GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מגלי והבה: אדוני, היה חוק וד"לים, ואתה היית שותף לו ואתה יודע כמה נלחמנו בחוק הוו"דלים כדי שאולי יכניסו משהו שקשור לדרוזים.
מגלי והבה: אין לנו בנייה בקומות ואין לנו בנייה לגובה.
מגלי והבה: כשבאו לדבר על פתרון דיור לאזרחי ישראל, כל משבר הדיור בו טיפלנו בשנתיים האחרונות, הדרוזים לא על הפרק.
מגלי והבה: אין לנו מגרשים, אין לנו היצע, זה מה שיש לחיילים המשוחררים.
מגלי והבה: אני ציפיתי ששר השיכון או מנכ"ל משרד השיכון יבואו לכאן היום וייתנו הסבר לוועדת הכספים.
מגלי והבה: אני רוצה לומר לחבריי לשם הגילוי הנאות שכאן לפני שלושה חודשים אנחנו עצרנו תקציבים למשרד השיכון.
מגלי והבה: אמרנו שלא יקבלו כסף עד שיתקנו את המצב.
מגלי והבה: פנה אלי מנכ"ל המשרד, פנה לפיניאן ופנה לאחרים וביקש שנשחרר לו את הכסף הזה והוא מבטיח לנו שהנושא הזה יעלה על סדר היום.
מגלי והבה: חשבתי שמשהו השתנה בממשלה הזאת - אנחנו לא מדברים פוליטיקה – ושהיא תבוא היום עם פתרון לשתי סוגיות שנוגעות לחייל המשוחרר כאשר סוגיה אחת היא המחיר והסוגיה השנייה היא הקצאת המגרשים.
מגלי והבה: כשתסתכלו על הנתונים – ונמצא כאן ראש ענף אוכלוסיות, אלוף משנה רמיז, שיכול לומר לכם כמה חיילים משוחררים יש והחוק מחייב לתת להם הקצאה בהתאם – וכשאני מסתכל על חלוקת המגרשים שנתנו לנו כאן החברים במשך השנה או השנתיים האחרונות, אני אומר שיש כאן מדינה שפשוט מאוד החליטה למחוק את הדרוזים מסדר היום.
מגלי והבה: כשאני מדבר על החלוקה, אני אקריא לכם קטע כדי לסבר לכם את האוזן.
מגלי והבה: אני מברך את ראשי הרשויות ואת יושב ראש הפורום שהגיעו לישיבה.
מגלי והבה: אני מדבר על שיווק 2011, זה מסמך של משרד השיכון ולא אני המצאתי אותו, בית ג'אן, אין השנה ובשנה שעברה היו כעשרה מגרשים.
מגלי והבה: אני יודע וראש המועצה יודע שבסך הכול חולקו ארבעה מגרשים לצערי הרב שניים מהם לחיילים שנפצעו במבצע עזה.
מגלי והבה: אמרו להם שיעשו להם טובה עבור השירות הטוב ולכן הם קיבלו.
מגלי והבה: בשפרעם קיבלו 12 מגרשים, בראמה שני מגרשים, בעין אל אסאד 28 מגרשים, במרר 118 מגרשים, בסמיע 38 מגרשים, באבו סנן 26 יחידות, בדליה 30 יחידות, בחורפיש שש יחידות, בינוח 18.
מגלי והבה: יש לנו את הנתונים ולפחות בשלוש השנים האחרונות משתחררים קרוב ל-2,500 חיילים אבל אנחנו רואים את המספרים האפסיים האלה.
מגלי והבה: מצד אחד אין הקצאה, הרבה תוכניות נתקעות בוועדות המחוזיות, מצד שני יש את החייל שאתה אומר לו שאתה כבר מקצה לו קרקע אבל אין לך מחיר והוא לא יכול לשלם את זה.
מגלי והבה: צריך להיות פתרון אבל אני לא רואה את השר ולא רואה את המנכ"ל.
מגלי והבה: דיברתי עם גפני לפני שנכנסנו לישיבה.
מגלי והבה: גפני בפעם הקודמת הפסיק את הישיבה ואמר שהוא מתבייש שיש לנו משרדי ממשלה כאלה שלא נותנים מענה.
מגלי והבה: אז אמרנו שהנושא התפוצץ לנו בפרצוף.
מגלי והבה: מה מצפים מראשי הרשויות שכל יום שני וחמישי באים לפתחיהם?
מגלי והבה: אתה מסתובב במגזר, ואני יודע על הקשרים שיש לך ושאתה גר אתנו – אדרי נמצא שם רוב הזמן ויודע – אבל מה התשובה שלנו היום לחיילים משוחררים שעשו את השירות?
מגלי והבה: אחר כך יגידו לי שוויון.
מגלי והבה: אני רוצה שוויון לכל אזרחי ישראל.
מגלי והבה: זה לא סוד ש-84 אחוזים מחיילינו משרתים בצבא וזה יותר מאשר היהודים.
מגלי והבה: כשהם באים לשירות למשך שלוש השנים האלה, אחרים למדו וחיזקו את עצמם בדברים אחרים.
מגלי והבה: יש אנשים שלמדו אתי וכשאני השתחררתי מהשירות הסדיר, הם כבר היו עם תואר אקדמי שלא היה לי.
מגלי והבה: אני מדבר על החיילים של היום שאחרי שהם משתחררים אין להם הקצאה למגרשים והם לא יכולים במחירים.
מגלי והבה: לא מקובל לפנות לעיתונאי, אבל אני פונה למצפון של אזרחי ישראל וצבי, אתה תכתוב את זה.
מגלי והבה: תכתוב שמדינת ישראל מחקה אותנו בהתייחסות שלה בנושא השיכון ובנושא המגרשים לחיילים המשוחררים.
מגלי והבה: אני מתבייש ששר בממשלת ישראל מבטיח לי שייתן פתרון ומענה, אבל בסופו של דבר הכול דברים בעלמא.
מגלי והבה: טוב שאני רואה כאן את ראשי הרשויות.
מגלי והבה: כל הזמן אנחנו נפגשים.
מגלי והבה: אם היום לא נקבל תשובה, אני מצפה מוועדת הכספים שתנקוט בפעולה.
יצחק וקנין: לפחות במקום אחד אתם לא מקופחים בכנסת.
יצחק וקנין: חמישה חברי כנסת משתתפים בדיון.
מגלי והבה: שלושה בקואליציה ושניים באופוזיציה.
מגלי והבה: אני רואה כמה מהחברים שאיכפת להם מהמגזר ואיכפת להם מהעדה.
יעקב אדרי: בעניין הזה כולנו אחד.
מגלי והבה: ציון בעבר נלחם על בעיות שהיו קשורות בעדה הדרוזית בנושאים שונים והנה אני מביא לפתחך בעיה שאתה מכיר גם כסגן ראש עיר וגם כאחד שטיפל בתיק השיכון בטבריה ושואל איך אנחנו היום יוצאים בהחלטה אתה נפתור את בעיית החיילים המשוחררים.
שי חרמש: ברוכים הבאים ראשי הרשויות.
שי חרמש: תמיד נעים לראות אתכם כאן.
שי חרמש: זאת הזדמנות לברך את חבר הכנסת שכיב שנאן שזאת הופעת בכורה בוועדת הכספים.
שי חרמש: ציון, אנחנו תכף מתחלפים.
שי חרמש: אני יכול לומר כאן את כל מה שנאמר בדיון שהתקיים ביוני 2011 ועוד לפניו.
שי חרמש: לדעתי מה שצריך לעשות כאן כרגע, ברשותכם ראשי הרשויות – וזה לא אני מונע מכם את זכות הדיבור – מה שצריך לקבל היום זה את זכות התשובה ולא את זכות הדיבור ואני מקווה שתסכימו אתי.
יצחק וקנין: עדיף לשמוע את משרדי הממשלה.
יצחק וקנין: מה שאמרו חברי הכנסת, יחזרו על זה ראשי הרשויות.
יעקב אדרי: במקביל צריך לעצור את כל התקציבים של משרד השיכון.
מגלי והבה: זאת צריכה להיות ההחלטה.
שי חרמש: יש לנו כאן שני גורמים מהם הייתי מצפה לקבל תשובות כי השאלות נשאלו כבר לפני תשעה חודשים.
שי חרמש: אנחנו צריכים לקבל תשובות מנציג המינהל.
שי חרמש: שם ותפקיד.
לימור ברזילי: אני עוסקת בשיווק.
לימור ברזילי: אחראית על השיווק.
שי חרמש: כללי או צפון?
לימור ברזילי: כללי.
שי חרמש: עלתה כאן היום שאלה שעלתה כבר בדיון שהתקיים ביוני 2011 ובדיונים קודמים וזאת שאלת העדפה מתקנת לגבי שיווק קרקעות במחיר מוזל לחיילים משוחררים במגזר הדרוזי.
שי חרמש: אני עוד לא עוסק בבעיות של תוכניות מתאר, אם יש מגרשים או אין מגרשים אלא אני מדבר על כך שכבר יש מגרשים ויש העדפה מתקנת.
שי חרמש: נשמע מה קורה בנושא הזה במיוחד לאור הנתון שנמסר קודם על ידי חברי הכנסת לגבי עלייה דרמטית במחירי עלות הקרקע בין 2006 ל-2011.
לימור ברזילי: יש לי כאן טבלה על מחירי הקרקע ומחירי פיתוח לשנת 2010 ו-2011.
לימור ברזילי: מחירי הקרקע הם נגזרת של שומה.
שי חרמש: אבל שומה הייתה גם ב-2006.
לימור ברזילי: ב-2010 המחיר התבסס על שומה של 2009 וב-2011 הוא התבסס על שומה עדכנית.
לימור ברזילי: הממוצע של המגרשים לעדה הדרוזית הוא בין 600 ל-900 יחידות דיור.
שי חרמש: בואי נדבר על המחיר ולא על השיווק.
שי חרמש: השיווק נגזר מהמחיר.
שי חרמש: שאלה עקרונית.
שי חרמש: למינהל יש דרך שהיא בגדר שני שלבים לקביעת מחיר כאשר השלב הראשון הוא שמאות והשלב השני הוא כמה אחוזים מהשמאות מפעילים.
שי חרמש: לדוגמה, בעוטף עזה או בגבול הלבנון השמאות קיימת אבל ההחלטה היא שהשמאות קיימת וההכפלה היא באפס.
שי חרמש: יש שני מרכיבים בקביעת המחיר הסופי כאשר האחד הוא השמאות והשני הוא כמה אחוזים מהשמאות אתה מטיל על המשתכן.
שי חרמש: בגבול הלבנון ועוטף עזה יש שמאות אבל המחיר הוא אפס.
שי חרמש: אתם רואים כל שמאות שאתם רוצים.
שי חרמש: ברגע שתכפילו אותה בחמישים אחוזים, תקבלו מחיר אחד, וברגע שתכפילו אותה בשמונים אחוזים, תקבלו מחיר אחר.
שי חרמש: השאלה אם יש לכם מדיניות להכפיל את השמאות במרכיב שהוא פחות ממאה אחוזים כי אחרת לא עשינו כלום.
לימור ברזילי: המדיניות היא שחייל משוחרר משלם 65 אחוזים מערך הקרקע אחרי כל ההנחות.
לימור ברזילי: יש הנחות של אזור עדיפות לאומית וחייל משלם 65 אחוזים אחרי ההנחה.
לימור ברזילי: זאת אומרת, הוא משלם 65 אחוזים מערך הקרקע אחרי כל ההנחות.
שי חרמש: חבר הכנסת מגלי, זה תואם לאינפורמציה שבידיכם?
שי חרמש: זה 65 אחוזים מהשמאות?
שי חרמש: למעט קווי עימות.
יצחק וקנין: זאת הטבלה שלך.
יצחק וקנין: יש כאן טבלה שהצגת לחבר הכנסת אדרי.
יצחק וקנין: אבו סנן, מחיר הקרקע לשני חיילים, 52,390 שקלים.
לימור ברזילי: נכון.
יעקב אדרי: זה ב-2010.
יצחק וקנין: ב-2011 המחיר הוא 65 אלף שקלים.
לימור ברזילי: נכון כי ב-2010 התבססו על שומה של 2009 כי השומה היא לשנתיים ובשנת 2011 השומה הייתה לאותה שנה.
יצחק וקנין: כדי שאני אבין.
יצחק וקנין: חייל משלם 65 אחוזים מהמחיר הזה?
יצחק וקנין: מהשומה?
יצחק וקנין: מ-65 אלף שקלים?
לימור ברזילי: לא.
סימונה טסטה: זה אחרי הנחות.
יצחק וקנין: זה המחיר אחרי הנחות?
לימור ברזילי: כן.
לימור ברזילי: זאת אומרת שכל חייל בודד משלם כשלושים ומשהו אלף שקלים.
יצחק וקנין: 33 אלף שקלים לפי הטבלה הזאת.
יעקב אדרי: רק על הקרקע.
שי חרמש: הפיתוח הוא כמעט באפס.
קריאה: אדוני היושב ראש, משלמים יותר.
חמד עמאר: אני רוצה לשמוע ממשרד השיכון כמה הפיתוח היה ב-2010 וכמה ב-2011.
חמד עמאר: אתם תראו שאת ההורדה הוסיפו למינהל.
אמיר רשף: משרד האוצר, אגף התקציבים.
אמיר רשף: יש כמה מנגנונים שפועלים בהנחה בקרקע כאשר האחד הוא הנחה לחיילים משוחררים כפי שצוין כאן.
אמיר רשף: מעבר לכך יש הנחת אזורי עדיפות לאומית.
שי חרמש: זה יש לכולם ואתם לא עושים טובה.
אמיר רשף: בסדר, אבל ערך הקרקע של הנחת חייל נגזר כבר מהנחה שקיימת.
שי חרמש: בוא נדבר על הנחה ייחודית ולא לא הנחה גלובלית.
שי חרמש: הנחה גלובלית של אזור עדיפות לאומית מוכרת לכולנו.
שי חרמש: מה ההנחה הייחודית להעדפה לחיילים דרוזים משוחררים?
אמיר רשף: מעבר לחיילים משוחררים ואזורי עדיפות?
שי חרמש: מה ההעדפה הספציפית לחיילים משוחררים במגזר הדרוזי?
אמיר רשף: אני ארצה לבדוק את זה אבל אני יודע שיש עוד הנחה שהיא 65 אחוזים מערך הקרקע.
שי חרמש: זה נאמר קודם.
אמיר רשף: אחרי שעשית הנחת אזור עדיפות לאומית.
שי חרמש: שזה יש לכולם.
אמיר רשף: זה כבר מוריד לך חמישים או שבעים אחוזים מערך הקרקע.
אמיר רשף: אתה מוריד עוד הנחה נקודתית.
שי חרמש: של 35 אחוזים.
אמיר רשף: זה מביא לירידה משמעותית במחיר הקרקע שמשלמים.
אמיר רשף: זה שהייתה עליית מחירים של הקרקע ב-2010 וב-2011, זאת תופעה שהיא כלל ארצית.
אמיר רשף: האדמות האלה נמצאות במציאות מסוימת של שוק דיור והן לא מנותקות ממנו.
מגלי והבה: הוא מנסה עכשיו לבלבל את חברי הכנסת.
יעקב אדרי: מה עם הפיתוח?
אמיר רשף: הפיתוח הוא עלויות קבועות.
אמיר רשף: נציג משרד השיכון יכול לספר על סבסוד הפיתוח שהם נותנים כי המינהל לא מסבסד פיתוח אלא נותן הנחות בערך הקרקע.
יעקב אדרי: בבקשה, שיגיד לנו כמה זה עולה.
שי חרמש: עברנו מינהל, עברנו אוצר ועכשיו משרד השיכון.
רועי קונפינו: עוד התייחסות של משרד האוצר.
רועי קונפינו: חשוב לציין – זה לא משהו שרלוונטי ספציפית לקרקע אבל חשוב להדגיש את זה – שחיילים משוחררים זכאים גם למענק שחרור ולפיקדון.
יעקב אדרי: מה זה שייך?
שי חרמש: בואו לא נחמם את הגזרה.
שי חרמש: חייל משוחרר רשאי לעשות שימוש בפיקדון שלו ללימודים, לחתונה, לבניית עסק ולבניית בית.
שי חרמש: אף אחד לא עושה כאן טובה.
שי חרמש: אזורי עדיפות לאומית נתונים על פי חוק לכל מי שגר באזורי עדיפות לאומית.
שי חרמש: בוא נדבר כרגע על הדבר הספציפי שנקרא המגזר הדרוזי והחיילים המשוחררים.
שי חרמש: אל תביא אותנו למקומות כאלה כי זה לא פותר את הבעיה.
שי חרמש: משרד השיכון.
כמאל בדר: כמאל בדר, סגן מנהל המחוז.
כמאל בדר: אנחנו שיווקנו השנה את כל המגרשים שניתנים לשיווק במגזר הדרוזי, הצ'רקסי והבדואי.
כמאל בדר: מדובר ב-717 יחידות דיור.
כמאל בדר: אלה לא מגרשים.
כמאל בדר: תבחינו בין מגרשים לבין יחידות דיור.
כמאל בדר: יש מגרשים שמיועדים לשלושה אנשים, לשלוש יחידות ושיווקנו אותם לשני אנשים.
כמאל בדר: כלומר, 717, זה המספר היבש.
שי חרמש: משפחות.
כמאל בדר: משפחות.
כמאל בדר: בפועל זה משווק לפחות מ-717 אנשים או יחידות דיור כי אנשים רוכשים מגרש לשתי יחידות במקום שלוש יחידות בגלל גודל המגרש.
כמאל בדר: משרד השיכון עמד בהחלטת הממשלה משנה שעברה.
כמאל בדר: הממשלה החליטה שזה לא יעלה על חמישים אלף שקלים.
כמאל בדר: משרד השיכון סבסד לאור החלטת הממשלה, אבל כנראה שהייתה תקלה, לפי דעתי, כאשר לא הוחלט שהמחיר הזה כולל גם פיתוח וגם קרקע.
כמאל בדר: המינהל עושה את שלו.
כמאל בדר: זה שבשנת 2006 המחיר היה 6,000 שקלים לחייל והיום המחיר הוא 90 אלף לאותו מגרש, זה לא שוויון אבל זאת עובדה.
כמאל בדר: כלומר, התשובה היא אצל המינהל ולא אצלנו.
שי חרמש: אני רוצה להבהיר את העניין.
שי חרמש: כשהממשלה החליטה על חמישים אלף שקלים, היא הבינה שזאת חבילה של פיתוח ומגרש?
כמאל בדר: אני לא יודע מה היא הבינה.
חמד עמאר: אני ישבתי עם שר השיכון.
חמד עמאר: שר השיכון אמר לנו שנשיג ארבעים מיליון שקלים, מחיר החלקה לא יעבור את החמישים אלף שקלים.
שי חרמש: כולל פיתוח.
חמד עמאר: כולל פיתוח.
חמד עמאר: הוא לא דיבר על זה.
חמד עמאר: ארבעים מיליון שקלים נמצאים היום בתקציב משרד השיכון אבל מחיר החלקה לא ירד לחמישים אלף שקלים.
קריאה: אין ארבעים מיליון שקלים בתקציב.
חמד עמאר: בהחלטת ממשלה יש ארבעים מיליון שקלים.
כמאל בדר: מגרש באבו סנן לשני חיילים, שאלה שתי יחידות דיור, אחרי הנחה עולה 63 אלף שקלים לשניים.
כמאל בדר: מחלקים את זה לשניים, זה עולה 31 אלף שקלים.
קריאה: פיתוח.
כמאל בדר: הקרקע עולה 65 אלף שקלים, חלקו את זה לשניים, 32.5 אלף שקלים, תוסיף על זה את הסכום.
יעקב אדרי: מגיע למאה אלף שקלים.
שי חרמש: 65 אלף שקלים.
יעקב אדרי: לא עם הקרקע.
שי חרמש: עם הקרקע.
שי חרמש: זה לדו.
סימונה טסטה: 130 אלף שקלים לדו.
קריאה: הקרקע 65 והפיתוח 63?
סימונה טסטה: לדו.
סימונה טסטה: לשניים.
שי חרמש: זה שישים אלף שקלים למגרש.
עלי הזימה: אדוני היושב ראש, אני יושב ראש הפורום הדרוזי והצ'רקסי.
שי חרמש: אני מכיר ויודע ונותן לך את זכות הדיבור.
עלי הזימה: בשנת 2006 המגרש של חולק ב-9,000 שקלים לקרקע.
יצחק וקנין: גם הבית עלה מאתיים אלף שקלים.
יצחק וקנין: אל תיקחו אותנו ל-2006.
יצחק וקנין: אל תגזימו, עם כל הכבוד.
עלי הזימה: ב-2009 המחיר היה 11 אלף שקלים והיום המחיר לדו הוא 104 אלף שקלים.
יצחק וקנין: אני קניתי בית בשלומי ב-100 אלף שקלים.
יצחק וקנין: היום הוא שווה 400 אלף שקלים.
יצחק וקנין: אל תביאו את 2006 כי היא לא דוגמה.
עלי הזימה: אני מדבר על שנת 2009, אז המחיר היה 44 אלף והיום המחיר הוא מאה אלף שקלים.
עלי הזימה: לא יכול להיות שהורידו את הפיתוח ומצד שני בא המינהל ומעלה את המחירים פי אלף.
אמיר רשף: המחירים עולים בגלל השוק.
אמיר רשף: המינהל לא יוזם העלאת מחירים.
קריאה: אין קרקעות ולכן המחיר עולה.
אמיר רשף: יש אנשים שעובדים כרגע על הגדלת היצע הקרקעות.
שי חרמש: אנחנו לפחות מסכימים על מספר אחד שהוא על דעת כולם.
שי חרמש: אנחנו מדברים על שיווקים ולקחנו את אבו סנן כדוגמה.
שי חרמש: זה לא קו עימות וזה גם לא אזור עדיפות לאומית א' כפי שאני מכיר את המגזר הדרוזי.
כמאל בדר: קח את דליה כדוגמה.
כמאל בדר: אותו הדבר.
שי חרמש: מצאתי משהו באמצע.
שי חרמש: לא לקחתי את חורפיש ולא את דליה אלא את אבו סנן שהיא באמצע.
שי חרמש: זה לא אזור עדיפות לאומי.
שי חרמש: מינהל פלוס פיתוח יוצא כשישים אלף שקלים למגרש.
שי חרמש: הגענו למספרים מוסכמים.
קריאה: לא למגרש אלא ליחידת דיור.
שי חרמש: לדו.
שי חרמש: ליחידת דיור, שישים אלף שקלים.
מגלי והבה: יש בעיה כשאתה קונה חצי מגרש מסובסד וחצי לא.
מגלי והבה: אל תטעו אותנו כי אנחנו יודעים מה קורה.
סימונה טסטה: בואו נפריד בין מחיר קרקע שהוא מסובסד מבחינת חיילים משוחררים לבין סבסוד הפיתוח.
סימונה טסטה: סבסוד הפיתוח ניתן לחייל.
סימונה טסטה: לא פר מגרש אלא פר חייל.
סימונה טסטה: אם חייל מעוניין לקנות מגרש שיש בו שתי יחידות דיור, הוא יקבל סבסוד של אחד ולא של שניים כי הסבסוד הוא לחייל.
מגלי והבה: אבל את שוכחת שאותו מגרש נמכר לאותו חייל במחיר שונה לפני שנתיים.
מגלי והבה: אמר לך יושב ראש הפורום.
מגלי והבה: אם כן, מה קרה?
מגלי והבה: החיילים עכשיו מקופחים יותר?
סימונה טסטה: אתה מדבר על מחיר הקרקע ואני מדברת על הסבסוד.
מגלי והבה: אני מדבר גם על מחיר הקרקע וגם על הסבסוד.
חמד עמאר: אני רוצה לשאול את משרד השיכון שאלה פשוטה.
חמד עמאר: בכמה ירד מ-2010 ל-2011 הסבסוד של הקרקע?
חמד עמאר: כמה היה ב-2010 הפיתוח וכמה היום?
חמד עמאר: רק הפיתוח.
חמד עמאר: אתה תראה שאת ההוזלה שהם עשו, המינהל הוסיף.
סימונה טסטה: אני רוצה להבהיר משהו.
סימונה טסטה: משרד השיכון עובד על פי החלטות ממשלה והיו החלטות ממשלה לסבסוד פיתוח ליישובי המגזר הדרוזי כאשר פעם היה אפס פיתוח – זאת אומרת, המדינה סבסדה הכול – ומחיר הפיתוח לא השתנה.
סימונה טסטה: מחיר הפיתוח הוא כפי שהוא.
סימונה טסטה: אלה העבודות שצריך לעשות וזה מחיר הפיתוח.
סימונה טסטה: השאלה היא מה החייל משלם.
חמד עמאר: את זה אני רוצה לדעת.
סימונה טסטה: זאת השאלה, כי מחיר הפיתוח לא השתנה.
סימונה טסטה: הייתה החלטת ממשלה שדיברה בהתחלה על אפס, ואחר כך העלתה את זה לשבעים אלף שקלים סבסוד פיתוח ואחר כך היא העלתה את זה למאה אלף שקלים סבסוד פיתוח.
סימונה טסטה: החלטת הממשלה האחרונה לא דיברה על סבסוד פיתוח אלא דיברה על כמה החייל ישלם.
סימונה טסטה: לכן יש מקומות בהם סבסוד הפיתוח הוא 300 אלף שקלים כי אם עלות מגרש, אומדן הפיתוח הוא 400 אלף שקלים, והחייל משלם חמישים אלף שקלים ליחיד או לדו מאה אלף שקלים, זה אומר שהמדינה מסבסדת 300 אלף שקלים למגרש.
כמאל בדר: זה שונה מישוב לישוב.
סימונה טסטה: זה שונה מישוב לישוב.
חמד עמאר: כמה החייל שילם ב-2010 וכמה הוא אמור לשלם היום?
סימונה טסטה: יש מקומות בהם הוא שילם כמעט מאתיים אלף בשנת 2007.
חמד עמאר: אני מדבר על 2010.
כמאל בדר: בוא נגיד 2010 בחורפיש.
עלי הזימה: אדוני, הממשלה החליטה לתת לכל הישובים הלא יהודים מגרש בחמישים אלף שקלים.
עלי הזימה: זה טוב לתת לכל אזרחי המדינה.
עלי הזימה: אני מדבר על חייל דרוזי, על חייל ששירת שלוש שנים ובאותו ישוב כמו אבו סנן בו גרים תושבים מיתר העדות, אותו דרוזי שהולך לצבא למשך שלוש שנים ומקבל משכורת מינימום, מגיע למאתיים אלף שקלים.
עלי הזימה: מוסלמי ונוצרי מסיים את התואר שלו ויש לו עבודה.
עלי הזימה: אנחנו יוצאים בלי מקצוע ובלי תואר ואין לנו כסף לקנות מגרש.
עלי הזימה: עד שהוא מתחתן עוברות עוד ארבע שנים.
עלי הזימה: אם תראה היום מצב של התאבדות של צעירים, של חיילים, האחוז הכי גבוה במדינה הוא בקרב העדה הדרוזית.
עלי הזימה: אנחנו נמצאים בפה פתוח, אין לנו תקציבים והמדינה לא מסתכלת בצורה יפה.
עלי הזימה: לפחות שייתנו לחייל המשוחרר.
עלי הזימה: אני בטוח ומשוכנע שחברי הכנסת המכובדים שנמצאים כאן ואלה שלא נמצאים, יש להם אהדה לעדה הזאת.
עלי הזימה: אני חושב שמגיע לתת לחייל הדרוזי קרקע של אפס עם חלק הפיתוח שמשלמים שלא יעלה על שלושים אלף שקלים.
עלי הזימה: כל שנה משתחררים מצה"ל אלף חיילים, אבל כמה משווקים כל שנה?
עלי הזימה: לא יותר ממאתיים מגרשים.
עלי הזימה: זאת אומרת, ששמונים אחוזים מהמשתחררים בונים על אדמתם.
עלי הזימה: אני חושב שחברי הכנסת המכובדים צריכים לקחת את הדרוזים כמקשה אחת ולתת מחיר פיתוח הקרקע שיהיה בין שלושים לארבעים אלף שקלים ושמחיר לא יעלה על הסכום הזה.
עלי הזימה: זה לא באזור עדיפות לאומית א' אלא זה בעשרה או ב-12 ישובים של העדה הדרוזית.
עלי הזימה: אני חושב שהוועדה המכובדת צריכה לקבל החלטה בסגנון הזה ושההחלטה הזאת תתקבל בממשלה או אצל שר השיכון.
עלי הזימה: זה דבר שיחסוך לנו הרבה אצל הצעירים.
עלי הזימה: אנחנו בבעיה רצינית עם הצעירים שלנו ולא יודעים מה לעשות.
עלי הזימה: אנחנו לא רוצים לרדת לכביש, חס וחלילה.
עלי הזימה: אני לא יכול לומר לך מה קורה אצלנו בשטח.
עלי הזימה: זאת אחריות שלנו ואחריות שלכם.
עלי הזימה: חייבים למצוא לעדה הדרוזית פתרון.
שי חרמש: אלוף משנה ראמז.
אחמד ראמז: אני אתן את הנתונים.
אחמד ראמז: יש לנו 1,100 בני נוער בשנה מתוכם מתגייסים כ-900.
אחמד ראמז: יש לנו שישה אחוזים דתיים שלא מתגייסים לצה"ל ויש עוד שלא מתגייסים בגלל סיבה רפואית.
אחמד ראמז: אחוז הגיוס בקרב הדרוזים מגיע ל-82 אחוזים והאחוז הזה גבוה יותר מאשר בקרב היהודים כאשר בקרב היהודים אחוז הגיוס מגיע ל-74 אחוזים.
אחמד ראמז: מתוך 82 האחוזים המתגייסים, 57 אחוזים הולכים ללחימה בכל יחידות צה"ל.
אחמד ראמז: בזמן האחרון אפילו הולכים יותר ליחידות המיוחדות בכל המקומות.
אחמד ראמז: עיקר הבעיה היא שהדרוזי, ברגע שהוא הולך לשירות, אם אתם מדברים במושגים של חמש שנים – ואני יודע שזה ירגיז אותך, חבר הכנסת, מה היה ב-2006 – אני חייב לומר לך שמ-2006 עד היום המשכורת של החייל עלתה מ-305 ל-320 שקלים.
יצחק וקנין: אולי לא הבנת אותי נכון.
אחמד ראמז: לא, הבנתי.
יצחק וקנין: אתה לא יודע כמה צרחתי על שלומי, כאן בוועדה, ובמשך תקופה ארוכה אמרתי שמשכורתו של השכיר לא עלתה כאשר הוא צריך לשלם שכר דירה.
יצחק וקנין: זאת הייתה הכוונה שלי.
יצחק וקנין: במשך שנתיים אני צועק על זה.
אחמד ראמז: במשך התקופה הזאת, במשך חמש השנים האחרונות, העלינו את שכרו של החייל ב-15 שקלים בסך הכול.
אחמד ראמז: אנחנו עשינו מכפלה הפוכה.
אחמד ראמז: עשינו את המחיר כפול אלף אחוזים ממה שהיה בעבר.
אחמד ראמז: לא חמישים אחוזים, לא הנחה אלא הכפלנו כמעט את הסכום.
אחמד ראמז: במצב הנוכחי היום קשה מאוד לחייל משוחרר לרכוש אדמה.
אחמד ראמז: ברשותכם, אני רוצה לדבר על דגם יהודי ועל דגם שנקרא דרוזי אבל זה נכון גם לבדואי ולערביי ישראל שמשרתים בצה"ל.
אחמד ראמז: הדגם של הילד היהודי הוא שעד גיל 18 הוא לומד, בגיל 18 מתגייס לצה"ל ומשרת עד גיל 21 ובגיל 21 יוצא לטיול בדרום אמריקה או במזרח.
אחמד ראמז: בהנחה שהוא לא מתמסטל, הוא חוזר לכאן ומתחיל לימודים בגיל 22.
שי חרמש: זה לפרוטוקול?
אחמד ראמז: בהנחה שהוא לא מתמסטל.
אחמד ראמז: יש כאלה בקיסריה שכן.
אחמד ראמז: אני סיירתי שם וראיתי.
אחמד ראמז: חוזר הילד ללמוד ולומד לימודי הנדסה במשך ארבע שנים עד שמגיע לגיל 26 ואז נכנס למשק העבודה.
אחמד ראמז: שנה אחרי כן הוא מתחתן ושוכר בית קטן או גדול בהתאם למספר הילדים.
אחמד ראמז: הדגם הדרוזי הוא כזה שבגיל 18 הוא נכנס לצה"ל אחרי לימודים בבית הספר התיכון ועד גיל 21 משרת בצבא.
אחמד ראמז: בגיל 21 הוא מתארס, מתחתן ולמעשה ברגע שאתה מתארס או מתחתן, אתה באופן אוטומטי מתחיל לבנות כי אין כאן תרבות של שכירות.
אחמד ראמז: הילד נכנס לחובות ואז לא יכול ללמוד.
אחמד ראמז: לא פלא שהמקום של הדרוזים היום בתוך מערכת ההשכלה במדינת ישראל, היהודים הם הכי משכילים, השניים הם המוסלמים, השלישים הם הנוצרים, הרביעים עם הדרוזים והחמישים הם הבדואים.
אבישי ברוורמן: הנוצרים יותר משכילים מהמוסלמים.
אחמד ראמז: לא.
אחמד ראמז: זה היה אבל בגלל כל מה שקורה באום אל פאחם ובכל המכללות, המקום שלנו הוא מקום גרוע בנושא חינוך.
אחמד ראמז: אני רוצה לומר משהו לגבי הנשואים ואני חייב לשתף אתכם בכך.
אחמד ראמז: אני עושה סדנה לחיילים שמשתחררים לקראת השחרור.
אחמד ראמז: אחד הילדים אמר שההם כעדה לא יכולים להתנזר עד גיל 27.
אחמד ראמז: הדגם הוא נכון ליהודים ולכן אין כאן שוויון אלא יש שוני תרבותי, שוני חברתי ושוני שמרני שאנחנו מחויבים להסתכל על הדרוזים באופן שונה מזה שאנחנו מסתכלים על היהודים.
אחמד ראמז: אי אפשר להשוות ולהדגים את הדגם היהודי לדרוזי בגלל השמרנות הדרוזית.
אחמד ראמז: הילד היהודי כבר בגיל 18 יש לו חברה והוא חי אתה גם בתקופת הצבא, אחר כך בתקופת הלימודים, אחר כך בתקופת הטיול ואחר כך בתקופת העבודה.
אחמד ראמז: הדגם הזה לא יכול לפעול על הדרוזים ולכן צריך להסתכל על כך אחרת.
אחמד ראמז: בזמנו המלצתי ארבע המלצות ולדעתי צריך לקבל אותן.
אחמד ראמז: אני תמיד אומר שמה שלא פשוט, פשוט לא יהיה.
אחמד ראמז: ארבעה דברים.
אחמד ראמז: דבר ראשון, אני מדבר על שכר של מגרש שעולה חמישים אלף שקלים.
אחמד ראמז: זאת אומרת, חמישים אלף שקלים, לא נתחכם עם החייל.
שי חרמש: כולל פיתוח?
אחמד ראמז: כולל הכול.
אחמד ראמז: זה מה שזה עולה.
אחמד ראמז: כשאני הולך לסופרמרקט אני לא שואל כמה עולה קוטג' אלא אני קונה אותו בסכום מסוים.
אחמד ראמז: אנחנו סיבכנו את החיילים.
שי חרמש: הדבר השני.
אחמד ראמז: הדבר השני.
אחמד ראמז: לתת בכמות מספקת.
אחמד ראמז: אנחנו עובדים על האנשים.
אחמד ראמז: אני אומר שמשתחררים 900 ותעזבו את מה שמוצע ואת מה שעובר משנה לשנה, צריך לתת מספיק.
אחמד ראמז: הדבר השלישי.
אחמד ראמז: להוריד את הנושא של הדו שגם אלה משחקים סטטיסטיים.
אחמד ראמז: הדבר הרביעי עליו אני ממליץ שכל החלטה כאן תיושם כי יש לנו הרבה החלטות בקטע הזה.
אחמד ראמז: זה יביא לתחושה בקרב הצעירים שהם כמו כושים, עושים את השירות שלהם וביום שהם יוצאים הם לא מקבלים כלום.
שי חרמש: אגב, הניתוח הסוציולוגי הוא נכון.
שי חרמש: אין בכלל ויכוח על כך.
יצחק וקנין: יש לי שאלה מאוד חשובה.
יצחק וקנין: למה אתה מתכוון כשאתה אומר לבטל את הדו?
אחמד ראמז: התרבות הדרוזית היא תרבות שמרנית.
אחמד ראמז: אתה לא יכול לשים אנשים ולומר להם שזאת הכניסה שלהם.
אחמד ראמז: אין לנו תרבות של רב קומות.
אחמד ראמז: הבעיה התרבותית מגבילה אותנו.
יצחק וקנין: אני היום חייל, אני אקבל את השטח הזה שבעצם יכולים לגור בו שתי משפחות?
אחמד ראמז: כן.
כמאל בדר: המגרשים האלה מחולקים לשניים עם כניסות נפרדות.
יצחק וקנין: אני חושב שזאת בעיה.
שי חרמש: אנחנו לא נפתור כאן את כל הבעיות.
שי חרמש: אני רוצה להתמקד בבעיות ולומר דבר אחד.
שי חרמש: הדבר המרכזי שכרגע על סדר היום הוא בעיית היצע המגרשים, ואני לא רוצה לחזור לדיון שהיה לפני שבוע או שבועיים על דלית אל כרמל, נושא שהעלה נדמה לי מגלי והבה וגם חמד עמאר כאשר מדובר בבעיה של תוכניות המתאר.
שי חרמש: כרגע לא ניגע בזה כי לא בכוחותינו לפתור את הנושא הזה.
שי חרמש: לדעתי אנחנו צריכים להתרכז בסוגיית המחיר.
שי חרמש: אני מניח שיתר הדברים לא בידינו כרגע וחבל.
טלב אלסאנע: סוגיית המחירים היא פונקציה של ההיצע שיש.
שי חרמש: סוגיית המחירים היא החלטה רגולטיבית.
שי חרמש: אם מחר יחליטו במינהל ששמאות כפול שלושים אחוזים, מחיר השיווק ירד בחצי.
שי חרמש: זאת החלטה של הרגולטור.
שי חרמש: זה שאי אפשר מחר בבוקר לייצר היצע מרשים במספר אותו אתם מבקשים, זאת בעיה תכנונית שלא נפתור אותה כאן כרגע.
שי חרמש: אנחנו יכולים לחזור כאן על הדברים וזה בסדר גמור.
שי חרמש: אנשים הגיעו מרחוק.
שי חרמש: אני רוצה להגיע למשהו פרקטי בו אני אשים לפתחה של הממשלה, על דעת הוועדה, קריאה של כולנו בנושא המחיר.
שי חרמש: אני חושב שיתר הדברים אינם ישימים כרגע והם לא יתרמו לעניין.
שכיב מוראד שנאן: זה הדבר הקריטי.
אחמד ראמז: לא, סליחה, זה לא הקריטי.
מגלי והבה: אתם חברי הכנסת מדברים.
מגלי והבה: תנו לנו, האזרחים, להתייחס.
מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני מכבד אותך ואתה יודע שאני סר למרותך, אבל אני מבקש זכות דיבור.
שי חרמש: תקבל.
שי חרמש: קודם כל פרופסור ברוורמן, בבקשה.
אבישי ברוורמן: יש כאן אנשים שבאו לכאן והם רוצים לדבר.
אבישי ברוורמן: לכן אני מוותר על זכות הדיבור שלי.
סלאח פארס: לא.
סלאח פארס: אנחנו רוצים שתדבר אבל שגם לנו תינתן זכות הדיבור.
שי חרמש: תקבלו.
שי חרמש: פרופסור ברוורמן, בבקשה.
אבישי ברוורמן: אני אהיה קצר.
אבישי ברוורמן: יושבים כאן כל כך הרבה חברים.
נביה נסר אדין: גם בדואים.
אבישי ברוורמן: יש שתי סטטיסטיות בהן הדרוזים הם מספר אחד בישראל.
אבישי ברוורמן: מצד אחד הדרוזים הם המשרתים באחוז הגבוה ביותר בצבא וגם מגיעים לדרגים הגבוהים ביותר.
אבישי ברוורמן: שנית, לדרוזים יש חמישה חברי כנסת.
אבישי ברוורמן: אוכלוסייה של מאה אלף מתוכה מצביעים חמישים אלף, יש להם יותר חברי כנסת לעומת חברי הכנסת היהודים.
אבישי ברוורמן: בשני הדברים האלה הם מספר אחד בישראל.
אבישי ברוורמן: מצד שני, כמו שנאמר על ידי אלוף משנה ראמז, בנושא של חינוך, של השכלה, של תנאים וכולי, הם נמוכים בצורה משמעותית לעומת האוכלוסייה הערבית.
אבישי ברוורמן: בדבר הזה אשם גם השלטון, ואני גם מפנה את האצבעות אליכם, אבל כרגע נוריד את האצבעות שמופנות אליכם ונראה מה קורה כאשר עם עוצמה פוליטית כזאת התוצאות הן כל כך נמוכות.
אבישי ברוורמן: אני חוזר לשלטון.
אבישי ברוורמן: יש כאן שאלה מאוד עמוקה על פני זמן.
אבישי ברוורמן: לגבי הנושא הזה, מזמן היו צריכים להכשיר מגרשים, מזמן עם העוצמה הפוליטית שלכם הייתם צריכים לומר בצורה הכי ברורה שאי אפשר, אחרי שלא תכנננו את הדברים על פני זמן שלא לשנות את זה.
אבישי ברוורמן: כך היה צריך להיות במצב שקיים ועם הכוח הפוליטי הגדול שיש לכם, יותר מאשר יש לכל עדה אחרת.
אבישי ברוורמן: לכן כאן העוצמה הפוליטית שלכם צריכה ללכת בכיוון הזה ולספק את הסחורה.
אבישי ברוורמן: אם לא הבאתם, חלק מהאשמה היא גם עליכם.
אבישי ברוורמן: אנחנו מתמקדים רק בנושא המחיר.
אבישי ברוורמן: ועדת הכספים לא מחליטה.
אבישי ברוורמן: בסופו של דבר הכוח הוא של הממשלה.
אבישי ברוורמן: יש לכם אנשים בקואליציה ובכל מקום אחר.