GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונן וולפמן: יחד עם זה, אני לא חושב שיש מניע לאשר משהו שהונח פה על שולחן חברי הוועדה, שהוא תקציב שמשלים את התקציב שכבר הועבר, שמבוסס על ההסכמות שהיו בעניין הזה בין חברי ועדת הכספים למשרד האוצר ושר האוצר בכבודו ובעצמו.
רונן וולפמן: לא רק זה, נאמר לשר האוצר, בדיון שאני לא נכחתי בו אך אני מכיר את התירשומת ממנו, שגם אם התוכנית לא תהיה מקובלת על חברי ועדת הכספים – היא תאושר, אם נגיע בעניין הזה להסכמה עם משרד החקלאות.
רונן וולפמן: משרד החקלאות שותף לסיפור הזה.
ויצמן שירי: אבל ועדת הכספים צריכה לאשר את ההסכם.
רונן וולפמן: נכון.
רונן וולפמן: מכיוון שאתם נתתם הבטחה - -
שלום שמחון: נתנו הבטחה לגבי התכנים לא לגבי החיבור.
שלום שמחון: אתם לא עומדים בסיכום, בגדול.
ויצמן שירי: אני הייתי במקרה, ודיברנו על הדבר הזה.
ויצמן שירי: בין מה שאתם מתרגמים כהבנה לבין התוצאה הסופית של העניין – אתם מנסים לשנות.
שלום שמחון: אני רוצה לעשות סדר בדברים.
שלום שמחון: הסיכום בישיבת ועדת הכספים היה שייקור המים יהיה בסך הכל בשיעור של 15 אחוז: 7 וחצי אחוז בשנת 2000, ו- 7 וחצי אחוז ב- 2001.
שלום שמחון: זה מותנה בכך שהתמורות שיבואו מייקור מחירי המים יחזרו חזרה לחקלאים.
שלום שמחון: המשמעות הוא שמכל שקל שלוקחים מהחקלאי צריכים לתת חזרה לחקלאות.
שלום שמחון: אמרנו לשר האוצר שאנחנו לא נתווכח על התוכנית שתבוא, אבל לא אמרנו לו שאנחנו נחליט שהוא ייקח מהכיס של החקלאי כסף שהוא לא יחזיר לו.
שלום שמחון: החליט רונן וולפמן, יחד עם מנכ"ל משרד החקלאות שהוא רוצה בשנת 2000 להחזיר 100 אחוז, בשנת 2001 – 75 אחוז, ובשנת 2002 – 70 אחוז.
שלום שמחון: אחרי 2002 זה יעלה.
שלום שמחון: מה זה אומר?
שלום שמחון: זה כמו תוכנית בבנק - -
ויצמן שירי: אחרי 2002 אתה פטור על ההתייקרות?
שלום שמחון: אני מוכן לקבל את הירידה ל- 70 אחוז, בתנאי שמ- 2002 ואילך, זה ממשיך להיות 70 אחוז, או, לחליפין – עד שהאוצר מביא תוכנית אחרת, שמאושרת בוועדת הכספים.
שלום שמחון: אם לא- זה ממשיך להיות 70 אחוז, גם אם זה ייקח עוד חמש שנים.
שלום שמחון: הסעיף החמישי, של לא לכרוך את הבאת התוכנית בייקור המים – אין לה שום קשר לעניין הזה.
שלום שמחון: אני ורונן וולפמן נפגשנו.
שלום שמחון: אי אפשר להגיע להבנות.
שלום שמחון: אני חושב שאם משרד האוצר רוצה למשוך את התוכנית כולה בגלל שני התיקונים הקטנטנים – שיעשה מה שהוא מבין.
אבשלום וילן: אני עומד על הנוהל.
אבשלום וילן: היה פה דיון בוועדה ונגמר באי הסכמה.
אבשלום וילן: הלכנו להיפגש עם שר האוצר.
אבשלום וילן: שר אוצר אמר שקודם כל הבקשה של משרד החקלאות, וקיבל את הטענה העיקרית שלו, שאיננה הוגנת, שחיבר רונן וולפמן, סגן הממונה על התקציבים, 45 מיליון ₪ שצריכים ללכת למגדלי הפרחים, למגדלי האפרסמון, האבוקדו וכל היצואנים האחרים, חיבר אותם.
אבשלום וילן: שר האוצר נתן הוראה להפריד אותם.
אבשלום וילן: העביר החשב או אגף התקציבים 9 מיליון שקל סיוע לחקלאות, ומשך את זה כעבור יומיים חזרה.
אבשלום וילן: זאת אומרת – הופרה התחייבות כתובה של השר, כתנאי להמשך הדיון בוועדת הכספים.
אבשלום וילן: רונן וולפמן מתעקש על linkage.
אבשלום וילן: על זה כל הוויכוח.
אבשלום וילן: אני חושב שאין סמכות כזו, לאחר ששר האוצר התחייב לשחרר, לא שיחררו את הכסף.
אבשלום וילן: שר האוצר אמר גם עוד משהו – שמשנת 2002 זה יהיה לחמש שנים, ובשנה השישית יעשו סולם.
אבשלום וילן: היה ויכוח על שני מספרים בסולם.
אבשלום וילן: הגענו לפשרה, ורונן וולפמן לא מקבל אותה.
אבשלום וילן: אני טוען שיש פה ביזוי של שר האוצר.
אבשלום וילן: אני לא מוכן לדון עם רונן וולפמן.
אבשלום וילן: הוא לא נבחר ציבור.
אבשלום וילן: שר האוצר הוא נבחר ציבור, והוא, עם שלושה חברים מוועדת הכספים, קיבל סיכום.
אבשלום וילן: שיתירו את ה- linkage הזה, ויועברו 45 מיליון ₪ לחשב משרד החקלאות, ויפסיקו עם התפיסה המכוערת הזו, שאין לה שום מקום במשטר דמוקרטי.
אבשלום וילן: לאחר מכן נשב, ועל פי הצעת שר האוצר נוכל להגיע לסיכום אתם באופן מהיר.
זוהר יינון: אני נכחתי בדיון הזה, וזה לא מה שסוכם.
שלום שמחון: אני אומר לך בדיוק מה שר האוצר אמר:
שלום שמחון: עד 2005- חצי שנה לפני 2006.
שלום שמחון: כך הוא אמר.
שלום שמחון: מה שנשאר פתוח זה עניין האחוזים.
שלום שמחון: מ- 70 אחוז אני לא מסוגל לרדת, ולא רוצה, ושר האוצר גם לא הכריח אותי לרדת מהאחוז הזה.
זוהר יינון: אני ישבתי ליד חבר הכנסת שלום שמחון באותו דיון, באותו יום.
זוהר יינון: מה ששר האוצר והממונה על התקציבים סיכמו עם שלושת הח"כים היה להעביר 20 מיליון ₪ - -
אבשלום וילן: מה?! אני לא מוכן לזה, יש גבול.
אבשלום וילן: הוא דיבר במפורש, הוא אמר לשחרר 45 מיליון, בלי linkage.
אבשלום וילן: אי אפשר להמשיך עם התרבות הזו, תרבות של רמייה.
ויצמן שירי: אי אפשר לנהל את הדיון בצורה כזו.
ויצמן שירי: ועדת הכספים פונה לשר האוצר לעמוד בהתחייבות שלו כלפי חברי הכנסת בוועדת הכספים בנושא התמורות של המים, ובמידה ולא ייעשה כפי שסוכם אתו, ועדת הכספים רואה בחומרה רבה את התנהגות האוצר על פקידיו.
ויצמן שירי: במידה וזה יהיה היחס, לא תדון ועדת הכספים, עד להודעה חדשה בהעברות כספיות שנוגעות לגופים שיהיו הבטן הרכה של משרד האוצר.
אבשלום וילן: החלטנו על 15 אחוז, אמרנו 7.5 אחוז – 7.5 אחוז בהתניה.
אבשלום וילן: נכון לרגע זה מתנים אתנו.
אבשלום וילן: אומרים 20 מיליון, ואני אומר 45 מיליון.
אבשלום וילן: אני מוכן להיבדק במכונת אמת על כך.
אבשלום וילן: בחודש אוקטובר נגמרו ה- 7.5.
אבשלום וילן: אני מודיע לך שישנם מקומות שכבר היום גובים בהם את ה- 15 אחוז.
ויצמן שירי: זה בניגוד להחלטה.
יורם תמרי: קרה פה דבר דרמטי.
יורם תמרי: יושבת כאן מנהלת המחלקה הכלכלית של נציבות המים.
יורם תמרי: היא תודה בכך, שבפעם ראשונה בהיסטוריה שאת התקנות לא כתבה נציבות המים אלא אגף התקציבים באוצר.
יורם תמרי: בישיבת הוועדה מיום 11.7.2000 אושרו תעריפים של מים לחקלאות ב "מקורות" והיטלי הפקה בתעריפים שיוקרו באופן שלא ידענו בעבר.
יורם תמרי: כזכור, ייקור התעריפים היה כרוך בהעברת כספי הפיצויים לחקלאים בגין הקיצוצים במים – זה היה הבסיס, כ- 160 מיליון ₪, ובנוסף – העברת תמורות למשרד החקלאות, למימון פעולות שונות.
יורם תמרי: בפועל, עניין הפיצויים התנהל בעצלתיים, ונכון להבוקר, הועברו בסך הכל 18 מתוך ה- 160, כאשר לפי מי שעוסק בכך במס הכנסה, הוא יגיע לכל היותר ל- 36 ואולי ל- 40 מיליון.
יורם תמרי: אין ברשימה ולו מושב אחד, בגלל - - בתקנות התעריפים שיצאו בעקבות האישורים של הוועדה, לאחר האישור, ביום 30.7.2000 - -
ויצמן שירי: סוכם שההתייקרות הנוספת של ה- 7.5 אחוז הנוספים תהיה החל מה- - אך לא לפני שוועדת הכספים תאשר.
יורם תמרי: נכון, אבל התקנות הן תקפות.
ויצמן שירי: הם מייקרים בלי לקבל את אישור ועדת הכספים.
יורם תמרי: העבירו שלושה תעריפים, בניגוד מפורש למה שאתם ידעתם כאן.
ויצמן שירי: הוא אומר שזה לא יכול להיות, ואם יש כזה דבר, תעבירו אליו.
זוהר יינון: נאמר לי שנפלה טעות.
זוהר יינון: בתעריף הקיץ של השפד"ן - -
יורם תמרי: אני לא מדבר על זה, אני מדבר על שני דברים אחרים: 1.
יורם תמרי: שצרכני מים שקוצצו, ב- 40 או 50 אחוז, קיבלו פתאום תעריף ד', כשהם גמרו את ההקצבה שלהם.
יורם תמרי: בתקנות לא מופיע בכלל תעריף ד'.
יורם תמרי: תעריף ד' מופיע בתקנה 119, כאשר מופיע בו תעריף של 1,32.4 ₪ על חריגה.
ויצמן שירי: תוציא את המכתב עם העתק למקורות, למי שצריך להוציא, כדי להעמיד אותם על טעותם.
ויצמן שירי: אנחנו מדינה מתוקנת.
יורם תמרי: אני יודע שהם לא יעשו את זה.
ויצמן שירי: אז תפנה לבית המשפט.
זוהר יינון: למה לא? פנית, ותיקנו באותו יום.
ויצמן שירי: כל תוספת התייקרות שהיתה, בניגוד לסיכום שהוועדה החליטה – ההתייקרות לא חוקית, והם צריכים להחזיר את הכסף.
אבשלום וילן: בכל זאת כבר שולמו 3 מיליון שקל עודפים.
ויצמן שירי: אז הם יחזירו את הכסף הזה.
שלום שמחון: אני הצעתי הצעה בתחילת הישיבה.
שלום שמחון: אני מאד מבקש להעמיד אותה להצבעה.
שלום שמחון: ביקשתי שההעברות האלה יאושרו, עם שני תיקונים קלים.
שלום שמחון: אם שר האוצר יחליט שהוא רוצה למשוך את זה - -
רונן וולפמן: אין אפשרות למשוך.
איוור קירשנר: זה לא חוקי.
שלום שמחון: בישיבה הקודמת היה כאן יושב ראש ועדת הכספים, והוא סיכם שאם עד השעה 2 בצוהריים לא מגיע מכתב משר האוצר שהוא מושך את הבקשה, האישור הוא בתוקף - -
ויצמן שירי: אז אישרנו אותו.
ויצמן שירי: אין טעם לאשר פעמיים.
ויצמן שירי: סיכמנו, במידה והם לא עשו את זה עד 2 בצוהריים.
ויצמן שירי: ההצבעה היתה מותנית בכמה דברים, ובמידה והם לא עמדו בדברים – שר האוצר צריך לבוא ולמשוך את הבקשה עד 2, במידה ולא נראית לו ההחלטה שלנו.
ויצמן שירי: נכון?
ויצמן שירי: הוא לא משך, וזאת אומרת שהוא מקבל את ההחלטה שלנו.
ויצמן שירי: היות וזה עניין משפטי, והיתה כאן היועצת המשפטית – ברגע שהיא תגיד שזה חוקי, אני חותם.
רונן וולפמן: אני לא מבין – אישרתם את הפניה שלנו, או לא?
שלום שמחון: אנחנו אישרנו את הפניה בשבוע שעבר.
שלום שמחון: אני אגיד לך מה היה ההליך הטכני, באותו יום: יושב ראש הוועדה, אלי גולדשמידט, אמר באותו יום שאם עד 2 בצוהריים שר האוצר לא מגיש מכתב, שהוא מושך את הבקשה, ועדת הכספים תצביע על הבקשה עם התיקונים שיש.
שלום שמחון: חייב להתקיים פה הליך של הצבעה.
ויצמן שירי: מר קירשנר, מזכיר הוועדה, אומר בצדק שההסכם הזה, שאנחנו מדברים עליו, בין האוצר ומשרד החקלאות – אנחנו לא צד בו.
שלום שמחון: אני רוצה לשאול שאלה משפטית – יש פה שתי העברות תקציביות.
שלום שמחון: העברה אחת נוגעת לתוכנית של התמורות - -.
שלום שמחון: בהעברה התקציבית הזו נמצא פה הסכם של משרד החקלאות ומשרד האוצר לגבי השאלה לאן מיועדות התמורות ממחיר המים.
שלום שמחון: על ההסכם הזה ועדת הכספים לא מסכימה, אלא מה?
שלום שמחון: – בתוך ההסכם הזה, בתוך נספח המצורף לו, כתוב ש- 2.4 מיליון שקל מהתמורות שיבואו מייקור המים ילכו לכיוון היצוא החקלאי.
שלום שמחון: אני רוצה לשאול: האם אנחנו יכולים לאשר את ההעברה הזו בלי לאשר כרגע את התוכנית של המים, שעליה אין כרגע הסכמה?
אנה שניידר: בתקנות המקוריות אתם קשרתם את עצמכם להסכם שיושג, כי כתוב שם שזה צריך להיות באישור של ועדת הכספים.
אנה שניידר: אם אתם לא מאשרים, אין לכם את המועד המיוחד.
שלום שמחון: ואם אני רוצה לאשר את ההעברה הזו בלי ההסכם הזה?
אנה שניידר: מה שאני מבינה הוא שיש שתי פאזות – פאזה אחת היא עד ה- 1 בינואר, 2001, ופאזה שניה, מתאריך זה ואילך.
אנה שניידר: ואז אומרים שהפאזה השניה תיכנס לתוקף או מה- 1 בינואר, 2001, או במועד אישור התוכנית, לפי המאוחר, ועד לאותו מועד תחול הפאזה הקודמת.
אנה שניידר: ומה זה "אישור תוכנית"?
אנה שניידר: – אישור ועדת הכספים של הכנסת לתקצוב תוכנית של משרדי החקלאות והאוצר לייעד תמורות הנובעות מייקור המים לתמיכה ולהשקעה בחקלאות.
אנה שניידר: אם עכשיו ההעברה הזו מתייחסת לתקצוב תוכנית של משרדי החקלאות והאוצר לייעד תמורות הנובעות מייקור המים לתמיכה ולהשקעה בחקלאות, ולא אישרת את ההסכם, אתה לא יכול להגיד שהגיע המועד להפעלת הפאזה השניה.
אבשלום וילן: האם מותר מבחינה חוקית לחבר הקצבה של 45 מיליון ₪ לייצוא לאישור התוכנית הזו?
אבשלום וילן: זה מה שעשה רונן וולפמן.
שלום שמחון: המקורות זה 45 מיליון ₪ מדובר ב- 2.4 מיליון ₪ שקשורים לייצוא החקלאי בחו"ל.
שלום שמחון: זה לא קשור לתשתיות המים של מדינת ישראל בחוץ לארץ, זה קשור לסיוע ליצואנים החקלאים.
שלום שמחון: אני רוצה לסלק את ה- 2.4 האלה.
אנה שניידר: זו בקשה אחת, אתה לא יכול.
ויצמן שירי: אנחנו לא יכולים לעשות פיצול בבקשה?
שלמה לשם: את מערבבת בין שני דברים.
שלמה לשם: משרד האוצר החליט לתת 45 מיליון ₪ לחיזוק היורו, לחיזוק היצוא.
שלמה לשם: בתוך הדבר הזה, אחד המקורות של ה- 45 מיליון ₪ זה 2,4 מיליון מתמורות המים.
שלמה לשם: כל היתר זה דברים אחרים.
שלמה לשם: מה שמבקשים כאן זה לאשר את ה- 45 מיליון האלה, למעט ה- 2,4 מיליון.
רונן וולפמן: זה לא מה שביקשנו.
רונן וולפמן: אנחנו ביקשנו משהו אחר.
אנה שניידר: אני קוראת את מה שכתוב, וזה מה שנמצא בפני חברי הוועדה, לא מה שרוצים שיהיה.
אנה שניידר: יש בפני ועדת הכספים בקשה של האוצר, שמבקשת באופן מפורש: "הבקשה התקציבית נועדה לתקצב את הפעילויות הבאות: 1.
אנה שניידר: תקנות המים 2.
אנה שניידר: תקצוב סיוע ליצוא חקלאי 3.
אנה שניידר: תקצוב ...₪ למימון תמיכה אזורית במגדלי חיטה בשנת 2000".
אנה שניידר: כל שלושת ראשי הבקשה האלה מהווים את הבקשה שלפני ועדת הכספים.
שלום שמחון: ועדת הכספים בדיון הקודם הציעה להחליט על שני תיקונים בהצעה הזו.
שלום שמחון: אמר זוהר יינון שהוא מושך.
שלום שמחון: אלי גולדשמידט, יושב ראש הוועדה, אמר באותה ישיבה שמבחינתו, משיכת הבקשה תוכל להיות רק על ידי שר האוצר אם יגיע מכתב עד השעה 2 בצוהריים.
שלום שמחון: ב- 2 בצוהריים לא הגיע מכתב כזה.
שלום שמחון: זאת אומרת שהוועדה יכולה להצביע על הבקשה, עם התיקונים שהיא הציעה.
אנה שניידר: לא – על הבקשה כמו שהיא.
שלום שמחון: סיכום הישיבה היה : שאם תתקבל משיכה, אם שר האוצר ירצה למשוך – ימשוך.
אנה שניידר: כאן אתה לא מצביע בהתניות.
אנה שניידר: כאן אתה בעצם אומר דבר כזה: האוצר רצה להחזיר את הבקשה.
אנה שניידר: אמרתם שאתם רוצים שהבקשה תוחזר רק באישורו של שר האוצר.
אנה שניידר: שר האוצר לא נתן את האישור, כך אני מבינה.
אבשלום וילן: שר האוצר נפגש, הסכים, ורונן וולפמן בא מהמילואים ואמר שהוא לא מסכים.
ויצמן שירי: אבל זה לא רלבנטי לדיון כרגע.
אנה שניידר: אין מכתב של שר האוצר שמושך את הבקשה.
אנה שניידר: משמע – יש בקשה על שולחנה של ועדת הכספים.
אנה שניידר: בקשה, לפי מיטב הבנתי, משולבת משלושה חלקים.
אנה שניידר: אתם יכולים או לאשר אותה כפי שהיא, או לא לאשר אותה.
אנה שניידר: במקרה שאתם לא מאשרים אתם יכולים לומר שאתם לא מאשרים כי אתם רוצים לאשר את סעיף 1, ולא את 2, למשל.
אנה שניידר: הם ילכו חזרה למשרד שלהם, ויחליטו אם להגיש בקשה אחרת.
ויצמן שירי: זאת היתה הכוונה.
ויצמן שירי: הם קשרו את זה בכוונה, כדי שלא נאשר את 1 ולא את 2, וכתוצאה מכך לא יאושר שום דבר.
ויצמן שירי: זה חלק מטקטיקה, אין מה לעשות.
אבשלום וילן: אני חושב שוועדת הכספים מתבזה ועושה מעצמה צחוק.
אבשלום וילן: כששר האוצר התחייב לחתוך את ה- linkage הזה - -
ויצמן שירי: את זה אי אפשר לפתור כאן.
ויצמן שירי: הוועדה, כרגע, ברגע זה, לא יכולה לפתור את הבעיות.
אבשלום וילן: אני מציע שנחליט שהוועדה לא מקבלת את ה linkage של 45 מיליון ₪, ודורשת משר האוצר לעמוד בהתחייבות שנתן לנו.
אבשלום וילן: דבר שני – הוועדה רושמת לפניה את התיקון שהיה בישיבה הקודמת, שעל פיו סעיף 5 יימחק, וסעיף יהיה עד שנת 2002.
ויצמן שירי: אבל שוב אני אומר: זה לא רלבנטי, אנחנו לא צד בהסכם הזה בכלל.
ויצמן שירי: זה הסכם בין האוצר לבין משרד החקלאות.
ויצמן שירי: אנחנו יכולים לדרוש מהאוצר וממשרד החקלאות להכניס שינויים בהסכם.
שלום שמחון: אני רוצה לומר שוועדת הכספים היא צד להסכם הזה.
אלי גולדשמידט: אני מציע שתזמין את שר האוצר.
ויצמן שירי: אני מציע שנסכם שאנו נזמן תוך יום או יומיים את שר האוצר לדיון.
ויצמן שירי: בינתיים, תשבו עם רונן וולפמן ותנסו להגיע אתו להבנה.
משה גפני: מדובר על שתי פניות, על פניה מספר 429 ופניה מספר 431.
משה גפני: היה בעבר שחילקנו פניות, כאשר - -
אלי גולדשמידט: רק בהסכמה של האוצר.
משה גפני: מדובר כאן על שתי פניות שונות.
אלי גולדשמידט: הם מאחדים את זה.
ויצמן שירי: כל עוד זה על אותו נייר, והם לא מוכנים לפצל את זה – זו פניה אחת.
ויצמן שירי: אנו עוברים לפניה מספר 420.
צ'רלי סלומון: פניה זו היתה אמורה להיות שינויים פנימיים, אבל כתוצאה מאגרות וסעיפים, זה למעשה גורם לכך שמע"צ מעבירה מתקנה לתקנה, כדי לגרום לכך שהתקציב יבוצע.
ויצמן שירי: אנו עוברים לבקשות מספר 438 ו – 439.
צ'רלי סלומון: מדובר פה על העברות בהרשאה להתחייב בין תוכניות מכבישים בין עירוניים לכבישים עירוניים, כדי לקדם את העורקים הראשיים באזור של ירושלים, חיפה, וכן הלאה.
ויצמן שירי: אנו עוברים לבקשה מספר 478.
צ'רלי סלומון: זו פניה של משרד התחבורה, שוב – כדי לגרום לכך שיהיה ביצוע מירבי בתקציב המשרד, העברות תקציביות, הן מבחינת ההרשאה והן מבחינת התקציב.
ויצמן שירי: הבקשה הזו היתה כבר.
ויצמן שירי: מי בעד הרביזיה?
ויצמן שירי: אנו עוברים לבקשה מספר 347.
יונתן גרטל: מדובר בשינוי בין תוכניות לשם הכנת קובץ ממצאים על תקנות התכנון והבניה במנהל התכנון.
יונתן גרטל: 858 אלף.
יונתן גרטל: זה קובץ ממצאים שמרכז תקנות מסוגים שונים של תכנון ובניה, כדי למנוע קונפליקטים פנימיים בתקנות.
יונתן גרטל: יש עוד שתי פניות של מנהל תכנון – פניות מספר 451 ו- - בקשה מספר 451 היא גם בעניין שינויים פנימיים במינהל תכנון.
יונתן גרטל: כדי להמשיך להכין תוכניות מתאר באיזור נתניה, אשקלון ו - -
משה גפני: למה זה לא נעשה בפניה אחת?
יונתן גרטל: אלה הן פניות שנעשו במועדים שונים.
יונתן גרטל: השינויים פשוט נועדו להשלים תקצוב של תוכניות מתאר, באזורים שונים בארץ, שמינהל התכנון במשרד הפנים מבצע על פני זמן.
יונתן גרטל: מדובר בשינויים מינוריים, יחסית, בתוכניות.
יונתן גרטל: הפניה האחרונה היא בקשה מספר 494.
יונתן גרטל: הבקשה עוד לא הגיע לכאן.
ויצמן שירי: הבקשה הבאה היא בקשה מספר 422 – תמ"ס.
אורן גלעד: אלה הם שינויים פנימיים בתוך תקציב המדען הראשי, בתוך תקציב מרכז השקעות.
אורן גלעד: בנוסף לכך יש העברה של 500 אלף ₪ לתמיכה בנושא צרכנות, ו- 1,925 אלפי ₪ לתוכנית עידוד 99.
אורן גלעד: הפניה הזו כבר עלתה כאן.
ויצמן שירי: למה מיועדת התוכנית עידוד 99?
אורן גלעד: לקרית שמונה, ספציפית.
אורן גלעד: למינחת.
ויצמן שירי: אנו עוברים לבקשה מספר 440 – משרד הבריאות.
אירינה דביר: מדובר בשינויים פנימיים בהרשאה להתחייב בתוך התקציב של משרד הבריאות.
אירינה דביר: השינויים הפנימיים נובעים כתוצאה מעיכוב ביציאת מכרזים.
אירינה דביר: אנחנו רוצים לנצל את ההרשאה להתחייב, ומעבירים את זה לפרוייקטים שמתקדמים יותר.
אירינה דביר: מתוך ה- 27.3 מיליון ₪ מעבירים 17.3 מיליון ₪ לבניית מבנים - -
אירינה דביר: מדובר פה בעיקר בחדרי מיון.
אירינה דביר: בנהריה, באישפוז הכללי בעיקר.
משה גפני: באיזה בתי חולים מדובר?
אירינה דביר: אין לי איתי את הרשימה, אך אני יכולה להעביר אותה אליכם.
אירינה דביר: 10 מיליון מופנים לתשתיות.
משה גפני: הפרוייקטים האלה, שעליהם מדובר, שמהם יורדים הסכומים כיוון שהם לא מתקדמים - -
אירינה דביר: מדובר בהרשאות להתחייב, זה לא תקציב.
ויצמן שירי: אנו עוברים לבקשות 483, ו- 484.
ויצמן שירי: משרד החוץ.
רוני ארד: התבקשתי על ידי יוליה להציג את הנושא.
רוני ארד: מדובר בהעברה של תקן ממשרד החוץ למשרד האוצר.
רוני ארד: החשבים של המשרדים הם אנשי משרד האוצר.
משה גפני: ומה קרה עכשיו?
סמדר אלחנני: הרי כל הזמן זה היה צריך להיות איש האוצר.
רוני ארד: לא, לא.
רוני ארד: ברגע שיש סגן חשב, הוא נחשב איש האוצר.
סמדר אלחנני: אבל גם קודם הוא היה איש אוצר.
רוני ארד: קודם לא היה שם סגן חשב.
סמדר אלחנני: זו תוספת כוח אדם?
רוני ארד: זו לא תוספת, זו העברה.
רוני ארד: האדם נשאר במשרד החוץ, אך התקן שלו עובר.
סמדר אלחנני: הוא קודם היה עוזר חשב, והיה איש משרד החוץ, ועכשיו הוא סגן חשב והוא איש משרד האוצר?
סמדר אלחנני: הם הרוויחו תקן?
רוני ארד: לא, זה על חשבון.
ויצמן שירי: משרד החוץ ויתר על אחד האנשים שלו לטובת משרד האוצר.
סמדר אלחנני: לא, הוא לא ויתר על שום דבר, הוא שינה את הנאמנויות שלו.
סמדר אלחנני: הוא נאמן לחשב הכללי ולא למנכ"ל משרד החוץ.
משה גפני: באיזה משרדים יש סגן חשב שהוא עובד אוצר?
רוני ארד: במשרד הקליטה וגם במשרד הדתות.
ויצמן שירי: נצא לרגע מנקודת הנחה שבכל המשרדים יש.
ויצמן שירי: אז מה?
סמדר אלחנני: זה טוב שהחשב כפוף לאוצר ולא למנכ"ל המשרד.
ויצמן שירי: הבקשה הבאה היא בקשה מספר 485.
אסף רגב: מדובר בשינויים בתקציב הרגיל של משרד הבינוי והשיכון, 3 מיליון שקל הפשרת רזרבה, עוד תגבור של המשרד, שזה תקציב השכר, וכל מיני שינויים - -
משה גפני: אני לא מבין דבר, ולא אאשר את זה.
אסף רגב: מדובר פה על גירעון צפוי בשכר של 4.7 מיליון שקל.
אסף רגב: 3 מיליון שקל הפשרנו מהרזרבה להתייקרויות שכר, ו- 1,700,000 ₪ המשרד הביא מתקציב הקניות שלו.
משה גפני: הם רוצים תוספת שכר?
אסף רגב: יש גירעון צפוי של - -
אסף רגב: זה בסך הכל גירעון צפוי.
משה גפני: שיישארו עם גירעון צפוי.
משה גפני: הוציאו מסמך, שאני לא יודע אם במדינה דמוקרטית אפשר להוציא כזה מסמך, על השתתפות בשכר דירה.
משה גפני: חתם שם איש השיכון.
משה גפני: זה מצריך בירור, תביאו את מנכ"ל המשרד.
ויצמן שירי: אנו עוברים לבקשה מספר 489.
ויצמן שירי: ריבית.
ויצמן שירי: אנו עוברים לבקשה מספר 497.
רביב סובל: מדובר על תקצוב של 2,500 אלף ₪, שמטרתו לתקצב ב- 2.5 מיליון שקלים הסדרת נחלים על ידי רשויות הניקוז.
רביב סובל: מדובר על נחל חרוד ועל נחל באר שבע.
ויצמן שירי: אנו עוברים לבקשה מספר 505 – משרד הקליטה.
רוני ארד: מדובר בסל קליטה לעולי אתיופיה.
אלי גולדשמידט: מונחת לפנינו הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 125), התשס"א-2000.
י' קפלן: הפעם, אנו עושים תיקון פשוט מאד.
י' קפלן: בסך-הכל, אנו מבקשים להעלות באופן ריאלי את התקרה לתרומות.
י' קפלן: היום, התקרה עומדת על 480 אלף שקל - מי שתורם למטרה ציבורית.
י' קפלן: זו תקרה אחת, כאשר יש מגבלה שסך-הכל התרומה לא תעלה על 30% מההכנסה החייבת.
י' קפלן: אנו מבקשים זאת, לאור העובדה שהתקרה לא עודכנה הרבה מאד שנים באופן ריאלי ובסך-הכל היתה צמיחה מאד גדולה במשק והכנסות האזרחים גדלו באופן מאד משמעותי.
ט' דולן-גדיש: היא לא עודכנה ריאלית מיום היוולדה.
י' קפלן: היא היתה צמודה למדד כל הזמן, אך היא לא עודכנה ריאלית, והיתה צמיחה בהכנסות האנשים.
י' קפלן: לחלק לא מבוטל מהאנשים יש הכנסות גבוהות מאד, והם מבקשים לתרום והם מוגבלים בתקרה.
י' קפלן: לאחר העבודה שעשינו, אנו מציעים להעלות את התקרה לשני מליוני שקלים.
י' קפלן: זה אומר, שמי שיוכל לתרום שני מליוני שקלים זה בערך אדם שיש הכנסה חייבת בסדר-גודל של ששה מליוני שקלים, כיון שיש פה את הרצפה של ה-30%.
אלי גולדשמידט: סמדר אלחנני, לפני שאתן לך את רשות הדיבור, ברצוני לשאול מה הוא המצב הנוהג בארצות מערב אירופה ובארצות-הברית בעניין הזה.
י' קפלן: לגבי מערב אירופה, אינני יודע לומר.
י' קפלן: בארצות-הברית יש גם תקרה אחוזית, אך אין תקרת סכום, כלומר זה ללא הגבלה.
י' קפלן: נדמה לי, שהתקרה האחוזית בארצות-הברית היא 25%.
ט' דולן-גדיש: זה מוגבל ל-25% מהכנסתך, אך אין תקרה לסכום.
י' קפלן: אין מגבלה לסכום.
י' קפלן: לגבי מערב אירופה, אינני יודע להגיד לך.
ט' דולן-גדיש: ברוב המדינות זה מוגבל באחוז מההכנסה של האדם.
אבשלום וילן: אומר לך מה היא הבעיה העקרונית פה, ואני חושב שסמדר אלחנני אומרת זאת בנייר שלה.
אבשלום וילן: מדינות מערב אירופה וארצות-הברית יצאו מנקודת הנחה, שבאופן עקרוני הן לא אחראיות לטיפול בסוגיות רווחה, והרבה מאד ארגוני מתנדבים ואזרחים תורמים לבתי-חולים ולכל השירותים החברתיים.
אבשלום וילן: חלק מההון נותנים לאזרחים להרויח, וזה חוזר אליך וכו'.
אבשלום וילן: אצלנו התפיסה עד היום היא שהמדינה אחראית לשירותים החברתיים ולכן היא גובה מסים.
אבשלום וילן: למעשה, זו הדילמה העקרונית שעומדת פה לדיון.
י' קפלן: מה שאתה אומר נכון.
י' קפלן: לכן, אנו שמים מגבלה של תקרה.
אלי גולדשמידט: מה עם מגבלת האחוזים?
ט' דולן-גדיש: היא קיימת.
אלי גולדשמידט: בארצות-הברית זה 25%.
מוסי רז: מה האינטרס שלך?
צבי הנדל: אתה שואל מה האינטרס של המדינה.
מוסי רז: הוא נציב מס הכנסה.
י' קפלן: אני נציב מס הכנסה, אך נציבות מס הכנסה היא חלק מהמדינה.
י' קפלן: היו פניות של גורמים רבים עם יכולת התרומה, ומכל הדבר הזה זה נוצר, שמוכנים לתרום למטרות שאנו חושבים שהן מטרות ציבוריות טובות.
י' קפלן: ברגע שהם תורמים, אומנם הם חוסכים 35% מהמס שהם צריכים לשלם - הזיכוי מוגבל ל-35% - אך בסך-הכל 65% יוצא מכיסם.
י' קפלן: אם זה הולך למטרות הציבוריות של תרבות, חינוך, דת, רווחה וכל המטרות האלה של כל הדברים האלה, המדינה משתתפת ב-35% אך התורם מוציא מכיסו 65% מהסכום.
יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש, שתשקלו לעשות דבר שמקובל גם בארצות-הברית.
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה, שתרומת חפצים גם תיחשב כתרומה לפי תעריף שאתם תקבעו וזה מקובל עלי.
יוסף יצחק פריצקי: יש מקרים שאנשים רוצים לתרום טלויזיה לוועד למען החייל או מיטות למוסדות ולהוסטלים.
י' קפלן: למעשה, מה שאתה אומר עכשיו קיים.
י' קפלן: י' פריצקי: תן להם את זה כהוצאה ממס.
י' קפלן: תקבע אתה את התעריף, ותאמר, למשל שמיטה שווה מאה שקלים.
י' קפלן: אינני רוצה להתוכח איתך על זה, אך תן אפשרות לתרום.
י' קפלן: למעשה, זה קיים כמתן מתנה של נכסים.
י' קפלן: אדם נותן נכס שנמצא ברשותו, שאם הוא היה מוכר אותו הוא היה מתחייב במס רווח הון.
י' קפלן: לדוגמא: אדם מחזיק מניות בחברת היי-טק, ואומר "אינני רוצה לתת כסף.
י' קפלן: אני רוצה לתת את המניות שאני מחזיק".
יוסף יצחק פריצקי: אף אחד עדיין לא תרם אופציות להוסטלים.
י' קפלן: זה לא נכון, אבל תורמים הרבה מאד נדל"ן.
יוסף יצחק פריצקי: אינני מתכוון לזה, אלא למשל לבגדים--
עופר חוגי: --או לשמיכות צמר.
אלי גולדשמידט: האם מי שתורם חפץ לא יכול לבקש זאת?
ט' דולן-גדיש: היום, לא.
יוסף יצחק פריצקי: על זה אני מדבר.
י' קפלן: על נכס עיסקי - כן.
אלי גולדשמידט: מה עם דירה?
ט' דולן-גדיש: כן.
אלי גולדשמידט: מה עם מכונית?
י' קפלן: דירה - כן.
י' קפלן: מכונית בפעילות עיסקית - כן.
יוסף יצחק פריצקי: אם יש לי ספרים בבית, אני יכול לתרום אותם לספריה.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת פריצקי, הדברים ברורים.
יוסף יצחק פריצקי: אלה תרומות.
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה שיכירו בזה לפי תעריף שהוא יקבע.
י' קפלן: אם יש לך מכונית לפעילותך כעורך-דין ואתה תמכור אותה - אתה חייב.
י' קפלן: אם תתרום את המכונית הזו, למעשה אתה מקבל- - -
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת ריבלין, האם אתה רוצה שאעביר את הישיבה למישהו אחר?
אמנון כהן: תלך.
אמנון כהן: אנו נסתדר.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת פריצקי, אני מבקש ממך משהו.
אלי גולדשמידט: אתה עושה לי FINE TUNING לחוק, ואני עדיין לא עברתי את ה-ESSENCE שלו.
אלי גולדשמידט: שאלתי העקרונית היא האם התקרה של שני מליוני שקלים ראויה.
אלי גולדשמידט: הבאת אותנו לאיזו שהיא סמטה ראויה, אך כרגע היא צדדית.
אלי גולדשמידט: אני רוצה לשמוע הערות מכם לעצם העניין.
מוסי רז: יש לי עם הנושא הזה שתי בעיות מרכזיות.
מוסי רז: ראשית, מפריע לי שכאן אנו מגדילים את המצב בו יוכלו אנשים שבידיהם הון לקבוע למדינה לאן היא מעבירה מתקציבה.
מוסי רז: זה נכון שהם משלמים 65% מכספם, אך גם 35% - מתקציב המדינה.
מוסי רז: אם זה היה כמו רשימת מתנות בחתונה, כלומר שהמדינה אומרת: "אנו רוצים להקציב לאוניברסיטה העברית מאה מליון שקל בשנה" - הלוואי וכך יהיה - "חבר'ה, בבקשה תתחילו לתרום.
מוסי רז: מי שרוצה לתרום לאוניברסיטה העברית רשאי.
מוסי רז: תרמתם עשרה מליון שקל, ואנו נוסיף את תשעים מליון השקל שלנו" - בבקשה.
מוסי רז: אבל, לא על זה מדובר.
מוסי רז: מדובר על כך, שלמעשה, אנשים עשירים בעלי הון יכריעו לאן הולך כסף בלי קשר לתקציב המדינה, תוך כדי שמפחיתים מתקציב המדינה.
אלי גולדשמידט: אני יכול לחזק את דבריך.
אלי גולדשמידט: לדוגמא: יש 3-4 בתי-חולים במרכז הארץ שמקבצים אליהם את כל התרומות, כאשר בתי-החולים בפריפריה אינם אטרקטיביים.
יוסף יצחק פריצקי: חבר-הכנסת מוסי רז צודק.
מוסי רז: לא הפרעתי לך.
מוסי רז: לגבי מה שאמרת בקשר למתנות, אני מסכים איתך במאה אחוז.
מוסי רז: אתה לוקח ומעביר לבתי-החולים היותר חזקים בצורה כזו וגורע מהחלשים יותר.
מוסי רז: לגבי מוסדות חינוך, אתה מעביר לחזקים יותר וגורע מהחלשים יותר, כי הרי אתה גורע מתקציב המדינה בצורה הזו.
מוסי רז: שנית, יש לי בעיה, שאיננה סוד כאן ואני חושב שהיא ידועה לחברי הוועדה, בכלל עם כל הסעיף הזה.
מוסי רז: אינני יודע אלו סכומים הולכים לאן.
מוסי רז: יכול להיות שאכן הסכומים הגדולים הולכים לטכניון, והסכומים הקטנים הולכים--
יעקב ליצמן: --ליש"ע.
יעקב ליצמן: אני אמרתי זאת.
מוסי רז: --ליש"ע כדוגמא.
מוסי רז: אני יודע, בשנה האחרונה יותר מ-11% מהעמותות - ואלה העמותות וזה לא הסכום הכספי - שאישרנו פה הן מעבר לקו הירוק, כאשר יותר מ-40% מהעמותות שאישרנו פה המטרה המוצהרת האחת והיחידה שלהן היא דת.
צבי הנדל: האם זה 40% מהכסף?
יעקב ליצמן: כנראה, שהדתיים עושים הכי הרבה.
מוסי רז: הדתיים באמת עושים הרבה, וכל הכבוד להם על כך.
מוסי רז: אין לי בעיה עם עמותה שמטפלת בילדים נפגעים, אבל המטרה היא דת וזה 40%.
עופר חוגי: האם "עזר מציון" זה דת?
מוסי רז: לא, וזה מה שאני אומר.
מוסי רז: "עזר מציון" איננה עמותת דת.
מוסי רז: זה לא רק שאנו מעבירים מבית-החולים היותר חלש לבית-החולים היותר חזק.