GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דן אבנון: שיהיה כתוב שהזכויות כאן הן קוגנטיות, אי אפשר להתנות עליהן ובזה נגמר העניין ולא חשוב מה כתוב בשטר.
אוריה שילוני: זו רוח הנוסח שאנחנו הולכים אליו, עוד לא גיבשנו אותו.
ענת מימון: אגב, בסעיפים מסוימים כתבתם שאי אפשר להתנות על הוראות סעיפים אלה, ובסעיפים אחרים אין את ההוראה הזאת ואז באמת לא ברור מה היחס.
ענת מימון: בהמשך אנחנו נראה שיש הוראת אי התניה לגבי סעיפים מסוימים.
ענת מימון: אז באמת צריך לעשות איזה שהיא בחינה ולראות אולי זה באמת יכול לפתור את המחלוקת הזאת.
נתי שילה: בעיקרון יש כוונה שדברים שלא מוסדרים אז החברה תוכל בשטר הנאמנות מול הנאמן להוסיף דברים.
ענת מימון: לא, אבל יש הבדל בין לא להתנות ל-להוסיף.
ענת מימון: זה כמו העילות להעמדה לפירעון מיידי, שעל העילות שמופיעות בחוק אי אפשר להתנות, כמובן שאפשר להוסיף בשטר עילות נוספות.
ענת מימון: אנחנו נגיע לזה ונראה את זה ונחשוב על מודל כזה.
ענת מימון: אנחנו ממשיכים.
ענת מימון: (מקריאה): "סמכות הנאמן והמחזיקים לתבוע פירעון מיידי או לממש בטוחות.
ענת מימון: 17.
ענת מימון: אחרי סעיף 35ט לחוק העיקרי יבוא: "35ט1 (א).
ענת מימון: הנאמן, וכן מחזיקים בתעודות התחייבות, רשאים לתבוע פירעון מיידי של הסכום המגיע למחזיקים על פי תעודות ההתחייבות או לממש בטוחות שניתנו להבטחת התחייבויות המנפיק כלפי המחזיקים על פי תעודות ההתחייבות, אם התקיימה עילה כמפורט להלן או אם התקיימו התנאים או הנסיבות, ככל שנקבעו, בשטר הנאמנות לפי סעיף 35ו(א)(3) (בסעיף זה – עילות להעמדה לפירעון מיידי או למימוש בטוחות); "(1) חלה הרעה מהותית בעסקי המנפיק ביחס למצבו במועד ההנפקה וקיים חשש ממשי שהמנפיק לא יוכל לפרוע את תעודות ההתחייבות במועדן; "(2) המנפיק לא פרע את תעודות ההתחייבות במועדן או לא עמד בהתחייבות מהותית אחרת שלו כלפי המחזיקים; "(3) המנפיק לא פרסם דוח כספי שהוא חייב בפרסומו לפי כל דין, בתוך 30 ימים מהמועד האחרון שבו הוא חייב בפרסומו; "(4) תעודות ההתחייבות נמחקו מהמסחר בבורסה.
ענת מימון: "(ב) הנאמן או המחזיקים לא יתבעו פירעון מיידי ולא יממשו בטוחות, לפי סעיף קטן (א), אלא לאחר שמסרו למנפיק הודעה על כוונתם לעשות כן; שר האוצר רשאי לקבוע בתקנות, לפי הצעת הרשות או לאחר התייעצות עמה ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, הוראות לעניין מסירת הודעה לפי סעיף קטן זה, ובכלל זה האופן והמועד למסירתה והפרטים שיש לכלול בה.
ענת מימון: "(ג) על אף הוראות סעיף קטן (ב), נאמן או מחזיקים אינם חייבים למסור הודעה למנפיק לפי הוראות אותו סעיף קטן אם קיים חשש סביר כי מסירת הודעה כאמור תפגע באפשרות להביא לפירעון מיידי של תעודות ההתחייבות או לממש בטוחות.
ענת מימון: "(ד) נקבעה בשטר הנאמנות תקופה סבירה שבה רשאי המנפיק לבצע פעולה או לקבל החלטה אשר כתוצאה ממנה נשמטת העילה להעמדה לפירעון מיידי או למימוש בטוחות, רשאים הנאמן או המחזיקים לתבוע פירעון מיידי לפי סעיף קטן (א) רק אם חלפה התקופה שנקבעה כאמור והעילה לא נשמטה; ואולם הנאמן רשאי לקצר את התקופה שנקבעה בשטר הנאמנות אם סבר שיש בה כדי לפגוע באופן מהותי בזכויות המחזיקים.
ענת מימון: "(ה) החלטת מחזיקים לתבוע פירעון מיידי או לממש בטוחות לפי סעיף קטן (א) תתקבל באספה כללית של מחזיקים בתעודות התחייבות שנכחו בה מחזיקים בחמישים אחוז לפחות מיתרת הערך הנקוב של תעודות התחייבויות מאותה סדרה, ברוב של המחזיקים בשני שלישים לפחות מיתרת הערך הנקוב של תעודות ההתחייבות המיוצג בהצבעה, או ברוב אחר שנקבע בשטר הנאמנות, לפי הגבוה מביניהם, או ברוב כאמור באספה נדחית שנכחו בה מחזיקים בעשרה אחוזים לפחות מהיתרה כאמור.
ענת מימון: "(ו) הוראות סעיף זה אינן ניתנות להתניה.
ענת מימון: "(ז) הוראות סעיף זה המנויות בטור ג' בתוספת שלישית א(1) לא יחולו לגבי תעודות התחייבות מהסוג המנוי לצדן בטור א' בתוספת האמורה המונפקות בידי מנפיק המנוי בטור ב' באותה תוספת".
ענת מימון: קודם כל תסבירו את הסעיף, את העילות להעמדה לפירעון מיידי ואת הפרוצדורה.
אוריה שילוני: למעשה זה סעיף נשק יום הדין של מחזיקים שאנחנו ביקשנו לעגן בחוק באופן שאינו משתמע לשתי פנים, שיש ארבע נסיבות שציינו במפורש שבהתקיים אחת מהן עומדת למחזיקים בהחלטת אספה שלהם או לנאמן, במקרים דחופים, שהוא רוצה לפעול ישירות ולא להידרש להחלטת בית משפט- - -
ציון פיניאן: רק הנאמן יכול לעשות את זה?
אוריה שילוני: או הנאמן, או המחזיקים באספה שלהם, שקבענו את דרישות הרוב והמניין החוקי, או הנאמן שיכנס אספה ויקבל את הוראת האספה אם כן או לא ואז לפעול- - -
ציון פיניאן: סעיף (1) קטן, 'חשש ממשי', מה זה?
אוריה שילוני: חלה הרעה מהותית.
אוריה שילוני: מה שאנחנו רוצים להבהיר, העילה הראשונה שאנחנו קוראים לה עילת הסל, זו עילה שחובת הנאמן, כמו שאמרנו, היא לבחון באופן שוטף את עסקי התאגיד ואת הסביבה העסקית שלו ולראות שאין איזה שהיא הרעה לעומת מה שהיה מצבו במועד ההנפקה.
אוריה שילוני: זאת אומרת אנחנו מסתכלים על מועד ההנפקה כעל נקודת ההתייחסות שלו.
אוריה שילוני: אם במועד הנפקה עסקיו היו בכי רע והוא בכל זאת הנפיק תעודות התחייבות וכבר במועד ההנפקה אפשר היה להצביע על חשש שהוא לא יוכל לעמוד בהם, אז אנחנו לא נתייחס לנסיבות האלה בהמשך קיום חיי תעודת ההתחייבות כהרעה מהותית בעסקי המנפיק ביחס למצבו במועד ההנפקה, כי כבר אז יכלו לראות שתעודות ההתחייבות הן מוצר שהוא- - -
ציון פיניאן: אז למה 'ממשי', אפשר לכתוב חשש, כלשהו.
אוריה שילוני: מצד שני אנחנו רוצים חשש ממשי, כי פה אנחנו נותנים בידי המחזיקים כלי מאוד משמעותי מבחינת המנפיק, אנחנו מעמידים את תעודות ההתחייבות שלו לפירעון מיידי, אין לו say בעניין הזה, הוא חייב לפרוע, הוא חייב לשלם להם את הכסף שמגיע להם והדבר הזה יכול להוביל אותו לאיזה שהוא משבר פיננסי או במקרים קיצוניים אפילו פירוק, ולכן אנחנו לא רוצים שהחרב הזאת תהיה מושטת לצווארו של המנפיק כל אימת שיש איזה שהוא חשש שהוא לא בהכרח ריאלי, הוא לא ודאי.
אוריה שילוני: זאת אומרת יכול להיות שיש איזה שהוא משבר שמתפתח בשוק ההון והנה לנו חשש שכל המנפיקים לא יוכלו לעמוד ולפרוע את תעודות ההתחייבות שלהם.
אוריה שילוני: אנחנו לא רוצים שכל צעד כזה יעמיד את תעודות ההתחייבות לפירעון מיידי, אנחנו רוצים שתיעשה חשיבה אמיתית בהתייחס למצב שהיה במועד ההנפקה ובמבט קדימה, לעתיד, עד סוף חיי תעודות ההתחייבות, לא רק מועד הפירעון הקרוב או זה שלאחריו, אלא עד סוף חיי אגרת החוב, האם המנפיק יוכל לעמוד או לא יוכל לעמוד.
אוריה שילוני: זה קצת דומה למבחנים שאנחנו מבקשים מחברות לעשות כשהן מחלקות דיבידנד, לראות האם חלוקת הדיבידנד אינה פוגעת ביכולת שלהם לפרוע את ההתחייבויות שלהם, אנחנו מבקשים שיסתכלו קדימה עד סוף חיי ההתחייבויות שלהם, ולכן אנחנו אומרים שאם יש חשש כזה, אחרי בדיקה כזאת שנעשתה, שהמנפיק לא יוכל לעמוד בהתחייבויות שלו, הנה קמה עילה להעמדה לפירעון מיידי וגם המחזיקים וגם הנאמן יכולים לפעול בערוץ הזה.
אוריה שילוני: זו העילה הראשונה.
ענת מימון: אוקי, ניסיתם לחשוב על נוסח שהוא טיפה יותר מדיד?
ענת מימון: כלומר זו עילה מאוד מאוד רחבה, אפשר לצקת לתוכה כמעט כל- - -
אוריה שילוני: זו בגדול הייתה הכוונה ובגלל זה החשש צריך להיות חשש ממשי.
אוריה שילוני: בגלל שהיא מאוד מאוד רחבה והרבה מקרים יכולים להיכנס בה, האיזון היה שהחשש זה לא כל איזה שהוא חשש ערטילאי, ואפילו חשש סביר אלא חשש ממשי.
אוריה שילוני: כמובן שהעילות האלה הן עילות מינימום, במשא ומתן, ואנחנו רואים היום שמתקיים באמת משא ומתן אמיתי על תנאי השטר יכולים להכניס עוד עילות, אבל כעילה קוגנטית שלא ניתן להתנות עליה, אנחנו חשבנו שהיא בעצם משקפת את האיזון הראוי.
נתי שילה: בכל מקרה צריך להביא את זה לידיעת המנפיק.
ענת מימון: לפני ההעמדה.
נתי שילה: כן, אי אפשר להעמיד בלי- - -
ענת מימון: כן, ברור.
אוריה שילוני: העילה השנייה מדברת על 'מנפיק לא פרע את תעודות ההתחייבות במועדן, או לא עמד בהתחייבות מהותית אחרת שלו כלפי המחזיקים'.
ציון פיניאן: שוב, התחייבות מהותית מה היא?
אוריה שילוני: התחייבות מהותית היא למשל אם המנפיק התחייב בשטר שהוא לא יחלק דיבידנד, או שהוא לא ינפיק סדרות מסוימות.
ציון פיניאן: מי קובע מה היא מהותית?
ענת מימון: זה קבוע בשטר?
ענת מימון: בעצם כל התחייבות שקבועה בשטר ויש חשש שיפרו אותה היא- - -
דן אבנון: לא, יש התחייבויות שהן בשוליים, הרי בסך הכול אם הוא לא שלח לנו איזה דו או איזה אישור, זו לא מהות השטר.
דן אבנון: אם אגרות החוב יועמדו לפירעון מיידי והמנפיק יגיד 'מה פתאום, לא הפרתי התחייבות מהותית, הפרתי איזה שהיא התחייבות זניחה ושולית', אז זה יתברר בבית משפט.
דן אבנון: זה גם לא קורה, העמדה לפירעון מיידי, משתמשים בזה לעתים רחוקות ואז יש ויכוח מהותי כלכלי אם החברה יכולה לעמוד בהתחייבויות או לא.
דן אבנון: אף אחד לא מעמיד אגרות חוב לפירעון מיידי על משהו שהוא זניח.
ענת מימון: לגבי מה שהעירו הנאמנים, אם הפירעון הוא באמת לא על ידי המנפיק, זה בסדר מבחינתכם?
אוריה שילוני: נכון, רציתי באמת לציין, יש לכל אורך הסעיף כמה תיקונים שהציעו הנאמנים, הראשון בהם זה שימוש בטרמינולוגיה 'רשאים להעמיד לפירעון מיידי', במקום 'לתבוע פירעון מיידי'.
אוריה שילוני: אנחנו מקבלים את ההערה הזאת.
ענת מימון: גם הייתה להם הערה עוד לפני, שהסמכות להעמיד לפירעון מיידי תהיה רק של מחזיקים ולא של הנאמן לבדו.
ענת מימון: מה אתם עושים עם זה?
קריאה: הם חזרו בהם.
דן אבנון: לא חזרנו, התפשרנו.
ענת מימון: אוקי, הנוסח נשאר כמו שהוא, שגם הנאמן לבד.
אוריה שילוני: שגם הנאמן לבד וגם המחזיקים.
אוריה שילוני: זה הראשון.
אוריה שילוני: ההערה השנייה שאמרנו שזו הטרמינולוגיה של העמדה לפירעון מיידי במקום 'לתבוע פירעון מיידי'.
אוריה שילוני: תיקונים שהם הציעו גם לעילה השנייה, 'לא נפרעו תעודות ההתחייבות במועדן, או לא קוימה התחייבות מהותית אחרת שניתנה לטובת המחזיקים', מקובל עלינו.
אוריה שילוני: נעבור לעילה השלישית, המנפיק לא פרסם דוח כספי, שהוא חייב בפרסומו לפי כל דין בתוך 30 ימים מהמועד האחרון שבו הוא חייב בפרסומו.
אוריה שילוני: ההנחה שלנו שברגע שחובות הדיווח לא מקוימות וציבור המחזיקים לא רואים את הדוחות הכספיים, אין להם אפשרות אמיתית לתמחר את הערך של הנכס שנמצא להם ביד ולכן במקרה הזה אנחנו נותנים להם אפשרות יציאה, להשתחרר מהנכס הזה שהם לא יכולים לדעת עליו דבר.
אוריה שילוני: מה שחשוב לי לציין כאן, ש'בתוך 30 ימים מהמועד האחרון שבו הוא חייב בפרסומו', לפעמים מנפיק יכול לבקש מהרשות ארכה להגשת דוחות כספיים ואז גם הארכה שניתנת לו תיכלל במניין הימים האלה ולכן היא נחשבת המועד להגשה לפי כל דין וגם לפי הארכה שנתנה לו הרשות.
אוריה שילוני: העילה הרביעית, תעודות ההתחייבות נמחקו מהמסחר בבורסה.
אוריה שילוני: אין חובה כיום בחוק שחלה על מנפיקים לבצע פדיון מוקדם לתעודות התחייבות אם הן נמחקות למסחר.
ענת מימון: מתי זה קורה שהן נמחקות למסחר?
יעל וייס: בדרך כלל כשה
יעל וייס: התחייבות מאוד קטנה.
אוריה שילוני: היום לפי תקנון הבורסה אלה החזקות שהן עד 1.6 מיליון שקל או אם מונה מפרק לחברה, או שיש תקופה מסוימת שחלפה והנייר לא נסחר ברשימה הרגילה בבורסה ואז הבורסה מוחקת אותם ממסחר.
אוריה שילוני: אנחנו לא רוצים להשאיר את המחזיקים עם נכס שהם לא יכולים להיפטר ממנו ולכן גם אז הם יוכלו לבצע פירעון מיידי.
ענת מימון: וכשאין עילה לפירעון מיידי, מה קורה באמת עם תעודת ההתחייבות במצב כזה?
ענת מימון: מה המצב היום?
אוריה שילוני: הם נשארים עם נכס לא סחיר, אין להם מה לעשות איתו.
ענת מימון: אז בעצם רק זה נותן להם את האפשרות לפרוע.
אוריה שילוני: בדיוק.
אוריה שילוני: שוב, כמו שיעל אמרה, אלה ארבע עילות מינימום, סטנדרט, שהרשות רוצה להכניס לתוך השטרות.
אוריה שילוני: אנחנו כבר רואים היום שוועדת חודק וגם הנאמנים והמנפיקים במשא ומתן מכניסים התניות נוספות להעמדה לפירעון מיידי.
אוריה שילוני: מה שהוספנו פה במסגרת הסעיף זה פרוצדורה באמת שאפשר להסדיר אותה במסגרת השטר אבל גם ציינו אותה במסגרת החוק שהם יכולים לקבוע שתהיה הודעה מקדימה של הנאמן או של המחזיקים למנפיק שהם רוצים לתבוע פירעון מיידי והם גם יכולים לקבוע ביניהם תקופה סבירה שבה המנפיק יוכל לתקן את הנסיבות.
אוריה שילוני: זאת אומרת אם החשש המהותי שהם הצביעו עליו או אם אי הפירעון שהם צפו של אגרות החוב, המנפיק יוכל לגייס כספים ולעמוד בפירעון הזה ולתקן את העילה, אז כמובן שאז תישמט העילה ואז הם לא יוכלו להעמיד לפירעון מיידי.
אוריה שילוני: כל הפרוצדורה של מסירת ההודעה וההסדרה של התקופה הסבירה הזאת לתיקון, כרגע אנחנו לא מסדירים אותם במסגרת תקנות, אף על פי שיצרנו לעצמנו הסמכה אנחנו רוצים להמתין ולראות איך ההסדרה תיעשה במסגרת השטרות מתוך ציפייה שהיא אכן תיעשה שם להנחת דעת כל הצדדים המעורבים.
ענת מימון: כלומר יכול להיות שבעצם לא תידרשו לתקנות כאלה ולכן זה רשאי שר האוצר מבחינתכם?
אוריה שילוני: עוד הערה שאני רוצה לציין בהקשר הזה ואנחנו נצטרך לקחת אותה גם לדיונים של השלב הזה, זה איזה שהיא חשיבה שנעשית כרגע ברשות ואנחנו הצפנו אותה גם בפני איגוד החברות וגם בפני איגוד הנאמנים, לשנות את הרוב שדרוש כאן
אוריה שילוני: בסעיף קטן (ה) מהמחזיקים להעמיד לפירעון מיידי.
אוריה שילוני: כיום קבענו שהחלטת המחזיקים תתקבל באספה שנכחו בה 50% מהמחזיקים, ברוב של מחזיקים בשני שליש מהסדרה.
ציון פיניאן: מתוך ה-50?
אוריה שילוני: ומתוך ראייה של סיטואציות שמובאות לרשות, גם הסדרים וגם מקרי קיצון שאנחנו יודעים שמדובר פה במקרה קיצון של העמדה לפירעון מיידי, אנחנו חושבים להקל את העניין הזה של העמדה לפירעון מיידי ולהוריד את הרוב משני שלישים לרוב רגיל, כך שלמחזיקים יהיה קל יותר להעמיד לפירעון מיידי ולקבל את הכסף מאשר הרוב שאני מזכירה שציינו בסעיף 35ז, לשינוי שטר הנאמנות, שזה רוב של שני שלישים.
אוריה שילוני: כך שבעצם שינוי תנאי אגרות החוב והגעה להסדר יהיה הליך שדורש פרוצדורה מכבידה יותר מאשר העמדה לפירעון מיידי.
אוריה שילוני: בינינו, אנחנו חושבים שהאיזון הזה הוא ראוי, אנחנו עדיין מבצעים את החשיבה, עדיין לא הגענו לקביעת החלטות בעניין הזה ולכן אני מבקשת שהנושא הזה יידון בהמשך.
דן אבנון: אוריה, נכתב כאן בסעיף 'או ברוב אחר שנקבע בשטר הנאמנות, לפי הגבוה מביניהם'.
דן אבנון: מצד אחד אתם רוצים להוריד מ-66 ל-50, אבל אתם תאפשרו- - -
אוריה שילוני: לא, זה לא מאפשר להתנות.
אוריה שילוני: זה יהיה 50.
ענת מימון: אבל ה-50% יישאר עם נוכחות.
ניצן סנדור: לא, אבל שטר שנחתם לפי מועד- - -
אוריה שילוני: זה לא יחול עליו.
ענת מימון: לגבי (ד) קיצור התקופה של שטר הנאמנות, זה בדרך של שינוי שטר הנאמנות, או במקרה הספציפי הזה אתם רוצים לאפשר את קיצור התקופה?
אוריה שילוני: לא, זה בסמכות הנאמן, זה לא שינוי השטר.
אוריה שילוני: זאת אומרת נניח שהשטר קבע שצריך לתת תקופה של 21 ימים ויש איזה שהיא דחיפות מסוימת, אז הנאמן יכול להודיע למנפיק ש- - -
ענת מימון: שהוא מקצר את התקופה הזאת לגבי אותו עניין.
ענת מימון: אוקי.
אוריה שילוני: צריך להבהיר את זה בנוסח?
ענת מימון: נבדוק את זה, נראה לי שזה ברור.
ענת מימון: כשהנאמן מחליט על העמדה לפירעון מיידי, איך הדיווח הזה מגיע למחזיקים?
ענת מימון: אם לנאמן עצמו יש את הסמכות להחליט- - -
דן אבנון: זה כמעט ולא קורה.
דן אבנון: אם זה יקרה, יהיה דיווח מיידי שיימסר למחזיקים.
דן אבנון: כמו שאמרתי, אנחנו די קיבלנו את עמדת הרשות לגבי ארבעת הסעיפים של העמדה לפירעון מיידי, הרישה של 'חלה הרעה משמעותית בעסקי המנפיק', אוריה מאוד צודקת במה שהיא אומרת, לעתים החברות מתחילות את דרכן ומגייסות אגרות חוב וכבר אז או שאז הם עוד לא התחילו במכירות, הם רק היו באיזה פיתוח מוצר ולא הייתה להם שום יכולת תשלום ובאמת אין מה לדבר על הרעה לעומת המצב ההתחלתי, כי כבר המצב ההתחלתי היה לא טוב, אבל ככל שאנחנו מתקדמים לקראת הפירעון, כבר לא חשוב לנו מה היה המצב של החברה במועד ההנפקה, חשוב לנו אם היא יכולה לפרוע או לא יכולה לפרוע, ואני מבין שתהיה על זה חשיבה נוספת ברשות, כי כרגע יש כאן דרישה לשני תנאים מצטברים להעמדה לפירעון מיידי, גם הרעה וגם אי יכולת פירעון.
דן אבנון: אם אנחנו כבר בסמוך ליכולת הפירעון, לא מעניין אותי אם הייתה הרעה או לא הרעה, החברה לא יכולה לשלם את זה ואז אין טעם שניתקע עם הרישה לסעיף.
דן אבנון: אני מניח שברשות תהיה איזה שהיא חשיבה נוספת איך אפשר להתגבר על הבעיה הזאת.
אוריה שילוני: בסעיף קטן (ו) אנחנו כתבנו שהוראות סעיף זה אינן ניתנות להתניה, אז אני מקבלת את ההערה שלך ואנחנו נבחן אם- - -
ענת מימון: צריך לבדוק בסעיפים אחרים שלא נאמר, אם אתם רוצים לאפשר התניה או לא, כי אחרת זה גורע.
אוריה שילוני: בסדר גמור.
אוריה שילוני: בסעיף קטן (ז) יצרנו תוספת, תוספת שלישית א', שבה אנחנו, אגב דיונים מול הפיקוח על הבנקים ואגף שוק ההון במשרד האוצר- - -
ענת מימון: אתם רוצים לעבור על התוספת עכשיו ונסביר אותה?
אוריה שילוני: כן, אולי זה רעיון טוב.
אוריה שילוני: את רוצה להקריא?
ענת מימון: עמוד 125, זו תוספת שלישית א'1, שזו התוספת שקובעת על מי ההוראות לא יחולו, או רק חלקן יחולו.
ענת מימון: (מקריאה): "תוספת שלישית א'1.
ענת מימון: "(א) סוגי תעודות התחייבות וסוגי מנפיקים שהוראות סעיף 35טו לא חלות לגביהם:" "טור א' טור ב' טור ג' סוג תעודות התחייבות סוג המנפיק ההוראות שלא יחולו תעודות התחייבות תאגיד בנקי, מבטח סעיף 35ט1 המהוות מכשיר הוני.
ענת מימון: או חברת בת של מי מהם.
ענת מימון: תעודות התחייבות שאינן תאגיד בנקאי, מבטח או סעיף קטן (א)(1) של מהוות מכשיר הוני.
ענת מימון: חברת בת של מי מהם סעיף 35ט1;" אז קודם יש תעודות התחייבות המהוות מכשיר הוני שהונפקו על ידי תאגיד בנקאי, מבטח או חברת בת של מי מהם ולגביהם לא יחול כל סעיף 35ט1, ותעודות התחייבות שאינו מהוות מכשיר הוני, שמונפקות גם על ידי אותם גורמים, רק סעיף קטן (א)(1) של סעיף 35ט1, שזו הרעה מהותית, לא יחול לגביהם.
ענת מימון: יש פה את ההגדרות.
ענת מימון: "(ב) בתוספת זו – "הוראות ניהול בנקאי תקין" – כמשמעותן בסעיף 5(ג1) לפקודת הבנקאות, 1941; "חוק הפיקוח על הביטוח" – חוק הפיקוח על שירותים פיננסים (ביטוח), התשמ"א-1981; "מבטח" – כהגדרתו בחוק הפיקוח על הביטוח; "מכשיר הוני" – מכשיר הון מורכב או כתב התחייבות נדחה, הכלול בהון של התאגיד הבנקאי או של המבטח, לפי העניין, לצרכי קביעת יחס ההון המזערי של התאגיד הבנקאי או לצרכי קביעת ההון המוכר של המבטח, בהתאם להוראות ניהול בנקאי תקין או להוראות לפי חוק הביטוח על הביטוח, לפי העניין".
אוריה שילוני: אני אסביר.
אוריה שילוני: היום יש לנו תעודות התחייבות שמונפקות על ידי תאגידים בנקאיים או מבטחים שמבחינה משפטית הן תעודות התחייבות לכל דבר ועניין, אלא מאי?
אוריה שילוני: שעל פי הוראות הפיקוח על הבנקים והממונה על אגף שוק ההון אלה מכשירים שיכולים להיכלל בהון הנדרש לאותם תאגידים כדי לעמוד בדרישות היציבות שנדרשות מהם, ולכן אם אנחנו יוצרים מנגנון שמאפשר העמדה לפירעון מיידי של תעודות ההתחייבות הללו, אנחנו הלכה למעשה עשויים לפגוע ביציבות שלהם, כשיועמדו לפירעון מיידי.
אוריה שילוני: ולכן בדין ודברים מול אותם גופים נתבקשנו להחריג אותם ממתן עילות העמדה לפירעון מיידי ונעתרנו.
אוריה שילוני: ההסדר שסוכם עימם הוא כזה; אותם מכשירים הוניים שעונים להגדרה תעודות התחייבות יוחרגו מכל עילות ההעמדה לפירעון מיידי.
ענת מימון: כלומר לגביהם מבחינת
ענת מימון: כם אין אפשרות להעמדה לפירעון מיידי.
אוריה שילוני: אין, נכון.
יעל וייס: למעט אם נקבע בשטר הנאמנות.
יעל וייס: אני לא בטוחה אבל שיש בכלל עילות בסוגי המכשירים האלה.
אוריה שילוני: אני חושבת שאי אפשר.
ענת מימון: אבל אתם רוצים לאפשר בשטר נאמנות להעמיד לפירעון מיידי או לא?
יעל וייס: אני חושבת שאם יש עילות לפירעון מיידי אז זה לא מוכר כמכשיר הוני ובעצם מוכר לצורך הון עצמי.
אוריה שילוני: אבל בכל אופן בחוק אנחנו לא רצינו לייצר מצב שפוגע בסטטוס שלהם כבר היום ולכן לא רצינו לייצר אפשרות להעמדה לפירעון מיידי של אותם מכשירים.
אוריה שילוני: ואז נשאלה השאלה מה לגבי תעודות התחייבות רגילות של אותם גופים ושם אחרי משא ומתן והתלבטויות רבות הגענו לסיכום בינינו שאנחנו נחריג את אגרות החוב הרגילות של תאגידים בנקאיים שמבטחים רק מהעילה הכללית, עילת הסל שקיים חשש ממשי וזאת גם מתוך איזה שהיא הנחה שעל גופים כאלה יש רגולטור שבוחן ודואג לראות שמצבים כאלה לא יישנו, זאת אומרת שאם יש איזה שהיא הרעה בעסקי הבנק או בעסקי המבטח, יש רגולטור שמופקד על הפיקוח על העניין הזה ואנחנו לא רוצים ליצור איזה שהיא אמירה כזאת מצד מחזיקים או מצד נאמן שקיימת הרעה כזו ואנחנו מעמידים לפירעון מיידי כי החלטנו שזה המצב, ולגרור מצב שתהיה תופעה שאנחנו מכירים של אנשים שבורחים מאותם גופים שחשוב לכולנו שהם יהיו יציבים.
אוריה שילוני: אני רוצה לשתף את הוועדה בתיקוני נוסח בתוספת הזו גם בחוק שהם ממש נעשו בשבוע האחרון מתוך הנחה שאנחנו נגיע לדון בנושא הזה.
אוריה שילוני: אנחנו תיקנו גם את התוספת וגם הוספנו, במסגרת סעיף 35ו, אנחנו כבר עברנו עליו בדיון קודם אבל הוספנו שם חובת גילוי, שהשטר ייתן ביטוי לזה שמדובר בתעודת התחייבות שאי אפשר להעמיד אותה לפירעון מיידי ושלא חלות עליה ההוראות הרלוונטיות.
אוריה שילוני: להקריא את התיקון של 35ו או את התיקון לתוספת?
ענת מימון: תתחילי עם התוספת.
אוריה שילוני: בתוספת בטור ב' הוספנו שבסוג המנפיק מדובר בתאגיד בנקאי, מבטח או חברה בת של מי מהם ובלבד שהתאגיד הבנקאי או המבטח התחייבו לפרוע את תעודות ההתחייבות בכפוף לכל תנאיהם.
אוריה שילוני: זאת אומרת שמדובר בהנפקה של אותם מכשירים על ידי חברות בנות של התאגידים הללו, שבעצם מי שעומד מאחורי תעודות ההתחייבות אפקטיבית זה התאגיד הבנקאי או המבטח ולא המנפיק עצמו שזה סוג של חברת צינור של אותם תאגידים.
ענת מימון: שאז במקרה הזה יחולו הכללים הרגילים, אם מדובר בחברה בת שהחובה לפרוע חלה עליה.
אוריה שילוני: אם מדובר בחברה בת שהנפיקה אג"ח (אגרות חוב) רגיל, היא לא נכנסת לכאן.
אוריה שילוני: אם מי שעומד מאחורי פירעון האג"ח זה התאגיד- - - ואני רק רוצה להבהיר לפרוטוקול שהתאגיד התחייב לעמוד מאחורי כלל ההתחייבויות על פי האג"ח ולא רק חלק מהן, זאת אומרת לא רק לשלם את הריבית, או לא רק לשלם את הריבית בתקופה הראשונה, אלא כלל ההתחייבויות, מי שעומד מאחוריהן הלכה למעשה זה התאגיד הבנקאי או המבטח.
אוריה שילוני: התוספת הזאת, 'ובלבד שהתאגיד הבנקאי או המבטח התחייבו לפרוע את תעודות ההתחייבות בכפוף לכל תנאיהם', היא בטור ב' גם ביחס לתעודות התחייבות המהוות מכשיר הוני וגם ביחס לתעודות התחייבות שאינן מהוות מכשיר הוני.
אוריה שילוני: בסעיף ב' בתוספת, לבקשת אותם גופים, שינינו את ההגדרה 'מכשיר הוני' ובעקבותיה גם את יתר ההגדרות שנאלצנו לשנות.
אוריה שילוני: ההגדרה החדשה, ואני מסייגת כי היא טרם עברה נסחות וגם בדיקה של משרד המשפטים, 'מכשיר הוני יהיה מכשיר הון מורכב או כתב התחייבות נדחה שלפי תנאיו ניתן לכלול את כולו או את חלקו בהון של תאגיד בנקאי או של מבטח לצרכי קביעת יחס ההון המזערי של התאגיד הבנקאי או לצרכי קביעת ההון המוכר של המבטח בהתאם להוראות המפקח על הבנקים או המפקח על הביטוח, לפי העניין'.
אוריה שילוני: ואז במקום ההגדרות שהיו קודם לכן, אנחנו נגדיר את המפקח על הביטוח 'כמשמעותו בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א-1981'.
אוריה שילוני: המפקח על הבנקים והמבטח, 'כהגדרתם בסעיף 52סוד לחוק זה'.
אוריה שילוני: זה התיקון של התוספת מבחינתנו.
אוריה שילוני: התיקון בהגדרה 'מכשיר הוני', אני רק אציין, נעשה על מנת להחריג מעילות העמדה לפירעון מיידי גם תעודות התחייבות שפוטנציאלית יכולות להיכלל בהון אבל פרקטית לא נכללות בו כי כאילו המכסה של הבנק כבר מולאה.
ענת מימון: אין צורך בעצם להשתמש ב- - -
אוריה שילוני: לסעיף 35ו, הפרטים שייכללו בשטר הנאמנות, אנחנו נבקש להוסיף שם בתוך שטר הנאמנות, 'במידה שהיו תעודות ההתחייבות המוצעות מהסוגים המנויים בתוספת שלישית א'1 תצוין עובדה זו ותהיינה הוראות שלא יחולו, כקבוע באותה תוספת'.
אוריה שילוני: על מנת לשקף למשקיעים שמדובר במצב שהוא שונה.
נתי שילה: אני רוצה להעיר לגבי סעיף קטן (ג), 'על אף האמור בסעיף (ב) צריך לפנות למנפיק' וכו', נאמר שהמחזיקים אינם חייבים למסור הודעה למנפיק, אם קיים חשש סביר וכו'.
נתי שילה: לפי דעתי, הסעיף הזה נראה לי מיותר, כי אין חיה כזאת, שיעמידו דבר לפירעון מיידי בלי המנפיק.
נתי שילה: זאת אומרת זה מצב שהוא בלתי אפשרי בכלל, אני לא מבין אותו.
ציון פיניאן: הוא צודק, מה צריך את זה?
ציון פיניאן: יכול להיות מצב שהוא לא יודע?
נתי שילה: הלוא פונים אליו, הוא צריך לפרוע.
אוריה שילוני: יכול להיות שהנוסח פה הוא באמת מבלבל, אבל אני אחדד; במועד שבו מעמידים לפירעון מיידי ברור שמגיעים למנפיק ואומרים לו 'אנא ממך, פרע באופן מיידי את תעודות ההתחייבות'.
אוריה שילוני: אנחנו מדברים על שלב אחד קודם לכן, שהנאמן רוצה להודיע לו על כוונה, 'דע לך, אנחנו מבצעים בדיקה וייתכן שבעוד כך וכך זמן אנחנו נגיע אליך עם כוונה.
אוריה שילוני: ..', עם אותה הודעה שדיברנו עליה קודם.
ענת מימון: הודעה מקדימה לפני שבאים ואומרים לו 'תביא את הכסף'.
יעל וייס: קודם כל תשימו לב שלא מדובר רק על העמדה לפירעון מיידי אלא גם על מימוש בטוחות.
יעל וייס: כמובן שפירעון מיידי אתה חייב להודיע למנפיק עם זה שצריך לפרוע, הכוונה היא פה יותר למימוש בטוחות, שאם הנאמן חושב- - -
נתי שילה: אז צריך להגיד את זה, אולי.
יעל וייס: בגלל שאיחדנו את ההגדרה אז- - -
דן אבנון: גם לפירעון מיידי, הרי החברה לא אמורה לחשוש מזה, הסעיף הזה קיים בנוסח הזה לאותם מקרים בודדים שבהם צריך לרוץ לבית משפט ולפעמים צריך אולי להעמיד לפירעון מיידי לפני ההגשה לבית משפט.
נתי שילה: גם בית משפט, מה, הוא יחליט- - -
דן אבנון: לא, אבל אז לפעמים זה תנאי להגשת בקשה לצו עיכוב יציאה מהארץ, צו מניעה, איסור על דיס פוזיציה, שלא יבצעו עסקה.
דן אבנון: אנחנו יכולים להגיד, העמדנו לפירעון מיידי והנה אנחנו תובעים בבית משפט סעד זמני.
דן אבנון: אין לנו בעיה אם יהיה כאן במקום ה'חשש סביר', שיהיה כאן 'חשש ממשי', גם כן משהו שיבהיר שזה במקרים מאוד מאוד קיצוניים.
ענת מימון: ממילא לא נקבתם מועד שצריך.
ענת מימון: הרי ההודעה נמסרת ואפשר שאפילו במיידי כבר אתה יכול לבקש את הפירעון המיידי, לדוגמה לפנות לבית משפט ולבקש, אז יכול להיות שבאמת אין צורך בזה, אז תמסרו את ההודעה ויחד עם זה תבקשו את הפירעון המיידי.
ענת מימון: כלומר זה לא שמבקשים פה 30 יום לפני למסור הודעה על כוונה.
ענת מימון: לכן אני מבינה את ההערה, מסירת ההודעה הזאת זה לא מה שיסכל את ה- - -
ניצן סנדור: בתקנות כן ייקבעו המועדים שבהם- - -
ענת מימון: הם אומרים שלא בהכרח ייקבעו תקנות כאלה.
יעל וייס: אבל מה שכן, זה ייקבע בשטרי הנאמנות, זה קבוע היום בשטרי הנאמנות, השארנו את זה, כי חשבנו שראוי להותיר את זה לשטרי הנאמנות ויש היום שטרי נאמנות שקובעים חובת הודעה של 30 יום עם סמכות של הנאמן לקצר אותה.
יעל וייס: כלומר יש דברים כאלה.
ענת מימון: אוקי, אבל התקנות עדיין יוכלו לקבוע היום שבמצב של חשש ממשי ההודעה תימסר במועד או 24 שעות לפני.
יעל וייס: אבל שוב פעם, כאמור, לאיגוד החברות אין מה לדאוג כי ברור שאם ההודעה על הפירעון המיידי היא לשם פירעון מיידי, אז תינתן הודעה, אבל דן העלה פה סיטואציה שלפעמים העמדה לפירעון מיידי היא לא בהכרח לשם קבלת הכספים ברגע זה, אלא לשם עמידה בתנאי בשביל להגיש בקשות אחרות לבית המשפט, ובמקרה הזה על מנת שלא לסכל את הפעולה של המחזיקים אז כן חשוב שלא תינתן ראשית הודעה לחברה אלא קודם כל ינסו להשיג את מה שרוצים בבית משפט.
ציון פיניאן: על זה נאמר, אין מענישין אלא אם כן מזהירין.
נתי שילה: אבל צריך לשפץ את זה.
יעל וייס: אבל זו גם לא הפתעה, יש זימון אספה לפירעון מיידי.
יעל וייס: כלומר המקרים היחידים שאני יכולה לחשוב זה ש- - -
נתי שילה: לא, אז אומרים 'למרות מה שנקבע ב-(ב)'.
ענת מימון: לכן הוא אומר ש-(ב) בעצם מיותר.
יעל וייס: לא, זה אחרי שהתקבלה ההחלטה.
יעל וייס: המקרים היחידים שיכול להיות שהחברה תהיה מופתעת זה אם הנאמן יחליט בעצמו להעמיד לפירעון מיידי וירצה את זה לצורך כמו הגשת בקשה לעיכוב יציאה מהארץ ויפנה קודם כל לבית משפט לפני שהוא פונה לחברה.
יעל וייס: זו הסיטואציה בערך היחידה שזה יכול לקרות, ושוב פעם, בגלל שאין חשש, אם רוצים לתבוע אמיתית פירעון מיידי בשביל הפירעון המיידי- - -
נתי שילה: אבל גם בבית משפט זה לא יעזור אם לחברה אין כסף.
יעל וייס: לא, אבל כתנאי לקבל משהו.
יעל וייס: רוצים להגיד 'אנחנו העמדנו את החוב לפירעון מיידי'.
נתי שילה: יעשו את זה במעמד צד אחד, או מה?
יעל וייס: כן.
דן אבנון: היה לנו פעם- - -
נתי שילה: העמדה לפירעון מיידי במעמד צד אחד?