GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונן וינוגרד: פעם אחת מגבלת החשיפה לתאגיד בודד יורדת מסגרת התקנות האלה מעשרה אחוזים מנכסי הקופה לחמישה אחוזים מנכסי הקופה וזאת הפחתה משמעותית.
רונן וינוגרד: פעם שנייה, לא ברור מדוע יש להגביל עוד יותר מעבר לחמישה אחוזים מנכסי קופה.
רונן וינוגרד: אפשר לקחת כדוגמה השקעה של קופת גמל במניה גדולה כמו חברת טבע ומנייתה של חברת טבע תתחיל בעלייה משמעותית וזה לטובת החסכון הפנסיוני של כולם, ובסיטואציה כזאת, בגלל עלייה בשווי מניה של חברה גדולה, הגוף המוסדי ייאלץ לבחור האם הוא מוכר חלק מהאחזקות באותה מניה או האם הוא עושה התאמות ביחס למניות של יתר ארבעת התאגידים הגדולים ביותר.
הילה בן חיים: זה לא כל כך מדויק כיוון שמדובר כאן בחריגה שהיא פסיבית ולא אקטיבית.
הילה בן חיים: אתה לא קונה באופן יזום ולכן הדוגמה שאתה נתת לא תופסת.
רונן וינוגרד: נתתי דוגמה שמתייחסת באמת לחריגה פסיבית.
רונן וינוגרד: המשמעות שלה היא שכל גוף צריך לאמץ בנהלים כיצד הוא הולך להתמודד עם אותה חריגה.
הילה בן חיים: לא.
הילה בן חיים: הוא צריך לאמץ בנהלים אבל לא אמרנו בהכרח שהוא צריך למכור.
רונן וינוגרד: נכון, הוא צריך לעשות זאת במסגרת הנהלים אבל המשמעות היא שהוא בחריגה מהוראת התקנה ועכשיו יחליט איך הוא מתמודד עם אותה חריגה.
רונן וינוגרד: הבעיה שלנו היא עם עצם הטלת המגבלה הזאת מלכתחילה, עצם ההגדרה של זה כחריגה במסגרת חמשת התאגידים הגדולים ביותר.
עודד שריג: נגיד שערך המניה הכפיל את עצמו וכתוצאה מכך מצאת את עצמך עם תשעים אחוזים מהתיק מושקע במניה בודדת.
עודד שריג: זה לא יטריד אותך?
רונן וינוגרד: זה יטריד אותי מאוד.
עודד שריג: מהרגע שהסכמנו על העיקרון, עכשיו אנחנו במספרים.
רונן וינוגרד: נכון, אבל המספרים מדברים כרגע על חמישה אחוזים ומה שמתבקש כעת זה להפחית את זה אף אל מתחת לחמישה אחוזים.
רונן וינוגרד: הרי אם המניה עלתה לתשעים אחוזים מנכסי הקופה, אני לא צריך את מגבלת חמשת התאגידים הגדולים ביותר כדי להתמודד עם זה.
רונן וינוגרד: ממילא יש לי מגבלה של עד חמישה אחוזים מנכסי הקופה.
רונן וינוגרד: הבעיה שלנו עם בעיית חמשת התאגידים הגדולים ביותר היא שזה מגביל ואפשר להשקיע עוד פחות מחמישה אחוזים מנכסי הקופה בתאגיד אחד.
רונן וינוגרד: אנחנו מדברים על תאגידים כמו טבע, אולי בנק לאומי ותאגידים גדולים.
רונן וינוגרד: אין כאן גם סוגיה של אינטרס של הגופים המוסדיים וזה לא היבט של דמי ניהול או שמישהו הולך להרוויח מזה בחברות המנהלות.
רונן וינוגרד: אלה בסך הכול הערות ועמדות של מנהלי השקעות ושל הגופים המוסדיים שחושבים שהמגבלה הנוספת הזאת, שכתוצאה ממנה חשיפה לתאגיד תפחת מחמישה אחוזים מנכסי קופה בתאגידים גדולים, דבר שפשוט יפגע בחסכונות של העמיתים ויגרום להסטה של כספים מתאגידים יותר גדולים ויותר יציבים ופחות מידתיים לתאגידים יותר קטנים.
הילה בן חיים: הכול כאן בסופו של דבר זה עניין של המספרים.
הילה בן חיים: אני חייבת לציין שעל המספרים, על חמשת האחוזים ואחר כך בתקנה הבאה אלה עשרה אחוזים, קיבלנו הרבה מאוד דעות והרבה מאוד עמדות, חלקן באמת דומות לעמדה שאתה מייצג כאן לפיה אנחנו מגבילים מדיי, אבל החלק השני אומר שככל שהמספר גדל, אנחנו חושפים את הגופים המוסדיים לתאגיד ספציפי שאם הוא נופל, הנזק לעמיתים הוא מאוד מאוד גודל.
הילה בן חיים: הכול כאן עניין של איזונים.
הילה בן חיים: אנחנו חושבים שהאיזון הזה הוא ראוי.
ניצן סנדור: יועצת משפטית לאיגוד תעודות הסל.
ניצן סנדור: אני מבינה שההערה שלנו לסעיף הזה הייתה מקובלת על אגף שוק ההון.
ניצן סנדור: אני מדברת על תקנת משנה (3), רק להשוות את הטיפול בתעודות סל לטיפול בתעודות הקרן.
עודד שריג: טופל.
ענת פייער: תקנה מספר 11 עוסקת בשיעור החשיפה לקבוצת תאגידים קשורים.
ענת פייער: התקנה מציעה שיעור החשיפה של גוף מוסדי לקבוצת תאגידים קשורים תהיה עד שיעור של עשרה אחוזים.
ענת פייער: אם מדובר בחמש קבוצות התאגידים הגדולות ביותר בתיק ההשקעות של כל משקיע מוסדי, החשיפה לא תעלה על שיעור של ארבעים אחוזים.
ענת פייער: בתקנה הזאת מוצע להחריג גם את קרנות הנאמנות ואת תעודות הסל.
רונן וינוגרד: אותה הערה עקרונית כמו קודם.
רונן וינוגרד: גם כאן מופחתת החשיפה לקבוצת לווים, קבוצת תאגידים, מ-15 אחוזים לעשרה אחוזים.
עודד שריג: יושב כאן אדם שמנהל תיק ואולי שווה לשמוע עד כמה המגבלה הזאת היא אפקטיבית ועד כמה המגבלה הזאת היום תגרום לפעולה.
יוני טל: , מנהל השקעות ראשי בקבוצת מנורה מבטחים.
יוני טל: אנחנו מדברים על המגבלה לגבי החשיפה לתאגיד בודד ולא לקבוצת תאגידים.
יוני טל: ככל שמדובר בכספי עמיתים, למעט במסלולים קטנים או מסלולים מתמחים שכאן הייתה אפשרות ללכת במסלול אחר, הפיזור בארץ ובחוץ לארץ, הפיזור בניירות ערך שונים יוצר מצב שהמגבלה לגבי תאגיד בודד עשויה להיות אפקטיבית אבל המגבלה על המכפלה פי ארבע היא בדרך כלל בתחום הזה לא תהיה אפקטיבית.
יוני טל: כדוגמה אני אתן את מניית טבע.
יוני טל: מניית טבע היא מניה גדולה וחשובה והיא יכולה להיות בשיעור של עשרה אחוזים מתיק המניות אבל תיק המניות הוא שלושים או ארבעים אחוזים אצל האגרסיבי ביותר מהתיק הכולל.
יוני טל: אם בעצם היום חלק מכובד מהתיק נמצא בחוץ לארץ, אז מניה כמו טבע לא תעבור שני אחוזים ואולי בקופה מאוד מאוד קיצונית שלושה אחוזים מהתיק.
יוני טל: לכן אני חושב שזאת מגבלה אפקטיבית רק לגבי מקרים מאוד מסוימים.
יוני טל: בנק גדול שאתה מצרף את הפיקדונות, את איגרות החוב שלו ואת המניות שלו, אז זה יכול לעבור את חמשת האחוזים וכאן נתנו הקלה לפיקדונות למרות שלטעמי הייתה יכולה להינתן הקלה יותר גדולה ולהתייחס לזה במגבלות של מבטח, אבל בסך הכול המגבלה הזאת היא נכונה.
משה גפני: רונן, מה אתה אומר?
רונן וינוגרד: אני לא מנהל השקעות.
רונן וינוגרד: לעניין האפקטיביות.
רונן וינוגרד: המצב של התיקים המנוהלים, מדובר על מניות שהן באמת מניות גדולות כמו טבע ומניות של בנקים.
רונן וינוגרד: אחזקת המניות והאג"חים של אותם בנקים, לא הפקדת הפיקדונות בהם, לפי מה שנמסר לי ממנהלי השקעות, המגבלה הזאת יוצרת הכבדה גם בעצם האפשרות הפחותה להיחשף לתאגידים גדולים ויציבים וגם יש לכך השלכה נוספת שלא ברור איך מגדירים כאן תאגיד.
משה גפני: אתה דבק בעמדתך.
משה גפני: לא השתכנעת.
רונן וינוגרד: גם במידה שהסעיף הזה נשאר כפי שהוא, עדיין צריך לעשות לו תיקוני נוסח כדי להבין מה זה תאגיד גדול.
עודד שריג: אם יורשה לי, עוד הערה.
עודד שריג: אנחנו יושבים במסגרות שונות, גם כאן וגם בוועדת הריכוזיות, ודנים בדיוק באותה שאלה.
עודד שריג: הכוונות של ועדת הריכוזיות הן לצמצם ריכוזיות הרבה מעבר למה שכתוב כאן וגם את זה צריך לזכור.
עודד שריג: כאשר אנחנו מסתכלים על הריכוזיות במשק, אנחנו רוצים לוודא שלפחות התיק הפנסיוני והתיק של חברות הביטוח, הנוסטרו, הם תיקים מבוזרים שלא תלויים בגוף יחיד ושלא קיימת כתוצאה מכך חשיפה גדולה מדי.
עודד שריג: לכן אנחנו חשבנו שהמספרים האלה הם מאוזנים כאשר הם מצד אחד דואגים שהתיק יהיה מבוזר ומצד שני הם מאפשרים השקעה שהיא לא בשברי אחוזים.
עודד שריג: בסופו של דבר אלה מספרים שבעינינו נראים סבירים.
עודד שריג: הלחץ של ועדת הריכוזיות היה מאוד מאוד חזק לצמצם את המספרים האלה עוד יותר ואולי אפילו באופן דרסטי.
משה גפני: הוא דיבר גם על שינויי נוסח.
נטע דופרמן-רביב: בגלל שהורדנו את תעודות הסל מהגדרה של נייר ערך, בתקנת משנה (ב) צריך להוריד את פסקה (2).
שגית אפיק: תקנה 11(ב)?
נטע דופרמן-רביב: 11(ב)(2), צריך להשמיט את פסקה (2) שנתנה הקלה לתעודות סל.
נטע דופרמן-רביב: עכשיו תעודות הסל ממילא כבר לא בפנים.
נטע דופרמן-רביב: בתקנת משנה (ג) צריך להיות תקנות משנה (א) ו-(ב) כי הורדנו מ-(ב) את (2).
משה גפני: לגבי הנוסח, אני מבקש, אם לא מקבלים את עמדתו, לשבת על הנוסח.
ענת פייער: תקנה 12 מדברת בשיעור ההשקעה שגוף מוסדי רשאי להחזיק במניות או באמצעי שליטה אחרים בתאגיד שבו הוא משקיע.
ענת פייער: מציעים כאן לאחד ולהסתכל לדוגמה על חברת מנורה כקופת גמל אחת גדולה ולומר שהיא רשאית להשקיע במניות של תאגיד עד עשרים אחוזים על מנת לשמר את הפעילות שלה כפעילות פיננסית.
ענת פייער: מוצע שביחס להשקעות בתאגיד ביניים תבוצע שקיפות וביחס להשקעה בשותפות, ההוראות ייקבעו בהוראות הממונה.
ענת פייער: תקנה 13 מדברת על שיעור ההשקעה של גוף מוסדי בנכסי מקרקעין.
ענת פייער: השינוי כאן לעומת ההוראות הקיימות הוא כזה שמוצע להגביל את שיעור ההשקעות.
משה גפני: לכל סעיף יהיה לך הערות?
רונן וינוגרד: לא.
רונן וינוגרד: יש לי הערות אולי לחמישה סעיפים אבל פסחנו עכשיו על אחד מהם.
רונן וינוגרד: לתקנה 12(ד).
רונן וינוגרד: יש לי הערות נוסח בלבד.
משה גפני: אני מציע שלגבי הנוסח תגיעו להסכמה.
משה גפני: על נוסח לא יהיה מחלוקת.
משה גפני: אני מכיר אותם והם יסתדרו אתך.
משה גפני: או שישכנעו אותך או שישנו.
ענת פייער: תקנה 13 מדברת על זכויות במקרקעין.
ענת פייער: השינוי המהותי לעומת ההוראות היום ניסה להגביל את שיעור ההשקעה של הגוף המוסדי בזכויות במקרקעין עד לשיעור של 15 אחוזים.
ענת פייער: בתקנה 14 מוצע להקביל את שיעור ההשקעה של כל הגופים המוסדיים מאותו הבית עד לשיעור השקעה של 25 אחוזים מאיגרת חוב סחירה.
ענת פייער: לגבי תקנה 15, הלוואות בלתי סחירות, מוצע לקבוע את ההוראות שיחולו ביחס להלוואות האלו בהוראות ממונה.
ענת פייער: כנ"ל לגבי תקנה 16, הלוואות למבוטח והלוואות לעמיתים.
רונן וינוגרד: לגבי תקנה 16.
רונן וינוגרד: הסדרה של הלוואות לעמיתים מוסדרת כיום בתקנות מס הכנסה וכעת מוצע להעביר את הסמכות לממונה.
רונן וינוגרד: במסגרת העברת הסמכות לממונה, פרסם הממונה טיוטת חוזר ובה המספרים החדשים לגבי היקפי ההלוואות לעמיתים.
רונן וינוגרד: במספרים החדשים מופחת שיעור ההלוואה שהעמית זכאי לקחת על חשבון החסכון הפנסיוני שלו.
רונן וינוגרד: ההפחתה היא, לפחות לעמדת איגוד קופות הגמל, היא הפחתה גבוהה מדיי.
רונן וינוגרד: אם נדבר על מספרים, נכון להיום מותר לעמית לקבל הלוואה על חשבון החסכון הפנסיוני בשיעור של חמישים אחוזים מהחסכון הפנסיוני וההצעה שכרגע מונחת על השולחן במסגרת טיוטת החוזר אומרת שהחישוב יהיה כמה העמית רשאי לקבל לאחר ניכוי מס, מניכוי מס מפחיתים 35 אחוזים כך שנותרים 65 אחוזים ומזה חמישים אחוזים.
רונן וינוגרד: כלומר, הפחתה במסגרת השינוי מחמישים אחוזים מהחסכון הפנסיוני בערך ל-32.5 אחוזים מהחסכון הפנסיוני.
רונן וינוגרד: זאת הפחתה ביכולת של העמיתים ובאפשרות שלהם לקבל הלוואות על חשבון החסכון הפנסיוני.
רונן וינוגרד: אלה הלוואות מאוד אטרקטיביות, הן בריבית נמוכה ומאחר שהן מובטחות בקופת החסכון הפנסיוני הגופים המוסדיים שמחים לתת את ההלוואות האלה שכן אלה הלוואות עם בטוחה מלאה.
רונן וינוגרד: לעמיתים זה עוד מקור מימון.
משה גפני: למה באמת אתם עושים את זה?
עודד שריג: אני אנסה להתייחס לזה בקצרה.
עודד שריג: ראשית, אם עמית לא יפרע את ההלוואות, הוא יצטרך לשלם את הקנס כדי לממש את הדבר הזה ולכן הבטוחה שעומדת היא באמת הבטוחה בניכוי המס שהוא צריך לשלם, אם הוא ימשוך את הקרן מוקדם מדי.
עודד שריג: שנית, ויותר חשוב, ומעבר לעניין של הבטוחה יש את העובדה שאנחנו חושבים שהמדינה נותנת תמריצים בצורת הטבות מס כדי שאדם יחסוך לפנסיה ולא כדי שהוא יצרוך בדרך.
עודד שריג: מה שההלוואות האלה מייצרות זה מסלול עוקף חסכון פנסיוני.
משה גפני: הם לא יודעים את זה?
עודד שריג: אני לא צריך לומר בשמם.
משה גפני: הוא דווקא שכנע אותי.
משה גפני: אני עמית ועד היום אני יכול לקחת הלוואה בגובה חמישים אחוזים.
עודד שריג: ומה תעשה כשתגיע לפנסיה?
משה גפני: אבל אני מחזיר את ההלוואה.
משה גפני: מי באמת אמר אני אחזיר?
רונן וינוגרד: או שאתה מחזיר או שאתה לא מחזיר.
רונן וינוגרד: יש תנאי החזר להלוואות.
רונן וינוגרד: לא הוחזרה הלוואה, זה יקוזז מהחסכון הפנסיוני.
משה גפני: עכשיו הם שכנעו אותי.
משה גפני: הם אומרים שאתה תפגע בפנסיה.
משה גפני: מהי בטוחה?
משה גפני: הפירוש הוא שלא יהיה לי פנסיה.
רונן וינוגרד: ברגע שלעמית יש את זה כמקור מימון, אם יש לו מקור מימון של חמישים אחוזים או של 32.5 אחוזים, זה דבר אחד.
רונן וינוגרד: להלוואה כזאת של עמיתים יש תנאי החזר ועל העמית לעמוד בתנאי החזר ההלוואות.
רונן וינוגרד: אם הוא לא יעמוד בהן, הוא צריך להסתדר עם הגוף המוסדי ולגוף המוסדי יש בטוחה.
רונן וינוגרד: אין לי סטטיסטיקה לגבי כמה עמיתים עומדים בהלוואות שנטלו וכמה מהם נכנסים לדיפולט ומקזזים להם בסוף מהחסכון הפנסיוני.
משה גפני: זה נתון שחשוב לדעת אותו.
רונן וינוגרד: מה שבטוח הוא שבהחלט יש עמיתים שלוקחים את ההלוואה בשביל לממן צרכים מיידיים.
משה גפני: אי אפשר להגיע לאיזו פשרה בעניין הזה?
ענת פייער: לא, רק נאמר משהו.
ענת פייער: רונן, אנחנו מתכוונים להוציא טיוטת חוזר ולשנות את הכללים כך שהגופים המוסדיים לא יצטרכו לחשב את שיעור המס כאשר החוסך רוצה לקחת הלוואה.
ענת פייער: אנחנו נפרסם טיוטת חוזר בימים הקרובים ובעצם נציע מתכונת אחרת ללקיחת הלוואות, כך שאם הכספים נזילים הן יהיו בשיעור של חמישים אחוזים ואם הכספים לא נזילים, זה יהיה בשיעור של שלושים אחוזים.
ענת פייער: אני מציעה ששם נקיים את הדיון.
רונן וינוגרד: זה פותר את ההיבטים התפעוליים של המיסוי.
ענת פייער: בהיבט הטיפול של המיסוי, אנחנו נשנה את זה.
רונן וינוגרד: את אומרת שזה מפחית מחמישים אחוזים לשלושים אחוזים.
ענת פייער: כאשר הכספים לא נזילים.
עודד שריג: אלה כספים לא נזילים.
ענת פייער: אנחנו חושבים שמדובר בחסכון פנסיוני ובהחלט צריך להגביל את שיעור ההלוואות שהחוסכים לוקחים כי יש איזו מטרה מסוימת לחסכון הפנסיוני הזה.
ענת פייער: לכן נראה לנו נכון לעשות את ההבחנה הזאת בין כספים נזילים ללא נזילים.
ענת פייער: גם אם נהיה פרקטיים, אנחנו חושבים שזה נכון להשאיר את זה בהוראות הממונה.
ענת פייער: אנחנו נעלה את זה לאתר האינטרנט ונקיים דיון.
רונן וינוגרד: כלומר, המשמעות היא שלגבי החוסכים שטרם הגיעו לגיל פנסיה, עד שהם יגיעו לגיל פנסיה והכספים יהיו נזילים, יש כאן הפחתה באפשרויות המימון שלהם מחמישים אחוזים לשלושים אחוזים.
עודד שריג: אני אציג את זה אחרת.
עודד שריג: יש כאן צמצום של היכולת של אדם לעשות ארביטראג' על חשבון מדינת ישראל, מחד לקבל הטבת מס ומאידך למשוך את הכסף מיידית.
גאלב מג'אדלה: יש לי שאלה אחרת באותה סוגיה.
גאלב מג'אדלה: אני חוסך בקופת גמל.
גאלב מג'אדלה: לפי מה שאני שומע מגיעה לי הלוואה מקופת הגמל בא אני חוסך?
גאלב מג'אדלה: עד עכשיו בסדר גודל של חמישים אחוזים מגובה החסכון שלי?
ענת פייער: זה לא מגיע, זה אם הגוף המוסדי רוצה לתת הלוואות.
ענת פייער: לא כל הגופים המוסדיים נותנים הלוואות.
ענת פייער: אם הגוף המוסדי בו אתה חוסך רוצה לתת הלוואות, אתה זכאי.
ענת פייער: אין חובה לתת הלוואות.
גאלב מג'אדלה: אני אעבור לגוף מוסדי אחר שנותן הלוואות.
ענת פייער: אין שום בעיה.
ענת פייער: זאת החלטה עסקית של הגוף המוסדי אם הוא רוצה לתת הלוואות או לא רוצה לתת הלוואות.
ענת פייער: זה כמו שתבוא לבנק ובנק אחד ירצה לתת ובנק שני לא ירצה לתת.
ענת פייער: אותו הדבר כאן.
גאלב מג'אדלה: אבל הוא לא עושה לי טובה.
גאלב מג'אדלה: אני חוסך אצלו ויש לי כסף אצלו.
גאלב מג'אדלה: הוא בעצם נותן לי מהכסף שלי.
ענת פייער: הוא נותן אבל התשואה, הריבית על ההלוואה הולכת ליתר העמיתים.
ענת פייער: אתה הרי מחזיר ויש ריבית על ההלוואה ממנה נהנים כל העמיתים בקופת הגמל.
ענת פייער: זאת החלטה עסקית ואנחנו אישרנו כבר שנים, מרגע שחוקקו את התקנה הזאת.
ענת פייער: הגוף המוסדי, כמו שהוא רשאי להחליט אם להשקיע באיגרת חוב כזאת או אחרת, מבחינתו הוא רשאי להחליט אם הוא רוצה לתת הלוואות לעמיתים או לא.
ענת פייער: זאת חלופה להשקעה באג"ח למשל.
גאלב מג'אדלה: אתה מבין למה אני אומר לך כבר כמה חודשים שצריך לקיים דיון מסודר על כל הדברים האלה?
גאלב מג'אדלה: אם אני לא יודע את זה, מי שלא למד את הליבה, גם הוא לא יודע את זה.
משה גפני: בטח שהוא לא יודע.
גאלב מג'אדלה: העמית, האזרח הפשוט, בטח לא יודע.
ציון פיניאן: לא כולם מבקשים הלוואות.
גאלב מג'אדלה: התנאים של הקרן שונים מהתנאים של הבנק מבחינת שיעור הריבית?
עודד שריג: זה תלוי בגוף בו אתה חוסך.
עודד שריג: זאת החלטה של הגוף באיזה תנאים הוא מעמיד את ההלוואה.
משה וינרב: משה וינרב, התאחדות חברות ביטוח חיים.
משה וינרב: אני חושב שהפיקוח ראוי שיהיה קצת יותר ליברלי בעניין הזה.
משה וינרב: אני תומך בעמדה של עורך הדין רן שחושב שהפיקוח צריך לשקול מחדש ואולי להיות יותר ליברלי בנקודה הזאת.
משה גפני: אתה מדבר כמו חבר כנסת.
משה גפני: שואלים אותי האם אני בעד החזרת יהודה ושומרון לפלשתינאים ואני אומר: המצב הוא כזה, היום ירד גשם.
משה וינרב: אני בעד ניסוח יותר ליברלי של הסעיף הזה בתקנה.
משה וינרב: הניסיון מלמד שמספר העמיתים שלא עומד בפירעון ההלוואה הוא נמוך מאוד, מה גם שההוראות קובעות כללים וחובות איך חייבים להחזיר את הכסף כי אחרת יש ניכוי מס במקור.
משה וינרב: המצב מונע את המצב שאנשים ימשכו כסף כשהם לחוצים כי היום האלטרנטיבה שלהם היא לעשות משיכה שלא כדין ואז הם לא יכולים להחזיר אף פעם את הכסף לקופה וישלמו את המס וזהו.
משה וינרב: לעומת זאת, אנשים שדחוקים, אם הם לוקחים הלוואה ונותנים להם סדר פירעונות ולוח זמנים לפירעון כפי שמוגדר בהוראות, ברוב המקרים הם מחזירים את הכסף והכסף אכן נשאר לגיל פרישה.
רונן וינוגרד: משפט אחד לגבי ההיבט הצרכני שהעלה חבר הכנסת.
רונן וינוגרד: התוצאה היא שאותו עמית שרוצה לקחת הלוואה, זה שמפחיתים לו את חמישים האחוזים לשלושים אחוזים, אם הוא יצטרך ללכת לבנק לקבל את אותה הלוואה או את הדלתא, התנאים שהבנק ייתן לו יהיו בהכרח נמוכים יותר וזה בהכרח פחות טובין, כלומר, בריבית יותר גבוהה ולו מהסיבה שאין לו את הכספים האלה מופקדים בבנק כבטוחה.
ענת פייער: תקנה 17 מדברת על השקעה מחוץ לישראל.
ענת פייער: אנחנו בסך הכול מיישרים קו עם מה שמקובל בעולם ורוצים לאפשר להשקיע בנכסים במדינות שהדירוג שלהם הוא טריפל B מינוס ומעלה או במדינה שהיא חברה בארגון ה-OECD.
ענת פייער: בתקנות 18, 19 ו-20 למעשה אין שום שינוי מהותי ביחס להוראות הקיימות היום.
ענת פייער: לגבי תקנה 21, אין שינוי לעומת ההוראה שקיימת היום למעט מתן האפשרות לאפשר לגוף המוסד במקרים מסוימים לתת ערבות הנדרשת לצורך ביצוע בנכסים שלו עצמו.
ענת פייער: לגבי תקנה 22, איסור השקעות בעסקי המעביד, אין שינוי מהותי לעומת מה שקיים היום.
ענת פייער: תקנה 23 מאפשרת לממונה לקבוע את ההוראות שחלות ביחס לביצוע עסקאות עם צד קשור והשקעות בצד קשור בהוראות הממונה.
ענת פייער: בתקנה 24 אין שינוי לעומת ההוראות כיום.
ענת פייער: תקנה 25 ביחס לעסקאות מחוץ לבורסה מציעה שוועדת ההשקעות תקבע נוהל ובהתאם לנוהל ניתן יהיה לבצע עסקאות מחוץ לבורסה.
ענת פייער: תקנה 26 מאפשרת לממונה בנסיבות מאוד מיוחדות ובמקרים מאוד רוחביים לקבוע הוראה שונה מההוראה שקיימת כאן בכללי ההשקעה לתקופה מוגבלת בזמן.
ענת פייער: זה בא להתמודד עם כל מיני מקרים יוצאי דופן שיכולים להתרחש בשוק ההון.
ענת פייער: תקנה 27 באה לקבוע את כללי ההשקעה שיחולו על ההון העצמי של החברה המנהלת לאור הכניסה לתוקף של תקנות ההון העצמי של החברות המנהלות.
ברוך לוברט: בתקנה 27 יש תוספת טכנית שהוספנו לגבי הגדרה של תקנות ההון.
ברוך לוברט: ההגדרה תחול לא רק על פרק ד' אלא גם על פרק ה' ובהתאם שינינו את הנוסח.
ענת פייער: תקנה 28 קובעת את סוגי ההתחייבויות של המבטח.
ענת פייער: תקנה 29 היא תקנה שמתייחסת לתחולה.
ענת פייער: בתקנה 30 אין שינוי לעומת ההוראות הקיימות.
ענת פייער: תקנה 31 קובעת על דרך ההפניה אילו תקנות שחלות על כספי עמיתים יחולו על כספי הנוסטרו של חברת הביטוח בשינויים המחויבים.
ענת פייער: תקנה 32 קובעת את המגבלות שיחולו על הנוסטרו של חברת ביטוח ביחס להשקעה בצדדים קשורים.
משה גפני: אם אתם לא מצביעים, זאת שתיקה כהודאה וכי אין לכם הערות.
משה גפני: מתי התחלתם להכין את זה?
עודד שריג: ב-2008.
רונן וינוגרד: אני חושב שאפילו ב-2007.
עודד שריג: ב-2008 הייתה טיוטה ראשונה.
עודד שריג: ב-2007 התחילו להכין את זה.
ענת פייער: תקנה 33 מתייחסת לסוגי התאגידים השונים שמבטח רשאי להחזיק בהם מעל שיעור של עשרים אחוזים.
ענת פייער: יש לנו רק שינוי אחד ביחס לתקנה (ג).
ברוך לוברט: אני אקריא את השינויים לגבי תקנת משנה (ג).
ברוך לוברט: השינוי אותו אנחנו מבקשים הוא להחריג השקעות בנכס מקרקעין וליתן סמכות לממונה לקבוע שההשקעה הזאת נעשתה במישרין בידי מבטח.
ברוך לוברט: אני אקריא את הנוסח השתנה בתקנת משנה (ג).
ברוך לוברט: השקעה בתאגיד כאמור בתקנת משנה (א) המוחזק או נשלט במישרין או בעקיפין על ידי המבטח, למעט השקעה בנכס מקרקעין באמצעות תאגיד המנוי בפסקה (3), הממונה הורה לגביה כי יראו אותה כאילו נעשתה במישרין בידי המבטח והשקעה בהתאם לתקנות 12(ג), (ד) ו-13(ב) תעמוד כנגד עודף ההון המוכר - הסיפא נשארת כפי הייתה – של המבטח שמעבר להון העצמי המזערי הנדרש ממנו לפי תקנות ההון העצמי בלבד.
ברוך לוברט: לגבי תקנת משנה (ד) בניגוד לנוסח המתוקן שהעברנו, אנחנו נעביר אותה כהוראת מעבר לגבי תקנה 33 ולמעשה נאפשר למבטח בהתאם להיתר שניתן לפי תקנות ההון העצמי, היתר שקיים היום, נאפשר להם, ואני אקריא את הנוסח: הוראת מעבר.
ברוך לוברט: על אף האמור בתקנה 33, מבטח יהיה רשאי להחזיק כנגד התחייבות מסוג שבעים סכום הפרש מקורי הנובע מאחזקתו בפעילות של קופת הגמל או בחברה מנהלת של קופת גמל אשר ערב כניסתן לתוקף של תקנות אלה ניתן לגביה אישור על ידי הממונה כי ניתן להפחתה מההון הנדרש של המבטח לפי תקנה 53 לתקנות ההון העצמי ואשר המבטח העבירו לחברה המנהלת לאחר יום 31 בדצמבר 2011 והכל בכפוף לתנאי האישור שניתן על ידי הממונה.
ברוך לוברט: כך למעשה נסדיר כהוראת מעבר והשינוי שמופיע בתקנה 33(ד) ייוותר אבל לא תהיה בו את ההסדרה לגבי ההשקעות.
משה גפני: אני מבקש שתעביר את מה שהקראת ליועצת המשפטית.
משה גפני: אנחנו צריכים לבחון את זה.
נטע דופרמן-רביב: נשארת תקנה 33(ד) אבל יש לה גם הוראת מעבר.
משה גפני: משה, זה בסדר?
משה וינרב: אני סומך על הפיקוח.
משה וינרב: הם הבטיחו לנו דברים ואני סומך על כך שהם יקיימו אותם.
משה גפני: אם אני אבקש את זה ממך בכתב, אתה לא תיתן.
משה וינרב: אני אתן.
ענת פייער: תקנה 34 מדברת על השקעות של מבטח במבטח אחר או בחברת האם שלו.
ענת פייער: תקנה 35 מדברת על קביעת הכללים לניהול הנכסים לפי ההתחייבויות והנכסים.
ענת פייער: בתקנות 36 עד 38 אין שינויים מהותיים לעומת התקנות היום.
ענת פייער: תקנה 39 קובעת את שיעור הנכסים הנזילים שהמבטח חייב להשקיע מתוך ההון העצמי שלו.
ענת פייער: בתקנה 40 אין שינוי לעומת ההוראה הקיימת היום.
ענת פייער: תקנות 41 עד 43, אלה הוראות כלליות שעוסקות בכניסה לתוקף של התקנות ביחס להוראות מעבר.
משה גפני: אנחנו מפסיקים כאן.
ענת פייער: יש גם תיקונים עקיפים.
ענת פייער: אנחנו מתקנים את התקנות האלו ונאלצים לכן לבצע מספר תיקונים עקיפים.
משה גפני: את זה נשאיר לישיבה הבאה.
משה גפני: בישיבה הבאה תהיינה הצבעות.
משה גפני: אני מבקש עד הישיבה הבאה, שככל הנראה תהיה בשבוע הבא בעזרת השם, ראשית, הדבר הכי פשוט זה שינויי נוסח שהבטחתי לרונן וינוגרד שייעשו.
משה גפני: לגבי הנושאים האחרים שהועלו כאן, תנסו להגיע להסכמה.
משה גפני: אם תצטרך הכרעת הוועדה, היא תהיה.
משה גפני: אנחנו תמיד מבקשים להגיע להסכמות ואם אין הסכמות, הוועדה תכריע בהצבעה.
משה גפני: אני מבקש עוד כמה דברים שביקשתי בשקט לעשות אותם בשבוע הבא כדי שאז נוכל להצביע.
משה גפני: הסעיף הראשון שעל סדר היום הוא תקנות הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות (דוחות), התשע"א – 2010 ותקנות הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות (דיווחים לרשות), התשע"א – 2011.
משה גפני: אנחנו עסקנו בעניין הזה באחת הישיבות הקודמות ואמרנו שניתן שבוע כדי לנסות להגיע להסכמה.
משה גפני: אני רוצה להקדים ולומר לחברי הוועדה משהו שלא כל כך נוגע לסעיף הזה אלא זה מעניין לעניין באותו עניין.
משה גפני: אנחנו הולכים לעודף רגולציה, גם של הרשות לניירות ערך וגם של אגף שוק ההון.
משה גפני: יכול להיות שזה נכון, לא התעמקתי בעניין הזה האם זה נכון א, האם זה לא נכון, האם זה קיים בכל העולם באותה מידה אבל אני סומך על האנשים גם ברשות לניירות ערך וגם באגף שוק ההון שהם יודעים מה שהם עושים.
משה גפני: אני מקבל הרבה מאוד טענות על עודף רגולציה שהחברות לא עומדות בעניין הזה.
משה גפני: לא עומדות או שזה מקשה עליהן מאוד.
משה גפני: אני מנסה לאזן בוועדה בין הדברים.
משה גפני: באחד הדיונים הקודמות היה נושא שהחברות לא אהבו.
משה גפני: אני אומר החברות ואני מתכוון למנהלי תיקי השקעות וכל הגופים שעוסקים בעניין הזה.
משה גפני: הם לא אהבו את החלטת הוועדה בנושא של תעודות הסל וכל מה שנלווה לעניין הזה.
משה גפני: אני גם לא בטוח שהם כל כך יאהבו את מה שיהיה כאן בשבוע הבא בעזרת השם.
רונן סולומון: ממש לא יאהבו את זה.
משה גפני: לא טעיתי?
רונן סולומון: לא טעית.
משה גפני: לא יאהבו את מה שהולך לקרות כאן בשבוע הבא לגבי הנושא של הפחתת דמי הניהול.
ציון פיניאן: תארו לכם שזה היה 0,6 או 0,7, מה הייתם עושים?
רונן סולומון: אני לא אקדים את המאוחר.
רונן סולומון: אשמור את זה לשבוע הבא.
משה גפני: אני אאפשר לכם לומר את הדברים שלכם ונקשיב לכם.
משה גפני: המטרה שלנו או היעד שלנו כפי שאני רואה אותו, הוא לדאוג קודם כל לעמיתים, לדאוג קודם כל לאיש הקטן, לחוסך הקטן, וכך זה נכון.
משה גפני: בעניין הזה אני סברתי שאנחנו יכולים ללכת לקראת החברות.
משה גפני: ייאמר לזכותה של הרשות לניירות ערך ושל דניאל שהיא הסכימה.
זהבה גלאון: מה זה הסכימה?
זהבה גלאון: מה זה אומר הסכמה?
משה גפני: אני הרגשתי שלוקחים את החברות הקטנות והן לא יעמדו בזה.
משה גפני: המשמעות של העניין היא – כולנו הגענו לאותה מסקנה – שמה שיקרה בסוף זה שיהיו מיזוגים, ואנחנו הרי כבר רואים את התהליך הזה, וחברות קטנות לא יוכלו לעמוד בזה.
משה גפני: יהיו מיזוגים של חברות קטנות שיתמזגו עם חברות גדולות או שיתבטלו או שיעזבו את השוק הזה והתוצאה תהיה ריכוזיות בנושא ואז יהיה קשה מאוד להתמודד.
משה גפני: יהיו כמה חברות גדולות ואת יודעת שחברות גדולות מביאות לכאן סוללה של עורכי דין, הטובים ביותר, ואחרי כן הם ילכו לבג"צים.
משה גפני: יהיה קשה לרשות להתמודד אתן כי הם יהיו בעלי הבית ולך לא תהיה ברירה, וגם לי לא תהיה ברירה, ולא יהיה לנו מבחר של חברות שנוכל להשקיע בהן.
זהבה גלאון: הפגיעה בצרכן היא פגיעה בו בין אם היא באמצעות הריכוזיות ובין אם היא באמצעות חברות קטנות.
זהבה גלאון: הפגיעה בצרכן היא אותה פגיעה.
זהבה גלאון: אם יש מה להסתיר, אולי מי שמסרב לשקיפות, אולי יש לו מה להסתיר.
משה גפני: את מבינה על איזו שקיפות אנחנו מדברים כאן?
משה גפני: החברה צריכה לפרסם לכל העולם מי המשקיעים שלה.
זהבה גלאון: אני לא צריכה לדעת אם גובים ממני יותר?
משה גפני: את הולכת ובוחרת לך את החברה.
משה גפני: יש לך 140 חברות.
משה גפני: רונן, כמה חברות יש היום?
רונן סולומון: 144 חברות.
משה גפני: כמה חברות היו קודם?
משה גפני: המספר ירד.
רונן סולומון: 205.
משה גפני: אם זה עובר, יהיו עוד פחות חברות.
משה גפני: אז את נכנסת לחברה ואת אומרת לה שאת רוצה ללכת אליה או לשכן או לחברה שלישית ומבקשת לדעת כמה דמי ניהול היא גובה.
משה גפני: את כל הפרטים הוא חייב לתת לך ואם הוא לא נותן לך, את הולכת לשני.
משה גפני: יש לך את הבחירה.
זהבה גלאון: אתה מכיר הרבה אנשים שהולכים מאחד לאחד?
משה גפני: במקום זה את אומרת למשקיע הקטן, נניח שזה רונן סולומון שבמקרה הזה הוא לא החברה הקטנה אבל הוא אמור לייצג את כולם, תארי לעצמך מה את אומרת במקומו אחרי שאת מקבלת כזה עודף רגולציה.
משה גפני: את צריכה להשקיע כסף בעניין הזה, אין לך הרבה אפשרויות, אין לך גם יכולות כלכליות והמשמעות של העניין היא שאת סוגרת את החברה שלך או שאת מתמזגת עם חברה גדולה שהנכסים שלה בשווי של עשרות מיליארדי שקלים.
משה גפני: זאת התוצאה.
משה גפני: חברת הכנסת גלאון, את אישה של איזונים.
זהבה גלאון: תלוי באיזה נושא.
זהבה גלאון: על מה אנחנו מדברים עכשיו, על חוק טל או על התחבורה?
שלמה מולה: שמעתי אותה הבוקר ברדיו בנושא של חוק טל והיא הייתה מאוד מאוזנת.
שלמה מולה: את אמרת שלא חייבים לגייס את כולם וצריך לתת להם לשרת בשירות אזרחי.
משה גפני: אגב, עומד לבוא לכאן – כבר התחיל – נושא העלאת האגרות.
משה גפני: כבר התחלנו את הדיון בנושא הזה.
משה גפני: יש כאן עודף של דברים שאנחנו צריכים לקבל החלטה.
משה גפני: אנחנו יכולים לקבל החלטה שאנחנו הולכים עם הרגולטור לאורך כל הדרך.
משה גפני: הולכים אתו, גם עם הרשות לניירות ערך וגם עם אגף שוק ההון, אבל שנדע שאני לא הולך אתם לאורך כל הדרך.
משה גפני: אני חושב שצריך להיות שוק מפותח.