GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: משרד החקלאות ייזכר בזה בסוף.
חיים חבלין: תיראי, קודם כל באמת אני רוצה להגיד לך, כל הכבוד ושאפו על הדיון הזה.
חיים חבלין: כן ירבו ואני מתרשם שיש פה החלטות שאני מקווה שיתחילו להיכנס למערכת.
חיים חבלין: הצעת חוק לביטול מס מעסיקים, תדעי לך, אם הצעת חוק הזאת תעבור, אם לא בכנסת הזאת אז בכנסת הבאה.
מירי רגב: לא, אנחנו עד תחילת המושב תהיה לנו כבר הצעת חוק כתובה.
קריאה: יש אצל שי.
מירי רגב: יש לך אצל מי?
קריאה: אצל שי יש, שי חרמש, אני הכנתי לו.
קריאה: יש לו מוכנה.
חיים חבלין: בכנסת הזאת סביר להניח שהאוצר יעשה הכל כדי להתנגד.
חיים חבלין: אולי בכנסת הבאה גם, אבל לא צריך להפסיק לנסות וכל הכבוד.
חיים חבלין: אין פטור בלא כלום ואני חייב פה, התקיפו את ברזאני בצורה, לדעתי, קצת יותר מידי משתלחת.
חיים חבלין: אני רוצה להגיד לך שברזאני מאז שהוא נכנס לתפקידו וזה חשוב לציין את זה, הוא עשה מהפיכה.
חיים חבלין: הוא קודם כל, צריך להבין מה היה פה.
חיים חבלין: היו מביאים עובדים דרך משרד אחד, עם פקידה אחת, עם פקס אחד וטלפון אחד, בנתב"ג.
חיים חבלין: אם היה בא לה, היא היתה עונה, ואם לא היה בא לה ...
חיים חבלין: ברזאני חתך את הסיפור הזה ופיזר את זה ללשכות בכל הארץ ולמעשה היום העבודה היא הרבה יותר קלה.
חיים חבלין: לא בכדי הוא הצליח להביא 7,300 עובדים לפני שנה.
חיים חבלין: הוא הצליח להביא את זה בזכות שהוא בנה, הוא השתמש במנגנון קיים, פשוט ביזר, וזה דבר נפלא וצריך לתת לו על זה את כל המחמאות וצריך לחזק את ידיו ולהגיד שמשרד הפנים היום הוא לא הבעיה.
חיים חבלין: משרד הפנים, רשות ההגירה עושה עבודה נאמנה ורק שימשיכו ככה.
חיים חבלין: עכשיו צריך להבין מאיפה כל הדבר הזה צמח?
חיים חבלין: מאיפה כל ה"בְּרוך" של העובדים הזרים הזה צמח?
חיים חבלין: הכל התחיל בחברות כוח אדם שהביאו עובדים בעלויות נוראיות, צפצפו על החוק, כולל בבית הנבחרים הזה, אני אצטט מישהו שהיה פה, אחד מבעלי חברות כוח אדם ששאל אותו חבר הכנסת יעקב כץ בועדת עובדים זרים: כמה משלם עובד זר להגיע לארץ?
חיים חבלין: הוא אמר: בין 3,500 דולר ל – 13,500 דולר, שבטווח הזה כל המספרים הם עבירה ענקית על החוק ואף אחד לא מצליח לאכוף.
חיים חבלין: טוב עשתה מדינת ישראל, אומנם קצת באיחור, לצערי, אבל טוב עשתה ששינתה את שיטת ההבאה.
חיים חבלין: אני מאחל לברזאני, ואני מאחל לנו שהשיטה הזאת תעבוד וקודם כל אנחנו נהיה נקיי כפיים.
חיים חבלין: אנחנו לא יושבים פה בידיים נקיות.
חיים חבלין: תבינו, חברות כוח אדם השחיתו כל דבר, כולל אותנו, את החקלאים.
חיים חבלין: אני אומר: כולל אותנו, את החקלאים.
חיים חבלין: זה הפך להיות ביזנס על הגב של העובדים המסכנים האלה והיום, אברהם, אנחנו משלמים מחיר כבד על ההתנהגות שלנו ושיתוף הפעולה שלנו איתם.
חיים חבלין: את זה צריך להגיד ולא להתבייש.
חיים חבלין: בראש מורם.
מירי רגב: אני רוצה לסכם את הדיון.
אברהם מיכאלי: עוד מילה בעניין הזה.
חיים חבלין: עוד מילה, נושא חשוב, מירי, שאת צריכה לקחת על עצמך היום, לא פחות מנושא מס מעסיקים, כי עוד מעט לא יהיה על מה לשלם מס מעסיקים.
חיים חבלין: יש לנו מתווה פוחת.
חיים חבלין: על מה יקבל האוצר את ליטרת הבשר?
חיים חבלין: עוד מעט יהיה פה 18,000 עובדים.
חיים חבלין: היינו ב – 28,500 עובדים.
חיים חבלין: ניהלנו מאבק קשה, לפני 4 שנים הצלחנו להביא עוד 2,500 עובדים לטובת היצואנים.
חיים חבלין: יושבים פה רק יצואנים שנהנו מהמכסה הזו, ובאה מדינת ישראל וחותכת אותנו מעל 30 אחוז, שאלוהים יודע מאיפה יביאו החקלאים.
חיים חבלין: אני גר בפריפריה.
חיים חבלין: אנחנו גרים באזור שהעובד הישראלי הכי קרוב מגיע מ – כל יום הלוך ושוב.
חיים חבלין: אני רוצה לראות את האמא היהודייה, ואפילו הבדואית שמגיעה אלינו.
חיים חבלין: רבותיי, זה לא עובד.
חיים חבלין: העניין הזה, את צריכה, ביום שאת שמה את הצעת חוק הזאת, לשים הצעת חוק נוספת: לעצור את המתווה הפוחת.
מירי רגב: תעביר לי הצעת חוק.
חיים חבלין: אני אעביר לך את זה מחר.
מעין נשר: המתווה הפוחת הוא הסכם שנחתם עם הנציגים שלכם.
מעין נשר: אתה לא יכול לצאת נגד מי שמייצג אותך.
מעין נשר: אתה מיוצג.
חיים חבלין: ...
חיים חבלין: מירי, הצעת חוק שמבטלת את הצעת הממשלה, שהצעת הממשלה היא גזר דין מוות לא רק על החקלאות בישראל, היא גזר דין מוות על אלפי פועלים ישראלים שעוסקים בתעשייה - - -
מירי רגב: חיים, הבנתי.
מירי רגב: אברהם.
אברהם מיכאלי: אני רוצה להגיד משהו, שכחתי להאשים עוד אחד, זה את החקלאות, את החקלאים.
אברהם מיכאלי: נציגי החקלאים, התאחדות חקלאי ישראל, אני לא חלק ממנה, שייך לאיגוד לשכות המסחר תל אביב, שהיא חתמה, בשנת 2009, על הסכם שאני התרעתי בפניו והחקלאים יצאו לתקשורת ואמרו: איזה הישג לחקלאות.
אברהם מיכאלי: אז קודם כל, מר חבלין, תיקח את האשמה גם עליך, אתה חבר שם.
אברהם מיכאלי: היום הוא מבקש לבטל את ההסכם שהוא חתם עליו.
אברהם מיכאלי: 2 – כל מה שטענתי כלפי שינוי השיטה, הראייה לכך – 13 עובדים מסרי לנקה שמשרד החקלאות והפנים מתגאים בהם שהם הביאו ופתרו את הבעיה של השחיתות, תבעו את ממשלת ישראל.
אברהם מיכאלי: שגבו מהם 3,000 דולר לחצי שנה, ונכפיל את זה ל – 5 שנים, זה 30,000 דולר, ולכן השיטה היא לא יותר טובה.
אברהם מיכאלי: הגנבים רק החליפו חליפה.
אברהם מיכאלי: זה הכל.
אברהם מיכאלי: אנחנו לא יכולים להשליט סדר.
אברהם מיכאלי: את השחיתות במדינת ישראל, ברזאני, לא אתה ולא אני נפתור ולא הכנסת הזאת תפתור.
אברהם מיכאלי: יש לנו שחיתות שאנחנו בתוך הארץ לא יכולים לטפל בה, אתה רוצה לטפל בתאילנד?
אברהם מיכאלי: מה לך ולתאילנד לטפל שם?
אברהם מיכאלי: זה שגרת היום שמה השחיתות.
אברהם מיכאלי: אנחנו לא נוכל לטפל בזה לעולם.
אברהם מיכאלי: אנחנו יכולים להפחית את הבעיה, וגם חבלין, שהוא דיבר, הערבה שהיתה להם חברת כוח אדם, הם לא טמנו ידם בצלחת.
מעין נשר: לעניין העובדים הזרים – צודק אברהם דניאל שאומר שמתווה העובדים הזרים נחתם בהסכם מול נציגי התאחדות החקלאים, במקביל לקיצוץ בעובדים הזרים, שבפועל לא באמת מתבצע, כי כל פעם החקלאים באים ומבקשים דחייה.
מעין נשר: אנחנו את הכסף מעבירים.
מעין נשר: הכסף ניתן להשקעות.
אברהם מיכאלי: תבטלי אותו.
אברהם מיכאלי: תבטלי את הכסף.
מעין נשר: הכסף ניתן להשקעות במיכון חוסך כוח אדם.
מעין נשר: ניתנו כבר למעלה מ – 100 מיליון שקל בשנים שההסכם קיים והחקלאים קונים מכונות, עושים שיפורים טכנולוגיים במשקים.
מעין נשר: ניתנו עוד 20 מיליון שקל למחקרים בנושא הזה.
איתן אשורי: זה לא חוסך כוח אדם ושום דבר.
יצחק כהן: אנחנו מוכנים להחזיר.
מירי רגב: ברזאני.
אהרן ברזאני: אני רוצה רק להגיב לדניאל.
אהרן ברזאני: אנחנו נחושים לשנות פה את כל נושא דמי התיווך וזה לא יהיה.
אהרן ברזאני: אנחנו נהיה בתאילנד, חתמנו עם תאילנד.
אהרן ברזאני: אני בשבוע הבא מתחיל להביא עובדים כן מתאילנד באופן ישיר וללא חברות כוח אדם.
אברהם מיכאלי: כמה יעלה לי?
אהרן ברזאני: יעלה כמה שיעלה.
אברהם מיכאלי: לי כמה יעלה?
אהרן ברזאני: שום דבר לך לא יעלה.
אברהם מיכאלי: שום דבר?
אברהם מיכאלי: חינם?
אברהם מיכאלי: תרשמי , אני בעד.
קריאה: כן, כן, אם הוא מביא ללא עלות זה כיף, למה לא?
אהרן ברזאני: זה יעלה לך פחות ממה ששילמת עד היום.
אברהם מיכאלי: איך פחות?
אברהם מיכאלי: לי לא עלה - - -
מירי רגב: רגע, אברהם.
אהרן ברזאני: זה מה שהולך להיות, וחבל - - -
אברהם מיכאלי: לא יעלה לי - - -
אהרן ברזאני: זאת החלטת ממשלה.
אברהם מיכאלי: לי כחקלאי אתה לא משית עלי עלות נוספת?
אהרן ברזאני: אנחנו הפקידים נקיים את החלטות הממשלה.
אברהם מיכאלי: אז אני אגלה לך סוד, את הפקידים יהיה יותר קל להשחית.
מירי רגב: אני רוצה להגיד משהו בנושא חברת כוח אדם.
מירי רגב: אני חושבת שמדינת ישראל והממשלה לא צריכות להיות חברת כוח אדם.
מירי רגב: אני הגשתי הצעת חוק בעניין הזה.
מירי רגב: אני חושבת שהתפקיד של הממשלה זה לפקח על חברות כוח אדם.
מירי רגב: ואותן חברות כוח אדם שסורחות, צריך לטפל בהם עד כדי להעמיד אותם לפלילי.
מירי רגב: אבל לא יכול להיות שמדינה מביאה והיא חברת כוח אדם.
מירי רגב: זה בניגוד לכל הרעיון הקפיטליסטי התחרותי שראש הממשלה מוביל.
מירי רגב: יש כאן מהלך שאולי הוא כשר, אבל מסריח.
מירי רגב: אני חושבת שהוא לא נכון.
מירי רגב: אני חושבת שהמדינה לא צריכה לנהל כוח אדם.
מירי רגב: אני העליתי הצעת חוק כזאת והצעת החוק הזאת נפלה.
מירי רגב: אני עדיין לא הרפיתי פה בעניין.
מירי רגב: אני יודעת שזה עדיין בתהליך משפטי.
מירי רגב: בית משפט עליון, בג"צ, לא יודעת כאן מה שיש.
מירי רגב: אני עדיין חושבת שמדינת ישראל, הממשלה לא יכולה להחליף את השוק הפרטי.
מירי רגב: יש חברות כוח אדם, הם מתמחות בלהביא עובדים מקצועיים בתחום הסיעוד, הבניה והחקלאות.
מירי רגב: התפקיד שלהם להביא אותם על פי הכללים שהממשלה קבעה.
מירי רגב: מי שלא פועל על פי הכללים צריך לעמוד לדין.
מירי רגב: אבל לא יכול להיות שהממשלה היא זאת שתביא כוח אדם.
מירי רגב: זה בעיני דבר שהוא לא נכון.
מירי רגב: אנחנו כמדינה, לדעתי, עושים כאן דבר שאסור לנו להיכנס אליו.
מירי רגב: אבל שוב, זה לא הבעיה שלך, זה בעיה של הממשלה שקיבלה את ההחלטה ואתה מבצע את ההחלטות שלה.
מירי רגב: אני חושבת שההחלטה של הממשלה הזאת היא שגויה ואנחנו צריכים בהחלט לראות איך אנחנו משנים אותה, אבל זה כרגע לא הדיון.
מירי רגב: זה נושא אחר שאני כן מתעסקת איתו בנושא חברות כוח אדם.
מירי רגב: אני חושבת שזה לא בעיה פה של ברזאני פה בעניין הזה.
מירי רגב: אני מסכימה עם מה שאתה אומר, חיים, על ברזאני, שהוא איש מקצוע שעושה בעצם את החלטת הממשלה.
מירי רגב: אני כן חושבת, אבל, שהחלטת הממשלה בעניין הזה היא מוטעית, היא שגויה.
מירי רגב: אם כך, הממשלה תחליף את כל הארגונים הקיימים.
מירי רגב: הממשלה לא יכולה לעשות את זה.
מירי רגב: הממשלה צריכה בעצם לקבוע מדיניות וליצור מצב שבעצם ברזאני מפקח על מדיניות הממשלה ומי שלא פועל על פי מדיניות הממשלה אנחנו יודעים מה לעשות מי שלא פועל לפי החוקים.
אברהם מיכאלי: זה נכון מאד.
מירי רגב: אני רוצה בעניין הזה רק להגיד שבנושא חברות - - -
חיים חבלין: הרעיון הוא גאוני, חבל.
חיים חבלין: הרעיון הוא גאוני, חברות כוח האדם מתפרנסים בכבוד.
מירי רגב: טוב, חיים, אני לא רוצה להתעסק בזה, זה נמצא כרגע בבג"צ, בוא נמתין להחלטת הבג"צ לגבי מה שהוא יגיד.
מירי רגב: אני כן רוצה לראות איך אנחנו מקדמים את הדברים שסיכמנו פה היום.
מירי רגב: אתה צריך להעביר לי הצעת חוק בעניין של הגדלת מכסות העובדים הזרים.
מירי רגב: את הנושא של המס אני אקח משי.
מירי רגב: אני כבר מודיעה לכם, אברהם, אנחנו לקראת המושב הבא בקיץ, אני בטוחה שגם המחאה תחזור לרחובות.
מירי רגב: אנחנו נעשה כאן יום עיון מאד גדול, עם חקלאים מכל הארץ, לגבי הנושאים האלה.
מירי רגב: אנחנו נקבל את התשובות של המשרדים הרלוונטיים שזה הגירה, חקלאות והאוצר, תמ"ת, בהקשר למה שאמרנו ואנחנו נתחיל להוביל איזה שהוא קמפיין בעניין הזה, כי בסוף מה שחשוב לנו זה האזרחים שיאכלו תוצרת זולה, בריאה, ומה שאמר פה אזולאי, הסיפור שלו, זה בעצם מסכם בצורה כואבת ועצובה את מצב החקלאות במדינת ישראל.
חיים חבלין: חשוב לנו תדמית החקלאי במדינת ישראל.
מירי רגב: אני לא מתעסקת עם תדמית.
מירי רגב: תודה רבה לכל מי שהגיע.
משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר היום, תקציב רשות ניירות ערך לשנת 2012.
משה גפני: אני מקדם בברכה את מנהל הרשות לניירות ערך, שמואל האוזר שאתה אורח כבוד כאן בוועדה, אנחנו כמובן מקדמים אותך בברכה.
משה גפני: מה יש בתקציב שאנחנו צריכים לדעת, בבקשה, הבמה לרשותך.
שמואל האוזר: קודם כל תודה רבה.
שמואל האוזר: אני אגיד רק ברקע הדברים, הרשות מפקחת על 800 תאגידים מדווחים, היא מטפלת במאות תשקיפים, היא מטפלת כמו שאתם יודעים גם בהרבה הסדרי חוב, היא מטפלת בהמון הצעות רכש, מאות עסקאות עם בעלי עניין.
שמואל האוזר: הרשות גם מפקחת על כל ענף ייעוץ השקעות, היא מפקחת על 3,600 יועצי השקעות ויש עוד 21,000 בתהליכי רישום.
שמואל האוזר: ביקורות, יש פה היקף פיקוח גדול מאד שהוא גדל מאד גם בשנה האחרונה והוא הולך לגדול עוד יותר, אם לוקחים בחשבון גם את זירות המסחר, אם לוקחים בחשבון את הדברים שהועלו גם על ידי קרן המטבע שאנחנו צריכים לטפל בהם, חקיקה של ברוקרדילר וחקיקה של P.C.O.B, זה ביקורת על רואי חשבון.
שמואל האוזר: מערכת הצבעות אינטרנטית שאנחנו מקימים, שהיא גם משיתה עלינו עלויות.
שמואל האוזר: חברות דירוג, כפי שאדוני יודע, וזירות מסחר שאדוני יודע שזה בקרוב מאד גם כן מגיע אליכם.
שמואל האוזר: אנחנו צריכים להיערך לכל הנושא של סיכון מערכתי.
שמואל האוזר: אנחנו נערכים גם לכל הנושאים של עלות מול תועלת שקשורה גם כן לחקיקה שתבוא גם כן לשולחנכם.
שמואל האוזר: יש פה שורה ארוכה מאד של תפקידים שהם תמיד היו קיימים, אבל הם גדלו באופן מאד משמעותי בשנה האחרונה ומה שצופי לה והתקציב משקף את כל העשייה הזאת.
שמואל האוזר: בין השאר הוא גם משקף את העובדה שאנחנו קיבלנו ממש ביחד עם התקציב הזה גם הסכמה עקרונית לתוספת של 30 תקנים ועוד 6 מתמחים.
שמואל האוזר: אמנם רצינו יותר, אבל זה בהסכם שהיה עם אגף התקציבים, ואנחנו שמחים, אנחנו בטוחים שעם הדרך, מקווים שהם יבטחו את ליבם.
משה גפני: אין שינוי דרמטי בתקציב.
שמואל האוזר: בתקציב יש שינוי.
משה גפני: לא דרמטי.
משה גפני: יש שינוי בשיפוץ מבנים, בדברים האלה, בשכר של מה שאמרת, גידול בתקנים.
שמואל האוזר: בשכר שמביא לידי ביטוי את התוספת.
משה גפני: אתם חיים רק מאגרות, נכון?
שמואל האוזר: אנחנו חיים רק מהאגרות.
משה גפני: מה התקציב שלכם.
שמואל האוזר: התקציב הוא היום 176 מיליון שקלים, המוצע.
משה גפני: וזה הכל מאגרות?
שמואל האוזר: התקציב הוא היום גרעוני, דרך אגב.
שמואל האוזר: כפי שאתה יודע מה שאנחנו מתכננים, שגם כן נמצא על שולחנך, התקציב הולך להיות גרעוני.
משה גפני: 176 מיליון והכל מאגרות.
שמואל האוזר: אנחנו השנה בגלל התקציב הגרעוני נקבל בסדר גודל של 136 מיליון באגרות, והתקציב הוא 176 מיליון שקלים.
שמואל האוזר: כמו שאתה יודע אנחנו נותנים הנחות השנה בגלל שנצברה איזו כרית ביטחון, אנחנו מורידים אותה בהדרגה.
שי חרמש: נצבר עודף מהשנה הקודמת.
עודד שפירר: זה בהנחת ביצוע של 40% הנחה.
עודד שפירר: שמי עודד שפירר, מזכיר הרשות לניירות ערך.
שגית אפיק: בינתיים היא כבר השתנתה ההנחה הזאת.
עודד שפירר: לפחות לגבי השנה הראשונה אנחנו מניחים שזה כן יהיה ככה.
שגית אפיק: אוקי, אבל לצד ההפחתה יש לך גם בקשה להעלאת אגרות.
שגית אפיק: זה הרי נמצא באותו - - -
עודד שפירר: זה לא יעשה דרמטי ב - - -
שמואל האוזר: זה סדר גודל של הבדל, כשאנחנו מסתכלים על ההנחות מול זה, זה סדר גודל של 3 מיליון שקלים, 4 מיליון שקלים, לא יותר.
משה גפני: מה שאני מתכוון, אתם לא חיים מתקציב המדינה.
שמואל האוזר: לא, לא, בשום פנים ואופן לא.
משה גפני: זאת אומרת אתם חיים באופן עצמאי.
שמואל האוזר: לגמרי עצמאי.
שמואל האוזר: התקציב הוא רק של הרשות.
שי חרמש: שמוליק, כמה שאלות, אני לא מניח שאנחנו נכנס לפרטי התקציב.
משה גפני: למה, אתה יכול להיכנס.
משה גפני: אנחנו צריכים לאשר את זה.
שי חרמש: אני אגיד לך גם למה, משני עמודים שאתה קורא פה כרגע, אין לנו שום יכולת לבקר האם בסעיף זה וזה אפשר להוריד מיליון או להוסיף מיליון שקלים.
שי חרמש: יש כמה תהליכים, ונדמה לי שאפילו דיברנו על זה בשיחות קודמות, שאתה חש בהם היום בתוך המערכת.
שי חרמש: אחד, הרגולציה הכבדה באכיפה המנהלית שאני מודה, ועל זה נאמר 'מודה ועוזב ירוחם'.
שי חרמש: חשבתי שצריך היה ללכת איתם בדרך שהוביל קודמך בתפקיד.
שי חרמש: התוצאה היא היום שהעומס והעלויות, אני לא מדבר על הסיכונים האישיים שזה פרק בפני עצמו.
שי חרמש: אני מדבר על העומס והעלויות, על החברות הבורסאיות הבינוניות והקטנות, גורם למצב שיוקר הנושא הזה גורם לחלק מהן פשוט לבצע משיכה אחורה וללכת הביתה.
שי חרמש: יש שני תיקונים שעשיתם, אחד הוא בתחום של בעלי עניין ועם זה יש היגיון, זה תיקון 16; אבל התיקון היותר בעייתי הוא העומס מהאכיפה המנהלית .
שי חרמש: השאלה היא אם בתקציב הזה שמופיע כרגע וזה חשוב מה שאני אומר כי מתחיל פה תהליך שהכבידו.
שי חרמש: אתה ואומר פה כרגע זה לא על המדינה, זה הם מביאים את הכסף.
שי חרמש: חלק מהכסף הזה - - -
משה גפני: לא הבעתי עמדה, אמרתי רק עובדה.
שי חרמש: אני רק מפרשן.
שי חרמש: חלק מהכסף, או נגיד ככה – כל הכסף משלמות החברות.
שי חרמש: החברות הן חברות ציבוריות ואתה גפני שותף בכולן, בכל החברות.
שי חרמש: האם זה בא ממס הכנסה, ממע"מ, אני אומר – זה כסף שלך ושלי.
שי חרמש: זה חברות ציבוריות, אתה שותף בכל החברות הציבוריות, בלי שאתה אפילו יודע.
שי חרמש: כבר העובדה שמגיעים סכומים כאלה, זה נלקח מהחברות הציבוריות.
שי חרמש: הנטל על החברות הבינוניות והקטנות בעקבות האכיפה המנהלית גרם היום ברגולציה החדשה לעלויות שהם לא עומדים בהן.
שי חרמש: שמוליק יודע את זה, דיברנו על זה.
שי חרמש: דובר על זה שהשנה כבר תעשו, לימדו אותי על הרמב"ם בזמנו, שאמר שחוזרים בתשובה זה כמו מטולטלת של שעון – אם אתה מושך אותה לקצה אחד, היא נמצאת בקצה השני.
שי חרמש: זה פחות או יותר מה שקרה עם האכיפה המנהלית.
שי חרמש: כל כך היינו בלחץ עם כל מה שהתרחש בלי אכיפה, שרצנו לצד השני.
שי חרמש: צריך פה את מידת האיזון ומידת האמצע.
שי חרמש: השאלה אם בתקציב 2012 מתוקצב הכנסות נמוכות יותר כתוצאה מעלויות נמוכות יותר לחברות הבינוניות, זה דבר אחד.
שי חרמש: דבר שני, איך אתם מתמודדים עם העובדה שתיקון 16 - - -
משה גפני: אגב, שתדע שהרמב"ם לא דיבר על מטוטלת של שעון.
שי חרמש: ככה לימדו אותי.
שי חרמש: כשאני לימדתי ליבה אמרו לי את זה הרמב"ם לימד.
משה גפני: לא על מטוטלת של שעון ולא על בעלי תשובה.
שי חרמש: אז מה הוא אמר?
שי חרמש: בוא תאיר את עיני, תן גם לי ללמוד משהו.
שי חרמש: אני אלמד אותך, אתה תלמד אותי.
משה גפני: הוא דיבר על זה שצריך להעביר אותו לצד השני - - -
שי חרמש: כשעוזבים – זה רץ עד הקצה השני.
משה גפני: מטוטלת של שעון, ולא על בעלי תשובה.
שי חרמש: הוא לא אמר את זה על בעלי תשובה?
שי חרמש: אז עכשיו אני רגוע.
משה גפני: הוא אמר את זה על כל אדם שצריך לשנות מצב שהוא היה באופן קיצוני בצד השני, צריך להעביר אותו לקיצוניות השנייה, כדי שאחרי זה יחזור לאמצע.
שי חרמש: אז זה מה שקרה לנו באכיפה המנהלית שעשתה באמת בכוונה - - -
משה גפני: בסדר, אבל לא בעלי תשובה ולא מטוטלת של שעון.
משה גפני: אכיפה מנהלית – כן.
שי חרמש: אם תסכים איתי על התוצאה, אני מוכן לוותר על הפרפראזה.
שי חרמש: לכן, תיקון 16 שמבריח היום חברות החוצה, הרגולציה מבריחה חברות החוצה, כשצריך לומר – יש עניין לכולנו שיהיה יותר הון בתוך החברות הציבוריות, יותר השקעות, יותר פעילות, ויחד עם זה אתה רואה גם במחזורים בזמן האחרון שהם לא מי יודע מה.
משה גפני: גאלב, אתה רוצה להתייחס לעניין?
גאלב מג'אדלה: לא תודה.
משה גפני: אתה מצטרף לשי חרמש?
שי חרמש: כן, כן, זו עמדת האופוזיציה, דרך אגב.
שי חרמש: אנחנו נתמוך בחוק.
משה גפני: אני רוצה לפני שאתה משיב, להגיד לך אלף מה שאני אומר לכולם.
משה גפני: אנחנו נמצאים בעידן של צמצום, בעידן שבו יש מחאות חברתיות והרשות לניירות ערך, כמו גופים ממשלתיים אחרים, מצטיירים כגופים עשירים כאלה, שמתנהלים ברמת חיים גבוהה.
משה גפני: אני לא יודע אם זה נכון או לא נכון, היינו צריכים לבוא לסיור ברשות לניירות ערך, ובסוף לא באנו מחוסר זמן, אבל אנחנו נשתדל גם לבוא.
משה גפני: אם אתם יכולים להוריד את הרמה של ההוצאות, אפילו בחיי היום יום, לא יודע בדיוק איך זה עובד, אבל אני אומר את זה לכולם, אז אני אומר את זה גם לכם.
משה גפני: תבדקו את העניין הזה, אתם גוף יעיל וטוב, וכדאי שהרמה של ההוצאות תפחת.
משה גפני: לגבי הנושא של האכיפה המנהלית, אנחנו העברנו את החוק של האכיפה המנהלית.
משה גפני: אנחנו נפגשנו על העניין הזה לאחר שנבחרת לתפקידך.
משה גפני: אני מסתכל על האכיפה המנהלית בחשש גדול.
משה גפני: זאת אומרת, אני מקווה מאד שזה יצליח, אני שמח גם שאתם עושים את זה מאד בזהירות.
משה גפני: אני מבין שלא אתם עושים את האכיפה המנהלית, אלא אתם מוציאים את זה החוצה.
שמואל האוזר: אני תיכף אסביר.
משה גפני: כן, וזה גם מגביר את ההוצאות.
משה גפני: אני לא בטוח שזה, אבל בסדר.
משה גפני: אני לא רוצה להביע עמדה, אבל אני רוצה להגיד שצריך לשקול את העניין הזה.
משה גפני: אנחנו רצינו שאת האכיפה המנהלית תעשה הרשות עצמה.
משה גפני: אנחנו לא שוכחים את הווילונות בחדרו של זוהר גושן, שזה היה הנושא המרכזי באכיפה המנהלית, שהוא יקרא למישהו, יכניס אותו לחדר, יסגור את הווילונות ויגיד לו – 'או שאתה מודה או שאני - - -
שגית אפיק: משלם.
משה גפני: אתם זוכרים את זה?
שמואל האוזר: הורדנו את העלויות כדי לא לקחת ווילונות.
שמואל האוזר: קיצצנו בתקציב.
משה גפני: ואז שינינו את העניין ואמרנו שיהיו שני מותבים, שמנהל הרשות לא יהיה חבר בהם, אבל הכוונה הייתה שבסופו של דבר מי שיעשה את הבדיקה המנהלית זה עובדי הרשות.
שגית אפיק: את הביקורות.
משה גפני: את הביקורות, וודאי, וודאי.
שי חרמש: עוד שאלה אחת, שמוליק.
שי חרמש: האם הגידול בשכר מבטא כבר את התוספת של התקנים?
שי חרמש: איך אתם נערכים למלחמת הסייברים?
שי חרמש: לכל החדירות של מחשבים פנימה.
שמואל האוזר: אני אסביר לך גם את העניין הזה.
שי חרמש: כי גם זה הוצאות לא קטנות.
שמואל האוזר: כן, אבל אני אסביר לך גם כן איך אנחנו עושים את זה.
שמואל האוזר: אנחנו כמובן נשמח מאד לארח את ועדת הכספים.
שמואל האוזר: אני שוב מזמין את כל חברי ועדת הכספים אלינו.
משה גפני: אנחנו מודים על ההזמנה, אנחנו גם מקבלים אותה.
משה גפני: אנחנו נשתדל לבוא.
משה גפני: האמת היא שוועדת הכספים לא יצאה לסיור בשום מקום, חוץ מ'פרי הגליל'.
משה גפני: אז אם תהיו בפשיטת רגל - - -
שמואל האוזר: חס וחלילה.
שי חרמש: לא, אם תעברו לפריפריה – נבוא אליכם.
משה גפני: לא, לא, גם לא הפריפריה.
משה גפני: אנחנו היינו אמורים לבוא.
משה גפני: אני דחיתי את זה בגלל חוסר זמן עוד בתקופת זוהר גושן.
משה גפני: אני מודה לך על ההזמנה, היא חשובה מבחינתנו, אנחנו נשתדל בעזרת השם, ברגע שיתאפשר לבוא.
שמואל האוזר: רק אמירה כללית קודם כל לגבי התקציב של הרשות.
שמואל האוזר: ההכנסות – הן ההכנסות והן ההוצאות, הן כולן בפיקוח צמוד מאד של אגף התקציבים ובאישור של ועדת הכספים.
שמואל האוזר: תמיד היו.
שמואל האוזר: לעולם, בכל השנים של הרשות, לא הייתה חריגה מאף הוצאה כפי שהיא, כפי שנקבעה.
שמואל האוזר: הרשות מקביעה על קטנה כגדולה מאז ומתמיד.
שמואל האוזר: אני מזמין אתכם בביקור הזה גם להראות לכם.
שמואל האוזר: אין לנו שום חריגות, אין משחקים בעניין הזה, ואנחנו נוהגים ממש על פי מה שמאושר לנו.
שמואל האוזר: הדבר השני שאני רוצה להגיד לגבי אכיפה מנהלית.
שמואל האוזר: היישום של אכיפה מנהלית הוא כפי שנאמר פה בצדק, ואני דיברתי פה עם כולכם.
שמואל האוזר: אנחנו נייחס חשיבות מאד מאד גדולה לזהירות של העניין.
שמואל האוזר: אנחנו רק עכשיו התחלנו בפעילות.
שמואל האוזר: אנחנו אמרנו שאנחנו לקחנו שופטים כמו שאתם יודעים, שופטים בדימוס.
שמואל האוזר: הם כבר התחילו לפעול.
שמואל האוזר: השופטים האלה הם בלתי תלויים לחלוטין בנו, למרות שפורמאלית דרך אגב, על פי חוק, הם עובדי רשות, אבל הם נמצאים בבניין אחר, הם בלתי תלויים.
שמואל האוזר: מי שמכיר את השופטים האלה, הם לא בדיוק שומעים למה שהרשות אומרת.
שמואל האוזר: יש תהליך של חקירה ותביעה ויש חקירה של שיפוט.
שמואל האוזר: השיפוט הוא בלתי תלוי לחלוטין.
שמואל האוזר: זה חשוב מאד.
שמואל האוזר: מי שמכיר את התהליך ואני מזמין אתכם גם פה.
שמואל האוזר: אנחנו הורדנו את רמת האי וודאות בצורה מאד משמעותית.
שמואל האוזר: אני גם הודעתי שבשנה הראשונה אנחנו לא נבקש יותר מ-50% מהקנסות, גם כן כדי להוריד את העלויות.
שמואל האוזר: יש עלות חד פעמית שקשורה לחברות, שקשורה לתהליך של ההכנה.
שמואל האוזר: זו עלות חד פעמית שהיא יכולה לעלות 20,000 דולר, 30,000 דולר, תלוי במה שהם- זאת עלות חד פעמית לחברות.
שמואל האוזר: אני חושב שאחד היתרונות הגדולים שבאכיפה מנהלית, שהובלתם ואני מאד מברך על התהליך הזה, זה בדיוק אותה תקינה פנימית שהחברות עשו, בתהליכים שהם הסדירו את עצמם איך הם מתנהלים ומהבחינה הזאת כבר אפילו שירות.
מרינה סולודקין: אבל אני לא מבינה, למה השופטים הם עובדי הרשות?
מרינה סולודקין: בגלל שזה פתח לאסון.
מרינה סולודקין: אתה יודע.
מרינה סולודקין: אם הם בפנים אז הם בפנים.
משה גפני: כשחוקקנו את החוק של האכיפה המנהלית, אנחנו העלינו את העניין הזה, רצינו שיהיו עצמאים.
משה גפני: זוהר גושן מאד התעקש על העניין.
משה גפני: אני לא ראיתי כל כך בעיה בעניין הזה, אבל יכול להיות שאת צודקת.
משה גפני: יכול להיות שנצטרך לשנות.
משה גפני: את צודקת, זה עלה בדיון.
שגית אפיק: במקור זה היה יושב ראש הרשות ולמעשה הוועדה ביקשה לשנות את זה, ואחת הפשרות הייתה שבסופו של דבר הם יהיו עובדי הרשות, אבל - - -
מרינה סולודקין: אחרי מה שקרה לנו ברשות המיסים, איך זה יכול להיות שברשות לניירות ערך - - -
משה גפני: הוא לא יאהב את האשמה הזאת.
שמואל האוזר: אני רוצה להזכיר - - -
משה גפני: אבל רק להגיד לחברת הכנסת מרינה סולודקין.
משה גפני: מה שאת אומרת יש בו היגיון.
משה גפני: התהליך היה כזה שמה שאנחנו- היה פי 1,000 יותר גרוע, אם יו"ר הרשות היה זה שמנהל את הכל – שהוא גם התובע, גם החוקר, גם הפוסק, גם השופט, גם המוציא לפועל.
מרינה סולודקין: גם התליין.
משה גפני: גם התליין, כן.
משה גפני: "התליין".
משה גפני: ואת זה רצינו למנוע.
משה גפני: ואז קבענו את מה שקבענו.
משה גפני: ביקש זוהר גושן שהם יהיו עובדי רשות.
משה גפני: את יודעת, יכול להיות שאת צודקת, אבל קשה לי.
משה גפני: לא זורקים מישהו לקרשים לגמרי.
משה גפני: אבל יכול להיות שיתברר שצריך לשנות את זה, אני לא אומר.
מרינה סולודקין: משה, אני העברתי בשלוש קריאות את החוק שסוף סוף יש ועדות ערר תלויות, כשברשות משפטם כשופט בית משפט השלום שלא עובד במשרד הרווחה.
מרינה סולודקין: אז אתה מבין, אם שם אנחנו עושים את זה - - -
קריאה: מחר יש דיון על זה.
משה גפני: בסדר, לא אמרתי שמשנים.
משה גפני: אוקי, את צודקת.
משה גפני: תהיי מחר פה.
משה גפני: מחר עולה פה החוק הזה, הולך להיות שמח.
משה גפני: אגב, מה זאת אומרת שהוא עובד רשות?
משה גפני: במה הוא עובד רשות?
שמואל האוזר: בגלל שהחוק - - -
משה גפני: לא, לא, החוק אני יודע.
שמואל האוזר: זה לא אומר שום דבר.
שגית אפיק: הוא מקבל את השכר מהרשות.
שמואל האוזר: הוא מקבל את השכר, End of story - כלום.
שמואל האוזר: הוא לא שואל אותי - - -
משה גפני: מה זה מקבל שכר?
משה גפני: הוא מקבל שכר לפי מה?
שמואל האוזר: הוא עובד ביום בהיקף של חצי משרה, עם הזמן זה יכול לגדול, לפי אישור של הממונה על השכר ובדרגה מסוימת, כי הם שופטים בדימוס.
שמואל האוזר: חוץ מקבלת השכר - מלא השעות, לא הזמנים, לא הדיווחים, לא שום דבר.
משה גפני: מי מוסמך לפטר אותו?
מרינה סולודקין: אף אחד.
משה גפני: אם אף אחד אז זה בסדר.
שגית אפיק: לא, זה תלוי במה.
שמואל האוזר: החוק קבע שלוש שנים שלא יכולים לפטר אותו.
שגית אפיק: אבל אם יש לו ניגוד עניינים במקרים מסוימים אז שר המשפטים ויושב ראש הרשות.
שמואל האוזר: אבל החוק הוא שלוש שנים.
שמואל האוזר: אני רוצה להגיד עוד דבר.
שגית אפיק: מי יושבים אתו במותב.
שגית אפיק: מי נבחרו כחברים המותב?
שמואל האוזר: זאת נקודה מאד חשובה שאת אומרת.
שמואל האוזר: לבד מן העובדה שבדיוק בגלל החשש שלך אני הבאתי את השופטים ולא לקחתי עובדים מתוך הרשות - - -
משה גפני: לא, לא, לא, זה לא רלבנטי.
משה גפני: התברר לנו פה באחד הדיונים הקודמים ששופטים הם בשר ודם ונלחמים על המשכורת שלהם, אז זה לא משנה שופטים.
שמואל האוזר: אוקי, אבל לבד מהעובדה, יש מותב, זה שישה – שלושה ושלושה – ששניים הם בכלל לא שלנו וזה נקבע על ידי הרוב.
שמואל האוזר: אז כך שעדיין יש שם אי תלות שהיא לא קשורה, היא בכלל לא קשורה לרשות.
שמואל האוזר: הם לא עובדי רשות, המותב הוא של שלושה ורק משפטן שמוביל את זה.
שמואל האוזר: אז כך שגם בעניין הזה אנחנו - - -
משה גפני: זאת אומרת שאם אני מסכם את מה ששאלה חברת הכנסת מרינה סולודקין - - -
מרינה סולודקין: בכל זאת זה מתכונת ל...
שגית אפיק: לרמאות.
משה גפני: אבל מה שאני הבנתי ממך וזה אולי קצת מרגיע אותי, זאת אומרת האיש נבחר לשלוש שנים, אתה לא יכול או הנהלת הרשות לא יכולה לפטר אותו, אלא אם כן יש ניגוד עניינים או דברים כאלה.
משה גפני: אתה לא יכול לקרוא לו ולסגור את הווילון.
משה גפני: סתם אני אומר את זה ציורי בגלל שזה מצטייר יפה, אבל לא לזה אני מתכוון.
שמואל האוזר: קצצנו את התקציב.
משה גפני: כן, לא חשוב.
משה גפני: אתה לא יכול לקרוא לו וסגור את הווילון ולהגיד לו – 'תשמע, דיר באלק!'.
משה גפני: לא ככה, להגיד לו את זה מנומס ומסודר.