GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: זה לא הרבה כסף.
משה גפני: אתה צודק, אתם בעצמכם הרי תגיעו למסקנה הזאת אבל תגיעו אחרי שתביישו אותי.
משה גפני: אני חושב שאתם טועים בזה.
משה גפני: אתה רוצה לבדוק את זה עוד פעם, תבדוק עוד פעם.
משה גפני: אני חושב שאתם טועים.
משה גפני: אתם מתעקשים על דבר שעושה לכם שם רע.
משה גפני: אני מכיר אתכם ואני יודע שחלק מהדברים אתם מתעקשים באמת על תקצבי המדינה, יש לכם עניין לאומי בזה, יש דברים שאתם גם עושים טוב ואני יודע, אבל זאת תהיה דוגמה.
משה גפני: אם אני הייתי אופוזיציה, הייתי קורע לכם את הצורה.
משה גפני: למה אתם מתעקשים על דבר כל כך אנושי?
משה גפני: 87 נשים היום כשהחוק נכנס לתוקפו ב-1 בינואר 2013 והגיל הממוצע הוא תשעים, נשים שהתרגלו להטבות האלה ומדובר על סכומים לא גדולים.
משה גפני: מה אתה אומר אחרי הנאום הציוני שלי?
דב בארי: אני מתקשה להבין את הפער בין העמדות.
דב בארי: אני מוכרח לומר שוב שאני לא מציע להתעלם מ-87 הנשים האלה.
דב בארי: אדרבה, אני מציע להחריג אותן וזה משהו שלא קיים היום בחוק.
משה גפני: מה לעשות אתן?
דב בארי: לתת להן את אפשרות הבחירה.
דב בארי: אני אתן דוגמה ויתקנו אותי אם אני טועה.
דב בארי: לצורך העניין יכול להיות זוג, הבעל מבוגר מאשתו וכיום הוא בגיל זקנה, בן 70-72 לצורך העניין ומקבל הבטחת הכנסה.
דב בארי: אשתו נכנסת לקבל קצבת זקנה בגיל 67 והיא יכולה לקבל קצבת זקנה כעקרת בית.
דב בארי: זה יכול להוציא את בעלה מתוך הבטחת הכנסה?
דב בארי: כביכול זה יכול לפגוע.
דב בארי: לאישה אין את זכות הבחירה.
דב בארי: לעשות את ההשוואה הזאת, זה בלתי אפשרי.
דב בארי: לעומת זאת, אני אומר שאדרבה, אני אומר שאני מתחשב ואתן את זכות הבחירה כדי לא לפגוע כי אני יודע שאותה אוכלוסייה רגילה לזה שהיא זכאית להטבות הנלוות של הבטחת הכנסה.
שרה זילברשטיין-היפש: אני באופן אישי מוכנה ללכת ל-87 הנשים האלה ולהסביר להן את הזכויות שלהן, אם ייתנו לי את הרשימה.
משה גפני: מדובר על נשים מבוגרות.
משה גפני: מה את תאמרי להן?
משה גפני: את תאמרי להן שהתקבל חוק של גפני שהוא מאפשר להן לקבל את קצבת הזקנה אבל כתוצאה מכך, מה שהן קיבלו עד היום, הן לא יקבלו.
משה גפני: זה מה שתאמרי להן.
משה גפני: זאת אומרת, השם שלי יוזכר אצל אותן נשים, מעט נשים, כמי שעשה להן רע.
משה גפני: קחי בחשבון שאת מדברת עם אישה בת 92.
שגית אפיק: מה הפער בין הבטחת הכנסה לקצבת זקנה?
שגית אפיק: הבחירה שאתם נותנים להן היא בין להמשיך לקבל הבטחת הכנסה והטבות נלוות לבין קצבת זקנה.
שרי בכר: זה תלוי הכנסות.
שרי בכר: ככל שמדובר בתא משפחתי, זה תלוי הכנסות.
שגית אפיק: בממוצע?
שגית אפיק: זאת אומרת, לכל אחת תהיה בחירה שהיא תצטרך לבחון את הנתונים האישיים שלה ולראות כמה שווה לה הבטחת הכנסה.
שגית אפיק: יכול להיות שהבטחת הכנסה היא מחצית מקצבת זקנה?
שרי בכר: זאת לא רק הבטחת הכנסה.
שרי בכר: אם את מדברת כאן על ההטבות הנלוות, זאת לא רק הבטחת הכנסה.
שגית אפיק: להטבות הנלוות אין מחיר.
שגית אפיק: אלה הטבות נלוות.
שגית אפיק: היא לא יודעת לשערך אותן כלכלית, אבל הבטחת הכנסה , היא יודעת שהיא מקבלת 1,000 שקלים, 1,500 שקלים, 2,000 שקלים.
שגית אפיק: יודעים מה גובה קצבת הזקנה.
גבריאלה היילברון: אם היא הייתה מקבלת כל כך הרבה, היא לא הייתה יוצאת.
שגית אפיק: זאת אומרת שהיא מקבלת פחות.
גבריאלה היילברון: היא מקבלת מעט הבטחת הכנסה.
גבריאלה היילברון: התא המשפחתי מקבל מעט.
שגית אפיק: זאת אומרת, השלמת ההכנסה תמיד תהיה נמוכה יותר.
שגית אפיק: ברוב המקרים הן יעדיפו לעבור לקצבת זקנה, אם אני מבינה אתכם נכון.
שי סומך: הבטחת ההכנסה תהיה פחות מקצבת זקנה.
שגית אפיק: אז למה ברירת המחדל שלה להמשיך לקבל הבטחת הכנסה והטבות נלוות לפי הנוסח שלכם?
שרי בכר: כדי לא לאבד את ההטבות הנלוות אחר שההטבות הנלוות שניתנות על ידי גופים אחרים תלויות בסטטוס של המבוטח כמקבל הבטחת הכנסה.
שגית אפיק: אבל אם הבטחת ההכנסה עלולה להיות נמוכה באופן יחסי?
גבריאלה היילברון: זה יכול להיות חצי-חצי.
גבריאלה היילברון: מה שהיא תקבל, זה חצי ממה שהיא תרוויח.
שרי בכר: לגבי 87 משפחות, ברור שהן מקבלות אצלנו יותר.
שרי בכר: ברור מעל לכל ספק שמביטוח לאומי הן יקבלו יותר אם הן יבחרו בקצבת זקנה.
שגית אפיק: אבל את לא אחראית על ההטבות הנלוות.
שרי בכר: נכון.
גבריאלה היילברון: הן לא יודעות כמה הן מפסידות שם.
שרי בכר: כל אדם שמקבל, יודע איזה הטבות הוא מקבל.
גבריאלה היילברון: אני לא יודעת אם הם משלמים ארנונה, חשמל, מים וכולי.
משה בר: אנחנו תמיד לומדים מכל העולם.
משה בר: כשהייתי בבית ספר, לימדו אותי שבגיל מסוים אצל האסקימוסים הזקנים עוזבים את המשפחה.
משה גפני: לא, אנחנו לא לומדים מהם.
משה גפני: אצלנו התורה אומרת בדיוק הפוך.
משה בר: נעביר אותם למדבר.
משה גפני: לא, אפילו בצחוק אני לא אומר את זה.
משה גפני: זה נגד התורה.
משה בר: אבל זה מה שהם עושים באוצר.
משה גפני: לא, הם לא עושים.
משה גפני: אצלנו נאמר מפני שיבה תקום והדרת פני זקן.
משה גפני: אנחנו לא אסקימוסים וגם משרד האוצר לא כזה.
משה גפני: צריך להתווכח אתו על 87 נשים.
משה גפני: אני מציע שתנסחי את זה.
שגית אפיק: הם ניסחו את זה.
שגית אפיק: הם נתנו חצי שנה לבחירה.
שגית אפיק: חצי שנה מיום התחילה.
שגית אפיק: אחרי 2013 תהיה להם תקופה של שישה חודשים.
שגית אפיק: לי זה נראה קצר מאוד.
שגית אפיק: זאת בחירה שהיא בלתי אפשרית.
דב בארי: עקרונית הזכאות היא אוטומטית.
דב בארי: אם הוועדה רוצה שנה, אפשר שנה.
משה גפני: 87 הנשים הללו, יש להן שמות ואתם יכולים להעביר למשרד לאזרחים ותיקים?
שרה זילברשטיין-היפש: השאלה אם הם מוכנים להעביר לנו.
שרה זילברשטיין-היפש: יש לנו תמיד בעיה עם העברת המידע.
שרה זילברשטיין-היפש: היינו הולכים עם מיצוי הזכויות עם הדפים הביתה.
שרה זילברשטיין-היפש: אני רוצה להסביר ליושב ראש הוועדה שיש לנו 5,000 מתנדבים ואנחנו יכולים להגיע לכל אחד וגם לגבי 6,000 הנשים עקרות הבית, אבל אנחנו לא מצליחים להשיג את הנתוניםן מהמוסד לביטוח לאומי כי לא מעבירים אלינו.
משה גפני: תעזבי את ה-6,000 כי אתן את בעיה.
משה גפני: אנחנו מדברים על 87 הנשים.
שרה זילברשטיין-היפש: אם ייתנו לי את השמות, אין בעיה להגיע אליהן.
משה גפני: יש אפשרות להעביר את השמות?
שרי בכר: אני רוצה לציין שביטוח לאומי בעצמו מאתר את הנשים האלה ומעביר אליהן פנייה.
שרי בכר: לגבי העברת מידע למשרד לאזרחים ותיקים, ככל שזה לא מנוגד לאיזושהי הוראת חוק או שיש הוראת חוק שמאפשרת, כמובן שלא תהיה לנו מניעה אבל זה משהו שצריך לבדוק, אם יש לנו את האפשרות להעביר אליהם את המידע הספציפי.
משה בר: כבוד היושב ראש, אולי יעבירו אליכם.
משה גפני: אם מותר להעביר, מותר להעביר למשרד.
משה גפני: תקריאי בבקשה את החוק.
שגית אפיק: אני מקריאה סעיף חדש, סעיף 16א.
שגית אפיק: הנוסח לא מדויק ולכן אני אומר את העקרונות.
שגית אפיק: מי שהייתה זכאית להשלמת הכנסה ולאותן הטבות נלוות תהיה בידה הבחירה לקבל אחת הן, או להמשיך לקבל את הבטחת ההכנסה ואת ההטבות הנלוות או להתחיל לקבל קצבת זקנה.
שגית אפיק: היא תוכל לעשות את הבחירה הזאת בתוך שנה מיום תחילתו של החוק.
שגית אפיק: אם היא לא תבחר, ברירת המחדל היא שהיא תמשיך לקבל גמלת הבטחת הכנסה ואת ההטבות הנלוות.
שגית אפיק: כלומר, במהלך אותה שנה היא תמשיך לקבל.
משה גפני: את כל הזמן אומרת ההטבות הנלוות.
משה גפני: מה הן ההטבות הנלוות?
שגית אפיק: כמו הנחה בתרופות.
שגית אפיק: חלקן מעוגנות בחוק אזרחים ותיקים.
שגית אפיק: אלה הטבות עקיפות שניתנות למי שמקבל את אותה השלמת הכנסה.
שגית אפיק: חלק מהן מעוגנות בחוק האזרחים הוותיקים כמו ארנונה, תחבורה ציבורית, רכישת תרופות.
שגית אפיק: חלק מעוגן גם בגופים אחרים.
משה גפני: אתם יודעים לפרט מה זה?
שרה זילברשטיין-היפש: כן.
שרה זילברשטיין-היפש: חמישים אחוזים בתרופות, פטור מלא מארנונה.
משה גפני: זה למי שמקבל השלמת הכנסה.
שרה זילברשטיין-היפש: פטור מלא מארנונה עד מאה מטרים מרובעים.
שרה זילברשטיין-היפש: מקבלים גם הנחות בחשמל ובטלפון.
משה בר: גם פטור מאגרת טלוויזיה.
שרה זילברשטיין-היפש: זה חל על כל הזקנים.
משה גפני: מה גובה ההנחה בחשמל?
דב בארי: חמישים אחוזים הנחה על 400 קוטש הראשונים.
דב בארי: אלה בקרוב תשעים שקלים בחודש.
משה גפני: מה גובה קצבת הזקנה?
גבריאלה היילברון: לנשים בגיל הזה, 1,565 שקלים.
שרה זילברשטיין-היפש: ללא השלמה.
שגית אפיק: אתה לא יודע כמה השלמת הכנסה כי היא אומרת שזה ספציפי ביחס למצב המשפחתי והכלכלי.
שרה זילברשטיין-היפש: בתרופות זה לפעמים יכול להגיע ל-300 שקלים בחודש.
דב בארי: יש תקרה לקשישים.
משה גפני: מה הממוצע של השלמת הכנסה?
שרה זילברשטיין-היפש: לבודד זה 2,500 שקלים.
גבריאלה היילברון: זה תלוי.
גבריאלה היילברון: אנחנו מדברים על האוכלוסייה הבוגרת יותר שמקבלת את השיעור הגבוה יותר.
גבריאלה היילברון: מכיוון שאנחנו מדברים על זוגות, אם אנחנו לא מתייחסים לשאירים, הם מקבלים 4,328 שקלים.
שרה זילברשטיין-היפש: אפשר להציג את הדברים לנשים האלה.
משה גפני: מי יסביר את הדברים לזקנה?
שרה זילברשטיין-היפש: אני.
שרה זילברשטיין-היפש: אני הבטחתי.
משה גפני: את יכולה להבטיח אבל הם לא יוכלו להעביר לך את המידע.
שרה זילברשטיין-היפש: יש לי כמובן בעיה עם העברת המידע.
שרה זילברשטיין-היפש: לגבי חברת החשמל, יש 35 אלף זקנים שלא מקבלים הנחה כי אין להם את הרשימה של חברת החשמל.
שגית אפיק: את הסעיף השני אמרנו שננסח במשותף.
שגית אפיק: תחילה ותחולה תחילתו של חוק זה ביום י"א בטבת התשע"ג (1 בינואר 2013) (להלן – יום התחילה) והוא יחול על גמלה המשתלמת בעד יום התחילה ואילך.
משה גפני: בעד אישור הצעת החוק – פה אחד הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית
משה גפני: דב, הודיעו לי שבר סימן טוב רוצה להכניס כאן את הנושא של הפגים.
דב בארי: יש משהו בעניין.
דב בארי: אני פחות מעורב בזה.
משה גפני: הגשתי רביזיה בגלל שתי סיבות.
משה גפני: סיבה אחת, לאפשר לכם, אם אכן אפשר לעשות את זה מהר, להכניס את הפגים.
משה גפני: יכול להיות שיטענו שזה נושא חדש ולכן נצטרך ללכת לוועדת הכנסת אבל אני מקווה שלא יטענו כי זאת הטבה שצריך לעשות אותה.
משה גפני: אני מאפשר לך בינתיים את היומיים האלה להתייעץ עם האנשים אצלכם כדי לעשות שינוי תדמית ביחסי הציבור.
משה גפני: הסעיף הראשון בסדר-היום הוא אמות המידה לשינוי שיעור השתתפות הרשויות המקומיות בהוצאות תקציב המועצות הדתיות לשנת 2012.
משה גפני: אנחנו מקיימים ישיבה שנייה בעניין הזה.
משה גפני: אנחנו דיברנו על כמה דברים.
משה גפני: ראשית, דיברנו על השאלה למה את שינוי אמות המידה מתחילים רק בנושא של שירותי דת?
משה גפני: למה זה לא הולך על שירותי חינוך וזה לא הולך על הרווחה?
משה גפני: למה דווקא את שירותי הדת מעמידים בחזית?
משה גפני: הרי הולכים לריב פה עם ראשי רשויות שייפגעו כתוצאה מאמות המידה שקבענו אותן כבר פעמיים - לפני שנה ולפני שנתיים - כאשר היתה התחייבות של שרון גמבשו שבסופו של דבר זה יהיה גם בחינוך וגם ברווחה.
משה גפני: הרי עושים פה מעשה שלא ייעשה.
משה גפני: אם אכן אמות המידה האלה צודקות אז הן צריכות להיות גם על חינוך ורווחה.
משה גפני: אם הן אינן צודקות אז אסור לעשות את זה על שירותי דת.
משה גפני: מעמידים תמיד את שירותי הדת בחזית.
משה גפני: לכן, היתה התחייבות של שרון גמבשו שבהמשך זה אכן ייעשה גם על אחרים.
משה גפני: היה דיון נוסף לגבי סוציו-אקונומי 5.
משה גפני: האם מכלילים אותם בניגוד למה שיש באמות המידה שזה רק עד סוציו-אקונומי 4 או שלא?
משה גפני: האם יש פה נציגים מהרשויות?
משה גפני: בבקשה, נתחיל בכם.
משה גפני: אני לא מכיר את כולם, את נציג נתניה אני מכיר.
משה גפני: אדוני תציג בבקשה את עצמך לפרוטוקול.
עודד לוי: עודד לוי, גזבר עיריית אשדוד.
עודד לוי: בשנה שעברה נכחתי בדיון שקבע וכלל את סוציו 5 בתוך הנתונים.
עודד לוי: חשבנו שזה סוג של התנהלות שתמשיך מפה והלאה.
עודד לוי: אנחנו נמצאים היום בחודש מרץ, לאחר שתקציב העירייה כבר נסגר והתקבע בהתאם ל-40 – 60, ופתאום אנחנו מקבלים את ההפתעה הזאת.
עודד לוי: דובר פה אצלנו, בנישה שלנו, רק בכמעט מיליון וחצי שקל נוספים.
עודד לוי: אם נפרוט את סוציו-אקונומי 5, ואיפה אשדוד נמצאת בתוך המקום הזה, אז אשדוד נמצאת בר, התחתון סוציו 5, והיא נושקת לסוציו 4.
עודד לוי: ממה זה נובע?
עודד לוי: בסופו של דבר, כשאתה מסתכל על הרכבי האוכלוסייה אתה מזהה את זה בוודאות.
עודד לוי: זו עיר שיש בה את אוכלוסיית העולים הגדולה ביותר.
עודד לוי: 33% מתושבי העיר הם עולים חדשים, ואנחנו מחבקים אותם ועושים את כל מה שצריך.
עודד לוי: אבל, זה עדיין בסופו של דבר, מעמיס על תקציבי העירייה ומביא אותנו למקום שבו גם צריך לתת הנחות.
עודד לוי: היא העיר שמאכלסת את אוכלוסיית החרדים השלישית בגודלה בארץ.
עודד לוי: העיר שמאכלסת את אוכלוסיית החרדים השלישית בגודלה בארץ.
משה גפני: אני לא מאשר את אשדוד, אני נגד החרדים.
משה גפני: מה החרדים קשורים לעניין?
עודד לוי: אנחנו מחבקים אותם, הם תושבים.
משה גפני: את מי מחבקים?
משה גפני: את החרדים?
עודד לוי: כן, ודאי.
משה גפני: צריך לסגור את העירייה הזאת.
משה גפני: מה החרדים קשורים לעניין הזה?
עודד לוי: זה משפיע על הסוציו-אקונומי 5.
משה גפני: יש חרדים עשירים.
עודד לוי: 5% מתושבי העיר הם יוצאי האוכלוסייה האתיופית.
משה גפני: יש אתיופים עשירים.
עודד לוי: זה הסוציו-אקונומי 5.
עודד לוי: אלו אוכלוסיות שהן ברוכות, ואנחנו שמחים שהם חלק מהתושבים שלנו.
עודד לוי: אבל זה שם אותנו ברף התחתון של הסוציו-אקונומי 5.
עודד לוי: שינוי ההחלטה הזאת פשוט יגרור אותנו למקומות אחרים.
עודד לוי: שיעור ההנחות שלנו בארנונה שכולן רק על-פי חוק, אין הנחות אחרות, וכולן נקבעות על-ידי משרד הפנים ושר הפנים, עומד היום על 80 מיליון שקל מתוך שיעור גבייה של 550 מיליון שקל בפוטנציאל – כמעט 15%.
עודד לוי: בסופו של יום, המספרים האלה מתבטאים בסוף ביכולת של עיר להתמודד עם הנתונים האלה.
עודד לוי: שלושת הערים העיקריות שנפגעות מהמהלך הזה הן: באר שבע, אשקלון ואשדוד.
עודד לוי: רק לפני שבועיים סיימנו סיבוב גראדים על הערים האלה.
עודד לוי: לפי הסטטיסטיקה של השנים האחרונות, קרוב לוודאי שבתוך מספר חודשים נחווה משהו בסגנון הזה.
עודד לוי: כל הדברים האלה מעמיסים הוצאות נוספות בלתי צפויות על הרשויות האלה שלדעתי צריכות לבוא בחשבון.
משה גפני: למה אתם לא דורשים את זה על חינוך או על רווחה?
עודד לוי: כי נכון להיום החינוך והרווחה נמצאים בשקלול אחיד על כל הרשויות
משה גפני: לא, אבל למה שלא יהיה תקצוב דיפרנציאלי?
משה גפני: שהרשויות החזקות יותר יקבלו פחות מהממשלה, והחלשות יותר, כמו שאתה מתאר, יקבלו יותר?
משה גפני: למה אתם לא דורשים?
קריאה: יש היום תקצוב דיפרנציאלי.
משה גפני: חלק יש, חלק אין.
משה גפני: יש הבדל בתקצוב בחינוך בדברים הבסיסיים בין רשויות שונות בארץ?
קריאה: אני יכול להציג את זה.
משה גפני: מאה אחוז, אז אני מציע להחיל את זה על כולם.
משה גפני: בטח שיש, יש דברים שלגביהם היו החלטות.
משה גפני: תיכף נשמע את ראובן קוגן.
משה גפני: הוא יאיר את עינינו בעניין כי הוא המשרד הייעודי בעניין.
פיני בוסקילה: בישיבה הקודמת הזכרתי את ההחלטה מהישיבה בשנה שעברה שציינה במפורש: אשקלון, באר שבע – כל עוד שהן בטח בסוציו-אקונומי 5, לא תשונה ההחלטה.
פיני בוסקילה: אנחנו כל הזמן השתתפנו ב-60% מהתקציב, לא היתה שום בעיה.
פיני בוסקילה: אנחנו היינו גם מקבלי מענק.
פיני בוסקילה: ב-2010, כשעשו את השינוי הזה, הפסיקו את המענק באשקלון.
פיני בוסקילה: הצטרפנו גם לחזית.
פיני בוסקילה: כל זה נפל עלינו.
פיני בוסקילה: אבל אני מדבר על עצם ההחלטה, לקבל החלטה כזו לגבי סוציו-אקונומי 5.
פיני בוסקילה: עיר עם מעל ל- 100,000 תושבים נכנסת לתוך השינוי הזה של תקצוב.
פיני בוסקילה: בישיבה הקודמת ביקשת לקבל את הרשימה של כל השינויים.
פיני בוסקילה: אני מסתכל על השינויים.
פיני בוסקילה: אשקלון, באר שבע, אשדוד – תוספת, ורחובות - - -
משה גפני: מה תוספת?
פיני בוסקילה: בישיבה הקודמת ביקשת לקבל פירוט של כל היישובים, והשינוי של הקריטריונים האלה לעומת שנה שעברה.
פיני בוסקילה: אני מסתכל, אשקלון, באר שבע ואשדוד - - -
משה גפני: כמה אשקלון?
פיני בוסקילה: תוספת של 15% לעומת שנה שעברה.
פיני בוסקילה: זאת אומרת, החזירו את ההחלטה - - -
משה גפני: לא, שנה שעברה זה היה 40 – 60.
פיני בוסקילה: שנה שעברה היתה החלטה 40 – 60, ושינו את זה בחזרה ל-75%.
משה גפני: לא, אי-אפשר לשנות.
משה גפני: אפשר להציע.
משה גפני: לשנות – זה אנחנו.
פיני בוסקילה: בסדר, אני מדבר על ההצעה.
פיני בוסקילה: כשאני מסתכל על הרשימה אז בעצם יש שתי ערים שבהן יש גם שינוי נוסף והן בית שמש ורחובות שיש שם הורדה.
פיני בוסקילה: אני לא מדבר נגד רחובות, אבל הסוציו-אקונומי של רחובות בטח לא שווה לאשקלון.
פיני בוסקילה: אשקלון עד 2010 היתה סוציו-אקונומי 4.
פיני בוסקילה: ההענשה שלנו זה השתתפות נוספת.
משה גפני: לא הבנתי, מה השינוי ברחובות?
פיני בוסקילה: ברחובות הפחתה.
פיני בוסקילה: ביקשת רשימה של כל השינויים, לאיזה שינויים מביאים הקריטריונים.
פיני בוסקילה: אם אני מסתכל על הפירוט אז אשקלון, באר שבע ואשדוד תוספת 15%.
פיני בוסקילה: בית שמש ורחובות כערים גדולות יש הפחתה של 10%.
פיני בוסקילה: אלו השינויים החדשים עכשיו שהתהליך הזה הביא לעומת השנה הקודמת.
פיני בוסקילה: בשנה שעברה היתה החלטה שלך, אותה הקראתי בישיבה הקודמת, שבאשקלון, באר שבע ואשדוד בכל מקרה יהיה מקסימום השתתפות של 60%.
פיני בוסקילה: אני חושב שצריך להתייחס לעניין הזה.
פיני בוסקילה: אני לא מכביר מילים על המצב הביטחוני ועל המטלות.
פיני בוסקילה: אני רוצה להדגיש שאנחנו לא מקבלים שום סיוע בנושא הזה.
פיני בוסקילה: אנחנו פונים לאוצר ולמשרד הפנים אבל לא קיבלנו שום סיוע לעניין ההוצאות.
עודד לוי: זה לא רק הוצאות, זה גם קיטון בהכנסות.
פיני בוסקילה: קיבלנו תרומות.
פיני בוסקילה: אני לא רוצה לתת פה דוגמאות לאבסורדים, הבאתי את זה גם למבקר המדינה.
פיני בוסקילה: לא קיבלנו שום סיוע, ואני מדבר על סיוע בעקבות המצב הביטחוני.
פיני בוסקילה: הכניסו בקריטריונים את עניין הפריפריה.
פיני בוסקילה: אני שאלתי את נציג האוצר האם אשקלון היא פריפריה.
פיני בוסקילה: כולם יודעים שאשקלון היא פריפריה.
פיני בוסקילה: הוא אומר: לא, כתוב פה מספר 1 אז אתם לא קו העימות.
פיני בוסקילה: הכוונה פה היא לפריפריה בקו העימות.
פיני בוסקילה: אם זו פריפריה שהיא לא בקו העימות אז אין לה ניקוד זכות, ואני מדבר על הקריטריונים.
פיני בוסקילה: אני פשוט מרגיש שהאבסורד בהחלטה הזאת זועק לשמיים.
משה גפני: מר דלל, ממלא מקום ראש העיר בנתניה, בבקשה.
אלי אפללו: תודה ליושב-ראש הוועדה על העלאת הנושא מספר פעמים בצורה מאוד מכובדת.
אלי אפללו: אנחנו רוצים לומר שיש עיוות בקריטריונים.
אלי אפללו: אמרנו את זה בפעמים האחרונות, ואני מניח שגם הוועדה הגיעה למסקנה הזאת כי היא החריגה בשנה שעברה את סוציו-אקונומי 5, וגם קבעה שסוציו-אקונומי 6 ו-7 ייבדקו בוועדה הזאת בשנת 2012, וזה לא קרה.
אלי אפללו: זאת אומרת, אנחנו מדברים על כך שישנם עיוותים בקריטריונים שהם נובעים מהאוכלוסייה וגם מהנושא הסוציו-אקונומי.
אלי אפללו: ההצעה שעומדת היום בוועדה חוזרת אחורה יותר ממה שקבעה הוועדה בשנה שעברה.
אלי אפללו: לכן, אני כן מבקש מהוועדה להתחשב בשיקולים שלה בנושא של ההחרגה של 5 ו-6, לקבל את ההצעה.
משה גפני: צביה סעדון, חשבת עיריית באר שבע.
משה גפני: את החשבת של העירייה?
משה גפני: האם יש גם גזבר?
משה גפני: כן, יש גם גזבר.
משה גפני: הוא לא היה יכול להגיע.
משה גפני: זה מצוין שאת באה.
משה גפני: אני רוצה להוסיף על דברי חבריי.
משה גפני: קודם כל, לגבי אמות המידה שנקבעו.
משה גפני: לדעתי, יש בהן עיוות מאוד צורם.
משה גפני: אני אתן דוגמה ואני אסביר בדיוק.
משה גפני: לפני שאת אומרת עיוות תגידי למה את מתכוונת.
משה גפני: האם עיוות בשנה שעברה, עיוות בהצעה, עיוות בהחלטה?
משה גפני: יש כמה טבלאות.
משה גפני: העיוות נובע מהעובדה שזה נותן יתרון לגודל.
משה גפני: זאת אומרת, פוגע ברשויות הגדולות.
משה גפני: זה הבסיס של אמות המידה פה.
משה גפני: מבלי לפגוע ביישובים מסוימים – למשל, סביון משתתף פחות ממה שעיריית באר שבע אמורה להשתתף.
משה גפני: אני חושבת שצריך לחשוב מחדש על אמות המידה שנקבעו, בעיקר באמת לגבי רמת סוציו-אקונומי 5.
משה גפני: כפי שאמרו חבריי, גם הנושא הביטחוני מעיק באופן מאוד קשה על הרשויות.
משה גפני: בשבוע שעבר היינו שבוע שלם תחת גראדים.
משה גפני: המון עסקים מתלוננים על קשיים בעקבות הנושא הזה, ואני מניחה שהדבר יבוא לידי ביטוי גם בנושא הגבייה.
עודד לוי: זה לא רק זה, זה גם כן תביעות של הורים שמשלמים עבור גני הילדים לקבל החזרים.
צביה סעדון: נכון.
משה גפני: לכן, מה את מציעה?
משה גפני: מה את רוצה מסביון?
צביה סעדון: אין לי שום דבר.
משה גפני: סביון לא מקבלת הרבה כסף אז היא גם לא יכולה לתרום הרבה כסף.
משה גפני: זה יישוב קטן.
צביה סעדון: אבל לפחות מבחינת ההשתתפויות הייתי מצפה.
צביה סעדון: העניין הוא שאמות המידה נתנו דווקא לגודל במקום להתייחס יותר לרמה הסוציו-אקונומית.
צביה סעדון: לכן, סביון משתתף פחות.
משה גפני: לכן, מה את מבקשת?
צביה סעדון: לכן, אני מבקשת, קודם כל, לשנים הבאות - - -
משה גפני: אין "שנים הבאות", אנחנו מדברים על השנה.
משה גפני: בשנה הבאה כנראה המשיח יבוא ולא נדון בזה.
צביה סעדון: לגבי השנה, אני מבקשת להחריג את הרשויות כפי שהוחרג בשנה קודמת.
צביה סעדון: זו הבקשה שלי.
משה גפני: לא הוחרג.
משה גפני: אם אני מתרגם את הדברים שלך נכון, את מבקשת שיישובים שהם במצב סוציו-אקונומי 5 יתוקצבו באופן שהם תוקצבו בשנה שעברה.
צביה סעדון: נכון מאוד.
משה גפני: זה לא להחריג אותם.
צביה סעדון: אוקיי.
צביה סעדון: מבחינתי, היינו הך.
משה גפני: להחריג – הפירוש הוא שאנחנו מקבלים החלטה שבאר שבע היא בחוץ, ואנחנו עושים החרגה ומכניסים אותה.
צביה סעדון: להשאיר אותה כפי שהיא היתה ב- - -
משה גפני: כן, להשאיר סוציו-אקונומי 5 – הבנתי.
צביה סעדון: בהחלט.
איתן עטיה: איתן עטיה, מנכ"ל פורום ה-15.
איתן עטיה: אני חוזר על העמדה שלנו מהפעם הקודמת.
איתן עטיה: כדי להיות - - - להחלטת הוועדה משנה שעברה, בדומה לשנה שעברה, רשויות סוציו-אקונומי 5 צריכות לדעתנו להישאר במצב הסטאטוס הבסיסי של החוק.
איתן עטיה: קרי, 60%.
איתן עטיה: מצב ברירת המחדל - - -
משה גפני: כדי שנדע מבחינה משפטית איפה אנחנו עומדים, נכון לרגע זה סוציו-אקונומי 5 דינו כמו סוציו-אקונומי 4.
משה גפני: הוא לא כמו סוציו-אקונומי 6 נכון לרגע זה.
משה גפני: אם אנחנו לא מקבלים החלטה עכשיו, בשבת זה משתנה.
משה גפני: בשבת לא עושים כלום אז במוצאי שבת זה יהיה שונה אם לא נקבל החלטה.
משה גפני: אבל נכון לעכשיו החוק אומר שבאר שבע, אשדוד, אשקלון, הן במצב כמו 4.
איתן עטיה: לגבי רשויות סוציו-אקונומי 5, אנחנו חושבים שזה צריך להיות בדיוק כמו שנה שעברה.
איתן עטיה: גם שנה שעברה הוועדה לא הסכימה להחיל עליהן את אמות המידה המיוחדות, והממשלה דאגה להוסיף את הכסף הזה מתקציבה היא.
איתן עטיה: נדמה לי שזה היה סדר גודל של כ-6 מיליון שקל, אם אני זוכר נכון.
איתן עטיה: היתה עוד החלטה של הוועדה בשנה שעברה.
איתן עטיה: היא ביקשה ממשרדי הממשלה הרלוונטיים לבחון מחדש את רשויות מקומיות 6 עד 8.
איתן עטיה: ראשית, מעניין לשמוע מה הבדיקה הולידה.
איתן עטיה: במסגרת זו ביקשנו להחיל השנה גם את רשויות סוציו-אקונומי - - -
משה גפני: ראובן קוגן, האם אתה יכול לענות?
משה גפני: קודם כל, לשאלה הראשונה המקדמית לפני שאנחנו דנים בכלל בכל העניין.
משה גפני: מה הולך לקרות עם ההבטחה שלכם באגף התקציבים פעם אחר פעם לוועדת הכספים, לא לגבי שירותי הדת אלא לגבי דברים אחרים?
ראובן קוגן: כמו שנאמר פה היום, היום יש חלק קטן יחסית מהתקציבים שהם מחולקים בצורה פרוגרסיבית בין הרשויות השונות.
ראובן קוגן: הדבר המרכזי שעליו אנחנו דנים היום זה באמת שירותי הדת.
ראובן קוגן: הדבר הנוסף שהתקציבים הם יותר גדולים, אבל יכול להיות שפחות מרגישים אותם כי זה תקציבי פיתוח, זה משרד התחבורה שגם הוא משתמש, והוא באמת דיפרנציאלי בהתאם לחוזק של הרשויות.
ראובן קוגן: אנחנו מתכוונים במסגרת התקציב לשנת 2013 להמליץ לממשלה לבצע תקצוב פרוגרסיבי גם של תקציבים של חינוך ורווחה, וגם של העברות אחרות של הממשלה לרשויות, כגון אולי ארנונה ממשלתית או דברים נוספים, בתקווה שהממשלה תקבל, וגם הכנסת תיתן גיבוי לתקצוב הפרוגרסיבי הזה, וכך נוכל להחיל את העקרונות של דיפרנציאציה בתקציבים ממשלתיים גם על התקציבים האחרים שהם גם יותר גדולים וגם יותר נוגעים בתחומי החיים או יותר רחבים.
ראובן קוגן: זה לעניין השאלה הכללית מה הולך לקרות.
ראובן קוגן: אנחנו בהחלט רואים בכיוון הזה של תקצוב פרוגרסיבי מגמה.
ראובן קוגן: שירותי הדת היו הראשונים שהועלו כך בצורה פומבית על שולחנה של הכנסת.
ראובן קוגן: למרות שהעסק הזה מתעכב מספר שנים, כפי שאמר נכון היושב-ראש, לא ויתרנו על הרעיון.
ראובן קוגן: אנחנו מתכוונים להביא את זה במסגרת החלטות תקציב לשנת 2013.
משה גפני: אם אני מבין את מה שאתה אומר, אתם מוציאים את העניין הזה של תקצוב דיפרנציאלי, לא חשוב על מה מדובר, באופן עקרוני לא רק על שירותי הדת, אלא אתם מתכוונים להביא לממשלה בתוך תקציב 2013 את ההמלצות לגבי שאר המשרדים גם.
ראובן קוגן: לגבי הזרמים האחרים של התקציבים - שוב פעם, יש מגוון שלם.
משה גפני: חינוך, רווחה, תחבורה.
ראובן קוגן: תחבורה – לרוב, זה כבר קיים.
ראובן קוגן: יכול להיות שצריך לעשות שם תיקונים.
משה גפני: בתחבורה יש מקומות כאלה שהם חלשים, ואפילו אם הם צריכים להשתתף ב-10% הם לא משתתפים כי אין להם את הכסף הזה.
ראובן קוגן: בתחבורה מכיוון שמדובר בתקציבים שהם גדולים אבסולוטית ולא יחסית אז משרד התחבורה גם את הנושא הזה בוחן.
ראובן קוגן: אני חושב שיש היום על שולחנו הצעה גם לבוא ולטפל באותם המקרים החריגים שגם 10% הם נטל כבד מידיי על הרשות.
ראובן קוגן: זה נמצא בדיונים גם שם, אני פשוט יודע את זה.
משה גפני: מגיעים לכאן ראשי רשויות וגם משוחחים איתי.
משה גפני: זה גם מגדיל את הפערים בין הרשויות השונות.
משה גפני: פעמים רבות בא משרד התחבורה והוא אומר: אני נותן לך תקצוב על סלילה או בניית כיכר או כל מיני פרויקטים תחבורתיים מאוד חשובים.
משה גפני: אתה צריך להשתתף רק ב-10%, אני נותן את ה-90%.
משה גפני: הפרויקטים לא מתבצעים כי אין להם את ה-10% בשום מקרה.
משה גפני: הפעם בינו לבין הרשויות העשירות הסמוכות הולך וגדל.
ראובן קוגן: שוב, הממשלה מודעת לתופעה הזאת והיא מנסה לטפל גם בה.
ראובן קוגן: יש הרבה מגבלות.
פיני קבלו: "לטפל בה" - שתביא הממשלה כסף, ולא מרשות לרשות.
פיני קבלו: זה לא פתרון.
פיני קבלו: אתם משחררים את עצמכם, ו- - -
משה גפני: פיני, מה שאמרת הוא דווקא מעניין.
משה גפני: אתה לא רוצה שאני אאשר עכשיו את אמות המידה?
פיני קבלו: לא, זה בסדר.
פיני קבלו: לזה אנחנו הסכמנו.
משה גפני: אי-אפשר לרקוד על כל החתונות.
משה גפני: מר קבלו, מכיוון שאני מעריך את עמדתך, והיות וגם כתבת לי את עמדתך ואני מתחשב בה, מה שקורה עכשיו בשירותי הדת – הם לא מביאים שקל.
משה גפני: הם מעבירים מרשות לרשות - נכון, ואתה אומר לי לתמוך.
משה גפני: האם הפתק הוא סודי?
משה גפני: אז אני אגיד שלא כתבתי לי.
פיני קבלו: אנחנו הלכנו בנושא של המועצות הדתיות, וגם בזה היה מאבק.
פיני קבלו: בסופו של דבר, זה אושר וזאת העמדה שלנו.
משה גפני: זאת אומרת, בעד זה שנעביר מרשות לרשות.
פיני קבלו: אדוני היושב-ראש, ידענו שמייד מישהו יקפוץ על זה, וכבר יפרוס את זה על כל יתר משרדי הממשלה, ומה שיקרה בעצם הוא שהממשלה באה ואומרת: במקום שאני אביא תקציב מהבית לתת בתחבורה, ברווחה ובחינוך, אני עכשיו אקח מרשות לרשות.
פיני קבלו: זאת אומרת, רשויות שהן טובות, לא תהיה להן מוטיבציה בעתיד להמשיך להיות טובות כי בעצם אומרים: אנחנו משפרים, אנחנו עושים, אנחנו גובים, ובאה הממשלה ולוקחת את זה למקום אחר.
פיני קבלו: למה לי בכלל להצטיין?
פיני קבלו: אולי אני אביא את עצמי לסוציו-אקונומי 5, ואולי גם לי יעזרו.
פיני קבלו: זה נושא שצריך לעשות אותו.
פיני קבלו: אדוני, לגבי המועצות הדתיות – אנחנו נתנו את ברכתנו.
פיני קבלו: אני מקווה ש- - -
משה גפני: למה במועצות דתיות אתם נותנים ברכות, ובדברים אחרים אתם לא נותנים ברכות?
משה גפני: אם ברכות אז לכל אורך החזית.
פיני קבלו: אדוני היושב-ראש, אנחנו אמרנו את דעתנו כבר בעבר.
משה גפני: ואם אמרתם בעבר זה לא מוריד מהשאלה שלי.
פיני קבלו: גם בעניין הזה היה לנו מאבק לא קל.
פיני קבלו: בסופו של דבר, נתנו בינינו לבין פורום ה-15 איזושהי הסכמה כאשר גם האוצר הביא כסף מהבית לטובת אותם יישובים שנמצאים כאן: אשקלון, אשדוד, באר שבע ואחרים.
פיני קבלו: אני מאוד מקווה שהיום הוא יביא כסף.
פיני קבלו: במידה והוא מביא כסף אז אנחנו באמת תומכים בעמדה - - -
משה גפני: ראובן, אתם מביאים כסף?
ראובן קוגן: מהבית?
משה גפני: מהבית.