GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סטנלי פישר: יש שינויים אחרים שהיו אמורים להוריד את המספר אבל הוא לא ירד אלא עלה.
סטנלי פישר: אנחנו עוד לא לגמרי מבינים את זה.
סטנלי פישר: אם יש גורם אחד שלפחות לדעתי שאולי אחראי לזה, וזה ניחוש, זה שהם הגדילו את מספר הכפרים והישובים הקטנים במדגם.
סטנלי פישר: יכול להיות שזאת פריפריה עם אבטלה יותר גבוהה, אבל חישובים שעשתה חטיבת המחקר אומרים שלא יכול להיות לפי הבסיס שקרה.
שי חרמש: זה חד חד-ערכי למרכיבי השקלול של ה-OECD?
שי חרמש: הנוסחה שלנו זהה?
סטנלי פישר: השינוי בא לעשות את זה כמו ה-OECD.
שי חרמש: זה חד חד-ערכי.
סטנלי פישר: זה היה השינוי.
משה גפני: למה אתם לא יכולים לקחת את נתוני הבסיס עליו התבסס המחקר הקודם ומה הוסיפו עכשיו או מה הפחיתו עכשיו?
משה גפני: למה זה כל כך קשה לעשות?
נתן זוסמן: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בינתיים לא נותנת את הנתונים לגופים אחרים.
נתן זוסמן: הם עשו ארבעים שינויים.
משה גפני: בנק ישראל הוא גוף עוין?
נתן זוסמן: כרגע הם לא נותנים.
נתן זוסמן: הם עשו כארבעים שינויים.
שי חרמש: המגזר הצבאי לא היה קיים?
נתן זוסמן: לא היה.
משה גפני: אמר כאן שר האוצר אתמול שיש יותר משתתפים בשוק העבודה, שגדל מספר המשתתפים בשוק העבודה.
סטנלי פישר: היו דברים טובים שקרו בשוק העבודה, כולל גידול שהופיע גם בנתונים הקודמים ומופיע גם בנתונים החדשים וזה אחד השינויים החיוביים.
סטנלי פישר: מספר המשתתפים עלה ומספר העובדים עלה גם הוא, למרות העלייה בשיעור האבטלה לפי ההגדרה החדשה.
משה גפני: אגב, לא מספיק.
משה גפני: אני מכיר חלק מהאוכלוסיות האלה שמשתתפות בשוק העבודה והממשלה לא עושה מספיק.
סטנלי פישר: מדדי העוני ואי השוויון.
סטנלי פישר: המדד הבסיסי של אי שוויון הוא מדד ג'יני שכולם שמעו עליו ואני לא אנסה לתאר אותו, אבל אפשר לומר שאם לכל אחד יש אותה הכנסה, זה ג'יני שווה לאפס, ואם כל ההכנסה מגיעה לבן אדם אחד, זה ג'יני שווה אחד.
סטנלי פישר: מה שרואים למעלה זאת הכנסה ברוטו למשק בית לפני מסים ותשלומי העברה.
סטנלי פישר: על בסיס זה, מאז 1997, הייתה ירידה קטנה במדד ג'יני.
סטנלי פישר: זאת אומרת, אי השוויון עלה קצת בשנת 2002 אבל אז התחיל לרדת ועכשיו הוא יותר נמוך מכפי שהיה בשנת 1997.
סטנלי פישר: זה בסיס ההכנסה לפני מסים ותשלומי העברה.
סטנלי פישר: ביחס לג'יני שכולל את המסים, זאת אומרת שהורידו אותם, ותשלומי העברה, אין שום שינוי.
סטנלי פישר: זאת אומרת, מצב אי השוויון שם לא השתנה.
סטנלי פישר: מה שרואים כאן באופן יותר ברור זה שיעור העוני.
סטנלי פישר: שיעור העוני הוא לא חלק מהג'יני.
סטנלי פישר: שיעור העוני אצלנו הוא אחוז האוכלוסייה שנמצא יותר מחמישים אחוזים מתחת לחציון.
סטנלי פישר: זה לא בדיוק שווה לג'יני.
סטנלי פישר: מה שרואים שם זה שיש לנו את שיעור העוני לפני תשלומי העברה והמסים והוא היה גבוה, 31,7 אחוזים.
סטנלי פישר: שוב, אין שינויים גדולים במשך העשור האחרון.
סטנלי פישר: אם מסתכלים על העקומה הירוקה, רואים שזה עלה יחסית מהר לשנת 2005.
סטנלי פישר: יכול להיות שיש קשר עם השינוי בקצבאות ואז זה פחות או יותר יציב ברמה של 24,3 אחוזים.
סטנלי פישר: העקומה האדומה היא היחס בין הירוקה והכחולה.
סטנלי פישר: ההבדל שעשו המסים ותשלומי העברה, וזה ירד יחסית מהר עד 2005 ומאז פחות או יותר זה מוריד את שיעור העוני בערך ב-22-23 אחוזים.
סטנלי פישר: זה מה שקורה שם.
סטנלי פישר: זאת אומרת, זה לא נכון שהממשלה מחריפה את העוני או משהו מסוג זה.
סטנלי פישר: התרומה של ההיבטים האלה ירדה במחצית הראשונה של העשור האחרון ומאז הייתה פחות או יותר יציבה.
סטנלי פישר: אבל תראו שהייתה שם יציבות ובמונחים של שיעור העוני, שיעור העוני של נפשות, זה התחיל לרדת ובאופן מאוד אטי מ-2009 עד 2010-2011 יש ירידה קטנה בשיעור העוני אחרי תשלומי העברה ומסים.
סטנלי פישר: זה לפחות שינוי חיובי, לא מספיק גדול אבל חיובי.
סטנלי פישר: לפני כשלוש שנים הממשלה קבעה יעדים לתעסוקה לכל מיני קבוצות שונות והיעדים הם לשנת 2020.
סטנלי פישר: רואים אותם בקו הירוק.
סטנלי פישר: התקווה הייתה שאצל גברים חרדים שיעור התעסוקה אצלם יעלה מארבעים אחוזים למעל שישים אחוזים, ל-62 אחוזים.
משה גפני: היה פחות מארבעים אחוזים.
סטנלי פישר: קצת פחות מארבעים אחוזים אבל זה 2008.
משה גפני: היה 36 או 37 אחוזים.
סטנלי פישר: זה עומד בסדר.
סטנלי פישר: הגברים החרדים, אנחנו לקחנו רבע דרך.
משה גפני: הגברים החרדים בסדר?
משה גפני: שלא תגיד את זה.
משה גפני: לא יצביעו בשבילך.
סטנלי פישר: את הבחירות האחרונות שלי עברתי כשמינו אותי לקדנציה שנייה.
שי חרמש: גפני, הוא רק אומר לך שזה רבע הדרך.
שי חרמש: אתם צריכים להמשיך להתאמץ.
משה גפני: אם הממשלה הייתה עושה, היו עוברים את המספר הזה.
סטנלי פישר: זה היבט חיובי של מה שקרה.
סטנלי פישר: אם מסתכלים על נשים חרדיות, רואים שמכיוון שהן התחילו בשיעור תעסוקה הרבה יותר גבוה, השאיפה הייתה שהן יגיעו לאותה רמה והן עשו יותר מזה בשלוש שנים מאז זה נקבע.
משה גפני: הן הגיעו ליעד לא ב-2010 אלא ב-2011.
סטנלי פישר: עוד לא, אבל הן בחצי הדרך.
סטנלי פישר: לגבי גברים ערבים, השינויים הם מאוד קטנים אבל הם התחילו ברמת תעסוקה יחסית גבוהה.
סטנלי פישר: אצל נשים ערביות, הן התחילו ברמה מאוד נמוכה והיעד הוא מאוד שאפתני אבל הן לא במסלול שייקח אותן בקצב הזה להשגת היעד.
סטנלי פישר: ביחס ליתר, הם פחות או יותר עומדים בשינוי שצפוי להיות אבל יש עלייה.
סטנלי פישר: אם כן, זאת תמונה מעורבת אבל תמונה עם היבטים חשובים וחיוביים.
שי חרמש: אגב, מאיזה גיל?
סטנלי פישר: מגיל 25 ומעלה עד 64.
משה גפני: זאת אומרת, מהגרף הזה יוצא שהחרדים בסדר.
שי חרמש: הם עשו רבע דרך.
משה גפני: השאלה אם הם עומדים ביעד או לא עומדים ביעד.
משה גפני: אדוני הנגיד, חברי הכנסת לא הבינו מה אתה אומר ואני אסביר.
משה גפני: מה שיש בגרף הזה זה שבדרך אל יעדי התעסוקה, מי שעומד ביעדים אלה גברים חרדים כאשר נשים חרדיות עוברות את הגרף.
מרינה סולודקין: אולי היעדים נמוכים?
משה גפני: היעדים לא נמוכים.
משה גפני: היעדים הם ברורים.
שי חרמש: אבני הדרך אבל לא המטרה.
משה גפני: אני אומר לכם שזה מה שהנגיד אמר.
משה גפני: עכשיו אני אומר לכם מה אני אומר.
משה גפני: לו הממשלה הייתה עושה יותר ולו לא היו כל הדברים הפופוליסטיים, גברים חרדים היו יוצאים יותר לעבודה.
משה גפני: היינו מגיעים עכשיו לנתונים יותר גבוהים.
משה גפני: אני יודע כמה פניות יש אלי מגברים חרדים שלא מקבלים אותם לעבודה.
משה גפני: אני אומר לכם את זה ואלה דברים שאני אומר ולא מה שהנגיד אמר.
משה גפני: יש תהליך מאוד ברור.
סטנלי פישר: אני מאוד שמח שיש התקדמות אבל צריכים להיות שאפתנים.
סטנלי פישר: קודם שאלת אותי אם אני שבע רצון ממה שקורה ונתתי לך תשובה כללית.
סטנלי פישר: אלו הנתונים הידועים לכולכם שמראים מה קרה לשיעור העוני בקרב קבוצות שונות.
סטנלי פישר: באמצע יש את סך כל העוני ואלה בעיקר נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
סטנלי פישר: רואים מה קורה אצל החרדים ואצל הערבים ואלה עליות חדות בשיעורי העוני.
סטנלי פישר: את התשובה לכך ראינו בשקף הקודם והיא לצאת לעבודה גם אצל הערבים וגם אצל החרדים.
סטנלי פישר: זה מתחיל לקרות ואנחנו מכירים בעובדה שאומרים שיש 6,000 חרדים וחרדיות שלומדים במכללות וזה שינוי מאוד חשוב לעתיד המשק.
שי חרמש: יש דבר שצריך לשים לב אליו כי הוא עלול לעורר חרדה.
שי חרמש: אצל מתפרנסים ומפרנס אחד בלבד, זה דבר שיכול להיות די נורמטיבי, יש כאן עלייה דרמטית במספר.
שי חרמש: משמעותו של דבר שבעצם יכולת ההשתכרות של מפרנס אחד ירדה בצורה דרמטית.
שי חרמש: קח את הטבלה התחתית מצד שמאל, לך לאמצע ותראה מה קרה.
שי חרמש: משפחה שיש בה מפרנס אחד, תראה מה קרה לעוני.
שי חרמש: מפרנס אחד לא יכול לפרנס משפחה.
שי חרמש: אדם הולך לעבודה אבל לא מפרנס.
סטנלי פישר: אם מותר לי לומר משהו לחבר הכנסת חרמש.
סטנלי פישר: אני מזכיר לך שזה למשפחות ומספר הילדים בתוך המשפחה עולה.
סטנלי פישר: מה שאתה רואה שם, מפרנס אחד, הוא על יותר ילדים.
משה גפני: ילדים הם ברכה.
משה גפני: אגב, גם בציבור החילוני מספר הילדים במשפחה גדל ואני מברך על כך.
משה גפני: אני חושב שזה דבר חשוב.
משה גפני: בשנים האחרונות מספר הילדים במשפחה גדל.
סטנלי פישר: כאן אני מתייחס לשני היבטים של השווקים הפיננסיים.
סטנלי פישר: התחלנו עם המשק העולמי ואנחנו מסיימים עם המשק העולמי.
סטנלי פישר: יש כאן התנהגות של הבורסות בעולם.
סטנלי פישר: רואים שמאז 2006 הייתה קואורלציה מאוד מאוד חזקה בין מה שקרה אצלנו לבין מה שקרה בנסדא"ק בארצות הברית.
סטנלי פישר: הם הולכים יחד עד אמצע 2011 ואז מתחילים להתרחב.
סטנלי פישר: זה אחרי המחאה וזה אחרי שהתחיל הרבה יותר רעש לגבי איראן.
סטנלי פישר: רואים עכשיו שהפער התרחב לשלושים אחוזים.
סטנלי פישר: אני מחפש כל הזמן סימנים למצב הגיאו-פוליטי אצלנו.
סטנלי פישר: זה בעצם המקום היחיד שאני מכיר.
סטנלי פישר: בקו הירוק אתם רואים את השווקים המתעוררים.
סטנלי פישר: הבורסה שלנו לא הייתה כל כך מוצלחת בשנה האחרונה ביחס לבורסות דומות בעולם.
סטנלי פישר: הדבר האחרון.
סטנלי פישר: אני רוצה לסיים עם משהו שיחסית הוא אופטימי.
סטנלי פישר: ה-CDS, המרווח הזה, כמה זה עולה לך לקנות ביטוח נגד האפשרות שהמדינה לא תשלם עבור החובות שלה.
סטנלי פישר: יש כאן חמש מדינות שבחרנו לא באופן אקראי ורואים למטה את גרמניה.
סטנלי פישר: זה עולה כל הזמן פחות מאחוז אחד לקנות את הביטוח הזה לחמש שנים.
סטנלי פישר: רואים למעלה את איטליה וספרד שהן בתחרות אבל זה עולה פחות, פי חמש מכפי שזה עולה לקנות בגין האפשרות שגרמניה לא תשלם.
סטנלי פישר: רואים את מדינת ישראל בקו הכחול כאשר בן ברית שלנו היא צרפת.
סטנלי פישר: אנחנו נראים מאוד דומים לצרפת במונחים של ה-CDS.
שי חרמש: וזה עדיין עלה.
סטנלי פישר: פעם זה היה 17 נקודות בסיס אבל עכשיו כשרואים מה קורה באירופה, זה לא כך.
שי חרמש: זה עלה פי שתיים.
סטנלי פישר: אתה רואה רק מה שקרה במשך השנה האחרונה אבל אני מדבר על 2007 אז היה כמעט אפס.
סטנלי פישר: אלה חדשות יחסית טובות.
סטנלי פישר: אני לא אדבר על האתגרים.
סטנלי פישר: המצב הכלכלי באירופה יכול לשנות מהר מאוד את המצב אצלנו.
סטנלי פישר: אי הוודאות האזורית והשלכותיה הפיסקאליות, זאת אומרת, תקציב הביטחון.
סטנלי פישר: הגידול בהתחייבויות התקציביות .
משה גפני: כך בבנק ישראל כותבים כלכלת בחירות?
סטנלי פישר: כתבנו את זה פעם ראשונה לפני שידענו שיהיו בחירות.
שי חרמש: ראיית הנולד.
משה גפני: ראיתם שזה הולך לקרות.
אבישי ברוורמן: אבל אתם עוד לא אישרתם שיש בחירות.
אבישי ברוורמן: אתם ו-ש"ס.
אבישי ברוורמן: זה הדבר היחיד שחסר עכשיו בשביל 4 בספטמבר.
משה גפני: אני הולך לנהל משא ומתן עם מפלגות אחרות.
משה גפני: אני לא חייב לקבל את מה שהליכוד אומר.
סטנלי פישר: אפשר לעשות את זה אחרי שנסיים?
סטנלי פישר: יש את העוני ואי השוויון וההשלכות של זה אם רוצים לטפל בזה במערכת החינוך.
משה גפני: אדוני הנגיד, אני מודה לך.
משה גפני: הסקירה הייתה מקפת ורצינית.
אבישי ברוורמן: נעים מאוד לשבת כאן באווירה טובה ואינטימית.
פניה קירשנבאום: כנראה כולם רצים לפריימריס.
שי חרמש: למה להגיד כולם?
אבישי ברוורמן: בישראל ביתנו לא רצים.
אבישי ברוורמן: יש כאלה שרצים.
שי חרמש: מרינה ואני לא צריכים לרוץ.
אבישי ברוורמן: אם אני מסתכל על ארבעת הנקודות שהציג פרופסור פישר, אני מסתכל על המצב הכלכלי באירופה ואני יותר פסימי כי אני חושב שהבעיות יחמירו שם אבל זה לא הדיון כאן.
משה גפני: זה לא בידינו.
אבישי ברוורמן: לכן אני חושב שהמסקנות ברורות, שיהיו כאן עוד בעיות של אבטלה והדברים שנובעים ממנה וכולי.
אבישי ברוורמן: אי ודאות אזורית תמשיך.
אבישי ברוורמן: אני רוצה לחזק את מה שאמר הנגיד או רמז לו לגבי תקציב הביטחון.
אבישי ברוורמן: כשוועדת ברודט הציגה את תקציב הביטחון, היה הסכם פחות או יותר שיהיה תוואי מסוים.
אבישי ברוורמן: לצערי זה ברור לחלוטין שגם לאור מערכת הבחירות וכל הדיונים, מאוד קל לומר שעכשיו יש לנו חורף ערבי, יש לנו איראן, ולכן אני יכול לראות את ההליך שבחמש שנים הקרובות האיומים האלה לא ישתנו ואנחנו נמצא את עצמנו במצב שההוצאות הביטחוניות הן כל כך גבוהות שהביטחון האזרחי, כלכלי וחברתי – שלדעתי הוא לא פחות חשוב – ימצא את עצמו נפגע בצורה מאוד משמעותית מכיוון שאני מניח שכל ממשלה שתהיה תשמור על גירעון.
אבישי ברוורמן: יש לנו חילוקי דעות לגבי העלאת ההוצאות הצפויה כאשר במקביל יעלו מסים כדי לשמור על גודל הגירעון.
אבישי ברוורמן: לכן אני חושב שזה החשש הכי גדול שלי.
אבישי ברוורמן: אם אני מזכיר היסטורית, מדינת ישראל אחרי מלחמת יום כיפור, היה לה עשור אבוד בגלל הוצאות הביטחון האדירות שלה על חשבון הביטחון הכלכלי.
אבישי ברוורמן: לגבי העוני ואי השוויון.
אבישי ברוורמן: אני לא רוצה להתייחס לנתונים אבל יש עיתון אחד שאני מקבל בערב, ואני מקבל את כל העיתונים.
אבישי ברוורמן: אתמול האדם שמביא לי את העיתון עצר בפעם הראשונה ואמר לי שיש לו תואר ראשון, הוא בן 45, עם כל העבודה שהוא עושה הוא מגיע לשכר של 5,000 שקלים, אבא שלו שעבד כל חייו יש לו קצבת פנסיה של 1,700 שקלים.
אבישי ברוורמן: הוא אמר לי שיש לנו כלכלה מאוד מאוד יציבה אבל השאלה הבסיסית היא שאם אתה ממשיך עם השיפור הקל הזה, אנחנו מדינה שהסכנה שלה היא שאם לא תשנה חלק מהמתווה, זה לא רק אחוז השתתפות הרבה יותר גבוה של חרדים והורדת החסמים לערבים, אלא אלה גם רפורמות מאוד משמעותיות כדי שהדברים יחלחלו למטה, הוצאות ציבוריות יותר גדולות ולכן אני חושב שבנושא היציבות הצלחנו אבל בנושאים האחרים, כשאני מסתכל על השנים הארוכות, אנחנו במצב לא פשוט.
מרינה סולודקין: אני רוצה להודות לפרופסור סטנלי פישר.
מרינה סולודקין: שמענו דברים מאוד מעניינים.
מרינה סולודקין: אני שוב רוצה להדגיש שגירעון מבני, אפשר להתמודד אתו על ידי מסים על אלה שמזמן היו צריכים לקבוע כמו מס יסף ומס על ירושות גדולות.
מרינה סולודקין: אני אומר לך אדוני הנגיד שלא שמעתי על מדיניות הבנקים כלפי עסקים קטנים ובינוניים ואני חושבת שזה חסרון גדול כי כאן אנחנו טועים בגדול.
מרינה סולודקין: אני חושבת שכאן יש חלק מהפתרונות לכלכלה הישראלית.
שי חרמש: שלוש הערות.
שי חרמש: לא שמענו מילה על נושא שהיה חם בכותרות בשנה האחרונה והוא מתווה ברודט.
שי חרמש: לדעתי זה עניין אסטרטגי.
שי חרמש: היה כאן שר האוצר אתמול והוא השתבח בשקיפות.
שי חרמש: אמרתי לו שהשקיפות משולה בעיניי קצת יותר לקטרקט מאשר לשקיפות אבל מחיר השקיפות הוא שיזרמו בוועדה סכומים מעל ומעבר.
שי חרמש: בעת האחרונה עברנו כאן תהליך של יתר רגולציה על הבנקים, כולל פיקוח יתר בנושא של הון ומתן אשראים ללווים בודדים.
שי חרמש: זה עומד מול נושא שוק הנדל"ן.
שי חרמש: אתה שומע היטב את חברות הנדל"ן היום ואת מצוקת האשראי.
שי חרמש: ברגע שיש מצוקת אשראי בגלל מגבלות רגולטוריות, אני לא מניח שיהיה גידול בהיצע הדירות ונחזור למה שגפני אמר בדיון הקודם.
שי חרמש: יש דבר שמעניין אותי, בגלל סקרנות מקצועית ולא יותר מזה.
שי חרמש: לאחרונה דובר על שינוי במדיניות השקעות הרזרבות של בנק ישראל בניהול סיכונים עם מטבעות אחרים.
שי חרמש: זה אמנם לא נושא פוליטי, אבל מעניין לשמוע כאן מה המדיניות שלכם כי הרזרבות הן חלק מהחוסן הגיאו-פוליטי שלנו.
שי חרמש: חוץ מזה, תודה רבה.
פניה קירשנבאום: אני מצטערת שלא הייתי נוכחת בכל המצגת, אבל הייתי בדיון על מערך כיבוי אש בוועדת הפנים.
פניה קירשנבאום: ראיתי כאן, ואתה מציין, שהגירעון המבני הוא 6,5, כמעט יותר ממיליארד שקלים ואני רוצה להרגיע אותך ולומר שהוא הרבה יותר לפי הערכות שלי.
פניה קירשנבאום: אחרי הסכמים עם הרופאים, עם המורים ועוד, מימוש הגירעון יגיע עד 12 מיליארד שקלים.
פניה קירשנבאום: אני שמחה מאוד שמבקר המדינה מצא שישים מיליארד שקלים שלא גבינו ואולי זה יכול לפתור לנו את הבעיה.
פניה קירשנבאום: כך לפחות קראתי בעיתונות, אבל לא ספרתי את הכסף.
פניה קירשנבאום: מבקר המדינה טוען שיש חובות שלא נגבו.
פניה קירשנבאום: קראתי על כך בעיתון ואני מקווה שזה יפתור לנו את הבעיה.
פניה קירשנבאום: עדיין אני מסכימה עם מה שאמרו חבריי קודם.
פניה קירשנבאום: העסקים הגדולים הם אמנם חשובים מאוד לכלכלת מדינת ישראל אבל רוב הצמיחה מגיעה דווקא מעסקים בינוניים וקטנים וצריך לראות איך המערכת הבנקאית עוזרת להם.
משה גפני: אדוני הנגיד, אם אתה רוצה להשיב בקצרה.
משה גפני: גם אני, כמו חבריי, אתייחס בקצרה.
משה גפני: הצלחת בנק ישראל היא הצלחה מוכחת ואין ויכוח לגבי העניין הזה, גם מבחינת היציבות וגם מבחינת כל המטלות שבנק ישראל לקח על עצמו להוציא דבר אחד שהוספנו אותו בחוק בנק ישראל וזה הנושא החברתי.
משה גפני: בנק ישראל לא הצליח, כמו שהממשלה לא הצליחה.
משה גפני: בנושא החברתי יש בעיה מאוד מאוד גדולה שעל זה גם הייתה מחאה.
משה גפני: אגב, המחאה התאפשרה מכיוון שהמצב הכלכלי הוא טוב.
משה גפני: אם המצב הכלכלי היה קשה, לא הייתה מחאה חברתית כי לאנשים לא היו ציפיות.
משה גפני: לאנשים יש ציפיות מכיוון שהמצב הכלכלי הוא יציב, בוודאי יחסית למה שקורה בעולם באמת המשק הוא יציב, המערכת הפיננסית יציבה וייאמר לזכותו של בנק ישראל שבאמת הוא עשה את זה וייאמר לזכותך אדוני הנגיד.
משה גפני: הנושא החברתי, אם לא ידברו על דברים אחרים, הוא יעמוד במרכז מערכת הבחירות הזאת מכיוון שעל כך גם היו המחאות.
משה גפני: יש כאלה שטוענים שהקדימו את הבחירות מכיוון שרצו למנוע את המחאה החברתית של הקיץ הקרוב, אבל זה באמת דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.
משה גפני: מצב שבו יש שכר כל כך גבוה בחברה הישראלית ויש אנשים שלא יכולים לסיים את החודש, כפי שתיאר אבישי לגבי אותו מחלק עיתונים.
משה גפני: זה דבר שאנחנו נתקלים בו כל הזמן.
משה גפני: מדינה היא חברה, היא אנשים, היא משפחות והיא לא רק משק כלכלי.
משה גפני: משק כלכלי הוא דבר חשוב אבל אם המשק הכלכלי לא יהיה יציב, המצב הוא רע מאוד.
משה גפני: נכון שצריך משק יציב וחזק, אבל צריך גם לטפל בבעיות החברתיות ואני נגד פריצת מסגרת התקציב.
משה גפני: אני לא חושב שצריך לפרץ את מסגרת התקציב.
משה גפני: אני מבקש קודם כל לשבח את בנק ישראל בנושא של החרדים.
משה גפני: אני יודע שבנק ישראל עושה מאמצים עכשיו לקלוט עובדים חרדים.
משה גפני: היום בנק ישראל רוצה להראות דוגמה בעניין הזה.
משה גפני: אני אומר לכם באופן ודאי, ותדע אדוני הנגיד, אתה איש מרכזי בעניין ואני לא רוצה שחבריי ישמעו ולכן אני אומר לך את זה בארבע עיניים.
משה גפני: במקום לטפל בבעיה של הגברים החרדים שיצאו לעבודה, מטפלים בליבת העניין ששם לא יצאו לעבודה בקרב לומדי התורה.
משה גפני: זה הנושא הכי מצטלם והכי מסתדר.
משה גפני: שם לא יקרה כלום.
משה גפני: מי שבאמת לומד תורה יישאר ללמוד תורה.
משה גפני: מעבר לזה, בקרב הגברים החרדים, הרוב לא לומד אלא הרוב רוצה להתפרנס ולעבוד.
משה גפני: אז בוא נטפל קודם בגברים החרדים האלה שמבקשים לעבוד, רוצים לעבוד אבל יש בפניהם חסמים ולא מקבלים אותם לעבודה.
מרינה סולודקין: מי טיפל בעולם?
מרינה סולודקין: הם יצאו לעבודה.
מרינה סולודקין: הם הגיעו בלי שפה ובלי שום דבר ויצאו לעבוד.
משה גפני: אני אומר לך מה ההבדל.
משה גפני: ההבדל הוא שעשו חוק העדפה מתקנת לעולים מאתיופיה ומברית המועצות.
משה גפני: עשו.
משה גפני: כשאנחנו מנסים לעשות העדפה מתקנת לחרדים שיש להם תארים, דוחים את זה כל הזמן ודוחים את זה בגלל שתי סיבות: פעם אחת משרד המשפטים אומר שהחרדים הם לא גזע ולא מין ולכן אי אפשר, ודבר שני, בממשלה גם אמרו שהחרדים בכלל לא מפותחים.
פניה קירשנבאום: לכמה מהם יש תארים?
משה גפני: להרבה מאוד.
פניה קירשנבאום: ומי מהם לא עובד?
פניה קירשנבאום: מה רמת התעסוקה של החרדים עם השכלה?
מרינה סולודקין: תקיים ישיבה בנושא.
משה גפני: זה בלאו הכי יהיה במערכת הבחירות כי זה הכי מעניין.
משה גפני: זה מצטלם יפה וייתנו לזה הרבה גיבוי.
פניה קירשנבאום: אם הם ישרתו בצבא, הם יוכלו לצאת לעבודה.
משה גפני: הם משרתים בצבא.
משה גפני: אני הבאתי מקרה של אדם חרדי שלמד בישיבה, הלך לצבא לשלוש שנים ורצה להיות מורה נהיגה, לעבור קורס מורה נהיגה, אבל משרד התחבורה כתב לו שהוא לא יכול כי הוא לא למד.
משה גפני: הוא למד בישיבה וזה לא לימוד.
משה גפני: הוא היה בצבא שלוש שנים אחרי הלימודים בישיבה אבל לא קיבלו אותו להיות מורה נהיגה.
משה גפני: את רוצה שאני אביא לך את כל המקרים?
משה גפני: הרי אי אפשר לפוצץ את כל השקר כאן אבל נפוצץ אותו במערכת הבחירות אם זה יעמוד על סדר היום.
משה גפני: אני משבח את בנק ישראל על שלקח את האתגר הזה.
משה גפני: יהיה מעניין כאן במערכת הבחירות.
משה גפני: לא ידברו על הדברים האמיתיים אלא רק עלינו.
משה גפני: כל הבעיות האמיתיות של מדינת ישראל לא יהיו קיימות אלא רק אנחנו נהיה.
משה גפני: אני מוותר על שלושה מנדטים, העיקר שזה לא יעמוד על סדר היום.
שי חרמש: האגו שלכם כחרדים עובר מעבר לגירעון בתקציב.
משה גפני: אני מוותר על זה.
שי חרמש: לא יעסקו בכם.
שי חרמש: יש מספיק בעיות בינינו.
משה גפני: אדוני הנגיד, אם תוכל להשיב.
סטנלי פישר: אני מודה לך על ההוכחה שזה יהיה מעניין.
סטנלי פישר: לגבי עסקים קטנים ובינוניים.
סטנלי פישר: לדעתנו יש מאמצים בקרב הבנקים להגדיל את כמות האשראי שתינתן להם.
סטנלי פישר: אני לא אכנס לזה אבל יש שינויים שגם האוצר תרם להם בהקמת כמה קרנות.
מרינה סולודקין: יש זעקה ברחוב אבל אתם לא מרגישים את זה.
סטנלי פישר: חבר הכנסת חרמש, נדבר על השינויים בניהול הרזרבות אחר כך.
סטנלי פישר: עכשיו משקיעים חלק קטן במניות וזה השינוי.
סטנלי פישר: לגבי מתווה ברודט.
סטנלי פישר: הממשלה אומרת שהיא ממשיכה לעמוד בזה.
סטנלי פישר: להפתעתנו, כמו שאתה יודע הייתי כאן אחרי שזה יצא, מחלקת המחקר בדקה את העניין וגילתה שעד 2011 בעצם תקציב הביטחון כן עמד במתווה ברודט ואפילו ב-2011 הסטייה היא רק מיליארד.
סטנלי פישר: ב-2012 זה מתחיל להיות יותר מעניין, כפי שאומר היושב ראש.
סטנלי פישר: זאת אומרת, יותר מסובך.
סטנלי פישר: ביחס לצד החברתי.
סטנלי פישר: אתה בטח זוכר שהיה לנו דיון אבל אין לנו הרבה כלים לטפל בצד החברתי חוץ מהמחקר שאנחנו עושים.
סטנלי פישר: על זה אנחנו מדווחים והדיווח גרם לדיון מאוד חם בקרב הציבור אבל מעבר לכך אין לנו הרבה מה לעשות חוץ מאשר לדבר על דברים טובים.
סטנלי פישר: אני מודה לך על השבחים שלך לגבי הניסיונות שלנו להעסיק יותר חרדים ואנחנו רוצים גם להעסיק יותר ערבים אבל זה לא כל כך פשוט משום שאנחנו דורשים כישורים, תעודות, תארים וכולי שלפעמים אין להם.
משה גפני: שלום לכולם, אני מחדש את ישיבת ועדת הכספים.
משה גפני: אנחנו עוסקים בסעיף השני, אישור הצעת קופת חולים (תוכנית גבייה), בהתאם לסעיף 8(א2) לחוק ביטוח בריאות ממלכתי.
משה גפני: אני מקדם בברכה את סגן שר הבריאות הרב יעקב ליצמן.
משה גפני: אני מבקש להגיד לחברי הוועדה שאני קיבלתי עכשיו מכתב מראש הממשלה.
משה גפני: הוא מבקש ממני לאשר את הצעת קופת חולים על תוכנית הגבייה.
יעקב ליצמן: תודה, אדוני היושב-ראש.
יעקב ליצמן: מה שאנחנו מביאים כרגע זה השלמה לרפורמה בבריאות הנפש שעשינו, אותה אישרה הממשלה בשבוע שעבר.
יעקב ליצמן: בעקבות הרפורמה אנחנו מסדרים כרגע שקופות החולים יקבלו אישור גבייה על השתתפות לטיפולים.
יעקב ליצמן: לקופת חולים "מכבי" יש את זה, ולשלושת קופות החולים האחרות אין את זה.
יעקב ליצמן: יש צורך באישור ועדת הכספים לקבל אישור לגבייה.
יעקב ליצמן: בינתיים לאור העלויות משרד הבריאות הוריד את עלות ההשתתפות.
יעקב ליצמן: אני רוצה שיואל ליפשיץ יסביר גם את זה ויגיד את המחירים הנכונים – מה שהורדנו בינתיים מאתמול עד היום.
משה גפני: יואל, בבקשה.
יואל ליפשיץ: יואל ליפשיץ, סמנכ"ל פיקוח על קופות חולים.
יואל ליפשיץ: על שולחן הוועדה מונחות ההצעות של ארבעת קופות החולים לגביית השתתפות עצמית בעד טיפול פסיכותראפי שניתן על-ידי מטפלים עצמאיים שלא במסגרת מרפאות בריאות.
יואל ליפשיץ: זאת אומרת, מטפלים חיצוניים.
יואל ליפשיץ: אנחנו מדברים על כך שהטיפול הראשון יעלה 50 שקלים, זה האינטק הראשון.
יואל ליפשיץ: לאחר מכן מעבר לטיפול הראשון עד כמה טיפולים שכל מבוטח צריך יעלה כ-120 שקלים השתתפות עצמית, והטיפול הקבוצתי יעלה 55 שקלים.
יואל ליפשיץ: היתה תוכנית כזאת ב"מכבי", ואנחנו גם מתקנים את התוכנית של "מכבי" וגם משווים את התוכניות של שאר קופות החולים לגבייה הזאת.
יואל ליפשיץ: בתוכנית הגבייה המקורית של "מכבי" היו שלוש מדרגות: מדרגה ראשונה של 59 שקלים, מדרגה שנייה של 120 שקלים, ומדרגה שלישית של 169 שקלים.
יואל ליפשיץ: בהסכמה המדרגה השלישית התבטלה.
שלומית ארליך: כמה שאלות.
שלומית ארליך: קודם כל, לפי הנוסח החדש כתוב שההשתתפות העצמית תעודכן לראשונה לפי שיעור העדכון התקף למועד ב-1 באפריל 2013.
שלומית ארליך: זאת אומרת, קודם כל, יעודכנו הסכומים ורק ב-2015 הם למעשה ייכנסו לתוקף, נכון?
יואל ליפשיץ: נכון, כן.
שלומית ארליך: האם אנחנו מדברים כאן על הוספה של שירותים כי אנחנו הולכים לפי המסלול של 8(א(2)?
שלומית ארליך: נתן, האם אתה יכול להסביר?
נתן סמוך: כן.
נתן סמוך: המסלול הוא לא של הוספת שירותים, המסלול הוא של השתתפויות עצמיות שונות מהאמור בתוספת השנייה ובתוספת השלישית.
נתן סמוך: כלומר, זה מסלול של השתתפות עצמית.
נתן סמוך: צריך לזכור בעניין הזה שכבר היום התוספת השנייה לחוק ביטוח בריאות ממלכתי כוללת שירותים אמבולטוריים מסוימים.
נתן סמוך: אומנם בפועל בגלל העובדה שהאחריות לנושא הפסיכיאטרי ברובה מרוכזת בתוספת השלישית, השירותים האלה הם לא מאוד מפותחים, אבל הם קיימים.
נתן סמוך: ועובדה היא שב-98' קופת חולים "מכבי" הגישה בקשה לגביית השתתפות עצמית עבור שירותים שקיימים בסל שלה.
נתן סמוך: אנחנו מקווים כמובן שעם האיחוד של כלל השירותים המרפאתיים הפסיכיאטריים במסגרת התוספת השנייה יהיה מצב שבו גם השירותים כמובן הרב-מקצועיים שהם עיקר הרפורמה יקבלו כמובן את המקום שלהם במסגרת סל השירותים של קופת חולים.
נתן סמוך: אבל יינתן גם מקום לשירותים של רופאים עצמאיים שהיום אומנם קיימים ויש להם ביטוי מסוים בתוספת השנייה, אבל מטבע הדברים הם בסך הכול בשולי העשייה של קופות החולים והם לא מאוד מרכזיים בכיסוי הציבורי לרפואה פסיכיאטרית קהילתית.
שלומית ארליך: זאת אומרת, תוכנית הגבייה כאן מתייחסת למטפל עצמאי, אבל היא לא גורעת את השירות המרפאתי שבכל מקרה יישאר.
נתן סמוך: לגמרי, לגמרי.
נתן סמוך: זה המוקד של התוספת השלישית וזה גם מוקד הרפורמה.
משה גפני: חנה יצחקי, בבקשה בקצרה.
חנה יצחקי: אני יודעת שאני פה בעמדת מיעוט היום.
חנה יצחקי: אני באה לומר דברים קשים מתוך השטח.
חנה יצחקי: אני עובדת סוציאלית 37 שנים עם חולי נפש.
חנה יצחקי: אני עובדת בבית-החולים "אברבנאל", ואני רואה את העמך מהמקום הכי נמוך בעולם.
חנה יצחקי: נעשה כאן מחטף ואני מבקרת את המחטף הזה, מחטף שעוד יבכו עליו דורות רבים אלא אם כן תהיה איזושהי נסיגה אחורנית.
חנה יצחקי: ראש הממשלה מבקש לאשר את זה.
יעקב ליצמן: איפה היית דורות רבים שבכו ולא עשית כלום?
חנה יצחקי: ראש הממשלה מבקש לאשר - - -
יעקב ליצמן: את לא עונה לי.
חנה יצחקי: לא שמעתי.
יעקב ליצמן: כולם בוכים.
חנה יצחקי: אם לא היו מייבשים אותנו לא היינו בוכים ולא היינו במצב הזה היום.
יעקב ליצמן: לא שמעתי שצעקת בעבר.
חנה יצחקי: אני צעקתי.
יעקב ליצמן: הייתי גם יושב-ראש ועדת כספים ומעולם לא צעקת שזה מה שעשו לך כל השנים.
יעקב ליצמן: בא עכשיו בן-אדם סוף סוף לתקן את הדבר, ואת עכשיו באה.
יעקב ליצמן: שנה וחצי אתם לא נתתם לעשות כלום כאן.
חנה יצחקי: לא נכון.
חנה יצחקי: 17 שנה - - -
יעקב ליצמן: שנה וחצי כלום לא נתתם כאן.
חנה יצחקי: אם אני יכולה לדבר אז בבקשה לתת לי את זכות הדיבור.
חנה יצחקי: 17 שנה זה לא עבר כיוון שידעו שאי-אפשר שזה יעבור במתכונת כמו שהיא הוצעה.
חנה יצחקי: גם אני הייתי פה בישיבות עם חבר הכנסת חיים כץ, ועובדה שגם את זה היה אפשר להעביר.
משה גפני: הגברת יצחקי, אגב, אני רק רוצה שתדעי שעניינה של הרפורמה הזאת זה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
משה גפני: עניינה של ועדת הכספים זה רק בקשת ראש הממשלה, במקרה הזה בקשת משרד הבריאות, על גובה התשלומים.
משה גפני: אנחנו לא ניכנס לתוך הסוגיה עצמה, זה לא התפקיד שלנו.
חנה יצחקי: זה היה הפתיח.
חנה יצחקי: מדובר פה על אנשים שבדרך כלל לא הצליחו לגבש לעצמם קריירה, נכסים והון.
חנה יצחקי: מדובר על אנשים שחיים בקצבת נכות שמגיעה בין 2,100 ל-2,400 גג.
חנה יצחקי: האם האנשים האלה יכולים בנוסף לעישון, בנוסף לשכר דירה, בנוסף לאוכל, לנסיעות, לתרופות, לשלם גם את הסכומים האלה?
חנה יצחקי: אינני מאמינה שחולים או נפגעי נפש יגיעו לבקש את הטיפול הזה במסגרת הקופה.
חנה יצחקי: הם לא ישלמו את הכסף הזה.
חנה יצחקי: לא מדובר פה אפילו על רבעון, מדובר פה פר-טיפול פסיכותרפויתי.
חנה יצחקי: שנית, יהיה יותר קל למערכת במקרה הזה לתת תרופות, לסמם אותם בכימיה, וזאת לא המטרה של בריאות הנפש.