GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: בעד אישור פניות מספר 55 ו-56 – פה אחד הפניות אושרו
פניה קירשנבאום: מה עם הפנייה הראשונה?
טמיר כהן: היא לא עולה.
משה גפני: את רוצה שבכל זאת נעלה אותה?
פניה קירשנבאום: אני רוצה לעצור משהו, אבל אין לי מה לעצור.
יצחק וקנין: אדוני, לפני שתנעל את הישיבה, אני רוצה לומר משהו.
יצחק וקנין: יש כאן ראש רשות בדיון הקודם.
יצחק וקנין: מתחילת השנה הוא לא העביר שקל אחד למועצה הדתית שלו.
יצחק וקנין: רבותיי, אנחנו הולכים לחזור למצב שהיה בו נמצא את עצמנו בקטסטרופה של מועצות דתיות שלא משלמות שכר לכל העובדים שלהן בבתי העלמין ובכל מה ששייך להן ואחרי הסדר שנעשה, נחזור אחורנית.
יצחק וקנין: אני מתריע על כך מראש.
יצחק וקנין: אני אומר שלפני חג הפסח אתם תמצאו מציאות.
יצחק וקנין: הרי המועצה הדתית היא לא העירייה שיש לה רזרבה.
יצחק וקנין: לה אין.
יצחק וקנין: הכול אצלה מדוד עד השקל האחרון.
יצחק וקנין: אין העברה תקציבית, המועצה הדתית מתה.
יצחק וקנין: זאת מציאות של לפחות כשבעים מועצות דתיות.
יצחק וקנין: אם אנחנו לא מבינים את זה, לא מבינים.
יצחק וקנין: אני מציע ליושב ראש הוועדה לקחת את הטבלה.
יצחק וקנין: יש מחלוקת על הטבלה אבל הדבר הזה לא יכול להיגרר אפילו לא יום אחד כי אם המצב הזה ימשיך, אני אומר לך שאנחנו נוהגים לא באחריות.
יצחק וקנין: דנו כאן מספיק דיונים על כל המצב ואתה בין אלה שהובלת את הדיונים בנושא של המועצות הדתיות על כל הבעיות הקשות שיש להן ואתה מכיר זאת טוב ממני.
יצחק וקנין: אני חושב שזה לא יהיה אחראי לוועדה לעשות את מה שאנחנו עושים.
יצחק וקנין: או שנחליט שזורקים להם את הכול ושיחזרו למה שהם רוצים, העיקר שיהיה שוט כלפי העיריות.
יצחק וקנין: העיריות מצפצפות על המועצות הדתיות ואתה יודע זאת טוב ממני.
יצחק וקנין: זה לא קורה בנושא של חינוך, לא נוהג בנושא של רווחה, אבל אותו פה שמדבר על חינוך ורווחה – לא רואה ממטר את המועצה הדתית.
יצחק וקנין: זאת ההערה שלי.
יצחק וקנין: כל השאר לא מעניין אותי.
משה גפני: אני מבקש להתייחס לזה.
משה גפני: המועצות הדתיות, לא המועצות הדתיות כמו שירותי הדת שזה קרוב ללבי כמו שקרוב לרבים מהחברים כאן.
משה גפני: אני לא אוהב את הצורה הזאת בה המשרד מביא את זה.
משה גפני: בשנה שעברה רצתי אחריהם.
משה גפני: אתה יכול לשאול את מנהל הוועדה ואת היועצת המשפטית של הוועדה.
משה גפני: רצתי אחריהם וביקשתי את הרשימה.
משה גפני: ביקשתי לדעת.
משה גפני: הרי אנחנו מכירים את הרשויות המקומיות.
משה גפני: אנחנו מכירים את אשקלון, מכירים את קריית גת, מכירים את אשדוד.
משה גפני: אנחנו גם קיבלנו פניות וגם אתה קיבלת פניות.
משה גפני: לא טרחו.
משה גפני: הביאו את אמות המידה ב-15 עותקים.
משה גפני: יש לי עותק אחד במשרד בבני ברק, עותק אחד כאן, עותק אחד במזכירות ועותק אחד אצל היועצת המשפטית.
משה גפני: יש הרבה עותקים אבל אפילו לא טבלה אחת כדי שנדע על מה מדובר וכדי שנוכל לדון.
יצחק וקנין: אבל הוא הביא את הטבלה.
יצחק וקנין: אמרתי את הדברים לפני שידעתי אם אתה מצביע או לא מצביע.
משה גפני: אני אומר לך שעד לרגע זה לא ראיתי ועכשיו הוא אומר, בסיום הדיון, שיש לו את הרשימה.
משה גפני: לפני כן, הרי היה צריך לקיים את הדיון עוד קודם.
משה גפני: יש בעיה של ירושלים, יש בעיה של הרשויות החלשות, אבל הכי חמור זאת ההתייחסות של משרד האוצר, ההתנהגות החצופה הזאת שהם אומרים כאן בוועדה לפני שנתיים שהם ישוו את כולם.
משה גפני: אני צריך להיגרר אחרי העניין.
משה גפני: נאשר את זה בסוף.
משה גפני: אני מעריך שנגיע להסכמות על איזה ישובים כן ועל איזה ישובים לא.
משה גפני: נגיע להסכמות.
משה גפני: המנכ"ל אומר שהוא הולך לפרסם.
משה גפני: הוא אומר שאם אני לא מאשר את זה עכשיו, הוא הולך לפרסם.
משה גפני: אתה שמעת פעם מנכ"ל של משרד ממשלתי שמגיע לכאן לוועדה ואומר לי שאם אני לא מאשר לו, הוא הולך לפרסם ברשומות?
משה גפני: הרי אנחנו תיקנו את החוק.
יצחק וקנין: הוא לא מפרסם את הטבלה הזאת.
יצחק וקנין: אם אתה לא מאשר לו, הוא לא יכול.
שגית אפיק: גם על ה-40-60 הוא לא צריך לפרסם.
משה גפני: הוא לא צריך לפרסם שום דבר.
משה גפני: המציאות הזאת שהוא מביא את זה בתוך כמה ימים, הרי יש לנו עד סוף מרץ זמן לקיים את הדיון גם מול משרד האוצר, גם מול המשרד לשירותי דת כדי לדעת על איזה רשויות מדובר, האם להחזיר כמו בשנה שעברה את אשקלון ואחרים.
משה גפני: אז מה הוא אומר לי?
משה גפני: אתה לא מאשר, הוא יפרסם.
משה גפני: עם כל הכבוד, אני לא הילד שלו והוא לא יאיים עלי ומצדי הוא יכול לא לבוא.
יצחק וקנין: הוא לא מאיים עליך בכלל.
משה גפני: הוא איים עלי ועוד איך.
יצחק וקנין: לא, הוא לא מאיים.
משה גפני: בסדר, תאמין לי, זה מה שהוא עשה.
משה גפני: אני תיקנתי את החוק ולי איכפת שירותי הדת פי אלף יותר מאשר לו.
משה גפני: אצלו זה ג'וב ואצלי זאת דרך חיים.
ציון פיניאן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת הכספים לנושא הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 48) (תעודות התחייבות), התשע"ב-2012.
ציון פיניאן: לידיעתכם.
ציון פיניאן: ביקשו ממני לזרז את התקנות ולכן יכול להיות שבעת פגרת הכנסת נקיים כמה ישיבות.
ציון פיניאן: אני מבין שהגענו לסעיף 97.
ענת מימון: הגענו לסעיף 98ג3, דיברנו על הסרת נאמן ממרשם הנאמנים אבל רשום לי שעוד לא קראנו את סעיף 35ג2.
ענת מימון: אנחנו נמשיך, נסיים ונשאיר את הדברים שפתוחים אליהם נחזור לאחר הסיום.
ציון פיניאן: אנחנו מקריאים ואם יש הערות, יעירו אותן.
ענת מימון: 35ג2 הסרת נאמן ממרשם הנאמנים (א) מצא יושב ראש הרשות כי התקיים לגבי נאמן אחד מהמפורטים להלן (בסעיף זה – פגם) וסבר כי הפגם ניתן לתיקון, הוא רשאי להורות לנאמן על תיקון הפגם בתוך תקופה שיקבע.
ענת מימון: לא היה הפגם ניתן לתיקון או חלפה התקופה שקבע יושב ראש הרשות והפגם לא תוקן, רשאי יושב ראש הרשות, לאחר שנתן לנאמן הזדמנות לטעון את טענותיו, להסיר את שמו ממרשם הנאמנים: (1) חדל להתקיים לגביו תנאי מן התנאים לרישום במרשם הנאמנים לפי סעיף 35ג(ב) או (ה). (2) התקיימו לגביו נסיבות שיש בהן כדי להעיד על פגם במהימנות, המנויות ברשימה לפי סעיף 35ג3.
ענת מימון: (ב) נאמן יודיע לרשות על התקיימות של אחת מהנסיבות המנויות בסעיף 27(ג) לחוק הייעוץ לגביו, לגבי בעל שליטה בו, לגבי נושא משרה בכל אחד מהם, בארץ או בחוץ לארץ.
ענת מימון: נושא משרה בנאמן או בעל שליטה בו יודיעו לנאמן על התקיימות נסיבה כאמור בסעיף קן (ב) מיד כשנודע להם על כך.
ענת מימון: הודעה לפי סעיף קטן זה תכלול את הפרטים הדרושים לנאמן כדי למלא את חובתו לפיט סעיף קטן (ב).
ציון פיניאן: אני מבין שזאת הרחבה.
ענת מימון: אני אקרא גם את 35ג3 כי הוא מתקשר.
ענת מימון: 35ג3 רשימת נסיבות המעידות על פגם במהימנות הרשות תקבע רשימה של נסיבות שיש בהן כדי להעיד על פגם במהימנותו של נאמן, של בעל שליטה בו או של נושא משרה בכל אחד מהם.
ענת מימון: רשימה כאמור תפורסם באתר האינטרנט של הרשות ותיכנס לתוקף בתום שלושים ימים מיום הפרסום, ואולם שינוי ברשימה לא יחול על הליך תלוי ועומד לפי סעיף זה.
ענת מימון: הודעה על פרסום הרשימה ועל כל שינוי שלה, ומועד תחילתם, תפורסם ברשומות.
ציון פיניאן: הערות.
ענת מימון: אולי קודם אוריה תסביר.
אוריה שילוני: למעשה הסעיפים האלה מתייחסים להסמכת הרשות לרשום נאמן במרשם הנאמנים שאנחנו מקימים במסגרת תיקון החוק ולהסיר אותו מהמרשם.
אוריה שילוני: אמות המידה לבחינה האם ראוי לרשום במרשם מלכתחילה ומתי ראוי להסיר נאמן ממרשם פורסמו ברשימת תבחינים שהרשות יחד עם אגף שוק ההון ובנק ישראל פרסמה באתר הרשות.
אוריה שילוני: הרשימה הזאת מתייחסת לכל מיני נסיבות שאפשר לייחס לנאמנות של גוף מפוקח, לא רק הנאמנים אלא גם גופים אחרים, כמו הרשעות, הגשת כתבי אישום, תלונות קודמות ואותם אנחנו שוקלים במכלול השיקולים כשרוצים לרשום את אחד המפוקחים שלנו במרשם.
אוריה שילוני: ההבדל בין הסרה ממרשם לבין רישום לראשונה במרשם הנאמנים מתייחס לרשימה הזאת במובן זה שכאשר בוחנים את כל הנסיבות לרישום בפעם הראשונה במרשם, הכנסת נאמן או גורם מפוקח אחר שמופיע במרשם כלשהו, הרשימה היא בגדר אינדיקציה.
אוריה שילוני: אנחנו בוחנים כל מכלול של נסיבות ורואים את התאמת אותו גורם להיכלל במרשם.
אוריה שילוני: לעומת זאת, כשאנחנו רוצים להסיר מהמרשם, אנחנו לא יכולים לשקול אלא אלה שכבר הוכנסו באותה רשימה.
אוריה שילוני: זה מתוך תפיסה כי הסרה ממרשם היא אקט ששולל את האפשרות מאותו גורם לפעול והוא כבר פועל בשוק ולכן אנחנו נסמכים אך ורק על הרשימה.
ציון פיניאן: אני מבין ששוכנעתם.
ענת מימון: אני רוצה לשאול לגבי (ב), התקיימות של סעיף 27ג לחוק הייעוץ.
ענת מימון: מה היחס בין זה לבין ההסרה?
ענת מימון: כלומר, הוא מודיע לרשות על ההתקיימות ויש הסרה מהמרשם?
ענת מימון: מהסעיף עצמו זה לא ברור.
אוריה שילוני: זה שהתקיימה נסיבה, זה לא אומר שאוטומטית הוא מוסר מהמרשם.
אוריה שילוני: זאת נסיבה שאנחנו יכולים להביא בשיקול הדעת כדי להסיר אותו מהמרשם.
ענת מימון: השאלה היא איפה הנסיבות האלה של חוק הייעוץ נכנסות בסמכות להסרה מהמרשם שבסעיף קטן (א).
ענת מימון: כלומר, סעיף קטן (א) מונה שני מצבים בגינם אפשר להסיר מהמרשם.
ענת מימון: הנסיבות שמנויות ב-(ב) לא מופיעות כמשהו שבגינו אפשר להסיר.
ענת מימון: כך אני מבינה את זה.
אוריה שילוני: סעיף קטן (ב) מייצר חובת הודעה על פגם במהימנות.
אוריה שילוני: אנחנו מפנים שם לרשימה שקיימת בחוק הייעוץ ושם אין עבירות קלון.
אוריה שילוני: לכן אנחנו מפנים לשם ולא לחוק הקרנות.
אוריה שילוני: אותו דבר קבענו גם לגבי זירות מסחר.
אוריה שילוני: מדובר שם ברשימה שמדברת על הרשעה, הגשת כתב אישום או התקיימות הליך משמעתי, חקירה או בירור מינהל עם ביצוע עבירה או הפרה של הוראות דין כלכלי, תשלום חבות כספית.
ענת מימון: מרגע שהתקיימה אחת הנסיבות האלה, אנחנו בעצם נכנסים לגדר (א), להסרה מהמרשם.
אוריה שילוני: כן.
ענת מימון: זה לא מופיע ב-(א).
שריה אורגד: סעיף 35ג2 אומר שהתקיימו לגביו נסיבות שיש בהן כדי וכולי המנויות באותה רשימה שהיא ב-(ג).
ענת מימון: ג3 כולל את המצבים בחוק הייעוץ?
שריה אורגד: כן.
ענת מימון: הבנתי.
עודד אופק: עודד אופק, אני יועץ משפטי של איגוד הנאמנים.
עודד אופק: סעיף (ב) הוא נפרד.
עודד אופק: כלומר, עצם סעיף (ב), חובת הדיווח לא מכילה בפני עצמה פגם במהימנות אלא אם כן זה נכנס לרשימת הנסיבות שמהוות פגם במהימנות.
ענת מימון: כלומר, אין חפיפה מלאה בין (ב) לבין 35ג3.
ענת מימון: הרשימה שנמצאת היום באתר הרשות, זו הרשימה שתחול גם כאן?
ענת מימון: אנחנו מדברים על שלושים ימים מיום הפרסום, אז היא תיכנס לתוקף.
אוריה שילוני: היא כבר בתוקף.
ענת מימון: לכן בעצם ההוראה הזאת מיותרת כי אני ראיתי כבר את הרשימה.
ענת מימון: ממתי תחול הרשימה הזאת, מהרגע שהחוק יעבור?
ענת מימון: אם כן, צריך לשנות את זה או שתפרסמו שוב לגבי החוק הזה.
שריה אורגד: אנחנו נתקן, כנראה נצטרך לתקן אותה ולהחיל אותה על הנאמנים מפה והלאה.
ענת מימון: למעשה היא תפורסם מחדש.
שריה אורגד: לצורך ההכנה.
נתי שילה: נתי שילה, יועץ משפטי של איגוד החברות הציבוריות.
נתי שילה: אני רוצה לשאול לגבי 31ד, בו נאמר ששר האוצר יקבע בתקנות לפי הצעת הרשות לאחר התייעצות עמה ובאישור ועדת הכספים הוראות לעניין ניהול מרשם הנאמנים וכולי.
נתי שילה: למה בעצם כל הנושאים האלה של פגם בנאמנות לא חלק מהתקנות אלא מופיעים באתר של הרשות?
נתי שילה: למה זה לא חלק מהתקנות?
אוריה שילוני: הרשימה מפורסמת באתר והיא אומרת ביחס לכלל המפוקחים.
אוריה שילוני: אנחנו מדברים גם על המפוקחים מכוח חוק השקעות וגם מכוח חוק הייעוץ וגם מכוח חוק ניירות ערך.
אוריה שילוני: לכן אנחנו ריכזנו את התבחינים שאנחנו כרשות יכולים לשקול אם נעשה איזשהו פגם כאשר לגבי כולם אנחנו שוקלים באותה מידה את הפגם במהימנות.
אוריה שילוני: הרשימה הזאת, ההפניה אליה, אנחנו כן מפרסמים ברשומות לפי הסמכה בחוק ואת הרשימה עצמה אפשר לראות באתר.
אוריה שילוני: אנחנו לא רצינו לעניין הנאמנים לסטות מהכלל הזה אלא להפך, רצינו לזהות אותם יחד עם כלל המפוקחים שלנו במובן הזה שאמות המידה שלנו בדרך ההנהגה של בחינת המהימנות שלהם תיעשה לפי הפרמטרים שאנחנו כבר רגילים אליהם מחוקים אחרים.
ענת מימון: כך עשינו בחקיקה הקודמת.
שריה אורגד: זה קיים כיום בחקיקה אחרת.
שריה אורגד: זאת הסיטואציה שאנחנו רוצים להחיל גם כאן.
נתי שילה: אנחנו לא כל כך אוהבים את זה, אבל בסדר.
שריה אורגד: אתה טוען כנגד כל ההסדרה שקיימת בכלל שמאפשרת סמכות לרגולטורים ולמפקחים על שוק ההון להוציא ממרשם במצב של פגיעה במהימנות.
נתי שילה: זאת לא בעיה של הרגולציה מבחינת הפיקוח אלא רק מבחינת שיטת התקינה.
שריה אורגד: השיטה הזאת נועדה לצמצם את שיקול הדעת של הרגולטור ולא להגביל אותה.
שריה אורגד: נקודת המוצא הייתה שהרגולטור יבקש את הסמכות הזאת באופן כללי.
שריה אורגד: גם במהימנות הרגולטור רשאי.
שריה אורגד: הרשימה הזאת נועדה לצמצם את הסיטואציה באותן נסיבות וחייבו את הבניית שיקול הדעת באותה רשימה פומבית ושהרגולטור יפעיל את שיקול הדעת בלי שהוא אמר איך הוא עובד.
שריה אורגד: כלומר, קודם כל הרגולטור יספר מה הוא עושה ורק אחר כך הוא יפעל.
נתי שילה: הרשימה הזאת יכלה להיות חלק מהתקנות.
ענת מימון: מרגע שעשינו כך לגבי חוקים אחרים, כאן להבדיל ולשנות?
נתי שילה: ראיתי חוקים שמפנים לכאן ולכאן, אחזקה וחוק החברות לפי חוק ניירות ערך.
ענת מימון: רשמתי לפניי את הערתך.
סיון עומר: אנחנו מבקשים בסעיף 35ג2(א), בסוף הסעיף "להסיר את שמו ממרשם הנאמנים", אם כבר עושים השוואה רגולטורית, שזה יהיה בהחלטה מנומקת בכתב כפי שקיים בחוקים אחרים.
ענת מימון: יש בכלל אפשרות לתקוף את ההחלטה?
ענת מימון: את ההחלטה על הסרה מהמרשם.
סיון עומר: אני מניח שבדרך של ערעור.
שריה אורגד: סעיף 14 לחוק ניירות ערך.
ענת מימון: ביטול סעיף 35ד סעיף 35ד לחוק העיקרי – בטל.
אוריה שילוני: מדובר בסעיף שהיום עוסק בהון העצמי, בדרישות הון עצמי מחברת נאמנות.
אוריה שילוני: ביטלנו את הסעיף כי פשוט העברנו אותו לסעיף אחר, לסעיף 35ג1 שנותן הסמכה לתקנות שיקבעו את ההון העצמי.
אוריה שילוני: כוונתנו להיענות לדרישת הנאמנים ולוותר על דרישת הון עצמי ועל הסמכה לקבוע דרישות כאלה.
ענת מימון: כלומר, להוריד את זה לחלוטין.
ענת מימון: 8.
ענת מימון: החלפת סעיף 35ה במקום סעיף 35ה לחוק העיקרי יבוא: "35ה סייגים לשמש נאמן למחזיקים בסדרה מסוימת של תעודות התחייבות לא ישמש אדם נאמן למחזיקים בסדרה מסוימת של תעודות התחייבות, אם מתקיים לגביו אחד מאלה: (1) נושא משרה בו או בן משפחתו של נושא משרה כאמור, הוא נושא משרה במנפיק של תעודות התחייבות מאותה סדרה או בבעל שליטה במנפיק כאמור, או שהוא נושא משרה בתאגיד בשליטת אחד מהם.
ענת מימון: (2) קיימות נסיבות שמחמתן עלולה להיווצר סתירה בין טובתו שלו, של בעל שליטה בו, של בן משפחתו של בעל שליטה כאמור או של תאגיד בשליטת אחד מהם, לבין טובתם של מחזיקים בתעודות התחייבות מאותה סדרה".
אוריה שילוני: אלה הן ההוראות בעניין ניגוד עניינים.
אוריה שילוני: אנחנו לא רוצים שנאמן יכהן כנאמן, מי שבעניינו מתקיים איזשהו ניגוד עניינים קבוע או משהו שאפשר לזהות שיכול להפריע באופן סדיר לפעילות הנאמן.
אוריה שילוני: אלה דברים שבעיקרון קבועים כבר כיום.
ענת מימון: מבחינה ניסוחית, "לא ישמש אדם", הרי אנחנו מלכתחילה אומרים שרק חברה יכולה לשמש.
ענת מימון: השאלה אם לא נכון להשתמש במינוח מצמצם.
אוריה שילוני: יכול להיות שכן.
ענת מימון: יש לנו את הסעיף בהתחלה.
ענת מימון: גם היום זה חל רק לגבי אותה סדרה?
ענת מימון: ההוראות על ניגודי העניינים הם רק לגבי מחזיקים מאותה סדרה?
אוריה שילוני: אמרנו שעל מנת להירשם במרשם נאמן צריך לעמוד במספר תנאים של תנאי כשירות ושלא התקיים בענייניו איזשהו ניגוד עניינים קבוע.
אוריה שילוני: כאן אנחנו מאפשרים לחברה להיות נאמן לסדרה מסוימת אבל אנחנו בוחנים בעניינה של הסדרה אם אין משהו שלא לאפשר לו.
אוריה שילוני: לכן כאן אין.
ענת מימון: זה כמו המצב הקיים כיום?
ענת מימון: 9.
ענת מימון: הוספת סעיף 35ה1 אחרי סעיף 35ה לחוק העיקרי יבוא: "35ה1 שכר הנאמן ופיקדון לכיסוי הוצאותיו המיוחדות (א) המנפיק יישא בשכרו של הנאמן.
ענת מימון: ואולם אם מונה לפי סעיף 35יד(ה) נאמן במקומו של נאמן שהסתיימה כהונתו לפי סעיף 35יד(א) עד (ד), יישאו המחזיקים תעודות התחייבות מאותה סדרה בהפרש שבו עלה שכרו של הנאמן שמונה כאמור על השכר ששולם לנאמן שבמקומו מונה אם ההפרש כאמור אינו סביר, הכול כפי שייקבע בשטר הנאמנות.
ענת מימון: (ב) המנפיק יישא גם בהוצאות מיוחדות של הנאמן הכרוכות במילוי תפקידו, ובכלל זה יישא בהוצאות שנשא בהן הנאמן לשם קיום ההוראות לפי חוק זה (בסעיף זה – הוצאות מיוחדות) ככל שהוצאות אלה סבירות בנסיבות העניין.
ענת מימון: (ג) המנפיק יעביר לנאמן סכום כסף שלא יפחת מסכום שייקבע בתקנות לפי סעיף קטן (ה), אשר ישמש פיקדון להבטחת נשיא המנפיק בהוצאות המיוחדות (בסעיף זה – כספי פיקדון) ויחולו על כספי הפיקדון הוראות אלה: (1) כספי הפיקדון יוחזקו על ידי הנאמן בנאמנות טובת ציבור המחזיקים, ולא יראו בהם חלק מנכסי המנפיק על אף הוראות כל דין.
ענת מימון: (2) הנאמן ראי לעשות שימוש בכספי הפיקדון רק לאחר שעשה מאמצים סבירים לגבות את הכספים מהמנפיק.
ענת מימון: (3) אין בשימוש של הנאמן בכספי הפיקדון לשם כיסוי ההוצאות המיוחדות כדי לגרוע מחובת המנפיק לפי סעיף קטן (ב) לשאת בהוצאות המיוחדות שלא מתוך כספי הפיקדון.
ענת מימון: שילם המנפיק את הסכום הנדרש לכיסוי ההוצאות המיוחדות לאחר שהנאמן עשה שימוש בכספי הפיקדון, יפקיד הנאמן את הסכום האמור בפיקדון.
ענת מימון: (ד) על אף האמור בסעיף קטן (ג)(1), נפרעו במלואן תעודות התחייבות מסדרה מסוימת, יעביר הנאמן שמונה למחזיקים בתעודות ההתחייבות מאותה סדרה, למנפיק, את כספי הפיקדון בצירוף הפירות שצמחו ממנו.
ענת מימון: (ה) שר האוצר יקבע בתקנות, לפי הצעת הרשות או לאחר התייעצות עמה ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, את סכום הפיקדון כאמור בסעיף קטן (ג), וכן את אופן הפקדת הפיקדון, תנאיו, דרכי השקעתו ואופן מימושו, והוא רשאי לקבוע בתקנות כאמור גם סוגי הוצאות שייחשבו הוצאות מיוחדות".
אוריה שילוני: הסעיף הזה למעשה נועד לאזן.
אוריה שילוני: מצד אחד שכר של נאמן משולם על ידי המנפיק אבל לעתים הוא נדרש להוצאות מיוחדות אגב פעולות שהוא לא יכול היה לצפות, מקרה שדורש פעולה דחופה והוא נדרש לממן אותה.
אוריה שילוני: אנחנו לא רצינו שייווצר מצב שבו הוא יצטרך לפנות למנפיק והמנפיק יגיע אתו לאיזשהו מקח וממכר ויסרב לתת לו ולא יהיה לו מקור מימון לפעול.
אוריה שילוני: לכן הצענו מנגנון לפיו המנפיק יפקיד פיקדון בצד שישמש ככרית ממנה יוכל הנאמן לפרוע הוצאות כאלה.
אוריה שילוני: מעבר לכך, קבענו כאן הוראות פרוצדורה איך לשמור את הפיקדון הזה.
אוריה שילוני: כמובן במועד פירעון ההתחייבויות ובסיום היחסים בין המנפיק למחזיקים, למעשה מוחזרים לו כספי הפיקדון.
אוריה שילוני: כמו כן, במצב שהמחזיקים מחליטים להחליף נאמן, רצינו לאזן את החשיפה של החברה ושלא תשלם שכר הרבה יותר גבוה לנאמן חדש, ולכן הטלנו הפרש שאינו סביר בשכר של נאמן חדש שישולם על ידי המחזיקים.
אוריה שילוני: בקשר לסעיף הזה אני אעיר שקיבלנו לא מעט הערות ובקשות הבהרה, גם מאיגוד החברות וגם מאיגוד הנאמנים שביקשו להבהיר מה הן אותן הוצאות מיוחדות, מהי הפרוצדורה בה הנאמן יכול לגשת לפיקדון הזה ולפרוע כי חייבנו את המנפיק להשאיר את הפיקדון הזה מלא ולמלא אותו, כך שלא ייווצר מצב שבעצם כסף זורם לפיקדון בלי כל פיקוח או בקרה או יכולת לפקח מצד המנפיק.
אוריה שילוני: אנחנו מתכוונים גם לנסח תקנות שייצקו תוכן יותר ממשי ולפחות יהיו אינדיקציות מה הן אותן הצעות.
אוריה שילוני: ביקשנו גם את שיתוף הפעולה של הגופים בהסדרת הפרוצדורה הזאת.
ציון פיניאן: אם אתם רוצים להתייחס, תתייחסו גם לנושא הוצאות מיוחדות.
דן אבנון: לאיגוד הנאמנים יש מספר הערות לסעיף הזה.
דן אבנון: ההערה הראשונה היא ההגבלה שאנחנו מדברים כאן על הוצאות מיוחדות ולטעמנו יש להסיר את ההגבלה הזאת.
דן אבנון: המנפיק צריך לשאת בהוצאות הנאמן שנדרשות לשם מילוי ההתחייבויות של הנאמן והמילה הזאת "מיוחדות" גורמת לפתח מילוט לחברות.
דן אבנון: הן אף פעם לא רוצים לשלם, הן אף פעם לא רוצות לשאת בזה ואז יתחיל הוויכוח אתנו האם זאת הוצאה מיוחדת או זאת לא הוצאה מיוחדת.
דן אבנון: קיים כאן שסתום ביטחון מפני שרירות לב ובשסתום הזה אנחנו לא מבקשים לדעת.
דן אבנון: השסתום הזה קובע, סעיף (ב), ובלבד שההוצאות האלה סבירות.
דן אבנון: הנאמן לא יכול להשתולל, הוא לא יכול לקחת סכומים מופרזים להוצאות, הוא לא יכול לשכור שירותים בלי לקבל כמה הצעות ולהתייחס, וזה מקובל עלינו שההוצאות תמיד תהיינה סבירות.
דן אבנון: אנחנו מבקשים להסיר את המילה "מיוחדות".
ענת מימון: מי יקבע את הסבירות?
ענת מימון: החברה ברגע שתגיע אליה הדרישה, היא תחליט אם זה סביר בעיניה או לא?
דן אבנון: בדיוק כך.
דן אבנון: אם זה לא סביר, יכולים להתווכח על הסבירות.
דן אבנון: החברה תגיד שאם אנחנו רוצים להוציא שמאי מקרקעין וההוצאה לא סבירה נגיד לה שזה בסדר ושייתנו לנו הוצאה משמאי מקרקעין אחר.
דן אבנון: זאת הערה אחת שלנו.
ציון פיניאן: מה אתם עושים היום עם ההוצאות?
ציון פיניאן: מה המצב היום?
דן אבנון: המצב היום בכי רע.
דן אבנון: אנחנו צריכים לרדוף אחרי החברות.
דן אבנון: יש בעיה קשה עם הגופים המוסדיים ועם המשקיעים באיגרות החוב.
דן אבנון: קשה מאוד לבקש מהם להביא כסף נוסף.
דן אבנון: הם השקיעו כסף באיגרת חוב ולא מספיק שהם לא מקבלים את ההחזר של ההלוואה שהם נתנו, עכשיו גם מבקשים מהם לתת כסף.
דן אבנון: המשקיעים הפרטיים לא מביאים כסף.
דן אבנון: על המוסדיים יש רגולציה ואלה שהרגולציה חלה עליהם, הם חייבים להביא, ואלה שהרגולציה לא חלה עליהם, כמו קרנות נאמנות, לא מביאים.
דן אבנון: בקיצור, זאת בעיה.
דן אבנון: יש להם בעיה אבל גם יש להם בעיה למשוך כסף מקרנות נאמנות שהוא לא לטובת רכישת ניירות ערך אלא לטובת נשיאה בהוצאות.
דן אבנון: החברות מנצלות את הפרצה שיש היום והן לא נותנות לנו את המימון כי הרבה פעמים הן אומרות שהן לא יממנו תחמושת שתהיה נגדן וכי הן לא יממנו שיבוא לתקוף אותן.
דן אבנון: אנחנו נתקלים בבעיה הזאת באופן שוטף ולא תמיד אותם נותני שירותים מוכנים לתת את השירותים שלהם ולחכות לכסף שלהם חודשים ולעתים שנים.
ענת מימון: למה אי אפשר לומר שהמנפיק יישא בהוצאות?
ענת מימון: הרי מרגע שאנחנו אומרים הוצאות מיוחדות, אנחנו בעצם אומרים שיש הוצאות מיוחדות שצריך לשאת בהן ויש הוצאות שלא צריך לשאת בהן.
ענת מימון: זסה מה שאתם אומרים?
נתי שילה: גוף שמתמנה כנאמן והוא מקבל שכר, קודם כל יש דברים שוטפים קבועים שהוא נושא בהם והתגמול הוא השכר שהוא מקבל כשכר הנאמנות.
נתי שילה: אנחנו מדברים כאן על הוצאות מיוחדות שהן מעבר לזה במקרים מסוימים.
נתי שילה: זאת אומרת, אין כאן איזו זרימה שוטפת שכל הזמן מישהו ממלא לו את הקופה וכולי.
נתי שילה: אפשר לקרוא לזה לא מיוחדות אלא במילה אחרת אבל צריכה להיות הבחנה בין ההוצאות השוטפות הרגילות שהן מכוסות בשכר לבין ההוצאות המיוחדות שהן צריכות להיות סבירות וכולי, שהן מעבר לשכר.
נתי שילה: השאלה איפה אתה שם את הגבול.
דן אבנון: אני לא מעלה על הדעת שיבוא איזשהו נאמן ויגיד שיש לו הוצאות דמי שכירות, יש לו הוצאות משכורת לעובדים וכולי.
דן אבנון: הרי ברור שלא לזה הכוונה וזאת גם פרשנות לא סבירה שאף אחד לא העלה אותה עד היום ואף אחד גם לא יעלה אותה.
דן אבנון: לכן אנחנו מדברים על ההוצאות.
דן אבנון: ההוצאות של הנאמן.
נתי שילה: אבל מתי?
נתי שילה: איזה הוצאות?
ענת מימון: נשמע את הרשות אבל לדעתי הנוסח כיום לא משקף מספיק.
שריה אורגד: צריך להסביר מה הסעיף הזה רצה לעשות ומה הוא לא רצה.
שריה אורגד: ראשית, הסעיף הזה לא נועד להסדיר את שאלת החזר ההוצאות ביחסים שבין החברה לבין הנאמן, את החזר ההוצאות הרגילות.
שריה אורגד: הוא משאיר את זה למשא ומתן למעשה בין החברה לבין הנאמן.
נתי שילה: זה נסגר בשטר הנאמנות.
שריה אורגד: זה נסגר בשטר הנאמנות וגם היום זה נסגר בשטר הנאמנות.
שריה אורגד: אין לנו התנגדות לציין שגם החזר הוצאות באופן כללי יוחזר במסגרת מערכת היחסים ביניהם כי זה הסטנדרט המקובל וזה נראה לנו בסדר.
שריה אורגד: הסוגיה של ההוצאות המיוחדות לא נועדה לשם.
שריה אורגד: היא נועדה להסדיר למה נועד הפיקדון.
שריה אורגד: הפיקדון הזה נועד למקרים מיוחדים, הוא נועד לסיטואציות בהם בדיוק מהטעמים שאיגוד הנאמנים ציין קודם לכן.
שריה אורגד: יש סיטואציות בהן הנאמן לא יכול לפעול ולהגן על ציבור המשקיעים.
שריה אורגד: הוא מנסה למצוא את הדרכים, הוא לא יודע להגיע לחברה מכיוון שהחברה דוחה אותו, הוא לא יודע להגיע למחזיקים כי הם לא רוצים לשים כסף נוסף ועכשיו השאלה מה הוא עושה וכיצד הוא מגן.
שריה אורגד: לכן ההגדרה של מיוחדות.
שריה אורגד: לכן הקנינו סמכות לשר לקבוע בתקנות את אותן נסיבות שנגדיר אותן כוודאי שזה שם.
שריה אורגד: זאת הייתה הכוונה.
שריה אורגד: אנחנו לא רוצים שזה יהיה החזר לכל דבר.
שריה אורגד: זאת לא המטרה.
שריה אורגד: הקופה הזאת היא קופה קטנה.
ענת מימון: יכול להיות שכדאי להבהיר את העניין הזה, שההוצאות הרגילות יוסדרו במערכת היחסים וההוצאות המיוחדות זה משהו שהוא מעבר.
ענת מימון: המילה מיוחדות, לכשעצמה לא בהכרח ברור מה נכנס לתוכה.
ציון פיניאן: צריך לא לעשות הגדרה שיכולה לכלול הכול.
ציון פיניאן: הוצאות מיוחדות יכולות לכלול הכול ואפילו לא מדובר בסכום כלשהו.
ציון פיניאן: צריך להגדיר מה הן הוצאות מיוחדות.
ציון פיניאן: זאת חובה.
יעל וייס אפרון: זאת הכוונה.
יעל וייס אפרון: אנחנו מתכוונים להתקין תקנות.
יעל וייס אפרון: אנחנו פנינו גם לאיגוד הנאמנים וגם לאיגוד החברות כדי שיעזרו לנו כי גם היום יש כבר דרך שזה מתנהל.
ציון פיניאן: צריכה להיות רשימה.
נתי שילה: בכפוף לכך שיהיו דברים מפורטים, אני רוצה להפנות את תשומת הלב לסעיף קטן (ה) בו נאמר ששר האוצר יקבע בתקנות וכולי את סכום הפיקדון ואת אופן הפקדת הפיקדון והוא רשאי לקבוע בתקנות את סוגי ההוצאות.
נתי שילה: לא צריכה להיות הבחנה בין הדברים.
נתי שילה: צריכות להיות תקנות גם בקשר לזה וגם בקשר לזה.
ענת מימון: מה הסיבה שהבחנתם בין הדברים הראשונים שהוא חייב להסדיר?
ציון פיניאן: זה גם באישור ועדת הכספים.
ציון פיניאן: אל תדאג, אם זה לא יהיה בסדר, זה ייתקע בוועדת הכספים.
נתי שילה: כאן נאמר רשאי.
נתי שילה: שני הדברים צריכים להיות.
ציון פיניאן: הוא רשאי, אבל זה עובר בוועדת הכספים.
ציון פיניאן: שר האוצר רשאי, אבל צריך את אישור ועדת הכספים.
נתי שילה: אמרנו כאן שצריך להסדיר את הנושא.
שריה אורגד: ברור למה כתוב רשאי.
ציון פיניאן: אבל כתוב באישור ועדת הכספים.
נתי שילה: כאן כאילו הוא חייב וכאן הוא רשאי.
ציון פיניאן: התחנה הסופית היא ועדת הכספים.
שריה אורגד: מכיוון שהזכות המהותית לא הייתה מותנית בהתקנת התקנות לפי הנוסח הקיים.
שריה אורגד: לכן כתוב רשאי.
שריה אורגד: מדוע הזכות המהותית לא הייתה אמורה להיות בתקנות?
שריה אורגד: משום שהסטנדרט הוא שגם כך בהתאם לשטרי הנאמנות, החזר הוצאות סבירות של הנאמנים בקשר עם הנאמנות, המנפיקים חייבים לשלם לנאמן.
שריה אורגד: זה הסטנדרט המקובל גם כך.
ענת מימון: זה קבוע ב-(ב) כהוראה נורמטיבית שלפיה צריך לפעול.
ענת מימון: (ה) קובע רק לגבי התקנות.
שריה אורגד: לגבי השימוש בפיקדון.
שריה אורגד: כאן הנקודה היא שמשאירים שיקול דעת לנאמן, לא משאירים שיקול דעת לנאמן כי אנחנו חוששים מזה שהוא יעשה שימוש בזה גם בסיטואציות שמלכתחילה לא התכוונו אליהן.
שריה אורגד: מה רמת הגמישות.
שריה אורגד: אלה שאלות שאנחנו רצינו.
שריה אורגד: בסדר, הבנו את הנקודה ואנחנו ננסח את זה.
שריה אורגד: נבהיר את חובת ההוצאות הזאת במסגרת ההצעה שנביא אותה משוכללת יותר בישיבה הבאה.
נתי שילה: תקנות שקובעות הכול.
דן אבנון: עוד מספר הערות לסעיף הזה.
דן אבנון: בסעיף קטן (ב) אנחנו מבקשים להבהיר שאלה לא רק הוצאות שנשא בהן הנאמן אלא הוצאות שהנאמן התחייב לשאת בהן.
דן אבנון: לעתים אנחנו נדרשים להתחייב לסכומים לא קטנים.
דן אבנון: אין מחלוקת על כך שהסכומים האלה נחוצים אבל לא צריך להיות מצב שקודם הנאמן משלם ואחר כך הוא פונה לחברה.
דן אבנון: עדיין יש שסתום והכל צריך להיות סביר, אבל אנחנו מבקשים את האפשרות להשתמש, ברגע שהתחייבנו, בכספים ולא רק שאנחנו נממן ואחר כך יחזירו לנו.
שריה אורגד: שוב, הקופה הזאת היא קופה קטנה.
שריה אורגד: אנחנו לא רוצים שייעשה בה שימוש בקלות דעת.
שריה אורגד: גם כך החובה העיקרית היא חובה של המנפיק לשלם את הכסף.
שריה אורגד: עצם משלוח ההודעה נראה לנו כרגע כמשהו שהוא לא מספק שסתום מספיק חזק, כי מבחן הסבירות הוא לגבי היקף ההוצאה.
ענת מימון: אתם רוצים שקודם יוציאו את הכסף?
דן אבנון: אתה רוצה שקודם אני אממן?
דן אבנון: למה?
דן אבנון: זאת הוצאה שלי?
שריה אורגד: רגע.
שריה אורגד: יש לך זכות החזר של הכסף.
דן אבנון: אבל אתה רוצה שקודם אני אממן.