GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי גולדשמידט: אני רוצה להזכיר שהיתה לנו ישיבה לפני כחודשיים, ובישיבה זו דיברנו על התרת רסן מסוימת או הליכה לקראת האזרח בנושא של יבוא אישי.
אלי גולדשמידט: ביקשתי בישיבה לעשות משהו גם לגבי המכוניות, וועדת הכספים קיבלה ממנהל המכס הסכמה בעניין הזה.
אלי גולדשמידט: אבל בינתיים אני מבין שהתעוררו מספר קשיים והמכס טיפל בהם, ואני מ בין שאנחנו אמורים לקבל תקנות קצת שונות.
אלי גולדשמידט: בבקשה, אדוני מנהל המכס.
מוטי איילון: השארנו את החלק של הטובין כפי שהוא, ולחלק של המכוניות הסכימו כמה שינויים שהם מהותיים.
מוטי איילון: בעצם הסכמנו לבקשה של ועדת הכספים וגם בתחום הרכב לאפשר קודם כול להסתמך על החשבונית.
מוטי איילון: והיה אם ההבדל בין החשבוניות לבין מחירון שיש לנו שהוא מעודכן על-פי מחירי חו"ל וניכוי פחתים מתאימים עולה על 5%, אז לא נקבל את החשבונית.
יעקב ליצמן: 5% ממה?
מוטי איילון: 5% בין המחיר של החשבונית לבין המחיר שצריך להיות בהתאם למחירון.
יעקב ליצמן: בטוח שזה יותר מ-5%.
אלי גולדשמידט: אנחנו דיברנו על 10%.
יעקב ליצמן: למה מכונית צריכה להיות מכל מוצר חשמלי אחר?
מוטי איילון: אני מתייחס בדיוק לנושא זה.
מוטי איילון: כדי להיות משוכנעים שאנחנו עושים את הדבר הנכון עשינו בדיקות גם באמצעות השליחים שלנו בחו"ל.
מוטי איילון: בדקנו מהם מחירי המכוניות בחו"ל.
מוטי איילון: יש לנו דף מפורט שבעצם ההנחות שניתנות שם אינן עוברות את הגבול של 3%-4% בקניית רכב בחו"ל.
מוטי איילון: לכן כאשר מדובר ברכב חדש, אלה הטווחים פחות או יותר.
מוטי איילון: אלה הטווחים הריאליים וזה נכון.
מוטי איילון: כאשר מדובר ברכב משומש, יש לנו הפחתים שמשפים בעניין הזה.
מוטי איילון: כלומר, הפחתים מביאים בחשבון את הערכים הנמוכים יותר שניתן להשיג בחו"ל למכוניות משומשות.
יעקב ליצמן: כמה עולה הרכב שהכנסת נותנת לחברי הכנסת, השברולט?
בועז סופר: 130,000 ₪.
יעקב ליצמן: זה כ-35,000 דולר.
יעקב ליצמן: בארצות-הברית זה לא עולה 10,000 דולר.
מוטי איילון: אבל זה כולל את המס.
יעקב ליצמן: איזה מס?
מוטי איילון: את המס בארץ.
יעקב ליצמן: זה אומר שהמחיר לצרכן יותר גבוה.
מוטי איילון: זה שיש מתח רווחים ליבואני הרכב, זה ברור.
מוטי איילון: אבל אין ספק שכאשר יבואן רכב קונה רכבים במסות הוא ישלם מחיר X, וברור שאם אני אכנס כאדם פרטי ואקנה את אותו רכב חדש, אני אשלם הרבה יותר.
מוטי איילון: זה דבר ברור מאליו.
מוטי איילון: לכן יש פה פערים.
יעקב ליצמן: אני לא מדבר על הפערים של הסוכנים.
יעקב ליצמן: אני שואל על הפער אחרי המכס, אחרי כל המיסים, כמה עולה רכב כזה בארץ וכמה עולה רכב כזה בחו"ל.
טלי אלדר: נקודת המוצא המקורית של התקנות האלה זה המחיר בחו"ל ובכלל לא המחיר בארץ.
בועז סופר: הרכב הזה, השברולט שיש לחברי הכנסת, עולה בחו"ל 13,000 דולר.
בועז סופר: אם תובא קבלה שתראה שהמחיר הוא לצורך העניין הוא 8,000 דולר, אומר מנהל המכס, שפה משהו לא סביר.
בועז סופר: אבל אם תובא קבלה פחות ממחיר המחירון בחו"ל, שיש לנו את המחירונים בארצות-הברית, שזה לצורך העניין 12,000 דולר – אם תובא קבלה על 5% פחות, נוכל לקבל את זה.
בועז סופר: היו"ר אלי גולדשמידט: השאלה היא למה 5% כן ו-10% כן.
בועז סופר: עוד לא השתכנעתי בזה.
בועז סופר: בזמנו כשנתנו את ה"שפיל" של ה-10%, היה נראה לנו שזה סביר 10% למעלה ו-10% למטה.
בועז סופר: אתם באתם ואמרתם שזה לא סביר, צריך לרדת ל-5%.
בועז סופר: ברור לי שאי-אפשר אם זה פתאום 8,000 דולר או 7,000 דולר מול 12,000-13,000 דולר.
בועז סופר: כולם מסכימים שמשהו לא בסדר.
בועז סופר: אבל למה 5% ולא 10%?
מוטי איילון: משום שעשינו בדיקה בחו"ל וראינו את טווחי המחירים וטווחי ההנחות.
יעקב ליצמן: האם ביד שנייה זה אותו דבר?
מוטי איילון: ביד שנייה זה שונה, ולכן יש לנו פחתים שמפצים.
יעקב ליצמן: אבל בארצות-הברית רכב מיד שנייה עולה חצי ממה שעולה כאן.
מוטי איילון: לכן יש לנו פחתים מאוד נדיבים.
יעקב ליצמן: כמה אתה נותן?
מוטי איילון: יש טבלה.
מוטי איילון: מדובר באחוזים גבוהים.
מוטי איילון: בשנים הראשונות האחוזים מאוד גבוהים.
אלי גולדשמידט: יש פה יבואני רכב?
אלי גולדשמידט: מי אדוני?
ישי רבינוביץ: אני מנכ"ל איגוד יבואני הרכב.
אלי גולדשמידט: ומי אדוני?
יואב חרל”פ: יואב חרל"פ מ"כלמוביל".
אלי גולדשמידט: למה לא טוב 10%?
אלי גולדשמידט: למה 5%?
יואב חרל"פ: הרי עסקינן ביבוא אישי ולא יבוא מסחרי.
יואב חרל"פ: כשבא אדם פרטי לכל מקום מתוקן בחו"ל לקנות רכב חדש ישר מהחנות, הוא לא יקבל בממוצע יותר מאשר 5%.
יואב חרל"פ: אין גם סיבה לתת לו יותר מאשר 5%.
אלי גולדשמידט: ואם הוא יקבל?
יואב חרל"פ: הוא יציג הנחה פחות ממה שהוא קיבל בפועל, וחבל שהמדינה תפסיד את המיסים שצריכים להיגבות.
אלי גולדשמידט: הוא יביא חשבון יותר נמוך שהוא פיקטיבי?
יואב חרל"פ: בוודאי.
יואב חרל"פ: זה מה שקרה עד היום.
יואב חרל"פ: יש דוגמאות אין ספור במכס לחשבונות בלתי סבירים.
יעקב ליצמן: אתם דואגים למדינה או לעצמכם?
יואב חרל"פ: גם וגם.
אלי גולדשמידט: מותר להם לדאוג לעצמם.
אלי גולדשמידט: הם באים כאינטרסנטים וזה בסדר.
אלי גולדשמידט: זה לגיטימי.
יעקב ליצמן: אני מוכן לשמוע שהם דואגים לעצמם אבל שלא יגידו שהם דואגים למדינה.
אלי גולדשמידט: הם חושבים שבזה הם ישכנעו.
יואב חרל"פ: אנחנו חושבים שאם ייגבו המיסים הנכונים על אותו רכב שאמור להיכנס ארצה ולא מיסים מופחתים, ואם המיסים שאנחנו משלמים מס הכנסה כחוק, להבדיל מאותם סוחרים ארחי-פרחי שעוסקים ביבוא אישי, במסווה של יבוא אישי - - -
אלי גולדשמידט: אל תקרא להם ארחי-פרחי, זה לא יפה.
יואב חרל"פ: אלה סוחרים שפועלים במסווה של יבוא אישי ועושים יבוא מסחרי, שזה מנוגד לחוק.
אלי גולדשמידט: מי שעובר על החוק, תכניסו אותו לחקירות, לבית-משפט.
אלי גולדשמידט: עזבו, אנחנו לא מתעסקים עם עבריינים.
אלי גולדשמידט: אני שואל כרגע את השאלה בדרך המלך: אתם באים ואומרים שסדר גודל ההנחות מול מחיר המחירון שישנו - - -
יואב חרל"פ: הבסיס בחו"ל.
אלי גולדשמידט: מול מחיר מחירון הבסיס בחו"ל אינו חורג מעבר ל-5%.
יואב חרל"פ: למיטב ידיעתי, מהממצאים שלנו, במוצרים למשל של מרצדס, שאגב, הם עיקר המכוניות המיובאות ביבוא אישי, יש דגמים רבים שלא מקבלים עליהם ולו אחוז אחד.
יעקב ליצמן: כמה אתם מקבלים?
יואב חרל"פ: זה סוד מסחרי הכי שמור.
יעקב ליצמן: איך אפשר לדון על זה אם אתם לא רוצים להגיד כמה אתם מקבלים?
ישי רבינוביץ: המכס יודע, יש לו המספרים במדויק.
יעקב ליצמן: בלי לדעת את הסכומים, האם אתה הנחה שאתם מקבלים לא מקבל מישהו אחר?
יואב חרל"פ: לא, לעולם לא.
יואב חרל"פ: אנחנו גם לוקחים על עצמנו המון התחייבויות כתוצאה מהיותנו יבואנים בלעדיים למדינת ישראל.
יואב חרל"פ: נגזר עלינו להקים מוסכים ולתת חלקי חילוף במסגרת האחריות, והיום האחריות בארץ ניתנת לשלוש שנים בכל הרכבים.
יואב חרל"פ: אנחנו ממנים את החלפים.
יואב חרל"פ: איננו מקבלים החזר בגין עלויות המימון של החלפים במסגרת האחריות.
אלי גולדשמידט: אם יש חברה שרוצה לעשות קידום מכירות לדגם חדש והיא רוצה שהוא ירוץ הרבה בכבישים, מה היא עושה?
יואב חרל"פ: היא קובעת לו מחיר מחירון בהתאם.
אלי גולדשמידט: היא לא תיתן הנחות יותר גדולות?
יואב חרל"פ: לא.
יואב חרל"פ: מחיר מחירון יש לו משמעויות בחו"ל לביטוח, לקטגוריזציה של מכוניות.
יואב חרל"פ: יש עכשיו ויכוח אדיר בעיתונות הבינלאומית בנושא קרייזלר לדוגמא, על הפסקת נושא ה-INCENTIVE, שלא לתת הנחות.
אלי גולדשמידט: אני מודה לכם ותשאירו אותנו עם נציגי הממשלה.
אלי גולדשמידט: חבר הכנסת ליצמן, מה דעתך על העניין הזה?
אלי גולדשמידט: נסכים ל-5%?
נחום לנגנטל: מורידים עכשיו?
אלי גולדשמידט: עשינו הקלה.
אלי גולדשמידט: כל הסיפור הזה הוא הקלה בעקבות יוזמת ועדת הכספים.
אלי גולדשמידט: רק גודל ההקלה שהיה קודם היה כנראה מופרז מדי ורוצים להעמיד אותו על 5% ולא על 10%.
אנה שניידר: היו כאן יועצים משפטיים של היבואנים ועליהם מקובל מה שכתוב כאן.
אנה שניידר: זאת אומרת, שגם להם אין מחשבה שנייה על ה-5%.
אנה שניידר: אני לא רואה סיבה לא לקבל את זה.
עופר חוגי: אפשר להפריד בין יבואני הרכב שמייבאים יותר מרכב אחד בשנה לבין אדם שמייבא רכב אחד.
אלי גולדשמידט: אני יכול להעיד שמנהל המכס עשה בעניין הזה עבודה מאוד יסודית.
אלי גולדשמידט: אנחנו דיברנו על זה בספטמבר, עוד בפגרה, וחלפו כבר מספר חודשים טובים, והוא עבד על העניין הזה ובדק את זה, ואני סומך על האינטגריטי של המכס בעניין.
אלי גולדשמידט: אני לא נבנה בעניין הזה מיבואני הרכב.
נחום לנגנטל: הבעיה הכי גדולה שכרגע נוצרה, ואני אומר את זה מהכרות של ענף הרכב, זו הסוגיה של כניסה של כל מיני גורמים בעייתיים, שכאשר אתה נותן תמריץ גדול נכון שאתה יכול להביא יותר מאחד, ו-10% זה קיצוני מדי.
נחום לנגנטל: נלך ל-5% ונראה.
נחום לנגנטל: אגב, כתוצאה ממה שעשית, אלי, המחירים ירדו.
נחום לנגנטל: כל המחירים של המכוניות המאוד יוקרתיות ירדו כתוצאה מהתחרות ב-20-30 אלף שקל.
עופר חוגי: כמה היה ההפסד למדינה?
מוטי איילון: לא היה הפסד.
אלי גולדשמידט: כיוון שהוסכם בינינו, הרי ההקלה הזאת היא מיוזמתנו ואנחנו מסכימים שהיא תהיה 5%, יש עוד תקנה טכנית שצריך להתקין.
הוחלט: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון), התשס"א-2000
אנה שניידר: יש צו תעריף המכס והפטורים שהוא בעצם תיקון טכני קשור לתיקון הזה.
אנה שניידר: מבטלים את הפרט שמדבר על הפחת כי מוסיפים אותו לתקנה 4.
אנה שניידר: זה טכני.
אנה שניידר: יש רק נקודה אחת: הצו הזה טעון אישור של מליאת הכנסת לפי הפרוצדורה הרגילה.
מאיר פרוש: בהצבעה או בהודעה?
אנה שניידר: בהודעה.
אנה שניידר: רציתי לציין שהצו הזה טרם פורסם.
אנה שניידר: זאת אומרת, הוועדה מאשרת אותו עכשיו אבל הוא יונח על שולחן הכנסת רק ברגע שיגיע הפרסום.
אנה שניידר: אומרים לי שיש כאן עוד כמה תיקוני נוסח.
אנה שניידר: אני מציעה שטלי תצביע על כל תיקוני הנוסח שרוצים להכניס כאן.
טלי אלדר: בהגדרה של מחירון רכב אנחנו רוצים שיהיה כתוב "רשימת מחירים לצרכן בחו"ל".
טלי אלדר: פשוט המילה "בחו"ל" נשמטה.
טלי אלדר: הכוונה היתה במחירון רכב שההתייחסות תהיה למחיר בחו"ל ולא למחיר בארץ, ולכן אנחנו רוצים להבהיר את זה ולכתוב את המילה "בחו"ל".
טלי אלדר: בסעיף 2(ב) יש טעות טכנית.
טלי אלדר: זה כבר אושר בפעם הקודמת על-ידי הוועדה, אבל הטולרנס שעליו מדובר – זה יבוא של טובין, טובין של יבוא לשימוש עצמי, לא רכבים – ההסכמה של הוועדה בפעם הקודמת היתה שתהיה אפשרות של 20% פער ולא 5%.
טלי אלדר: בהדפסה בטעות כתבו 5%.
טלי אלדר: זה צריך להיות 20%.
טלי אלדר: דבר נוסף: סעיף 6 – תחילה - נמחק.
אלי גולדשמידט: I want to inform my colleagues here that you are also the chairman of the Umbrella organization of 31 Israeli friends associations in Denmark.
אלי גולדשמידט: You are a very good and old friend of us – not old by age, but by friendship.
אלי גולדשמידט: I really want to thank you very much for your coming and sharing this time with us.
אלי גולדשמידט: I want to present some of my colleagues in the finance committee.
אלי גולדשמידט: On my right hand side this is member of Knesset Meir Shitrit who is a member of Likud, and he is the chairman of the opposition in the finance committee and used to be the minister of finance in the previous government.
אלי גולדשמידט: By him sits Mr.
אלי גולדשמידט: Dahamshe who is a member of the Knesset since 1996 – a member of faction that most of its’ voters- - -
ע' א' דהאמשה: All.
אלי גולדשמידט: I’m modest.
אלי גולדשמידט: Almost all their supporters are Arab citizens in Israel.
אלי גולדשמידט: Mr.
אלי גולדשמידט: Yaakov Litsman is a member of an ultra orthodox party in Israel called Agudat Israel.
אלי גולדשמידט: Muhamed Barake is a chairman of a party.
אלי גולדשמידט: Here I can say that most of its’ supporters are Arabs but there are Jews as well.
אלי גולדשמידט: The faction consists two Arab members and one Jewish member of Knesset.
אלי גולדשמידט: Meir Porush is also a member of Agudat Israel, which is an ultra orthodox party in Israel.
אלי גולדשמידט: Mosy Raz is a member of Merets party.
אלי גולדשמידט: He is a new elected member of the Knesset and very activist in his non-parliamentarian activities as Peace Now; He is one of Peace Now leaders.
אלי גולדשמידט: Ofer Hoogi, last but not list, is a member Shas party that is also a very ultra orthodox party of Sephardic jews.
אלי גולדשמידט: Would you share with us, in your introduction, what happens in a quite progressive parliament in Northern Europe in a small country but a very modern one of Denmark – the system of forming the budget and the inter-relations between the government ant the parliament when forming the budget.
אלי גולדשמידט: Meir Shitrit is laughing because yesterday I, as the chairman of the finance committee, and the minister of finance had some very friendly argument.
אלי גולדשמידט: I don’t think that in your Nordic character you have this kind of harsh arguments among politicians.
אלי גולדשמידט: Nevertheless, if you may share it with us we will be more than thankful.
ע' א' דהאמשה: מי שיתקשה, יתקשה ונעזור לו.
פ' דיוטופט: Mr.
פ' דיוטופט: Chairman, thank you.
פ' דיוטופט: It’s an honor to visit this committee.
פ' דיוטופט: First of all, I would like to present myself.
פ' דיוטופט: I have been in politics 25 years.
פ' דיוטופט: The first 9 years I was the chairman of Center party, after that I was two years in the European parliament in Strasbourg, and since 1988 I have been in the parliament.
פ' דיוטופט: I’m the chairman of the finance committee seven years, and before that I was the chairman of foreign policy committee.
פ' דיוטופט: I’m a historian, and very interested in historical places like Israel.
פ' דיוטופט: This is my background.
פ' דיוטופט: Maybe it’s good and simple just to say that I’m totally aware to the fact that it’s very easy to come from a Nordic country to Israel or to the Middle East and try to solve all the problems.
פ' דיוטופט: I think that many around the world who have all the good solutions and all the good ideas, but of course it’s much more difficult to solve the problem when you are sitting in Jerusalem.
מוסי רז: It’s easy to try even if you are in Jerusalem.
פ' דיוטופט: I’m not coming here to be the wise man.This time I’m in Israel of two reasons.
פ' דיוטופט: The first one is to learn about what is happening, and the second one is that I think it was too stupid that some Danish delegations were cancelled or postponed, and somebody had to show that there is still a good connection between Danmark and the Knesset, and then it was my honor to come here.
פ' דיוטופט: I understand that the security and foreign affairs committee in the Knesset is the most important committee.
מאיר שטרית: In the papers.
פ' דיוטופט: In Denmark I know that the finance committee is the strongest.
מאיר שטרית: Here too.
פ' דיוטופט: That’s good to know.
פ' דיוטופט: Of course it’s easier in Denmark to discuss and concentrate much more about economic issues than it is in Israel, because of the security situation.
פ' דיוטופט: As I mentioned, the finance committee in Denmark is the strongest because it is very similar to the American appropriation committee.
פ' דיוטופט: It means that no minister can use money without an acceptance from the finance committee.
פ' דיוטופט: We have a tradition of sending greeting cards at Christmas time in Denmark, and I’ve never got so many greeting cards from ministers as after I became a chairman in the finance committee.
פ' דיוטופט: They are all very kind and friendly, because they need our support.
פ' דיוטופט: We have four main issues.
פ' דיוטופט: Of course we are discussing and working with the budget.
פ' דיוטופט: It starts in August and ends in December.
פ' דיוטופט: The third reading is going to be next week.
פ' דיוטופט: So, it’s only because everything is sold I’m sitting here.
פ' דיוטופט: If it worked as usual, I’d be in Denmark and negotiate the budget.
פ' דיוטופט: But, It’s finished and we have a budget from next week.
יעקב ליצמן: Maybe we should send our people there.
פ' דיוטופט: Yes, I’m here to discuss with you how to do it.
ק' הנסן: Information systems.
ק' הנסן: These are
אלי גולדשמידט: Information Technology.
פ' דיוטופט: I think we have done it in education area, in the labor policy area and so on.
פ' דיוטופט: they have all been three times so expensive as predicted, and they can do half of what they should do.
פ' דיוטופט: Of course that is very unfortunate for our budget and finance committee or for finance minister to see that situation, and that is one of our big discussions just now.
פ' דיוטופט: That is the technical side of it.
יעקב ליצמן: The same thing is here too.
פ' דיוטופט: Yes, but I think there is one big difference; We have a tradition that you on a very easy way make very wide compromise in the political life.
פ' דיוטופט: That means of course that Danish politics is very much more boring than the Israeli politics.
אלי גולדשמידט: Can you send us some boring politics here?
פ' דיוטופט: You are more colorful.
פ' דיוטופט: I think that the Knesset’s meetings is much more fascinating the those in the Danish parliament or in the Norwegian parliament.
פ' דיוטופט: That is also a very nice symbol of our budget procedure.
פ' דיוטופט: The tradition is that after the illustration the government has to come with the budget in August.
פ' דיוטופט: Then we have the first reading at the beginning of September.
פ' דיוטופט: Then we use October and part of November negotiating the budget.
פ' דיוטופט: Then we make a deal.
אלי גולדשמידט: The finance committee or the government?
פ' דיוטופט: The finance committee is making the practical side, and the political negotiations are between the parties and the minister of finance.
מאיר שטרית: What degree of change is there in the budget?
פ' דיוטופט: Nothing.
פ' דיוטופט: We had a budget of - now I have to change to US dollar - around 60 billion US dollars, and the change is around- - -
אלי גולדשמידט: It’s very close to our budget, which is also 60 billion dollars.
פ' דיוטופט: If you see the change from the government budget on 60 billions and to the major opposition party, I think that there are three billions difference.
פ' דיוטופט: And the last compromise – there has been a change of one or two billions.
פ' דיוטופט: One or two billions out of 60 billions are not very much.
יעקב ליצמן: Firstly, can you just, please, tell us how many sessions does the finance committee take on the budget?
יעקב ליצמן: Secondly, how many sessions does the government take on it? I’m talking about sessions in order to check out how much the government is taking.
פ' דיוטופט: The political negotiations between the government and the parties are rolling during two weeks every day.
יעקב ליצמן: That is the government.
פ' דיוטופט: That is between the government and all the parties.
פ' דיוטופט: These are the negotiations.
יעקב ליצמן: The first thing the government gets a confirmation- - -
פ' דיוטופט: They are coming with the proposal.
יעקב ליצמן: The government confirms the budget.
פ' דיוטופט: They are starting in spring where the minister of finance is mentioning to the other ministries what the frames are and how much they have to cut down or so on.
פ' דיוטופט: Then all the other ministries - ministry of housing, agriculture, education and so on - are making their demands to the minister of finance around May.
פ' דיוטופט: At that time the minister of finance try to make a compromise between them, and then the battle in the government is starting.
פ' דיוטופט: It’s rolling during late May and the beginning of June in a very heavy way.
פ' דיוטופט: They agree, inside the government, in the middle of June, and then the proposal is going to the parliament in August.
פ' דיוטופט: The time from March, April to mid June is the internal battle in the government between the minister of finance and all the others.
פ' דיוטופט: All the others are coming to us in the opposition and they also have demands in the negotiation.
פ' דיוטופט: They are coming to us saying: “Couldn’t you raise that question in the negotiation later?”.
פ' דיוטופט: In August it is coming to the parliament.
פ' דיוטופט: In September we have the first reading.
פ' דיוטופט: Then we have two or three weeks for the negotiation between the parties and the government.
פ' דיוטופט: At the beginning of mid November we have an arrangement.
פ' דיוטופט: This year it’s not a big arrangement.
פ' דיוטופט: There are ten different agreements with different parties.
פ' דיוטופט: One part of the budget is discussed with one group of parties, another - with another one and so on.
פ' דיוטופט: That means that next week we are going to vote around one thousand amendments to the budgets, but very few of them will have a majority.
יעקב ליצמן: Did it ever happen that there was a problem and the finance committee didn’t finish on time?
פ' דיוטופט: No.
פ' דיוטופט: It happened only one time because there were elections.
יעקב ליצמן: We have elections this year.
פ' דיוטופט: We had every second year at the 70’s and the 80’s.
מאיר שטרית: What did the regular excess of the members of the parliament and the finance committee about bills, private bills, which suggest very large amounts without any sources, financing?
פ' דיוטופט: We have changed very much.
פ' דיוטופט: Some years ago it was very easy to come with very big proposals without the financing of it.
פ' דיוטופט: It has changed now.
פ' דיוטופט: It’s not very popular to do that, because we saw how much it destroys our economy.
פ' דיוטופט: Today, all parties try to make the financing of their proposal.
פ' דיוטופט: Of course in a different matter, if you are taking the opposition, the liberals and the conservative parties, their claims are concentrating very much of calling down our developing help to the third world.
פ' דיוטופט: The parties where I’m coming from and the government deny that, because we are saying we are not going to punish people in the third world because we had economic demands in or country.
פ' דיוטופט: This is one of the ideological discussions.
פ' דיוטופט: Of course, they are doing it, because you can’t make proposals today in the Danish parliament without a financing.
פ' דיוטופט: It’s impossible.
מאיר שטרית: How do you prevent it?
פ' דיוטופט: There is no legal way to prevent it.
פ' דיוטופט: It is done only at the political progress.
פ' דיוטופט: Today and in the last 4-5 years we had very good budgets.
פ' דיוטופט: We have 12 billions Danish crones, that means around two billions US dollars at the positive side in the budget, but before that we had deficits year after year.
פ' דיוטופט: That means today we have a debt around 70 billions.
מאיר שטרית: Is it the national debt?
פ' דיוטופט: No, the state deficit.
פ' דיוטופט: In the last five years it has been positive, and we are calling it down.
פ' דיוטופט: Of course you can do when you are coming with a lot of proposals that cost a lot of money.
פ' דיוטופט: But, politically, you will be dead, because the voters are more clever today than ten years ago.
פ' דיוטופט: Ten years ago they believed they could get everything without paying for it.
מאיר שטרית: The elections to the parliament are by constituencies.
פ' דיוטופט: Yes.
מאיר שטרית: That is the difference.
פ' דיוטופט: Thank you very much.
פ' דיוטופט: The procedure is very different from here.
פ' דיוטופט: It’s a tradition that all these amendments, one thousand, I mentioned - we vote about them.
פ' דיוטופט: After that all parties who now or later want to be a part of the government vote for the budget.
פ' דיוטופט: You only have the far left and the far right that are against the budget.
פ' דיוטופט: All the other parties are supporting the budget, because this is a political signal that the Danish society needs to have a budget and needs to have stability.
פ' דיוטופט: That is a political tradition that we are not taking the political battle around the budget when the amendments have been voted.
פ' דיוטופט: I think, that this is quite different from what is happening in Israel.
ע' א' דהאמשה: I must leave.
ע' א' דהאמשה: I’m was very happy to meet you.
ע' א' דהאמשה: Unless you speaking about political issues, I can be represented by all these present here.
ע' א' דהאמשה: But if you are talking about political issues, Mr.
ע' א' דהאמשה: Barake represents me.
אלי גולדשמידט: I want that your last statement will be written.
א' ע' דהאמשה: In political issues - yes.
אלי גולדשמידט: Are there any more questions about the budget policy and the finance policy?
פ' דיוטופט: The main problem today is that all statistics show that we are going to have a lot of elderly people during the next 3-5 years.
פ' דיוטופט: It means that the pension system will brake down.
פ' דיוטופט: There is a lot of pressure on our social welfare system.
פ' דיוטופט: You can see that the numbers of youngsters who are going to earn the money and pay the taxes are falling and the numbers of people who want to use the social welfare system are growing very much.
פ' דיוטופט: It’s not a problem today, but we can see it will be a problem during the next 4-6 years.
יעקב ליצמן: What is the average of life living?
פ' דיוטופט: It’s too low.It’s around 70.
ס' אלחנני: Is it life expectation?
אלי גולדשמידט: It’s less than Israel.
פ' דיוטופט: Yes, It’s lower than Israel.
ק' הנסן: They are working too much.
ס' אלחנני: What about women?
ק' הנסן: It’s about 71 for women.
פ' דיוטופט: It’s a fact that we are the lowest in Europe.
פ' דיוטופט: Nobody really knows why.
יעקב ליצמן: Here it’s 79.3.
אלי גולדשמידט: You have a very good health system.
פ' דיוטופט: We discussed it a lot.
אלי גולדשמידט: You should drink red wine instead of bear.
מאיר פרוש: לגבי הבירה והיין, אתה תסתבך עוד מעט עם חברי-הכנסת דהאמשה וברכה.
מוחמד ברכה: מבחינתי, אין בעיה.
אלי גולדשמידט: לדעתי, עם חבר-הכנסת דהאמשה - כן, ועם חבר-הכנסת ברכה – אינני בטוח.
פ' דיוטופט: That is the main problem in the future.
פ' דיוטופט: We try to change the education system to make the new technology and to make the society even more effective; So, less people can produce more.
יעקב ליצמן: What is the budget of education?