GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שכיב מוראד שנאן: כמי שבא מהפריפריה מהצפון, הייתי מאוד רוצה שהעניין הזה יקבל דחיפה.
שכיב מוראד שנאן: גם אנחנו רוצים שיביאו אלינו משהו שייתן עוד מקומות עבודה.
משה גפני: אני הייתי מביא אליכם את אגף החשב הכללי.
זבולון אורלב: את המרתפים של בנק ישראל.
שכיב מוראד שנאן: כשאני שומע את דעתם של חברי הכנסת הוותיקים, גם אני מצטרף לעמדה שצריך לשמור את המוסדות הלאומיים בעיר הבירה.
שכיב מוראד שנאן: הדבר שהכי מפריע לי, ואני רוצה להצטרף לדבריו של אריאל ולדבריו של יושב ראש ועד העובדים הוא שרק לפני זמן מה הייתה שביתה בנושא של עובדי הקבלן וניסו לבטל את העסקת עובדים דרך קבלנים ולקלוט אותם בשירות המדינה, אבל הנה, מצד שני ממשיכים באותה מנגינה.
שכיב מוראד שנאן: מקימים מקום חדש שבו צריך לקלוט עובדי קבלן חדשים.
שכיב מוראד שנאן: אני מתנגד בכל תוקף לדבר הזה ואני חושב שצריך לעצור אותו.
אריק קלינר: אם אפשר, חצי משפט.
אריק קלינר: דיברו כאן על הסיפור של הימ"חים.
אריק קלינר: יש כאן רעיון פשוט שאני אפילו לא מצליח לחשוב עליו.
אריק קלינר: הרי בצבא אף אחד לא יכול לחשוב לקחת את כל הימ"חים ולשים במקום אחד.
אריק קלינר: כאן לוקחים מקום כמו ערד – ערד כמשל כמובן ואין לי שום דבר נגד ערד – והולכים לרכז את כל החומר הכי חשוב של מדינת ישראל במקום אחד.
אריק קלינר: ישב כאן
אריק קלינר: לפני שנה האחראי בנציבות כבאות ההצלה ואמר בצורה מפורשת שהוא לא יכול לערוב - עם כל הטכנולוגיות נגד עשן ונגד אש - לכך שלא תהיה שריפה.
אריק קלינר: אתמול נחת על שולחן גנזך המדינה מהאחראי על הביטחון במשרד הביטחון שהוא האוטוריטה הביטחונית במדינת ישראל והוא דורש לא להעביר חומר מסווג לערד.
משה גפני: למה לא להעביר חומר מסווג לערד?
אריק קלינר: כי אתה הולך לשנע בכבישים הלא בטיחותיים או הלא ביטחוניים מערד לירושלים כל יום חומרים הכי מסווגים של מדינת ישראל, אני לא רוצה אפילו לציין כאן איזה חומרים, זה נשמע הזוי לגמרי.
זבולון אורלב: ייקחו קבלן של ברינקס והוא יעביר את זה.
זבולון אורלב: ייקחו עוד קבלן של חברות אבטחה שיאבטחו.
אריק קלינר: אפרופו חוק יסוד: ירושלים.
אריק קלינר: אני רוצה להדגיש בפני היושב ראש שיש חקיקה ראשית בכנסת, חוק הארכיונים שמטיל על מדינת ישראל לנהל את החומר הארכיוני.
אריק קלינר: החלטת הממשלה, ככל שתהיה, היא לא יכולה לסתור חקיקה ראשית.
משה גפני: רונן כהן צמח.
רונן כהן צמח: אדוני היושב ראש, שלושה משפטים.
רונן כהן צמח: אני נציג של יושב ראש חברות הארכיב בישראל.
רונן כהן צמח: אנחנו מעסיקים 1,500 עובדים ואנחנו למעשה משנת 1994, מאז החליטה ממשלת ישראל להוציא את החומר של משרדי הממשלה לחברות פרטיות, מנהלים את כל החומר הפעיל של משרדי הממשלה.
רונן כהן צמח: הגנז שדיבר וגם גיל שבתאי לא אמרו את כל התמונה המלאה.
רונן כהן צמח: אני רוצה לרענן את זיכרונו של חבר הכנסת אורלב כיושב ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה שהוא ביקר בארכיון המדינה ובשנת 1997 קיים שם ישיבה.
רונן כהן צמח: באותה ישיבה ביקשו נציגי הגנז הקודם שייתנו להם עוד מקום בירושלים.
רונן כהן צמח: בסך הכול הם ביקשו להקים עוד מחסן בירושלים כדי לטפל בהיצעים של החומר שמגיע ממשרדי הממשלה, חומר שמור שצריך להישאר.
רונן כהן צמח: מה עשה החשב הכללי עם זה?
רונן כהן צמח: הלך וכרך את החומר השמור של המדינה שנמצא היום בתלפיות יחד עם כל החומר שנמצא בחברות הפרטיות, ומה שהולך לקרות הוא בגדר איוולת.
רונן כהן צמח: זה יעלה כ-700 מיליון שקלים, כשהיום זה עולה פחות מחצי הסכום, כשזה נמצא היום בחברות פרטיות, אנחנו נאלץ לפטר מאות עובדים בפריפריה, במישור אדומים, באשדוד, באריאל, בלוד, היכן שאנחנו מעסיקים היום ונותנים שירות למשרדי הממשלה.
רונן כהן צמח: זה פשוט יעלה הרבה יותר.
רונן כהן צמח: ביד אחת משרד האוצר מבצע פרויקט אדיר של מחשוב וביצוע ארכוב דיגיטאלי, כשכל הכמות של הניירת הזאת הולכת לרדת בשנים הבאות והולכים לבנות פיל לבן ב-700 מיליון שקלים בערד.
משה גפני: ועדת הכספים דורשת מהממשלה לגנוז את התוכנית של הפרטת גנזך המדינה והתוכנית עליה מדובר להקמת הגנזך במקום אחר מחוץ לירושלים מהסיבות דלהלן: ראשית, אנחנו נמצאים בעידן חדש בו אין יותר העסקת עובדי קבלן חדשים אלא להפך.
משה גפני: המגמה היא כפי שנאמר על ידי הממשלה שעובדי קבלן, חלקם יועברו להיות עובדי מדינה ובוודאי לא לקחת עובדי מדינה ולהפוך אותם לעובדי קבלן.
משה גפני: לכן החלטת הממשלה משנת 2006 איננה תקפה לגבי העידן בו אנחנו מצויים.
משה גפני: יתרה מכך.
משה גפני: הנושא של גנזך המדינה שהפך להיות פחות ניירת ויותר דיגיטאלי, הקמת בניין בשווי של 700 מיליון שקלים, זאת החלטה מאוד פזיזה, החלטה שמקבלת עכשיו מימד של חוסר אחריות ויש לשקול אותה מחדש כפי שאנחנו דורשים.
משה גפני: מכיוון שמדובר על גנזך המדינה, על המסמכים המסווגים ביותר, גם הפרטיים וגם הציבוריים, להעביר את זה לידיים פרטיות ולשנע אותם ללא צורך כפי שאמרנו, ועדת הכספים דורשת מהממשלה לא לעשות את הדבר הזה, להפסיק אותו, לשקול אותו מחדש ולחזור למתכונת הרגילה שהיא יותר נכונה, היא עולה פחות כסף ודואגת לעובדים.
משה גפני: לגבי ירושלים.
משה גפני: אין לי בעיה להכניס את העניין של ירושלים אבל הסתכלתי בחוק ואני לא בטוח שהחוק מכסה את העניין הזה.
נחמן שי: יש את רוח החוק.
משה גפני: אם אתם רוצים, בבקשה.
משה גפני: זה הדיון המהיר שלך.
נחמן שי: אני רוצה.
משה גפני: מכיוון שמדובר על ירושלים, לא בגלל חוק יסוד: ירושלים.
משה גפני: אני אגיד לך מה הם יעשו.
משה גפני: הם ייקחו את החלטת הוועדה – אני הרי מניח אותה על שולחן הכנסת – וישלחו אותה ליועץ המשפטי שלהם והוא יגיד שכתוב בחוק כך וכך והחוק לא תקף כאן.
זבולון אורלב: דבר על רוח החוק.
משה גפני: בוא נדבר על העניין עצמו.
משה גפני: מכיוון שמדובר על גנזך המדינה, מכיוון שמדובר על המסמכים החשובים של המדינה, זה צריך להיות בירושלים בירת ישראל, זה צריך להיות כאן ולא צריך להעביר למקום אחר אלא להפך, במקומות אחרים צריך להקים מפעלים ולא לתת למפעלים להיסגר דבר שהוא הרבה יותר חשוב.
נחמן שי: נסגר המעגל עם הדיון הראשון.
משה גפני: אדרבה, במקום להעביר את גנזך המדינה לערד ב-700 מיליון שקלים, לתת 7.5 מיליון שקלים לפרי גליל ואז חצור הגלילית לא תיסגר.
משה גפני: על 7.5 מיליון שקלים אני צריך להילחם כאן כבר שנה.
משה גפני: ירושלים נכנסת לסיכום.
משה גפני: על סדר היום אמות המידה לשינוי שיעור השתתפות הרשויות המקומיות בהוצאות תקציב המועצות הדתיות לשנת 2012.
אביגדור אוחנה: כמו כל שנה אנחנו מבקשים לשנות את שיעורי ההשתתפות של הרשויות המקומיות בתקציב המועצות הדתיות באופן כזה שיהיה תקצוב דיפרנציאלי ולא שישים-ארבעים כקבוע בחוק.
אביגדור אוחנה: אנחנו קבענו אמות מידה שהן בעצם די זהות לאמות המידה שהונהגו בשנים האחרונות למעט שינויים קלים.
אביגדור אוחנה: אני אסקור את אמות המידה.
אביגדור אוחנה: אמות המידה מדברות על כך שייקבע מדרג לפי מספר התושבים ובזה לא נגענו אלא זה אותו מדרג שנהג בשנים קודמות.
אביגדור אוחנה: פרמטר נוסף היה אחוז השתתפות הרשות המקומית בתקציב המועצה הדתית מסך תקציבה הכולל של הרשות המקומית וגם כאן לא נגענו.
אביגדור אוחנה: אותו הדבר לגבי הזכאות למענק איזון על פי מודל גדיש.
אביגדור אוחנה: אנחנו הוספנו את הרשות המקומית שנמצאת במעמד חברתי כלכלי 10, במקום נקודה אחת הורדנו שתי נקודות.
אריאל קטן: בהמלצת ועדת הכספים.
אביגדור אוחנה: בהמלצת ועדת הכספים.
אביגדור אוחנה: הוספנו פרמטר חדש לגבי רשות שנמצאת במדד פריפריאלי אחד.
אביגדור אוחנה: הענקנו לה נקודה.
אביגדור אוחנה: בנוסף, במועצות אזוריות אנחנו לא נוגעים למעט מועצות אזוריות שקלטו מועצה מקומית במסגרת איחוד רשויות.
אביגדור אוחנה: אלו הם הפרמטרים שאנחנו מבקשים לאשר היום בוועדת הכספים.
אביגדור אוחנה: נציגי משרד האוצר והפנים, כמובן נציגי משרדנו, אישרו את הפרמטרים האלה וגם השרים אישרו אותם.
אביגדור אוחנה: אנחנו מבקשים את אישור ועדת הכספים.
דוד עמר: חברים, הנושא של המועצה הדתית חוזר על עצמו כבר מאז עשר שנים.
דוד עמר: כאשר כיהנתי כממלא מקום יושב ראש מרכז השלטון המקומי דרשנו שאותה רמת השתתפות של משרד החינוך ומשרד הרווחה כלפי השלטון המקומי תחול גם על המשרד לענייני דתות.
דוד עמר: כל שירותי דת, כל שירותי החינוך וכל שירותי הרווחה יהיו באותה מידה שווים.
דוד עמר: ההסכם שלנו עם משרד החינוך הוא 75 אחוזים מול 25 אחוזים.
דוד עמר: זה שבפועל זה לא זה, בסדר, אבל זה ההסכם.
דוד עמר: רשות שיכולה להרשות לעצמה, היא משתדלת לתת יותר.
דוד עמר: אותו הדבר ברווחה, 75 אחוזים מול 25 אחוזים.
דוד עמר: כך זה למעט שירותי דת.
דוד עמר: ממזרים, אין להם אבא ואין להם אימא.
דוד עמר: לכן אני מבקש מהיושב ראש, אנחנו לא נצא להפגין, אנחנו נקבל את ההחלטה אבל אני מבקש גם מהמנכ"ל ובאמצעות המנכ"ל גם מהשר וגם מיושב ראש ועדת הכספים, זאת ההזדמנות להשוות אחת ולתמיד את כל השירותים שהממשלה נותנת כך שבהם ייכללו גם שירותי הדת.
משה גפני: גם שירותי רווחה וגם שירותי חינוך.
שכיב מוראד שנאן: בשירותי רווחה זה קיים.
דוד עמר: זה קיים.
דוד עמר: 75-25 אחוזים למעט שירותי דת, פעם 50-50 ופעם 60-40.
שכיב מוראד שנאן: גם במשרד החינוך זה לא 75-25.
דוד עמר: ברשותך, אני ארבעים שנים במקצוע הזה.
דוד עמר: העיקרון הוא 75 אחוזים-25 אחוזים.
דוד עמר: זה שרשות מקומית רוצה לעשות עוד פרויקט ועוד פרויקט, אם לרשות יש כסף והיא יכולה להעשיר את רמת החינוך, בסדר, אבל בעיקרון 75-25 אחוזים.
דוד עמר: זה העיקרון.
דוד עמר: לכן אני מבקש אדוני היושב ראש להשוות את ההשתתפות הממשלתית בשירותי דת.
משה גפני: אבל זאת לא הבקשה.
דוד עמר: אני מבקש.
דוד עמר: השלטון המקומי מבקש.
דוד עמר: חינוך זה בכל הישובים, רווחה זה בכל הישובים ואני מבקש גם שירותי דת.
דוד עמר: לא רק מועצה דתית אלא גם המסגדים, גם בתי העלמין, הכול.
דוד עמר: שירותי דת לא יהיו מחוץ למה ששירות מדינה נותן, אם זה בחינוך ואם זה ברווחה.
משה גפני: דלל, נתניה.
אלי אפללו: לגבי הטיעונים, הזכרנו את זה גם בפעם האחרונה אבל גם הוועדה הסכימה שהקריטריונים הם לא נכונים וכי קיים אבסורד.
אלי אפללו: מבלי לפגוע בתל אביב, לא יכול להיות שאשקלון ונתניה ישלמו כמו תל אביב.
אלי אפללו: בישיבה הקודמת אני טענתי את כל הטיעונים ואמרתי שזה לא הגיוני, זה לא נכון להשית את כל הנושא של המועצות הדתיות על הרשות המקומית בעלות של 75 אחוזים, זאת פגיעה אפילו במועצות הדתיות כי לא לכל הרשויות יש את היכולות.
אלי אפללו: לכן אני חושב שגם המדינה צריכה להשתתף בסכום הרבה יותר גבוה.
אלי אפללו: דרך אגב, הייתה השתתפות אבל כל הזמן היא הולכת ונעלמת ומקשים על הרשויות.
אלי אפללו: הקריטריונים שנקבעו הם קריטריונים לא נכונים.
אלי אפללו: בישיבה האחרונה של הוועדה מאפריל 2011 התקבלה החלטה האומרת שיקבלו את ההחלטה של עד מצב סוציו אקונומי חמש.
דוד עמר: עזבו את הסוציו אקונומי.
אלי אפללו: אני מבין את העמדה שלך, אני רוצה לקבל את העמדה שלך, אבל מאחר שאני יודע שזה לא מה שמונח על השולחן, לכן כן הייתי רוצה ללכת לאיזושהי פשרה מסוימת שאומרת שמצב סוציו אקונומי שש, שזה מה שנקבע בישיבה כאן לפני כשנה, שהוא ייבדק שוב ומי שנמצא במצב סוציו אקונומי שש זאת נתניה, אשקלון ועוד, שפשוט ייכנסו לאותו סד וזה יהיה שישים-ארבעים ולא 75-25 אחוזים.
אלי אפללו: בכל מקרה, אם במידה ולא יקבלו את זה, אני מקבל את דעתו של ראש עיריית נשר.
אלי אפללו: בכיף הייתי מקבל אותה.
איתן אטיה: בשם פורום ה-15 כמה טענות קצרות.
איתן אטיה: אנחנו כמובן מצטרפים לקריאתו של ראש עיריית נשר להשוות את זה לשירותים הממלכתיים אחרים שמסופקים דרך השלטון המקומי, קרי, ש-75 אחוזים מהמימון יהיו על חשבון המדינה ו-25 אחוזים יהיו על חשבון הרשות המקומית.
אלי אפללו: גם אנחנו מצטרפים.
איתן אטיה: לגופן של אמות המידה האלה, שלוש הערות.
ציון פיניאן: נציג האוצר כאן מתפתל ומתקפל.
איתן אטיה: השאלה אם בסוף הוא גם ישלם.
דוד עמר: הוא לא משלם.
דוד עמר: אנחנו משלמים.
איתן אטיה: בדיוק.
איתן אטיה: לגופן של אמות המידה שנמצאות על השולחן.
איתן אטיה: הטענה שלנו הייתה שיש כאן משקל יתר לגודל העיר ומשקל חסר לדירוג הסוציו אקונומי ובעקבות כך הוועדה בשנה שעברה החריגה את הרשויות בסוציו אקונומי חמש, קרי, את באר שבע, אשקלון ואשדוד.
איתן אטיה: אנחנו מבקשים מהוועדה גם השנה להחריג את רשויות אשכול חמש.
איתן אטיה: הוועדה החליטה, בין היתר בעקבות בקשתו של חבר הכנסת פיניאן, להורות למשרד לבחון מחדש גם את הרשויות בדירוג סוציו אקונומי שש עד שמונה.
איתן אטיה: אנחנו פנינו במכתב וקיבלנו תשובה ממנכ"ל המשרד שזה נבדק במסגרת הצוות הבין ממשלתי אבל לא שיתפו אותנו בתוצאות הבדיקה.
איתן אטיה: אני רוצה לשמוע מה היו תוצאות הבדיקה לגבי שש עד שמונה, ושנית, אולי כחלק מההתקדמות הזאת שהוועדה כבר רמזה לה בשנה שעברה, שיפטרו גם את הרשויות בסוציו אקונומי שש השנה ויחזירו אותן לשישים אחוזים.
משה גפני: גברת סעדון.
צביה סעדון: אני מעיריית באר שבע.
צביה סעדון: חשבת עיריית באר שבע.
צביה סעדון: אני רוצה לחזק את דברי חבריי שאמות המידה אכן לא מתייחסות לרמה הסוציו אקונומית של הרשויות.
צביה סעדון: יזכרו כאן את אשקלון ואשדוד שבנוסף להתמודדות של תקציבים, כרגע האזור הוא אזור עם בעיות ביטחוניות והן מתמודדות עם נושא לא פשוט זה.
צביה סעדון: רק לפני שבועיים נורו גראדים לאזור.
צביה סעדון: אני חושבת שראוי לא להשית גזרות נוספות.
צביה סעדון: כפי שבשנה קודמת הרשויות האלה הוחרגו, אנחנו נבקש שכך יהיה גם השנה.
משה גפני: פיני.
פיני קבלו: אני מצטרף לדבריו של דוד עמר.
פיני קבלו: אם ציון יחליט, אנחנו נביא הצעת חוק.
פיני קבלו: ניסינו בעבר אבל זה לא הלך.
פיני קבלו: אמרנו להפוך את ה-שישים-ארבעים כך שאנחנו נהיה ארבעים והממשלה תהיה שישים.
פיני קבלו: בכל אופן, אני מביא את עמדת השלטון המקומי.
פיני קבלו: אנחנו בעד להמשיך את מה שמוצע כאן למעט מה שהעלו כאן חבריי מפורום ה-15.
פיני קבלו: עמדת השלטון המקומי לאשר את הדף שהוצג עכשיו.
משה גפני: שאשדוד, אשקלון ובאר שבע בחוץ?
פיני קבלו: לא נכנסתי לזה.
משה גפני: פיני, זאת ועדת כספים.
משה גפני: כאן זה לא מרכז השלטון המקומי.
דוד עמר: אני מאוד מכבד את פיני.
דוד עמר: הוא עובד שלטון מקומי.
דוד עמר: עם כל הכבוד, לפני שאתה מביע עמדה, תשמע קודם כל את דעת הנבחרים.
פיני קבלו: שמעתי.
פיני קבלו: תמכתי בה.
פיני קבלו: זה שינוי הצעת חוק אבל לא כרגע.
דוד עמר: אני ממשיך להילחם על העמדה מלפני עשרים שנים.
דוד עמר: כמו שהמדינה נותנת שירותי חינוך, שירותי רווחה ושירותים אחרים, היא תיתן שירותי דת.
פיני קבלו: אני בעמדה שלך.
דוד עמר: זה לא קשור לא לביטחון, לא קשור למצב סוציו אקונומי ואין קשר בין האחד לשני.
דוד עמר: מתן שירותים על ידי המדינה לכל אזרח.
משה גפני: פיני, העמדה שלכם היא לתמוך בזה מבלי שאתם יודעים את החלוקה הפנימית?
פיני קבלו: כן.
צדוק זהוראי: צדוק זהוראי, ראש מועצת אלקנה.
צדוק זהוראי: אני רוצה לבטא את העמדה של אלקנה כרשות קטנה, כמייצג את הרשויות הקטנות.
צדוק זהוראי: המשקל היחסי של ההוצאה התקציבית הנדרשת מהרשות למימון תקציבי המועצה הדתית הוא כבד מנשוא.
צדוק זהוראי: לכן בשם הרשויות הקטנות אני רוצה שתיקחו את זה בחשבון, לקבע ולעגן את זה באופן קבוע וכאן אני מצטרף לדעת החברים.
משה גפני: לא, אני מצטרף לדעת החברים – בוועדת כספים זה לא עובד.
משה גפני: למי אתה מצטרף?
משה גפני: לדוד עמר?
צדוק זהוראי: חינוך ורווחה -25-75.
משה גפני: לאשר את מה שביקשו עכשיו?
צדוק זהוראי: כן.
קריאה: הוא מדבר על ממשלה 75 אחוזים.
צדוק זהוראי: 75 ממשלה ו-25 הרשות המקומית.
משה גפני: אתה מבקש מאתנו לאשר את מה שיש כאן עכשיו?
צביה סעדון: זה לא מה שמפריע לך.
צדוק זהוראי: התשובה היא כן.
יצחק וקנין: זה נראה מעין הצגה כשיד ימין לא יודעת מה שעושה יד שמאל.
יצחק וקנין: זה אומר כך וזה אומר כך.
יצחק וקנין: הנושא של תקצוב המועצות הדתיות, הוא לא דיון ראשון, גם לא שני וגם אני מאמין שהוא לא דיון אחרון.
יצחק וקנין: הלוואי שיהיה כמו שידידנו דוד עמר אמר, 75 אחוזים ו-25 אחוזים, אבל יושב מולי ראובן קוגן ואני מאמין שהבטן שלו מתגלגלת כשהוא שומע 75 אחוזים כי הוא שואל מאיפה הוא ייתן.
יצחק וקנין: אנחנו קצת מבינים שהמציאות שהייתה במשך כל השנים, שחלק מהרשויות – ואני אומר את זה בלשון המעטה – התעמרו במועצות הדתיות, כנראה שהחקיקה שעברה כאן בשנים האחרונות עשתה סדר מסוים.
יצחק וקנין: לגבי גובה התקצוב וגודל התקצוב, רבותיי, גם אם יגישו הצעת חוק והדבר הזה יגיע לוועדת שרים וועדת השרים תפיל את זה, אז במה הועלנו?
יצחק וקנין: לא הועלנו בכלום.
יצחק וקנין: זה דבר שאני לא רואה לו פתרון מיידי.
יצחק וקנין: הטבלא הזאת אכן מקובלת על האוצר, ואני מבין שחתמתם עליה, והיא מקובלת על השלטון המקומי.
קריאה: גם על משרד הפנים.
יצחק וקנין: מה איכפת להם?
יצחק וקנין: הם מוציאים פחות כסף.
ראובן קוגן: אתה לא יכול להגיד שלא איכפת לנו.
ראובן קוגן: איכפת לנו.
יצחק וקנין: הלוואי שהמציאות תהיה שזה יהיה בכל הפרמטרים כמו בחינוך ורווחה, אבל אני לא רואה לזה פתרון נכון לעכשיו.
פיני בוסקילה: פיני בוסקילה, גזבר עיריית אשקלון.
פיני בוסקילה: בשנה שעברה השתתפתי בישיבת הוועדה.
פיני בוסקילה: בישיבה נאלצת לעשות הפסקה.
פיני בוסקילה: היום אני שוב נחשף לעניין הזה.
פיני בוסקילה: אמר חבר הכנסת וקנין שהתעמרו במועצות הדתיות.
פיני בוסקילה: אני בעיריית אשקלון מרגיש שממש מתעמרים בנו.
פיני בוסקילה: אנחנו משלמים ומשלמים.
פיני בוסקילה: אפשר לבדוק עניינית ולראות שכל הזמן שילמנו כמו שצריך אבל פתאום מתקבלת החלטה כזאת שמשנה.
פיני בוסקילה: בשנה שעברה, אני מצטט אותך בהמלצת ההחלטה שלך: "לגבי ערים שנמצאות במצב סוציו אקונומי חמש ומטה, ההשתתפות שלהן לא תעלה על 40-60 וזה בשונה משנה שעברה בה באר שבע, אשדוד ואשקלון היו במסגרת השתתפות של 75 אחוזים".
פיני בוסקילה: העלו את זה ל-75 אחוזים.
פיני בוסקילה: לנו באופן ספציפי באותה שנה ביטלו את מענק האיזון ושום הסבר אנחנו לא מקבלים.
פיני בוסקילה: גם ההחלטה הזאת מגיעה אחרי שאנחנו מאשרים תקציב.
פיני בוסקילה: אנחנו מאשרים תקציב לפי הדרישות בדצמבר, מתחילים לנוע אבל פתאום מקבלים מכה כזאת.
משה גפני: בקיצור, אתה נגד.
פיני בוסקילה: אני נגד.
פיני בוסקילה: אני רוצה לאשר את ההמלצה וההחלטה שלך משנה שעברה.
משה גפני: שלי?
פיני בוסקילה: כן, שלך ושל הוועדה.
משה גפני: אבל אני לא המשרד.
משה גפני: אני הרשות המפקחת.
פיני בוסקילה: אשקלון ובאר שבע, לא יותר מארבעים-שישים ואולי ייעשה סדר.
יצחק וקנין: אולי מישהו יסביר לי את הטבלא הזאת כי אני לא מבין אותה.
משה גפני: חבר הכנסת וקנין, אני מכיר אותך, אני הולך להגיד את זה.
משה גפני: ראובן, למה אתה מחייך כל הזמן?
ראובן קוגן: כדי לא לבכות.
קריאה: הוא דואג שאנחנו נבכה.
ציון פיניאן: על זה אמר מישהו שהוא גדול מכדי לבכות ועצוב מכדי לצחוק.
ציון פיניאן: אני מצטרף לכל מילה של חבר הכנסת וקנין, אבל עדיין ביניכם אין תמימות דעים.
ציון פיניאן: כדאי שקודם כל תיישרו את ההדורים ביניכם ותגיעו להסכמה כדי שנוכל להביא אותה למשרד האוצר.
ציון פיניאן: אם תבואו כולכם עם הצעה מוסכמת בגיבוי של ועדת הכספים, אני אומר לכם שהיא תעבור גם אם נצטרך לכפות על האוצר, והאוצר יושב לשמאלי והוא יודע את זה.
ציון פיניאן: גם אם נצטרך לכפות על האוצר, נעביר את זה אבל קודם כל תסתדרו ביניכם.
איתן אטיה: השלטון המקומי מורכב מכמה גופים.
משה גפני: אנחנו לא חוזרים על הדיון פעמיים.
איתן אטיה: גם בשנה שעברה זה היה והחרגתם את הרשויות עם סוציו אקונומי חמש.
ציון פיניאן: ההערה שלי משנה שעברה בעינה עומדת.
איתן אטיה: אנחנו מבקשים להחריג את רשויות סוציו אקונומי חמש ושש.
אלי כהן: אני מנכ"ל עיריית קריית שמונה.
משה גפני: אתם תומכים.
אלי כהן: אנחנו תומכים.
יצחק וקנין: שיסבירו לנו את הטבלא.
משה גפני: אני הולך לשאול אותו.
משה גפני: ראובן, פעם שלישית כיושב ראש ועדת הכספים אני נדרש לאשר את אמות המידה, את השינוי באמות המידה.
משה גפני: לפני שנתיים היה כאן קודמך בתפקיד, שרון גמבשו, ואני שאלתי אותו למה לא משווים את תקציבי המועצות הדתיות, שירותי הדת, עם הרווחה והחינוך.
משה גפני: הוא אמר - נדמה לי שזה רשום בפרוטוקול – שבשנה הבאה יעשו את זה.
משה גפני: אחרי זה היה דיון בחדר שלי, אחרי שהתחיל הדיון על ירושלים, האם ירושלים בפנים או לא בפנים.
משה גפני: אני מבקש לדעת האם השתנתה המדיניות מאז שרון גמבשו עזב.
משה גפני: האם המצב הוא עכשיו שבאמת לא הכול אותו הדבר.
משה גפני: אני רוצה לדעת האם זאת המדיניות שלכם.
משה גפני: אני לא יודע למה הנושא של תקציב שירותי הדת צריך להיות נפרד.
משה גפני: המדינה לא רוצה לתקצב שירותי דת?
משה גפני: היא רוצה שמרים פיירברג תתקצב אותם או רון חולדאי?
משה גפני: למה את החינוך כן, את הרווחה כן, את התחבורה כן ואת הדת לא? דבר שני.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, למה אני צריך לרדוף אחריך?
משה גפני: אומר חבר הכנסת וקנין – אם הוא לא היה אומר, אני הייתי אומר – שאנחנו רוצים לדעת מה המשמעות של העניין.
משה גפני: הרי היית כבר בדיונים האלה.
משה גפני: אנחנו רוצים טבלא ותגיד לנו לאור אמות המידה הללו.
אביגדור אוחנה: לדעתי היא נשלחה אליכם.
אביגדור אוחנה: אם לא נשלחה, נשלח.
משה גפני: אני מבקש שהיא תישלח ואני מבקש תשובה מראובן.
אביגדור אוחנה: אני יכול להציג את זה גם עכשיו, אם אתם רוצים.
משה גפני: אני מבקש תשובות על הדברים הללו.
משה גפני: לפי הטבלא שלך, מה עונים לאשקלון?
אביגדור אוחנה: אני אגיד לך.
אביגדור אוחנה: הנה.
משה גפני: עכשיו אתה מביא אותה?
אביגדור אוחנה: לדעתי זה נשלח לוועדה.
אביגדור אוחנה: אם היא לא נשלחה, זאת הייתה טעות.
אביגדור אוחנה: אנחנו לא מסתירים כלום.
משה גפני: ראובן, אני מבקש תשובה ממשרד האוצר.
משה גפני: דוד עמר העלה כאן את הנושא.
אביגדור אוחנה: סליחה אדוני היושב ראש, הכוונה היא לא לאשר כרגע את אמות המידה?
אביגדור אוחנה: אין כוונה להעלות להצבעה את אמות המידה?
משה גפני: ראובן, אני מבקש תשובה.
משה גפני: כל הדברים שעלו כאן בשנה שעברה, גם עם הנושא של סוציו אקונומי חמש ושש.
אביגדור אוחנה: חמש.
אביגדור אוחנה: לא שש.
ציון פיניאן: חמש ושש.
אביגדור אוחנה: בשנה שעברה היה רק חמש.
משה גפני: אני מבקש רשימה מעודכנת.
משה גפני: אני מסיים את הדיון עכשיו אבל אנחנו נמשיך בו.
אביגדור אוחנה: מתי?
משה גפני: אני שואל אותך מתי אתה עושה משהו אחד במשרד ומתי אתה עושה משהו אחר?
אביגדור אוחנה: אני אומר למה.
אביגדור אוחנה: כל עוד שיעורי ההשתתפות לא פורסמו ברשומות, אנחנו מנועים מלנקוט בכל צעד של קיזוז כלפי הרשויות המקומיות.
אביגדור אוחנה: אנחנו לא רוצים למשוך את זה יותר מדיי.
אביגדור אוחנה: אם זה לא יעלה היום להצבעה או בטווח זמן סביר של שבוע, אנחנו פשוט נפרסם ברשומות את שיעורי ההשתתפות של שישים-ארבעים.
אביגדור אוחנה: דהיינו, 73 רשויות מקומיות יצטרכו לשאת כאן בעשרים מיליון שקלים יותר ממה שהיינו יכולים לתת להן היום, ואלה הן הרשויות החלשות.
אביגדור אוחנה: לרשויות המקומיות הרבה יותר קל לנו לקזז ממענקי האיזון ואנחנו נעשה את זה בשיא האגרסיביות.
אביגדור אוחנה: אנחנו נפרסם שישים-ארבעים.
שגית אפיק: זה נוגד את החוק.
אביגדור אוחנה: שישים-ארבעים.
משה גפני: אביגדור, בסדר.
משה גפני: יש חוק ואנחנו הבנו אותו.
משה גפני: אנחנו קבענו אותו.
משה גפני: אלה תשעים ימים.
משה גפני: "סכום ההשתתפות של הממשלה בהוצאות תקציב המועצות במהלך תשעים הימים כאמור בסעיף קטן (ב)".
אביגדור אוחנה: זה אם אני רוצה לשנות.
יצחק וקנין: במידה והוא רוצה לשנות.
משה גפני: אתם שלחתם את המכתב ב-8 בפברואר.
יצחק וקנין: בינתיים אנחנו הורגים את המועצות הדתיות.
יצחק וקנין: אני אומר לכם שבשיטה הזאת, זה הורג את המועצות הדתיות.
אביגדור אוחנה: אם הוועדה לא רוצה להחליט, נפרסם שישים-ארבעים.
יצחק וקנין: יש מועצות דתיות שפנו אלי שלא מעבירים להן כסף בכלל.
אביגדור אוחנה: נכון, כי אנחנו לא יכולים לקזז.
יצחק וקנין: רבותיי, מה שנעשה בחוק שחוקקנו, עשה סדר עם העיריות.
יצחק וקנין: מי שלא מעביר כסף, מקזזים לו את זה ישירות ואין לו ברירה.
יצחק וקנין: מה שאנחנו עושים, אנחנו גוזרים דין מוות על המועצות הדתיות.
יצחק וקנין: אני אומר את זה חד וחלק כאן בדיון.
צדוק זהוראי: במיוחד החלשות.
אביגדור אוחנה: רק החלשות.
אביגדור אוחנה: לא שומע כאן שום טיעון ענייני למה לא לדון ולהחליט עכשיו.
משה גפני: גברתי היועצת המשפטית, תגידי מה המצב החוקי.
שגית אפיק: בשנה שעברה בדיוק בשל בעיות דומות תיקנו את חוק שירותי הדת היעודים.
שגית אפיק: ברגע שיש פנייה לשנות את סכום ההשתתפות הרגיל וללכת לסכום השתתפות מיוחד, יש לוועדה תשעים ימים לקבל החלטה בנושא הזה.
שגית אפיק: תשעים הימים התחילו בתחילת שנת הכספים ולכן יש לנו עוד את כל חודש מרץ כדי לקבל החלטה.
שגית אפיק: עד אז אני לא רואה דרך לפרסם ברשומות משהו אחר.
שגית אפיק: אני לא מבינה איך זה בדיוק יתבצע.
אביגדור אוחנה: כל מה שאנחנו צריכים את אישור הוועדה, זה אך ורק אם מבקשים שינוי.
אביגדור אוחנה: אנחנו נמשוך את הבקשה.
חנן פריצקי: חנן פריצקי, משרד הרווחה.
חנן פריצקי: הפנייה נועדה לבצע שינויים פנימיים במשרד הרווחה.
חנן פריצקי: להעביר 2.5 מיליון שקלים לטובת הרשות לשיקום האסיר, להגדיל את המועדוניות לאוכלוסיות השיקום ונועדה לעשות שינויים בתוך תקציב המשרד.
חנן פריצקי: השינוי הראשון שאנחנו עורכים השנה, אחרי שנה וחצי מאז חוקק חוק התקציב.
משה גפני: אלה שינויים פנימיים בתוך המשרד.
משה גפני: תוספת של ארבעה מיליון שקלים לטיפול בעיוור.
חנן פריצקי: אנחנו מגדילים את המועדוניות לעיוורים ולנכים.
חנן פריצקי: מכניסים 2.5 מיליון שקלים לטובת הרשות לשיקום האסיר, כמה שינויים פנימיים בתחום נשים ונערות בתחומים שונים.
פניה קירשנבאום: לא הכול שיקום האסיר.
חנן פריצקי: אמרתי שינויים פנימיים ובמסגרת זה עשינו כמה וכמה דברים.
חנן פריצקי: מדובר בשינויים פנימיים אחרי שנה וחצי מאז חוקק החוק.
משה גפני: בעד אישור פנייה מספר 44 – פה אחד הפנייה אושרה
פניה קירשנבאום: אני לא מבינה איך מחברים גם נשים, גם ועדת בחירות, גם שיקום האסיר.
משה גפני: איזו ועדת בחירות?
פניה קירשנבאום: ועדה לתקצב מיליון ו-920 אלפי שקלים לפיקוח ארצי.
משה גפני: את מערבת.
משה גפני: פנייה מספר 44 היא פנייה פנימית של משרד הרווחה.
פניה קירשנבאום: אני רוצה לקבל פירוט.
משה גפני: פנייה מספר 45 –
רועי כפיר: הפנייה נועדה לתקצב את הנושאים הבאים: 17 מיליון שקלים לסמינרים להכשרת מורים בהתאם להסכם קואליציוני עם הבית היהודי.
רועי כפיר: 3 מיליון שקלים לתנועות הנוער.
רועי כפיר: 6 מיליון שקלים עבור מתנדבים לשנת שירות.
רועי כפיר: כל זה לפי סדרי עדיפויות של משרד החינוך.
רועי כפיר: עוד מיליון שקלים עבור איסוף עדויות ביד ושם.
משה גפני: בעד אישור פנייה מספר 45 – פה אחד הפנייה אושרה
משה גפני: פניות מספר 46 ו-47 –
מעין נשר: הפנייה נועדה להעביר סך של חמישים מיליון שקלים לתקציב החטיבה להתיישבות.
מעין נשר: התקציב נועד לממן את הפעולות הבאות:
מעין נשר: הוא מתחלק בין המרחבים – 16 מיליון ו-100 אלף שקלים למרחב צפון, 18 מיליון ו-600 אלף למרחב מרכז ו-16 מיליון ו-100 אלף שקלים למרחב דרום לפעילויות החטיבה, לתשתיות התיישבותיות בכל המרחבים, לפעולות חברה וקליטה וסיוע התיישבותי מופנה.
מעין נשר: בנוסף יש שינויים פנימיים בתקציב מטה החטיבה למימון תשתיות התיישבותיות בתוכנית שיקום תשתיות בישוב הכפרי.
אורי אריאל: אתם יכולים להרחיב את זה?
אורי אריאל: להגדיל את הסכום?
ציון פיניאן: בפנייה הבאה.
משה גפני: בעד אישור פניות מספר 46 ו-47 – פה אחד הפניות אושרו
רועי כפיר: הפנייה נועדה להעביר כסף מתקנת השלמת סל הבריאות ליחידות משרד הבריאות ולרכש שירותים ממשרד הבריאות, לאור עיכוב בהעברת השירותים לקופות.
משה גפני: זה על פי החלטת ממשלה?
רועי כפיר: ב-2007 הייתה אמורה להיכנס הרפורמה לבריאות הנפש וכבר בתקציב 2007 בנו לפי זה את התקציב והתקציב בתחילת השנה נמצא בסל הבריאות.
רועי כפיר: אנחנו צריכים להחזיר אותו למשרד עד שתתבצע הרפורמה.
משה גפני: בעד אישור פנייה מספר 54 – פה אחד הפנייה אושרה
משה גפני: פניות מספר 55 ו-56 –
אריאל קטן: אריאל קטן, המשרד לשירותי דת.
אריאל קטן: מדובר כאן על פנייה תקציבית שמשרד האוצר מעביר לנו כספים קואליציוניים.
אריאל קטן: בשנה שעברה המשרד ויתר על עשרים מיליון שקלים הרשאה להתחייב בתמורה לקבל עשרה מיליון שקלים מזומן השנה ועשרה מיליון שקלים בשנה שעברה.
משה גפני: מה זה שייך להסכם קואליציוני?
אריאל קטן: כתוב "בהתאם לסיכום בין המשרדים".
אריאל קטן: סליחה, לא הסכם קואליציוני.
אריאל קטן: המשרד סיכם עם משרד האוצר לוותר על עשרים מיליון שקלים.
אריאל קטן: סליחה.
אריאל קטן: יש כאן מועצות דתיות שנמצאות בתוכניות הבראה והן קיבלו כספים להלוואה ומחזירות את הכסף.
אריאל קטן: יש כאן תוכניות הבראה למועצות דתיות ויש כאן שכר לרבני גוש קטיף שאנחנו נוכל להתחיל לשלם להם.