GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: הפניות אושרו ואתה מגיש רוויזיה.
משה גפני: בסדר, תעביר לו את הפרטים, אם אפשר עוד היום.
עמית סדן: בסדר גמור.
טמיר כהן: יש לך פה הודעה.
טמיר כהן: של בריאות.
משה גפני: בריאות, חייבים להעביר.
משה גפני: אין רפרנט של בריאות?
משה גפני: אז תזמין אותם לישיבה הבאה.
משה גפני: אני מקדם בברכה את נגיד בנק ישראל, פרופסור סטנלי פישר, שנמצא כאן, ולכבוד הוא לנו, דרך קבע.
משה גפני: על סדר היום הדוח האחרון של בנק ישראל.
משה גפני: לפני שאנחנו מתחילים, אדוני הנגיד, הצעה לסדר של חברת הכנסת רוחמה אברהם.
רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב אדוני הנגיד, בוקר טוב לאדוני יושב ראש הוועדה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני קיבלתי אמש פנייה דחופה מהוסטל יפו שנמצא ברחוב יפת 209 בתל אביב.
רוחמה אברהם-בלילא: ההוסטל הזה למעשה מאכלס כרגע כעשרה מטופלים שמטופלים באשפוז פסיכיאטרי, הם זקוקים לשיקום פסיכו-סוציאלי והם לקראת סוף השיקום שלהם.
רוחמה אברהם-בלילא: אלא שביולי 2011 קבע מהנדס עיריית יפו שהבניין הזה זקוק לשיפוץ.
רוחמה אברהם-בלילא: הוא לא קבע שהבניין הוא בניין מסוכן וכולי אלא צריך לשפץ אותו ועלות השיפוץ שלו נמדדת בכ-200 אלף שקלים.
רוחמה אברהם-בלילא: לפני כחודשיים בערך חתמו עם אותם דיירים על הסכם שכירות של שנה ולפני כשבועיים הם קיבלו בקשה לפינוי הבניין כדי שיוכלו לשפץ אותו.
משה גפני: במי זה תלוי?
רוחמה אברהם-בלילא: אך ורק במשרד הבריאות.
רוחמה אברהם-בלילא: הפינוי של אותם דיירים יעלה בסביבות מאה אלף שקלים וסך כל השיפוץ של הבניין עלה מאתיים אלף שקלים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת מהיושב ראש לפנות לשר הבריאות כדי שיתערב בעניין הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: אי אפשר לסגור את הבניין שמיועד לאנשים שחיים בקהילה ונמצאים בסוף הטיפול שלהם כי זה אומר לזרוק אותם לרחוב.
משה גפני: שר הבריאות יושב שבעה על אביו.
משה גפני: אני התכוונתי לפנות לסגן שר הבריאות.
משה גפני: יש לי היום פגישה עם סגן שר הבריאות שהוא האיש המעשי בעניין הזה.
משה גפני: אם את יכולה אחרי הישיבה להכין לי מכתב עם הפרטים.
רוחמה אברהם-בלילא: המכתב מוכן.
רוחמה אברהם-בלילא: זאת לא פנייה אישית.
רוחמה אברהם-בלילא: אם אתה רוצה פנייה אישית, אני אעביר לך, אבל המסמך הזה מדבר על מהות הפנייה.
משה גפני: אדוני הנגיד, רבותיי חברי הכנסת, הדוח האחרון של בנק ישראל שהציג את הבעיות.
משה גפני: תכף נשמע מהנגיד ומאנשי בנק ישראל את הבעיות החברתיות שקיימות בישראל, את הפער שקיים בעניין הזה ונדמה לי שיש אפילו ביקורת על הממשלה שלא פותרת את הבעיות החברתיות.
משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון.
משה גפני: לצערי הרב כאשר תכננו את הגעתך אדוני הנגיד לכאן, לא לקחנו בחשבון שאנחנו הולכים לבחירות.
שי חרמש: יש עוד מפלגה אחת שלא מקיימת בחירות והגיעה לישיבה?
שי חרמש: לנו יש אחריות לאומית.
משה גפני: נכנס לפרוטוקול שיש מפלגה אחת שיש לה אחריות לאומית.
משה גפני: מי שיקרא את הפרוטוקול, יבין שמדובר על יהדות התורה.
משה גפני: גם אם יוחלט על מועד בחירות, אנחנו בוועדה נצטרך כמובן להמשיך את הדיונים עד היום האחרון של הכנסת וגם לאחר מכן כיוון שהמדינה צריכה להמשיך לעבוד.
משה גפני: אמרתי את זה אתמול.
רוחמה אברהם-בלילא: זה באישור ועדה מסדרת.
משה גפני: לאחר מכן זה באישור ועדה מסדרת אבל ועדת הכספים חייבת להמשיך לפעול.
סטנלי פישר: תודה רבה אדוני היושב ראש וחברי הכנסת.
סטנלי פישר: אני מבין שהזמן קצר אבל הבנתי שיש לנו זמן עד ה-4 בספטמבר.
משה גפני: לא, זה לא 4 בספטמבר.
משה גפני: על 4 בספטמבר החליטה סיעת הליכוד אבל אני לא מסכים לזה.
משה גפני: בכלל למה שהליכוד אומר, אני לא כל כך מסכים היום.
משה גפני: אני לא רוצה ב-4 בספטמבר ואני אבוא בדברים עם מפלגות אחרות כמו קדימה למשל, עם שאול מופז.
סטנלי פישר: אמרת שהזמן קצר.
משה גפני: לך יש את כל הזמן שבעולם.
משה גפני: המליאה מתכנסת בשעה 11:00.
משה גפני: הכנסת ממשיכה לפעול כרגיל.
סטנלי פישר: אני מדבר בעיקר על דוח בנק ישראל לשנת 2011.
סטנלי פישר: זה נראה מאוד דומה לדוח בנק ישראל לשנת 2010.
שי חרמש: הכריכה היא אותה כריכה.
סטנלי פישר: זה מתאר שנה שהייתה טובה בעיקר אבל לא מצוינת.
סטנלי פישר: אני אדבר קצת גם על העתיד משום שאי אפשר שלא לדבר עליו.
סטנלי פישר: כרגיל, מה שקרה למשק הישראלי בצד המקרו זה מה שקרה במדינות הגדולות באירופה, בארצות הברית, במדינות השווקים המתפתחים והמתעוררים.
סטנלי פישר: שנת 2011 הייתה שנה חלשה.
סטנלי פישר: באירופה הייתה צמיחה בגובה של 1.4 ובארצות הברית בגובה של 1.7.
סטנלי פישר: אלה שיעורים נמוכים.
סטנלי פישר: בעולם המתעורר, הגובה עמד על 6.2, דבר שנשמע לנו מאוד גבוה אבל הוא יחסית נמוך ביחס לממוצע שלהם בשנים האחרונות.
סטנלי פישר: הצמיחה במשק העולמי, בהשוואה לשנים קודמות, הייתה נמוכה.
סטנלי פישר: כפי שאתם רואים במצגת, 3.9.
סטנלי פישר: מה שמאוד חשוב לנו תמיד, כל שנה אני אומר זאת, הוא הסחר העולמי וזה היה בקצב – אנחנו חושבים על שבעה אחוזים כממוצע – של 5.8 אחוזים שזה אחוז נמוך.
סטנלי פישר: זה משפיע עלינו וזה השפיע.
סטנלי פישר: מה שקרה למשק הישראלי בשנת 2011 - קצת קשה להבין זאת אחרי שאמרתי שזאת הייתה שנה טובה אבל לא מצוינת, משום שהצמיחה הייתה מאוד גבוהה, בגובה של 4.8 אחוזים שזה שיעור גבוה – דומה למה שקרה לנו בשנים הטובות, בין 2004 עד אמצע 2008.
סטנלי פישר: מה שקרה בשנת 2011 הייתה צמיחה מאוד מהירה ברביע הראשון, מעל שבעה אחוזים, ואז האחוז ירד ועד סוף השנה זה עמד על 3.4 אחוזים ברביע האחרון.
סטנלי פישר: זאת הייתה שנה של ירידה בשיעור הצמיחה במשך השנה ועד סוף השנה הגענו לרמה שגורמת לנו לחשוב שהשנה תהיה בסביבות 3-3.1 אחוזים.
רוחמה אברהם-בלילא: מה השפיע על זה?
סטנלי פישר: זה היה בעיקר הסחר הבין לאומי.
סטנלי פישר: היצוא.
סטנלי פישר: גורם שני שקצת מפתיע היה שהצרכן הישראלי לא כל כך רצה להוציא הרבה כסף ואנשים קנו פחות מאשר בשנים קודמות.
סטנלי פישר: אולי גרמה לכם האווירה הגיאו-פוליטית אבל אני לא יודע מה בדיוק קרה.
משה גפני: או המחאה החברתית.
סטנלי פישר: כן, אתה צודק.
משה גפני: אנשים הלכו לסופר, התחילו לבדוק מחירים ולא קנו.
סטנלי פישר: נמצא אתי פרופסור נתן זוסמן שהוא ראש חטיבת המחקר שהיה אחראי לדוח בנק ישראל לשנת 2011.
סטנלי פישר: זה מעניין מה שקרה אצלנו ביחס ליצוא של מדינת ישראל.
סטנלי פישר: פעם ראשונה רואים שהיצוא שלנו בסוף השנה, ואולי בתחילת השנה הזאת, לאסיה היה יותר גבוה מהיצוא שלנו לארצות הברית.
סטנלי פישר: זה דבר שלא קרה בעבר.
סטנלי פישר: זה מדבר על העברת מרכז הכובד של המשק העולמי לאסיה והעובדה שהיצואנים שלנו הם פעילים, ערים והולכים למקום בו אפשר למכור.
סטנלי פישר: היצוא לאירופה שמר פחות או יותר על רמתו וזאת הפתעה טובה, אבל בסך הכול היצוא לא צמח בקצב שהיה בשנים קודמות.
משה גפני: מה שגורם לכך בעיקר זאת הירידה ביצוא לארצות הברית.
סטנלי פישר: זה היה הרקע במשק העולמי.
סטנלי פישר: זה מה שקרה לנו כתוצאה ממה שקרה במשק העולמי.
סטנלי פישר: אנחנו מדברים בדוח בנק ישראל ולכן אנחנו מתחילים עם אינפלציה, עם המדיניות המוניטרית ושואלים מה גורם להחלטות שלנו לגבי הריבית ומה הגורמים החשובים.
סטנלי פישר: הדבר הראשון אותו אנחנו כותבים – וזה חוק שעבר כאן - הוא סביבת האינפלציה - זאת אומרת, האינפלציה בפועל – והציפיות לאינפלציה.
סטנלי פישר: לפי החוק אנחנו צריכים לקחת בחשבון את קצב הצמיחה בישראל, כל עוד שהאינפלציה בתוך היעד, ומה שגם הוא משפיע זאת רמת אי הוודאות ואי הוודאות הייתה מאוד גדולה במשך שנת 2011.
סטנלי פישר: פשוט לא ידענו אז ולא יודעים היום מה יקרה באירופה.
סטנלי פישר: אם אירופה תמשיך במיתון קל, צמיחה של מינוס 0.3 אחוז, נוכל להתמודד עם זה.
סטנלי פישר: זה לא טוב לנו, אבל זה לא סוף העולם.
סטנלי פישר: אם יהיה שם משבר פיננסי, אם מדינות יתחילו לצאת מגוש היורו, אנחנו לא יודעים מה יקרה וקשה לתאר את כל התרחישים, אבל נצטרך להגיב בזמן אמת.
סטנלי פישר: אנחנו מנסים להתכונן לאפשרות הזאת.
סטנלי פישר: אני לא חושב שזאת אפשרות הכי סבירה, אבל זאת בוודאי אפשרות.
סטנלי פישר: הריבית שלנו נקבעת ביחס לריבית של הבנקים המרכזיים העיקריים והיא כמעט אפס.
סטנלי פישר: התפתחות שער החליפין בוודאי משפיעה עלינו ומחירי הנכסים.
סטנלי פישר: כאן אני חושב על דירה כנכס.
סטנלי פישר: הוספתי למטה שינוי גדול שקרה בשנת 2011, גם הודות לוועדה זאת, כאשר בנובמבר התחילה לפעול הוועדה המוניטרית ועד עתה הרושם של כל המשתתפים בפגישות שהתקיימו בפורום הוועדה המוניטרית הפחות פורמאלית שהייתה לנו בעבר היא שחל שיפור.
משה גפני: כל כמה זמן יושבת הוועדה?
סטנלי פישר: פעם בחודש אבל יש פגישה שבועית בה אנחנו מעדכנים את עצמנו על מה שקרה בשבוע האחרון.
משה גפני: זאת אומרת, הישיבה היא אחת לחודש אבל יש ישיבה שבועית.
סטנלי פישר: ישיבת ההחלטה מתקיימת פעם בחודש אבל מעדכנים במשך החודש.
סטנלי פישר: הם מבקשים ללמוד יותר על נושא מסוים או מבקשים שנעשה עבודה בנושא מסוים ולכן מתקיימות ישיבות מיוחדות שמיועדות לנושא מסוים.
סטנלי פישר: הוועדה פעילה.
מרינה סולודקין: האם אתה ממשיך לקנות דולרים?
סטנלי פישר: הפסקנו ביולי 2011.
סטנלי פישר: לא שינינו את המדיניות שלנו.
סטנלי פישר: זאת אומרת, אם שער החליפין יסטה מהרמה שאנחנו חושבים שמהווה שיווי משקל, נשקול האם להתערב.
סטנלי פישר: לא אמרנו שזה לנצח.
סטנלי פישר: אנחנו לא קונים זהב.
סטנלי פישר: מה הייתה המדיניות שלנו.
סטנלי פישר: המדיניות שלנו מיועדת לשמור על האינפלציה בתוך תחום היעד.
סטנלי פישר: זה קשה.
סטנלי פישר: אתם רואים שזה מסתובב סביב היעד אבל לעתים קרובות לא נמצא בתוך היעד.
סטנלי פישר: מה שגורם לתנודות האלה, אלה בעיקר שינויים במחירים של יבוא.
סטנלי פישר: רואים שם קפיצה מהירה בשיעור האינפלציה וזה מתייחס למה שקרה למחיר הנפט בקיץ 2008, אז הוא הגיע ל-147 דולר לחבית.
סטנלי פישר: זה גרם לאינפלציה אצלנו.
סטנלי פישר: אנחנו לא יכולים לשלוט על זה, אבל מנסים לחזור.
רוחמה אברהם-בלילא: 2011, זה מתייחס יותר למחירי היבוא ולא למחיר הדלק?
סטנלי פישר: הדלק, גם הוא בעיקר יבוא.
סטנלי פישר: הריבית שלנו, המשכנו להעלות אותה מאז אוגוסט 2009 עד אמצע 2011 ואז קרה מה שקרה באירופה וקרתה המחאה שהשפיעה על רמת הפעילות במשק הישראלי.
סטנלי פישר: הבנו שיש איזו האטה בצמיחה במשק והתחלנו להוריד את הריבית ועכשיו היא הגיעה ל-2.5 אחוזים.
סטנלי פישר: הורדנו אותה במשך שלוש פעמים מאז אמצע השנה ועכשיו הריבית עומדת על 2.5 אחוזים כבר במשך שלושה-ארבעה חודשים.
סטנלי פישר: אנחנו ננהל את הריבית כדי לנסות להיות במרכז היעד.
סטנלי פישר: האינפלציה לאחרונה הייתה קצת מתחת לשני אחוזים והיא צפויה לעלות בערך ל-2.5 אחוזים עד סוף השנה הזאת, שוב כתוצאה מעלייה במחירי היבוא בעיקר.
משה גפני: אני פניתי אליך לגבי הריבית הגבוהה שיש בבנקים ישראל וקיבלתי תשובה מדודו זקן.
משה גפני: הריבית כאן היא ממש גבוהה באופן יחסי למה שקורה בעולם.
משה גפני: אנשים משלמים על ריבית חריגה 8.7.
רוחמה אברהם-בלילא: השאלה לכמה אנשים בעולם יש את אותו דפוס של לחיות במינוס.
משה גפני: כן, אבל בישראל הוא 8.26 אחוזים, בצרפת זה 1.75 אחוזים.
סטנלי פישר: ענינו לך במכתב שאלו נתונים ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
משה גפני: לא, לא לקחתי אותם משם.
משה גפני: זה היה גם בעיתונים.
משה גפני: השאלה אם הנתונים נכונים או לא נכונים.
סטנלי פישר: לא נכונים.
משה גפני: יש נתון אותו אתם יודעים לומר?
משה גפני: נתון אמיתי.
סטנלי פישר: על העולם?
סטנלי פישר: אני במקרה מכיר אחד.
משה גפני: בישראל זה גבוה.
משה גפני: השאלה אם יש דרך ואתם יכולים לעצור.
משה גפני: נניח שהמסקנה שלכם תהיה שהריבית כאן היא גבוהה יחסית למה שקורה בעולם.
משה גפני: השאלה היא האם אתם יכולים למנוע את זה.
משה גפני: יש לכם דרך למנוע את זה?
משה גפני: הפיקוח על הבנקים של בנק ישראל יכול לומר להם שהוא לא מסכים לריבית כזאת גבוהה?
סטנלי פישר: אנחנו יכולים לומר את זה אבל אני לא מציע זאת.
סטנלי פישר: כל פעם שאתה לוחץ כאן, משהו קורה שם.
משה גפני: הסיפור הוא לא הריבית על הבנקים.
משה גפני: הריבית על הבנקים היא סימפטום.
משה גפני: אנחנו חיים במדינה בה הרווחים של הבנקים הם רווחים עצומים, כמעט הזויים, בשעה שמעמד הביניים נשחק.
משה גפני: הרי חלק מהמחאה היא שאומרים שיש אנשים כל כך עשירים, מקבלים משכורות כל כך גבוהות, בעוד שאחרים לא יכולים לגמור את החודש, לא יכולים לרכוש דירה, לא יכולים לעשות שום דבר.
משה גפני: אז פתאום מגיעה ידיעה כזאת בעיתון שאומרת שהריבית בארץ היא גבוהה יחסית לעולם בכל כך הרבה אחוזים, וזה מביא למחאה.
משה גפני: אני חושב שבנק ישראל היה צריך לצאת בהודעה או בפעולה.
משה גפני: הבנקים הרוויחו הון תועפות.
משה גפני: אתם יכולים להתהדר בעניין הזה, ואני אומר את זה בכל מקום, כי בנק ישראל הצליח, לעומת הבנקים המרכזיים בעולם, בכך שהיציבות הפיננסית אצלנו היא בלתי רגילה, יחסית למה שקורה בעולם.
משה גפני: אף בנק לא נפל ולא רק שלא נפל אלא הרווחים היו רווחים גדולים, המשכורות היו גבוהות מאוד אבל השאלה אם מותר לנו מבחינה חברתית.
משה גפני: הרי נגעתם בעניין הזה עכשיו.
משה גפני: השאלה אם מבחינה חברתית מותר לנו.
מרינה סולודקין: מס יסף, מס על ירושות גדולות.
משה גפני: זה לא בנק ישראל.
משה גפני: זאת הממשלה הבאה בעזרת השם.
שי חרמש: בנק ישראל לא אחראי לא לשכר הבכירים ולא לריכוזיות.
משה גפני: לא, אבל לבנק ישראל יש כאן תפקיד בפיקוח על הבנקים.
משה גפני: אני מבין את העמדה של נגיד בנק ישראל שאומר שהוא לא רוצה ללחוץ על הכפתור הזה כי פתאום יתברר שיש בעיה במקום אחר.
משה גפני: מה שאמרה חברת הכנסת מרינה סולודקין זה נכון אבל זה תפקיד הממשלה והממשלה בינתיים גם לא הביאה את המס על העשירים.
משה גפני: היא יכולה להביא את זה אבל היא לא הביאה, אבל זה לא התפקיד של הנגיד אלא את זה אנחנו צריכים לעשות במסגרת של המערכת הפוליטית הציבורית בישראל.
מרינה סולודקין: הם לא אומרים את הדברים.
מרינה סולודקין: זה תיאור פיננסי.
מרינה סולודקין: הם צריכים לומר משהו.
משה גפני: אני מבקש, אם אפשר, התייחסות לגבי הנושא הזה של עמדת הממשלה למה שאמרה חברת הכנסת סולודקין.
משה גפני: אני שואל האם אתם, במה שנוגע אליכם בפיקוח על הבנקים, האם יש אפשרות שתתערבו.
משה גפני: אני חושב שבזה אני מבטא את רחשי הציבור.
משה גפני: הציבור מרגיש שיש מנהלים בבנקים שמקבלים שכר גבוה, שהרווחים של הבנקים הם גבוהים והרווחים האלה נוצרים כתוצאה מכסף שלוקחים מאתנו מעמד הביניים ואפילו השכבות החלשות.
משה גפני: לוקחים מאתנו עמלות גבוהות וריבית גבוהה.
משה גפני: האם הבנק בכלל יכול להתערב והאם הוא חושב שהוא צריך להתערב?
סטנלי פישר: אני אתייחס לכמה דברים שאמרת.
סטנלי פישר: ראשית, אנחנו צריכים להבין שאנחנו צריכים לשמור על היציבות של המערכת הבנקאית.
סטנלי פישר: והם צריכים להרוויח שיעור תשואה מקובל על ההון שהם משקיעים בתוך הבנק.
סטנלי פישר: ברביע האחרון בשנה האחרונה היו בנקים שהתשואות שלהם היו מאוד גבוהות והיו אחרים שלא הגיעו לרמות מקובלות.
סטנלי פישר: זה נורא חשוב.
סטנלי פישר: אני רוצה לדבר על מחנק האשראי כדי להבין את הקשיים שיש כאן.
סטנלי פישר: מה שגרם לכל הרעש לגבי מחנק אשראי לפני כחודשיים הייתה העובדה שאנחנו מבחינת היציבות של המערכת הבנקאית ומבחינת הבקשות מהרשויות העולמיות ביקשנו מהבנקים להעלות את יחס ההון שהם מחזיקים משבעה אחוזים לתשעה אחוזים ולגדולים לעשרה אחוזים.
סטנלי פישר: איך הם יכולים לעשות את זה?
סטנלי פישר: הם צריכים לקחת או מהרווחים ולהוסיף להון או לצאת לגייס כסף בשוק.
סטנלי פישר: המניות שלהם היו ברמות מאוד נמוכות והגיוס בשוק לא היה כל כך קל.
סטנלי פישר: להתחיל אז לומר להם שיורידו את ההכנסה, זה גורם מצד שני לבעיות בצד היצע האשראי.
סטנלי פישר: יש צורך להגיע לאיזון בן מה שהם מרוויחים לבין היכולת שלהם לתת הלוואות.
סטנלי פישר: הם עושים את זה אם זה רווחי ולא עושים זאת אם זה לא רווחי.
סטנלי פישר: זה דבר מאוד חשוב שהם ירוויחו תשואה מכובדת.
סטנלי פישר: יש עוד עניין והוא היציבות.
סטנלי פישר: הבנקים יכולים לקחת סיכונים ולנסות להרוויח הרבה.
סטנלי פישר: זה מה שעשו הבנקים האמריקאים.
סטנלי פישר: הם השקיעו כאן ושם שיעורי תשואה של 15-20 אחוזים עד שלא היו 15-20 אחוזים אלא היה מינוס.
סטנלי פישר: אנחנו מונעים מהבנקים שלנו לעשות זאת או כמעט מונעים.
סטנלי פישר: אנחנו צריכים לומר להם שהנוסטרו שלהם צריך להיות קטן ותחת שליטה.
סטנלי פישר: אין שם הימורים גדולים.
סטנלי פישר: אנחנו מונעים מהם את האפשרות לשחק את המשחקים האלה וזה בצדק, משום שראינו במיתון האחרון כמה היה חשוב לנו שהייתה לנו מערכת בנקאית איתנה.
סטנלי פישר: אני חושב שיש תחומים בהם הבנקים צריכים להמשיך להוריד עמלות.
סטנלי פישר: הם צריכים לנסות לתת יותר לחברות קטנות ובינוניות בגודלן.
סטנלי פישר: בצד הנדל"ן זה יותר מסובך.
סטנלי פישר: הם צריכים לנסות לעזור לאנשים וזאת אנחנו מבקשים מהם, אבל לומר שהם מרוויחים הון תועפות, זה לא נכון חוץ מאשר בנק אחד או שניים.
סטנלי פישר: צריכים לקחת את הממוצע במשך השנים והממוצע במשך השנים הוא בסביבות עשרה אחוזים, שזה לא כל כך גבוה.
סטנלי פישר: יש אי יעילות, יש שכר גבוה וזה לא רק שכר המנהלים בבנקים שהוא גבוה, בכמה מקומות יש עובדים מיותרים - אבל קשה מאוד לטפל בזה – וגם זה מעלה את עלויות הבנקים.
סטנלי פישר: אנחנו צריכים כל הזמן לחפש דרכים לעודד את הבנקים להוריד את העמלות והריבית השלילית והרווחים שלהם, אבל בסך הכול מה שהכי חשוב לנו – והבנק המרכזי ימשיך לעמוד על זה – זה שהם לא ייקחו סיכונים גדולים מדי.
סטנלי פישר: שם יש את הבעיה שקרתה לארצות הברית, לאנגליה ובחלקים של אירופה משום שהבנקים שלהם בבעיה ענקית.
סטנלי פישר: איטליה פחות בבעיה.
סטנלי פישר: אנחנו צריכים לנסות ללחוץ על הבנקים להוריד את העלויות למחזיקי חשבונות ואנחנו צריכים לשמור על היציבות של הבנקים.
משה גפני: אתה שלם עם עצמך מבחינה מקצועית שלא הגזמתם בשמירה, ואני מאוד מברך על זה.
משה גפני: זה התפקיד המרכזי שלכם והצלחתם בו, לשמור על היציבות הפיננסית של הבנקים כך שלא יקרה שום דבר ושלא יקרה מה שקרה במדינות אירופה ואפילו בארצות הברית ואכן ברוך השם לא קרה כאן.
משה גפני: האם אתה שלם עם עצמם שלא הלכתם על האיזון של להיות יותר אגרסיביים גם ביעילות של הבנקים, גם בשכר של המנהלים ושל אנשים אחרים, גם בנושא הזה של העמלות ושל הריבית?
משה גפני: האם אתה שלם עם עצמך ששמרתם על האיזון?
משה גפני: בדבר אחד הצלחתם, בתפקיד המרכזי – מה שאמרת עכשיו – הצלחתם וכולם מודים בזה, גם בעולם וגם בארץ.
משה גפני: השאלה האם אתה שלם עם זה שהאיזון שהיה צריך שייעשה, שהבנקים לא ייפלו, שהבנקים ירוויחו ושלא יעשו ספקולציות ושלא יעשו דברים שנעשו בארצות הברית, האם לצד זה הייתם מספיק חזקים מולם שלא ייקחו כל כך הרבה כסף מהאזרחים, מהלקוחות, מאנשים שאין להם ולעומת זאת הם לוקחים הרבה משכורות לאנשים שהיו יכולים לחיות עם שכר יותר נמוך.
משה גפני: האם אתה שלם עם עצמך בנושא הזה?
סטנלי פישר: אני אף פעם לא שלם עם עצמי בדבר כלשהו.
סטנלי פישר: נשים את זה בצד.
סטנלי פישר: אני מנסה כל הזמן לשפר את מה שאנחנו עושים ואת מצב המשק.
סטנלי פישר: מעבר לזה, צריך לקחת בחשבון שעמלות הבנקים יורדות.
סטנלי פישר: הן ירדו ב-17 אחוזים בארבע-חמש השנים האחרונות.
סטנלי פישר: אנחנו ממשיכים ללחוץ עליהם ונמשיך לעשות זאת.
סטנלי פישר: כאן רואים היבט חשוב של מה שקרה בשנה האחרונה.
סטנלי פישר: זה שוק הדיור.
סטנלי פישר: רואים שם שמחירי הדיור התחילו להתייצב ואנחנו רוצים שהם יתחילו לרדת בקצב אטי.
סטנלי פישר: אנחנו לא רוצים נפילה גדולה, דבר שיגרום לבעיות לבעלי הדירות.
סטנלי פישר: בצד ימין אתם רואים את הדירות למכירה ורואים שמלאי הדירות למכירה התחיל לעלות.
משה גפני: אבל המחירים עולים.
סטנלי פישר: המחירים פחות או יותר יציבים.
משה גפני: לא, המחירים עולים.
שי חרמש: הם לא יורדים.
שי חרמש: הם באותה רמה שהייתה.
משה גפני: כשהיה כאן אתמול שר האוצר, הטענה שעלתה הייתה שיכול להיות שיש יותר דירות שמסתיימת הבנייה שלהם אבל אנשים לא רוכשים משום שמחירן מאוד גבוה.
משה גפני: המחיר לא יורד.
משה גפני: זאת הטענה שעלתה כאן אתמול וזאת אכן טענה נכונה.
סטנלי פישר: היא נכונה.
סטנלי פישר: זה שלב מאוד מסובך ורגיש בשוק הנדל"ן.
סטנלי פישר: ידוע שבעלי דירות וקבלנים לא רוצים להוריד את המחירים.
שי חרמש: גפני, תסתכל על הגרף שסטנלי מראה כאן עכשיו.
שי חרמש: בינואר 2012 אתה עומד בגמר יחידות דיור בערך בשליש מכפי שהיו שלוש שנים קודם.
שי חרמש: היצע הדירות הגמורות הוא קטן.
שי חרמש: תסתכל על הגרף.
שי חרמש: אין היצע.
שי חרמש: אין דירות.
משה גפני: יחסית ל-2009, 2010, 2011, המספר גדל.
שי חרמש: ב-2009 היית עם 15 אלף דירות גמורות.
משה גפני: הגרף ברור.
סטנלי פישר: המלאי עולה.
סטנלי פישר: זאת אומרת שיש בתים שהקבלנים או הבעלים לא יכולים למכור.
סטנלי פישר: אם ניתן לבנקים את האפשרות לתת יותר אשראי לקבלנים, הם לא יורידו את המחירים.
משה גפני: מה שחבר הכנסת חרמש אמר, הוא לא דיבר עכשיו על בנק ישראל אלא הוא דיבר כללית על המצב.
משה גפני: הגרף שאתם מראים כאן
משה גפני: הוא גרף נורא פשוט ונורא אמיתי שמשקף את המצב.
משה גפני: לפני כמה שנים היו הרבה דירות בשוק.
משה גפני: היו מחירים נמוכים וזוג צעיר היה יכול לרכוש דירה.
משה גפני: עם השנים ירד היצע הדירות והגיע לשפל בלתי רגיל בשנת 2008, 2009, 2010.
משה גפני: הגיע לשפל גם גמר הבנייה ואז המחירים גם עלו.
משה גפני: עכשיו אנחנו נמצאים ביציבות אבל בינתיים אנחנו לא מתקרבים למה שהיה לפני עשור, לא במחיר ולא ביצע.
סטנלי פישר: במשך כל העשור הזה, זה לא אקראי שהמלאי ירד משום שהם בנו הרבה והיה צורך להוריד אותו.
משה גפני: אם אני לא הולך לקואליציה הבאה אלא אני באופוזיציה, אני לוקח את הגרף הזה.
משה גפני: אם אני הולך לקואליציה, אני אקח גרפים אחרים.
משה גפני: זה גרף שמשקף את המצב.
סטנלי פישר: ביחס למצב הפיסקאלי, מצב התקציב.
סטנלי פישר: בשנת 2011 הממשלה הצליחה להביא גירעון בתקציב של בערך 3,3 אחוזים.
סטנלי פישר: היעד לשנת 2011 היה שלושה אחוזים כך שהיא הייתה קצת מעל אבל המצב הופך להיות יותר ויותר קשה.
סטנלי פישר: מה שרואים כאן אלה שתי עקומות כאשר האחת מראה מה היה היעד לגירעון התקציב – זאת העקומה המסומנת בשחור – וזה יה שהיה מתוכנן קודם.
סטנלי פישר: שלושה אחוזים, בעצם 3.5 אחוזים, בשנת 2011 והיינו קצת מעל במונחים של הגירעון.
סטנלי פישר: שני אחוזים ב-2012 וזה היה אמור להגיע לאחוז אחד ב-2014.
סטנלי פישר: במקום שני אחוזים ב-2012 אנחנו חושבים שזה יהיה שוב בסביבות 3.5 אחוזים.
שי חרמש: כדאי לומר שזה 25 מיליארד שקלים.
סטנלי פישר: זה סכום גדול מאוד וזאת סטייה מאוד גדולה.
סטנלי פישר: זאת הבעיה של התקציב.
משה גפני: כתוצאה מאובדן הכנסות.
סטנלי פישר: מאובדן הכנסות ומלחץ על ההוצאות.
סטנלי פישר: הם לא הפרו את מגבלת ההוצאות.
סטנלי פישר: אנחנו מדברים עכשיו בתחילת מאי ויש לנו עוד שבעה חודשים.
משה גפני: ויש בחירות.
סטנלי פישר: ויש בחירות.
סטנלי פישר: מה שיקרה בוועדה הזאת זה מאוד חשוב ליציבות המשק בחודשים הבאים.
משה גפני: אם היית יושב ראש ועדת הכספים בתקופה הזאת, אתה לא היית נותן לממשלה לעשות כלכלת בחירות?
סטנלי פישר: בכל רגע לא הייתי נותן.
שי חרמש: הוא רוצה לומר לך שהוא לא היה מכנס את הוועדה.
אבישי ברוורמן: איך אתה יכול בתוך חודש לעשות כלכלת בחירות?
משה גפני: בטח שהוא יכול.
משה גפני: יכול.
משה גפני: אם אתה לא מאשר, זה לא עובר.
משה גפני: זאת שאלתי לנגיד.
אבישי ברוורמן: חוץ מאשר העברות לחרדים, אתה יכול לעשות הכול.
משה גפני: ממילא נושא החרדים יהיה במערכת הבחירות כי הרי אין לכם על מה לדבר.
משה גפני: הממשלה יכולה להביא עכשיו כמה תקנות וכמה צווים עם הרבה כסף שייטיבו עם מעמד הביניים ועם השכבות החלשות.
משה גפני: אין שום בעיה והיא לא צריכה את המליאה.
משה גפני: שאלתי את הנגיד - תפקיד נגיד בנק ישראל הוא לאין ערוך יותר חשוב מכל תפקיד כלכלי אחר במדינה – בתיאוריה וביקשתי עצה.
משה גפני: הוא גם יותר מבוגר ממני, גם יותר משכיל ממני וגם יודע כלכלה טוב ממני.
משה גפני: שאלתי אותו אם הוא היה יושב ראש ועדת הכספים, לו הממשלה הייתה באה עם כלכלת בחירות לוועדה, מה הוא היה עושה.
סטנלי פישר: הייתי אומר לא, אבל אני לא רץ לכנסת הבאה.
שי חרמש: אני כיושב ראש מוחה נגד זה ומצביע בעד.
שי חרמש: זה מה שגפני היה עושה.
שי חרמש: לגבי התקציב הדו שנתי אמרת שאתה נגד זה, אתה מוחה ואתה מצביע בעד.
משה גפני: לא, במליאה, בקריאה הראשונה, אני הצבעתי נגד הדו שנתי.
משה גפני: כשראיתי שיש כאן רוב, עשיתי כמה דברים בתוך התקציב הזה.
סטנלי פישר: מה שרואים בשורה השנייה זה את ההוצאות הצפויות על פי אומדן עלות ההחלטות שהממשלה כבר קיבלה.
סטנלי פישר: זאת אומרת, יש 6,6 מיליארד שקלים.
שי חרמש: התחייבויות.
סטנלי פישר: זה אומדן של בנק ישראל ומה שאנשים שלנו אומרים - אנשי האוצר עוד לא הגיעו לאומדן שלהם – שהוא 6,6 מיליארד.
סטנלי פישר: הם יודעים יותר מאתנו לגבי ההתחייבויות השונות שקרו במשך התקופה עד עתה והם חושבים שזה יותר גבוה מה-6,6.
סטנלי פישר: זאת בעיה גדולה.
סטנלי פישר: האנשים שלנו אומרים שבאוצר הם מומחים ויש להם ארגז כלים שמאפשר להם איכשהו לממן דברים.
שי חרמש: זה נקרא מחסני מלאי.
סטנלי פישר: יש להם מחסני מלאי מסוג זה אבל השנה הם יצטרכו להוציא את כל הכלים שיש להם ואולי אפילו הם לא יספיקו כדי לשמור על ה-3,173.
סטנלי פישר: המצב עכשיו מאוד לחוץ ואם תהיה כלכלת בחירות, זה יהיה יותר קשה.
סטנלי פישר: זה לא שהאוצר לא יודע על כך.
סטנלי פישר: הוא כן יודע.
משה גפני: האוצר מדבר על סכומים יותר גבוהים.
סטנלי פישר: אנחנו רואים כאן שיהיה פער גדול בין התקציב בפועל והיעדים שנקבעו בעבר.
סטנלי פישר: אחת הבעיות היא שהמשק במצב טוב יחסית.
סטנלי פישר: אם ניכנס למיתון, ומתחילים מגירעון של ארבעה אחוזים, תהיה לנו בעיה גדולה.
סטנלי פישר: זה לא מצב בריא להיות במקום הכחול.
סטנלי פישר: מאוד לא בריא.
מרינה סולודקין: מסים על עשירים.
מרינה סולודקין: יש כלים.
סטנלי פישר: יש כלים, נכון, אבל צריך להשתמש בהם.
סטנלי פישר: הכול נשמע מאוד שחור אבל כאן יש תמונה שתפתיע אתכם.
סטנלי פישר: זה החוב של הממשלה פלוס המגזר העסקי פלוס משקי בית.
סטנלי פישר: רואים שאנחנו יותר טובים מגרמניה שהיא השנייה ברשימה כאן וזאת משום שלמרות העובדה שישראלים אוהבים להתלונן שיש להם חובות ענקיים במשקי הבית, בעצם בהשוואה בין לאומית אנחנו יחסית שמרנים.
סטנלי פישר: מתלוננים על העובדה שמוציאים כסף אבל אנשים בארץ יחסית זהירים.
סטנלי פישר: 42 אחוזים של התמ"ג הם חובות של משקי הבית, שזה הכי נמוך מבין כל המדינות האלה.
סטנלי פישר: אפילו החוב של הממשלה הכי נמוך חוץ מאשר בספרד.
אבישי ברוורמן: בספרד יש חוב מאוד מאוד נמוך.
סטנלי פישר: מה שיש להם, הם התחילו את המשבר במצב טוב אבל הגירעון שלהם מאוד גדול.
סטנלי פישר: זה היה ארבעים אחוזים חוב תמ"ג בתחילת המשבר וזה קפץ ל-67, ב-27 נקודות אחוזים, במשך שלוש שנים.
סטנלי פישר: זה נובע מהבעיה שלהם.
סטנלי פישר: זה לפחות מצב יחסית טוב מבחינת המשק.
סטנלי פישר: זה אחד המקורות ליציבות הפיננסית שלנו.
סטנלי פישר: כאן יש דבר מאוד מעניין.
סטנלי פישר: הריבית בישראל יחסית גבוהה.
סטנלי פישר: רואים בצד ימין איזה אחוז של התמ"ג מדינות אחרות משלמות בריבית.
סטנלי פישר: זה חלק מהתקציב.
סטנלי פישר: למרות העובדה שיחס חוב תמ"ג שלנו יחסית נמוך, אנחנו משלמים הרבה ריבית, כמעט יותר מכל המדינות שמופיעות כאן.
סטנלי פישר: זאת תוצאה של הריביות הגבוהות שהיו בעבר ושלטווחים ארוכים הן ממשיכות להיות גבוהות.
סטנלי פישר: אנחנו לא יכולים להיות יותר מדי מאושרים או שאננים ביחס למצב החוב שלנו.
סטנלי פישר: שוק העבודה.
סטנלי פישר: הייתי מעדיף בנושא זה להציג את המצב לפני שקיבלנו את הנתונים החדשים משום שלא לגמרי ברור לנו מה קורה.
סטנלי פישר: רואים בעקומה האדומה מה שחשבנו שהיה שיעור האבטלה עד סוף 2011 וחשבנו שהוא היה 5.4 אחוזים בסוף 2011.
סטנלי פישר: זה היה מאוד נמוך ביחס לשווקים המתפתחים וגם ביחס למדינות המפותחות.
סטנלי פישר: היינו במצב יחסית טוב מאוד.
סטנלי פישר: אחר כך קיבלנו, בפברואר, אומדן חדש של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לפיו האבטלה היא ברמה של 6,7 אחוזים.
סטנלי פישר: זה היה בסיס חדש, מערכת סקר חדש, שינוי בכל הצד הטכני שגרם לעלייה הזאת.
סטנלי פישר: אנחנו עוד לא בטוחים במה שקרה.
סטנלי פישר: אנחנו יודעים שהם שינו את ההגדרה ואת המדידה.
סטנלי פישר: ביחס למדידה הם עשו דברים שהיו בטוחים להוריד את שיעור האבטלה כמו למשל ב-OECD הם סופרים את הצבא בכוח העבודה.
סטנלי פישר: אם אתה מוסיף את מספר העובדים בצבא למספר המובטלים, אתה מוסיף אפס מובטלים וביחס לכוח העבודה אתה מגדיל את זה, דבר שהיה מוריד את המספר.