיה באופוזיציה את הכספים ייתנו לך.
משה גפני: לא, מדבר על המשרד.
יעקב ליצמן: אם תהיה קואליציה אני אהיה בבריאות.
יעקב ליצמן: אבל אם כן, אני חייב להגיד לך שמה שהיה היה קטסטרופאלי.
יעקב ליצמן: בא עכשיו בן-אדם והוא אומר: סטופ, צריך לעשות משהו.
יעקב ליצמן: יכולתי להגיד: יש החלטת ממשלה לסגור את "אברבנאל", בואו נסגור.
יעקב ליצמן: אני הולך להשקיע כסף ולשפר את המצב ולעשות שיפוצים.
יעקב ליצמן: אז במקום להגיד תודה רבה אז אתה עוד תוקף.
יעקב ליצמן: שנית, אנחנו לא מדברים על העלאת כסף, להוריד כסף, כי זה טיפול מעל הטיפול הרגיל.
יעקב ליצמן: הטיפול הרגיל בקופת חולים זה כמו כל הדברים ש - - -
משה גפני: הטיפול הרגיל נשאר.
יעקב ליצמן: לכן, אני מבקש לאשר את זה.
משה גפני: בקשתו של ראש הממשלה ושר הבריאות – אישור הצעת קופת חולים (תוכנית גבייה) בהתאם לסעיף 8(א2) לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, הנוסח המעודכן של החלטת ועדת הכספים.
משה גפני: מי בעד אישור ההחלטה ירים את ידו?
משה גפני: ההחלטה אושרה.
שכיב מוראד שנאן: אני מבקש רביזיה, כבוד היושב-ראש.
משה גפני: אז אנחנו נצביע בעוד שעה, בסוף הישיבה בעצם.
משה גפני: אני עושה הפסקה חמש דקות.
משה גפני: על סדר-היום הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מוסדות ציבוריים הפועלים לעידוד ההתיישבות), התשע"ב-2012, של חברי הכנסת זאב אלקין וציון פיניאן.
משה גפני: אני מבקש להקדים ולומר שפנתה אליי פרופ' פרנסיס רדאי, היא גם פנתה אליכם.
משה גפני: היא כתבה לי מכתב שזה נגד האמנות הבין-לאומיות.
משה גפני: אני לא זוכר בדיוק את תוכן המכתב, אבל בעיקר מכיוון שזה כאילו מעודד שטחים כבושים.
זאב אלקין: מה הקשר?
ציון פיניאן: זה נגד האמנות השמאלניות.
זאב אלקין: יכול להיות שהיא מתכוונת לשטח ריבוני של מדינת ישראל לא כשטח כבוש.
משה גפני: יש לנו דברים יותר חשובים היום מהנושא הזה.
משה גפני: אבל חשוב לומר את העניין.
משה גפני: היא פנתה אליי והיא כתבה מכתב.
משה גפני: היא כתבה מכתב גם ללשכה המשפטית שאסור להעביר את החוק הזה מכיוון שהוא חל על יהודה ושומרון, והוא שטח כבוש, זה נגד האמנות הבין-לאומיות, כפי שאמרתי.
משה גפני: אני השבתי לה כלהלן, ואני רוצה להגיד את זה לחברי הוועדה.
משה גפני: הסיוע לפי סעיף 46 ניתן למטרות שונות.
משה גפני: הוא ניתן למטרות חינוך, למטרות רווחה, למטרות בריאות, למטרות דת, הרבה מאוד מטרות.
משה גפני: סעיף 46 איננו סעיף פוליטי והוא איננו קשור בכלל לנושא מדיני.
משה גפני: אין לו שום קשר לעניין הזה.
משה גפני: כמובן שאם רוצים לבנות גן ילדים באופן פרטי – מה שהמדינה לא מסייעת – ודאי שבלי רישיון המציאות היא שהוא לא יקבל פטור לפי סעיף 46.
משה גפני: זה תלוי גם בממשלה, בפקידים שעוסקים בעניין הזה.
משה גפני: אין הבדלה בין שום מקום שבו הנושא הזה מתנהל.
משה גפני: ברגע שמוסיפים את ההתיישבות זה בדיוק כמו כל סעיף אחר, בדיוק כמו כל הגדרה אחרת בנושא של סעיף 46.
משה גפני: ולכן, כתבתי לה שהמכתב שלה איננו רלוונטי לגבי העניין הזה.
משה גפני: יש שני דברים שמבקשים לעשות בחוק.
משה גפני: מצד אחד, לכתוב את יהודה ושומרון.
משה גפני: מצד שני, לצמצם או להגדיר באופן רחב כזה, לכתוב יותר מההתיישבות, לכתוב דברים נוספים שמבקשת רשות המיסים.
משה גפני: אני לא מתכוון להיעתר לאף אחת מהבקשות, אני מתכוון לאשר בדיוק כמו כל הסעיפים האחרים שיש חינוך, יש - - -.
משה גפני: אם היו מסכימים אפילו להוריד את המילה "עידוד" הייתי מסכים.
משה גפני: אבל אם לא, אז להשאיר את זה ככה.
משה גפני: אני בעד לאשר את המילה "ההתיישבות" כמו שיש חינוך, כמו שיש רווחה, כמו שיש בריאות, כמו שיש דת.
משה גפני: כמו שיש את כל הנושאים יש גם את התיישבות.
משה גפני: זה בסדר, הממשלה מסכימה לזה.
משה גפני: כל המוסיף גורע ואסור להוסיף לא את יהודה ושומרון, ואסור להוסיף את מה שמבקשת רשות המיסים.
משה גפני: אתמול בלילה גם דיברו איתי ואמרתי שאני לא מבין גם למה צריך לצמצם את זה.
משה גפני: הדברים שהם עם רישיון אז הם עם רישיון, מה שהוא בלי רישיון הוא בלי רישיון.
משה גפני: אם כולם יסכימו אז אני מבקש להצביע על זה.
משה גפני: עידוד ההתיישבות או להוריד את המילה עידוד?
זאב אלקין: לא, תשאיר עידוד.
ענת מימון: אני רק רוצה להעיר שהיתה הסתייגות שהוגשה, אבל הם לא הגיעו לנמק ואנחנו לא כוללים אותה.
אורי אריאל: אני מבקש הסתייגות דיבור, בסדר?
משה גפני: אורי אריאל הסתייגות דיבור.
זאב אלקין: רשות דיבור, לא הסתייגות.
ענת מימון: אני אקריא את הצעת החוק.
ענת מימון: "בפקודת מס הכנסה בסעיף 9(2)(ב) בהגדרה "מטרה ציבורית" אחרי "חינוך" יבוא "עידוד התיישבות".
זאב אלקין: גם אני מבקש רשות דיבור.
דב חנין: יש לנו הסתייגויות, אני מקווה שהן נרשמו.
משה גפני: הסתייגויות דיבור?
דב חנין: הסתייגויות מהותיות.
זאב אלקין: אבל הצבענו, ואי-אפשר אפילו להגיד שהתחלנו בזמן.
ענת מימון: אבל אפשר רשות דיבור.
דב חנין: אז תני לנו רשות דיבור.
משה גפני: בסדר, הסתייגויות דיבור.
ציון פיניאן: אנחנו ממשיכים בישיבת ועדת הכספים.
ציון פיניאן: הסעיפים הבאים הם תיקונים בתקנון הבורסה.
ציון פיניאן: סעיף א': תנאי כשירות לחברות בבורסה של חברה שאינה תאגיד בנקאי.
ציון פיניאן: חגית נאמן, בבקשה.
חגית נאמן: במסגרת הפיקוח של הבורסה על חברי הבורסה שאינם בנקים, אחד מתנאי הכשירות לחברות בבורסה הוא שבעלי שליטה וחבר בורסה ובעלי עניין לא הורשעו בעבירה שיש עימה קלון, ולא היו חברים בתאגיד שהתפרק בלי ששילם את חובותיו.
חגית נאמן: מוצע פה לתקן ולהקנות שיקול דעת לדירקטוריון הבורסה במקרים מסוימים על-פי שיקול דעת לאשר כן מקרים שבהם חבר בורסה יש בעלים שלו שהיו חברים בתאגיד שהתפרק מבלי לשלם את חובותיו.
חגית נאמן: זה בא על רקע שבעבר הבעלויות היו בעלויות פרטיות.
חגית נאמן: היום יש גם בין חברי הבורסה בעלים שהם הרבה פעמים קרנות השקעה שמשקיעות בשלל נכסים, ביניהן, לפעמים גם אם זה חברות הי-טק או שמשקיעים בהן כהשקעה של קרנות הון סיכון שבסופו של דבר אחרי פעילות מסוימת מתפרקים ורוצים להשאיר שיקול דעת לדירקטוריון.
חגית נאמן: כמובן שזה כפוף לזה שאין באישור כזה כדי לפגום בכשירות של החברה להיות חבר בורסה.
מירב תורג'מן: אני כבר דיברתי איתה.
מירב תורג'מן: לגבי הקריטריונים – הבאת את הדוגמה שנתת לי קודם לגבי מה הם המקרים בהם יופעל שיקול דעת.
חגית נאמן: היתה, למשל, דוגמה שבאמת היתה חברת השקעות שהיו לה מספר עצום של השקעות כשבמסגרת כל ההשקעות האלה היו לה גם השקעות בחברות וגם דירקטורים שהיא שלחה לאותן חברות, בסופו של דבר השקעות שלא הצליחו ונסגרו כמו חברת השקעות – לא כל ההשקעות שלה מצליחות.
חגית נאמן: ואז עלה הצורך באמת לא לפסול מישהו רק בשל העובדה – להקנות שיקול דעת ועם כל האחריות שיש לדירקטוריון במקרה שהוא נותן פטור כזה.
ציון פיניאן: תנאי כשירות לחברות בבורסה של חברה שאינה תאגיד בנקאי כפי שהוסבר על-ידי עו"ד חגית נאמן – מי בעד?.
ציון פיניאן: בעד – כולם
ציון פיניאן: סעיף ב: אופציות על מניות – מעבר משקלים לאגורות, בבקשה.
חגית נאמן: אנחנו מציעים פה לשנות את ההגדרה של "מחיר קובע".
חגית נאמן: האמת היא שהשינוי שהוצע הוא שינוי טכני.
חגית נאמן: רצינו לעבור מלנקוב את המחיר הקובע באגורות במקום בשקלים.
חגית נאמן: במסגרת הזאת ראינו שבתיקון טכני כזה אנחנו צריכים לתקן את התקנון.
חגית נאמן: ולכן, החלטנו לעשות הסמכה לקבוע את ההגדרה בהנחיות, כאשר בהנחיות באמת התיקון הוא לנקוב את זה במקום בשקלים באגורות – תיקון שהוא טכני במהותו.
מירב תורג'מן: לי אין הערות.
ציון פיניאן: אופציות על מניות – מעבר משקלים לאגורות, מי בעד התקנה?
ציון פיניאן: התקנה אושרה פה אחד.
ציון פיניאן: אנחנו ממשיכים הלאה.
ציון פיניאן: ג': חשבונות מנותקי קשר אצל חש"ב וחשבונות של לקוחות חש"ב שנפטרו, בבקשה.
חגית נאמן: אנחנו מצאנו לנכון לקבוע הוראות.
חגית נאמן: כיום אין הוראות שחלות על חברי בורסה בקשר להתנהלות שלהם מול חשבונות שלא מצליחים ליצור קשר עם הלקוחות, והסוג השני של חשבונות הוא חשבונות של לקוחות שנפטרו.
חגית נאמן: הרעיון הוא להגן באמת על המשקיעים במקרה כאלה כדי לוודא שהחבר, בין היתר, מברר ומנסה למצוא את הכתובת של הלקוח, מנסה לאתר את הלקוח כדי ליצור איתו קשר כדי לקבל הוראות לגבי החשבון.
חגית נאמן: במסגרת ההוראות האלה יש הסמכה או קביעה לגבי החברים לסווג את חשבונות מנותקי הקשר כקבוצה נפרדת כדי שיהיה נוח לפקח ולבקר עליה, לראות שכל הפעילות שמתבצעת בה היא פעילות תקינה.
חגית נאמן: החבר מתבקש לעשות ביקורת על החשבונות האלה ולתעד את כל הפעולות בנוגע לחשבונות.
חגית נאמן: וכמובן, הכי חשוב, זה לנסות ניסיונות חוזרים כדי לאתר את אותם לקוחות.
חגית נאמן: אנחנו מציעים לקבוע את זה כהוראות בתקנון כאשר הפרטים מופיעים בהנחיות.
מירב תורג'מן: לגבי התיקון הזה - הם הביאו הסדרה של הנושא בתקנון הבורסה ועם הסמכה לקבוע בהנחיות את הפרטים.
מירב תורג'מן: הם הביאו גם בפני הוועדה את ההנחיות עצמן.
מירב תורג'מן: בגדול, העמדה של הלשכה המשפטית היתה שאנחנו סבורים שדרך המלך היא להסדיר את כל הנושא בתקנון ולאו דווקא בהנחיות.
מירב תורג'מן: אבל אחרי דין ודברים עם הלשכה המשפטית ועם חגית נאמן הוחלט שלאור העובדה שזה מונח כבר על שולחן הוועדה והם הביאו בפני את הוועדה את ההנחיות על אף שאנחנו לא מאשרים את ההנחיות אלא רק את התקנון, וגם ככל הנראה לא יהיה עוד הרבה זמן לאשר את הנושא הזה בשל התפזרות הכנסת, מה גם שהנושא הזה בכלל לא מוסדר, ואנחנו מעדיפים שבכל זאת תהיה איזושהי הסדרה גם אם היא לא נחקקה בדרך המלך, אז אנחנו חושבים שאפשר להשאיר את זה ככה.
מירב תורג'מן: הייתי מעדיפה שתיקון של ההנחיות בעתיד כבר יגרור תיקון מקיף של התקנון, ולהכניס את כל הנושא לתקנון ולא בהנחיות.
מירב תורג'מן: אבל אין שום מניעה לאשר את זה עכשיו.
ציון פיניאן: חשבונות מנותקי קשר אצל חש"ב וחשבונות של לקוחות חש"ב שנפטרו – מי בעד?
ציון פיניאן: התקנה אושרה.
ציון פיניאן: ד, רישום למסחר - - -
שכיב מוראד שנאן: ציון, אני נגד בהכול.
ציון פיניאן: רישום למסחר של ניירות עריך המירים במניות, רישום למסחר של תעודות התחייבות ותנאים למחיקה.
יצחק וקנין: עד עכשיו היה הכול פה אחד, עכשיו אנחנו לא פה אחד.
חגית נאמן: חמישה תיקונים בכללים לרישום של אגרות חוב להמרה.
חגית נאמן: הראשון – לקבוע באופן פוזיטיבי שחברה מציעה ניירות ערך המירים, ייקבע להם מראש בתנאי ההצעה מועד פדיון אחד, ושלא יהיה ניתן מראש לקבוע תנאים שבהתקיימם יידחה אותו מועד פדיון, כפוף לחריגים שייקבעו בהנחיות.
חגית נאמן: בהנחיות אנחנו קובעים חריגים שקיימים גם היום לגבי מוסדות בנקאיים וגופים שמפוקחים על-ידי המפקח על הביטוח ששם ניתן לדחות פעם אחת פדיון בתנאים שקבועים בהנחיות וזאת בשל הוראות של המפקחים, הן של המפקח על הבנקים והמפקח על הביטוח, להכרה בהון עצמי של הגופים המפוקחים על ידם – זו הקביעה הראשונה.
חגית נאמן: ההצעה השנייה היא לקבוע בתקנון מחיר מינימאלי של נייר ערך המיר כאשר בהנחיות המחיר שייקבע זה שהמחיר לא יפחת מ-1 אגורה.
חגית נאמן: כיום לא ניתן לסחור בבורסה בפחות מ-1 אגורה ומוצע לעגן את זה בהנחיות.
חגית נאמן: התיקון השלישי שנוגע לעניין הוא שאגרות חוב שבעקבותיו כהסדר שנעשה בחברה, החברה מפסיקה לחוב את החוב בגינן אלא מעבירים אותן לאיזה ישות משפטית אחרת או לנאמן או קובעים שאפשר יהיה לפדות אותן רק מנכס מסוים – למחוק אותן מהרישום למסחר.
חגית נאמן: למעשה, אגרות חוב כאלה מפסיקות להיות אגרות חוב במובן של הגדרת אגרת חוב בחברה.
חגית נאמן: זה כבר לא חוב של החברה אלא הוא יכול להיפרע מנכס מסוים או מנכסים מסוימים.
חגית נאמן: מוצע לקבוע עילת מחיקה במקרה כזה, עילת מחיקה ספציפית.
חגית נאמן: אלה התיקונים.
ציון פיניאן: האם יש הערות?
ציון פיניאן: רישום למסחר של ניירות ערך המירים במניות, רישום למסחר של תעודות התחייבות ותנאים למחיקה – מי בעד התקנה?
ציון פיניאן: בעד – 1
ציון פיניאן: אתה נגד.
ציון פיניאן: 2 מול 1, בסדר.
שכיב מוראד שנאן: לא, הוא לא הצביע.
שכיב מוראד שנאן: זה 1 מול 1.
ציון פיניאן: עוד חצי שעה.
יצחק וקנין: אני אשם, דיברתי בטלפון.
ציון פיניאן: רישום למסחר של חברה חדשה חלף חברה רשומה, בבקשה.
חגית נאמן: מוצע לקבוע כללים שבמקרים שיש חברה רשומה, בעיקר מדובר על חברות אמריקאיות שרשומות.
חגית נאמן: לחברות אמריקאיות קשה מאוד לגייס כסף בתל אביב כי בכל מקרה כזה הן צריכות לעשות תשקיף אמריקאי באישור רשויות הפיקוח בארצות-הברית.
חגית נאמן: אנחנו עדים היום לתופעה שמה שעושות חברות אמריקאיות שרשומות זה שמציעים את ניירות הערך שלהן בהצעה לחברה שתחזיק 100% בהן והיא תירשם למסחר בבורסה במקום החברה האמריקאית הרשומה.
חגית נאמן: המצב שיוצא אחרי הנפקה כזאת הוא שיש חברה ישראלית שרשומה בבורסה, יש לה חברה-בת.
חגית נאמן: כל הפעילות של אותה חברה ישראלית היא אותה פעילות של חברה-בת.
חגית נאמן: כלומר, זה מהלך טכני בעיקרו של העברת הישות הנסחרת בבורסה מחברה-בת לחברה האימא שלה כשבעלי המניות הם זהים.