GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוחמה אברהם-בלילא: לנשר, איך שנשר מתנהלת בראשותך לעילא ולעילא, אבל אני אומר שה-16 מיליארד שקלים האלה שמהווים קופה קטנה לראש הממשלה, שיחלק אותה- - - אתה יודע, כנראה שהבחירות הולכות ומתקרבות, כולם מדברים על זה שזה יהיה בסוף השנה, אולי לקראת תקציב, אני לא יודע - - -
מירי רגב: טוב שאת פה, המפלגה שלך לא קיימת פה, את היחידה ש - - -
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו לא מדברים פוליטית עכשיו, בואי - - -
מירי רגב: אבל את עכשיו שעה רק על המפלגה שלנו, על ראש הממשלה, את לא התאפקת - - -
שי חרמש: מישהו גם צריך לחשוב על חוק זכויות הילד.
ציון פיניאן: סליחה, כל אחד שיאמר מה שהוא רוצה בזמנו.
שי חרמש: מירי, היא אמרה בחירות, התעוררת פתאום, מה קרה?
ציון פיניאן: חרמש, התעוררת לפניה.
מירי רגב: - - - חבל שאתם אפילו לא תהיו באופוזיציה.
מירי רגב: תסתכל על ה - - -
שי חרמש: גם אתם הייתם באותו מצב לפני שלוש שנים.
ציון פיניאן: נציגת הסיעה שלי, אני מבקש, מירי.
חמד עמאר: חרמש, הם היו במצב יותר גרוע.
שי חרמש: אה, הנה, דוד אמר את זה בקול רם.
רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר משפט קצר בהיבט הפוליטי, משום שזו הכנסת הראשונה שלךְ, בפוליטיקה הכול זמני - - -
מירי רגב: לא רק בפוליטיקה, בכלל בחיים הכול - - -
רוחמה אברהם-בלילא: לעתים את תהיי פה ולעתים את תהיי שם, הכול זמני ולפעמים קצב ההתרחשויות מגיע בקצב כל כך מהיר שאף אחד לא יכול לשלוט עליו, לכן יכול מאוד להיות שהמצב שלנו קשה, ונכון, המצב שלנו קשה, אבל אנחנו גם נתקן אותו, והמצב שלכם הוא חזק אבל הוא נזיל, את יודעת, לכן אני מציעה לך קצת פחות להתגאות בקיפאון, גם המדיני, גם הכלכלי, גם החברתי של הממשלה.
מירי רגב: איזה קיפאון?
רוחמה אברהם-בלילא: אבל אני, באחת הישיבות, אדוני היושב ראש - - -
ציון פיניאן: סליחה, את רואה שאני מתאפק, אז תתאפקי גם את.
רוחמה אברהם-בלילא: פה בבית הזה צריך שישמעו את כולם, מה לעשות.
רוחמה אברהם-בלילא: בין היתר אני ביקשתי מהוועדה הזו שיבוא האוצר ויסביר לנו מדוע כאשר בשנת 2008 היה משבר הנפט העולמי שבו חבית נפט נמכרה בכ-150 דולר, האזרח שילם וכולנו שילמנו כ-6.20 שקלים, בה בשעה שהיום עדיין אין משבר נפט עולמי, החבית נעה היום בין 80 ל-100 דולר והצרכן משלם 8 שקלים והיד לכיוון עליית המחירים עוד נטויה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא אומר לך שהעלייה של מחירי הדלק גוררת בחובה לא רק את החישוב של הנסיעה ברכב, אלא את העלייה במחירי התחבורה הציבורית, את העלייה אפילו בשליחת הדואר, כי כל ההובלה הולכת ומתייקרת.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מצטערת לומר ואני אזכיר שוב את חג הפורים שבו ממשלת ישראל הטילה חשכה מוגמרת על אזרחי ישראל, כשהם קיבלו את חשבונות החשמל, ואנחנו נמצאים ערב חג הפסח ובערב חג הפסח זה עוד חג, יש שני חגים כאלה, לצערי הרב, שבו אנחנו רואים את ישראל השנייה ואולי גם המכוערת של אותם תורים של אנשים שלא מתביישים לעמוד בתור והיום גם יש ילדים, כדי לקבל קרטון של פרודוקטים להעביר את החג.
רוחמה אברהם-בלילא: התורים, אדוני היושב ראש, רק הולכים ומתארכים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר לך, אתה שותף איתי למאבק הזה שבו אנחנו צריכים להחזיר את אותם כספים שנלקחו מהעמותות האלה שעוזרות לאותם אנשים, 110 מיליון שקלים במחי יד לקחו, אותם 110 מיליון שקלים שעוזרים לאוכלוסייה הכי קשה והכי מוחלשת במדינת ישראל.
רוחמה אברהם-בלילא: אז אנחנו מדברים על מצב שבו ערב חג הפסח אני קוראת לך, אני קוראת לממשלה הזו להפסיק ולהכביד את ידה על העם הזה, זו ממשלה רעה, זו גם ממשלה אטומה ואני מקווה שאתה, אדוני היושב ראש, אולי תצליח לעורר אותה, כי אתה פתוח, אתה באת משם ואתה יודע כמה המצוקות הן קשות, אתה יודע שאתה עובד משרה מלאה ואין לך כסף שנשאר לך לקראת סוף החודש ואזרחים רבים צריכים לעשות את החשבון אם הם יממנו תרופות, או אם הם ישימו את העוף בערב יום השישי.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שכל האיומים האלה, כל החדשות שאנחנו שומעים על אירן, על האיום הגרעיני, על החימוש הגרעיני של אירן, זה נועד אך ורק לדבר אחד, כדי להסיט את תשומת הלב הציבורית מכל גל ההתייקרויות העכור הזה ואני אומרת שהמחאה החברתית שחווינו בקיץ שבה למעלה מ-400,000 איש יצאו לרחובות תהיה כאין וכאפס, יהיה רק גל שקט, אותו איום אירני זה איזה שהם גלים שמבעבעים מתחת לפני השטח ומה שיקרה בקיץ הקרוב, אני מזהירה פה ואני אומרת שבקיץ הקרוב יהיה צונאמי של המחאה החברתית אם הממשלה הזו לא תתעורר ותשנה את סדרי העדיפויות שלה, ואם הממשלה הזו לא תתעורר, הגיע הזמן שאנחנו בבית הזה, כאן בוועדת הכספים, נתעורר.
ציון פיניאן: חבר הכנסת ראלב מג'אדלה, בבקשה.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, אורחים יקרים, חברתי לאופוזיציה רוחמה ייצגה את כל האופוזיציה - - -
רוחמה אברהם-בלילא: גם חלק מהקואליציה, אני חושבת, לא?
גאלב מג'אדלה: אנחנו באופוזיציה מלוכדים.
טלב אלסאנע: היא ייצגה את העניין, זה לא קשור לקואליציה-אופוזיציה.
גאלב מג'אדלה: היא דיברה על למה הממשלה צריכה ללכת, אנחנו נתמקד יותר במה שאני הצגתי לך.
גאלב מג'אדלה: כולנו יודעים, האזרח הישראלי משלם יותר מ-30% על סל המזון שלו מאשר אזרח אירופי.
גאלב מג'אדלה: אנחנו יודעים שיוקר המחיה הזה הוא לא מעשה שמים, זה בידינו, זו מדיניות של ממשלה, זו מדיניות מכוונת, זו מדיניות מתוכננת והנייר שאני הפצתי, אדוני, לחברים, מדבר בעד עצמו.
גאלב מג'אדלה: למה המחירים אצלנו יקרים?
גאלב מג'אדלה: אנחנו לא רק אומרים למה הממשלה רעה, אנחנו אומרים גם למה הגענו למחיר הזה ולמה אנחנו משלמים יותר מאזרח אירופי יותר מ-30%, ואני חושב שזה מעשי ידי אנשים באופן מתוכנן, זה לא במקרה, אנחנו לא נקלענו למצב כזה קשה, זה לא יוון.
גאלב מג'אדלה: אנחנו, ברוך ה', במצב הרבה יותר.
גאלב מג'אדלה: לכן אני רוצה לומר לכם שאם ועדת הכספים תיקח את המושכות לידיים ותתווה כאן קו מסודר, אמיתי, ריאלי, שהוא מעשי, לא דמיוני, ותסתכל בנייר, אם אין לך אותו אני מוכן לתת לך אותו פעם נוספת, אדוני היושב ראש, אנחנו נוכל באמת להביא בשורה לאזרח, לייעל ולשפר גם את השירות, להוזיל את המחירים ולהביא בשורה לאוכלוסייה הישראלית.
גאלב מג'אדלה: אני מבקש ממך לאפשר לי, יש לכם את הנייר, מר משה כהן, כלכלן במקצועו, יציג את זה בצורה מקצועית ומסודרת.
גאלב מג'אדלה: שלא יגידו, פוליטיקאים התחלפו עם הכלכלנים בתפקיד ועם אנשי המקצוע.
גאלב מג'אדלה: לא לקחתי תפקיד של אף אחד.
ציון פיניאן: לא, אם אפשר, רק אחרי חברי הכנסת.
גאלב מג'אדלה: אחרי חברי הכנסת?
גאלב מג'אדלה: בבקשה, אין בעיה, רק תדאג לזה, כי אני הולך לנשיאות.
ציון פיניאן: אוקי, חברת הכנסת מירי רגב, בבקשה.
מירי רגב: תודה רבה לך, כבוד היושב ראש.
מירי רגב: הדיון הזה היום הוא לא זר לנו.
מירי רגב: יכול להיות שחלק מהמשתתפים פה הם אחרים, אבל הדיון הזה בוודאי לא זר לוועדת הכספים ואני שמחה שנמצאים פה נציגים כמו גלעד, שיושב מאחורי חברת הכנסת מרינה סולודקין, יושב שם ככה בשקט, שהוא הנציג שאחראי באוצר על סוגיית המים, כשכמעט היינו בחרדה שעוד שנייה אנחנו פותחים את הברזים ובמקום מים אנחנו נתחיל לשתות או ויסקי או קולה, כי לא יהיו מים במדינת ישראל והמדינה מתייבשת ולכן אין בררה, לוקחים כסף על מים.
מירי רגב: כשבאנו ואמרנו, בואו תעשו את זה בצורה שקופה ותגידו לנו מה מחיר המים ולמה אנחנו משלמים את המחיר הזה על המים, אז המציאו כל מיני סיפורים, רק לא ענו לנו תשובה והיום אנחנו יודעים שיש מים, האם מחירי המים יירדו כתוצאה מזה?
מירי רגב: אולי כשיגדלו לי פה שערות על יד שמאל, או ימין.
מירי רגב: מחירי המים לא יירדו, למה?
מירי רגב: כי זה עוד אמצעי של האוצר לקחת כסף מאזרחים.
מירי רגב: וכשאמרנו שתאגידי המים והעיריות, ויושב פה אחד מראשי הערים המכובדים והמנוסחים, ניהלו את משק המים גם כשהיה להם מהנדס ושני עובדים.
מירי רגב: יש בעיה עם תשתיות המים?
מירי רגב: בואו נצבע תקציב לתשתיות המים, בגלל זה אל תיקח למשפחה, כולל לזוג קשישים, כל כך הרבה כסף על המים.
מירי רגב: אנחנו כולנו יודעים שצריך לבטל את תאגידי המים ובסוף אנחנו נגיע לאותו עניין שיהיו כאן ברוני מים.
מירי רגב: אותו דבר בסוגיית החשמל שחברת החשמל לקחה הלוואה מהציבור של 2 מיליארד שקלים לפני שנתיים, כי המחיר היה נמוך יותר והיא לקחה מחיר גבוה יותר והאוצר קבע שהכסף הזה יילך לחירום.
מירי רגב: זאת אומרת האזרחים צריכים להלוות לממשלה את הכסף.
מירי רגב: את הכסף הזה בדיוק ייקחו ויסבסדו את מחיר החשמל, ואני שמחה שראש הממשלה התערב בנושא הדלק, אבל זה לא מספיק.
מירי רגב: צריך להוריד את מחיר הדלק לפחות בשקל, כדי להגיע לאיזה שהוא מחיר סביר שאזרחים יוכלו לנסוע.
מירי רגב: ציון, אתה גם מרכז הקואליציה, אנחנו יושבים פה בדיונים וזה די לא רציני שאנחנו יושבים בדיונים ובתכל'ס אנחנו לא מצליחים לעשות שום דבר, כי מה זה יוקר מחיה?
מירי רגב: יוקר המחיה זה המחיר הבסיסי של מים, דלק וחשמל.
מירי רגב: ברגע שהמוצרים האלה יירדו כל יוקר המחיה יירד, כי התעשייה של הובלת המוצרים תרד וכל יוקר המחיה יירד.
מירי רגב: צריך לעשות שני דברים, שחברת החשמל תבוא ותגיד קודם כל מה היא עושה עם ההלוואה שהיא לקחה מהציבור, 2 מיליארד השקלים, ולמה עם זה היא לא מסבסדת את ה- - - אם היא צריכה לטפל בחירום, אז שתטפל בחירום כמו שמצפים מעסקים פרטיים.
מירי רגב: ממשלת ישראל הייתה צריכה לצפות את הבעיה בגז, ידענו את זה אנחנו, שאנחנו לא יושבים בתוך העניין, ידענו שהולכת להיות בעיה עם הגז ממצרים והם רק הקשו עם דוח שישינסקי, אז הלכו וקראו לכמה אנשים, כולל אחד, שאנחנו חברים של תשובה.
מירי רגב: אני עוד לא ישבתי עם תשובה פעם אחת, אבל אמרנו שלתשובה המחיר של החשמל לא יזיז, אבל לאזרחים זה יזיז, ועובדה, זה קורה.
מירי רגב: וכששטייניץ כתב מכתב, אני לא רואה פה אף אחד מהאוצר, מי מהאוצר שיכול להסביר?
מירי רגב: כששטייניץ כתב מכתב שמחיר החשמל ישורשר לציבור, אז הוא התכוון שמי שישלם את מחיר החשמל זה הציבור.
מירי רגב: לכן צריך לעשות דיון ייעודי, לא על יוקר המחיה, דיון ייעודי על המחיר של החשמל ולמה הוא עולה ככה.
מירי רגב: הדבר השני, תאגידי המים, פעם אחת ולתמיד בואו נשים את האמת, כמה עולה מחיר המים, כמה מקורות משלמת, כמה זה מגיע לכיס של העירייה וכמה האזרח משלם, והדבר השלישי, צריך להוריד את מחיר הדלק ל-7 שקלים, הוא לא יכול להמשיך להיות 8 שקלים וצריך לטפל גם בנושא הסולר.
מירי רגב: אם אנחנו נצליח לעשות את שלושת הדברים האלה- - - אני יודעת שזה לא נעים להגיד את זה, אבל אמרתי את זה גם לראש הממשלה, שאני מכבדת אותו, מעריכה אותו וצריך להגיד מלים טובות על הכלכלה, שהיא יציבה, אבל צריך להיות עם רגישות חברתית ואסור לנו להתנתק ממה שקורה בציבור.
מירי רגב: כשאנחנו נבנה דירות, זה יכניס 40% מסים, אנחנו לא בונים דירות.
מירי רגב: מי שבונה דירות לא נמצא פה, גפני, זה לא בגלל שהוא לא נמצא פה, זה רק לחרדים.
מירי רגב: אני חוזרת ואומרת את זה, בנצרת עלית ובבית שמש עולות דירות כמעט 400,000-500,000 שקלים, מה שאצלנו בראש העין עולה 1.5 מיליון שקלים.
מירי רגב: שוב אנחנו חוזרים לנושא של גם דיור וגם קרקעות, שהם כן מקור להכנסת מסים והאוצר לא עושה את זה.
מירי רגב: לכן מה שאני דורשת לקיים דיון אמיתי, לא ככותרות ולא בסיסמאות על יוקר המחיה, צריך לבוא ולנתח את שלושת המרכיבים הבסיסיים שגורמים ליוקר המחיה ובהם לטפל.
מירי רגב: ואילו אני הייתי יכולה לקבל החלטה אחרת, של 5 מיליארד שקלים שהולכים לחינוך חינם לגילאי 3-4 ואין לי ספק שזה חשוב וזה נכון, אבל במצוקה תקציבית, ב-5 מיליארד האלה היה נכון יותר לסבסד מים, דלק וחשמל לכלל האוכלוסייה ולא רק שמגזר אחד נהנה מזה, כי אי אפשר לעשות גם וגם וגם, ובסוף הציבור משלם הרבה, הרבה מאוד, וצריך להבין שהציבור לא יכול להמשיך להיות פרה חולבת של האוצר.
ציון פיניאן: לפני שחברת הכנסת פאינה קירשנבאום, נציגי חברת החשמל נמצאים פה?
אורן הלמן: כן.
ציון פיניאן: אני רוצה שתתייחסו למה שאני הולך לומר, אני בבדיקה בתוך חברת חשמל ונאמר לי שבחודש מאי 2009, זה בדיוק כינונה של הממשלה הנוכחית, מחיר לקילוואט שעה היה 46 אגורות וחצי, היום המחיר הוא 46.9 אגורות, האם זה נכון או לא נכון?
ציון פיניאן: אם זה נכון, זה משנה את התמונה, אם זה לא נכון, זה גם משנה את התמונה.
פניה קירשנבאום: כבוד היושב ראש, חבריי חברי הכנסת וכמובן כל האורחים הנכבדים, האמת היא שאת הנושא של יוקר המחיה אפשר היה להתחיל מהרבה כיוונים, אבל אני אתחיל אותו ממשפט אחד ובוודאי אני גם אסיים באותו משפט, והמשפט הזה, אני חוזרת ומדברת עליו, 38% מכלל אוכלוסיית מדינת ישראל נושאים בנטל הכלכלי של מדינת ישראל, הם אלה שמשלמים את המסים וזאת מילת המפתח לכלכלה של המדינה, כי לו האחוז הזה לא היה 38% אלא היינו 45% מהאוכלוסייה עובדים ומשלמים מסים, יכול להיות שהרבה מהמדיניות הייתה נראית אחרת.
פניה קירשנבאום: אבל אני רוצה לחזור ולהתייחס לכמה דברים שהתייחסו חברות הכנסת רוחמה אברהם ומירי רגב.
פניה קירשנבאום: קודם כל בנושא של החשמל, מי שנמצא בוועדת כספים ובטח שמע אותי לא פעם, אני פה אמרתי שאנחנו לא יכולים להסתמך על הגז המצרי ודיברנו על זה לא פעם, אבל נתקלנו באוזניים אטומות וכולם חשבו שהגז המצרי יגיע אלינו בכמויות ולאורך הזמן ואנחנו פטורים ואנחנו מסודרים, וגם כשדיברנו פה על המיסוי ועל הרבה דברים, כולם אמרו, 'עזבי, יש לנו את הגז המצרי', אבל הנה אין לנו אותו ואסור לשכוח ש-32% מאספקת החשמל או התמחור שלה היה בנוי על אספקת הגז.
פניה קירשנבאום: נכון להיום את ה-32% האלה אנחנו מקבלים מדלקים אחרים, יקרים יותר, אבל אני לא רוצה להתייחס לנושא של היוקר.
פניה קירשנבאום: אני אומרת דבר אחר, אנחנו פה נושאים באחריות של המחירים ואנחנו העלינו את הנושא הזה, כבוד היושב ראש, והורדנו את המיסוי על הסולר ב-88%, הורדנו אותו כדי להוזיל את המחיר של החשמל, אבל אני רוצה להזכיר, אנחנו מדברים פה כולנו היום על העלאת מחיר החשמל, אבל אנחנו שוכחים שבסוף אפריל המיסוי לסולר להפקת חשמל יירד ל-70% הנחה, זאת אומרת את ה-18% מישהו יצטרך לסבסד ואנחנו נשב פה סביב השולחן הזה ונצעק עוד פעם גוואלד, אבל אנחנו ניתן לזה יד.
פניה קירשנבאום: אז קודם לך, כיושב ראש של הוועדה, אני מבקשת לפנות לאוצר ולהאריך את ההטבה שהם קיבלו, אבל אולי בכלל להוריד את המס על הסולר להפקת חשמל לגמרי.
פניה קירשנבאום: למה ממשלה צריכה פעמיים לגבות מסים על הפקת חשמל, פעם אחת זה מיסוי על הסולר ופעם שנייה כשהיא גובה מאיתנו את המע"מ על החשמל עצמו.
פניה קירשנבאום: או שיחליטו שאו ממסים את הסולר ומורידים מע"מ על החשמל, או אם לוקחים מאיתנו, הצרכנים, את המסים, אז לפחות שיפטרו את הסולר מהמיסוי.
פניה קירשנבאום: עכשיו אני רוצה לדבר על הנושא של הדלק, וזה לא קשור לחברת החשמל, וגם הוא חלק מיוקר המחיה.
פניה קירשנבאום: בזמנו כשהמחיר של חבית דלק שיחק למעלה ולמטה והקפיצות בדלק היו גבוהות, החליט האוצר במדינת ישראל שהבלו על הדלק יהיה קבוע ולא יהיה תלוי במחיר של הנפט וכולם היו מרוצים, כי יש לנו את הבלו קבוע ואם עלה הדלק או ירד, זה היה בגלל מחירו העולמי.
פניה קירשנבאום: לא ברור לנו למה עכשיו, או ברור, אבל אני אחזור שוב למשפט הפתיח שלי, שפתאום הוחלט שהבלו כבר לא קבוע אלא הוא עולה כשאנחנו רוצים או יורד כשראש הממשלה רוצה, ואני אומרת, או שנשאיר אותו קבוע, או שנחליט כולנו שהוא אחוז מסוים ממחירו העולמי של הדלק ואז כולנו נדע אם הוא עולה או יורד, אבל לא יכול להיות שהדלק יורד, אנחנו מעלים את הבלו ואז הדלק עולה כי העלינו את הבלו וכשהדלק עולה, אז הוא גם עולה בגלל שהדלק עולה באותו יחס.
פניה קירשנבאום: סליחה, אי אפשר לשחק על כל העולמות, צריך להחליט איפה אנחנו נמצאים.
מירי רגב: כשמדובר בפקידים בני 27 אפשר הכול.
פניה קירשנבאום: תיכף נדבר גם על הפקידים.
פניה קירשנבאום: אנחנו מדברים על המים ואני מאוד שמחה שאנחנו נמצאים בשנה גשומה ויש לנו גשם ויהיו עוד שלגים, אבל אסור לשכוח עדיין שאנחנו מדינה מדברית והשנה הזאת לא מהווה דוגמה לשנים אחרות.
פניה קירשנבאום: אנחנו היינו צריכים לפני הרבה שנים, ואני מזכירה שעוד ב-2003, כשאביגדור ליברמן היה שר התשתיות, הייתה תכנית חמש שנית להתפלת מים, חבל שעצרנו אותה - - -
חמד עמאר: 500 מיליון קוב.
פניה קירשנבאום: נכון, כי אולי היום המצב היה אחר, אבל אני בהחלט מסכימה עם חברתי, חברת הכנסת מירי רגב, שלא יכול להיות שאוצר המדינה יגבה מע"מ על המים, ויש גם חקיקה וחבל שהחקיקה הזאת נבלמת- - - (היו"ר משה גפני) כבוד היושב ראש הקבוע, אני עושה סקירה קצרה על מה שאמרתי; אז דיברתי על כך שסך הכול 38% מהציבור משלמים מסים, דיברתי על מחירי דלקים להפקת חשמל, שההטבה שהם קיבלו היא עד סוף אפריל ובאפריל המס יירד ל-70% וצריכים להאריך את ההטבה שיש להם, אם לא לבטל לגמרי את המס על הסולר, כי לא יכול להיות שפעם אחת גובים מאנשים מע"מ על החשמל ופעם שנייה גובים מס על הדלקים שמפיקים חשמל.
פניה קירשנבאום: דיברתי על הדלק, על הבלו, שפעם הוא היה קבוע ועכשיו משחקים איתו ואולי צריך לשנות את המדיניות ועכשיו אני מדברת על המע"מ על המים שבטח גם אתה מסכים איתי, שהגיע הזמן לבטל את המע"מ על המים ולהיטיב עם הציבור.
פניה קירשנבאום: אני רוצה להזכיר עוד דבר אחד, פה נאמר על הפקידים של האוצר, אני רוצה להגיד לכם, בשבוע-שבועיים האחרונים אני מתלבטת עם עצמי האם ללכת לחקיקה או לעשות איזה שהוא שינוי כי אני חיה בהרגשה שמי שמושל במדינה הזאת זה לאו דווקא השרים, זה לאו דווקא הממשלה, זה לאו דווקא חברי כנסת, אלא אנחנו מדינה ביורוקרטית שמי ששולט במדינה הזאת הם הפקידים והם המנהלים.
פניה קירשנבאום: כהוכחה, הממשלות משתנות, הייתה לנו ממשלת אולמרט ועכשיו יש ממשלת בנימין נתניהו, אבל המדיניות של האוצר לא השתנתה לגמרי, כי לא השר הזה ולא השר ההוא קובע, אלא הפקידים קובעים ואנחנו עדים להתנהלות הזאת יום אחרי יום.
פניה קירשנבאום: אנחנו מקבלים החלטות, אבל ההחלטה שלנו לא שווה הרבה ואני אומרת, אולי צריך לשקול ואולי באמת פקידי האוצר יוכלו להביע את העמדה שלהם רק לגבי תקציב המדינה, או רק לגבי חקיקה שמשפיעה על תקציב המדינה ולא להיות מעורבים בכלל החקיקה או בהתנהלות, ואולי סוף סוף נחזיר באמת את הכוח לאלה שנבחרו על ידי הציבור ולא אלה שמונו על ידי פקידים אחרים.
פניה קירשנבאום: ושוב, אני רוצה לסיים במשפט אחרון, אנחנו מבינים ואני רואה את זה שיוקר המחיה, וברור שהמצרכים עולים בגלל שעולה החשמל ודלק והכול, אבל אם החינוך למשל היה חינם מגיל 0 עד שעה 16:00 ואולי זאת העדיפות שצריך להשקיע בה, אולי אז יותר אנשים היו יוצאים לשוק העבודה, אולי אז היינו מצליחים להעלות את האנשים שמשלמים מסים ל-45% מכלל הציבור ואולי אז החיים שלנו היו נראים הרבה יותר טוב.
משה גפני: חבר הכנסת טלב אלסאנע.
טלב אלסאנע: אדוני היושב ראש, אורחים יקרים, יש לפעמים דברים שאין בהם שום היגיון, זאת אומרת לפעמים ניתן להסביר אבל לפעמים הדבר מדבר בעד עצמו ואחד הדברים שנראים תמוהים הוא העלייה במחיר המים.
טלב אלסאנע: דווקא השנה, שהיא גשומה, הברוך הוא מגלה נדיבות רבה, הממשלה מצד שני מגלה - - -
משה גפני: בגלל התפילות.
טלב אלסאנע: זה דבר שהוא מדהים, אין היגיון בהחלטה הזו.
טלב אלסאנע: כאשר מכבידים על האזרחים בהרבה תחומים, מקשים גם בעניין של המים.
טלב אלסאנע: אני לא אתפלא שיבוא יום ואולי נחשוב על אוויר.
טלב אלסאנע: אין מוצר יותר בסיסי מהמים, הוא נכנס בהרבה תחומים, ואת המוצר הזה מעלים.
טלב אלסאנע: אני קיבלתי, כבוד היושב ראש, הודעה מהיישובים הלא מוכרים - - -
משה גפני: כן, אתה הגשת דיון מהיר, אני שילבתי את זה פה בתוך סדר היום, למה אתה מתכוון?
משה גפני: אני לא כל כך הבנתי, מה אתה מתכוון בשבט אלוגבי?
משה גפני: הם משלמים יותר מאשר אני או אתה משלמים?
טלב אלסאנע: לא, זה כל היישובים, אבל לגבי היישובים הלא מוכרים, המצב עוד יותר גרוע, לא רק שעכשיו, כאשר יש סוגיה ביטחונית והממשלה מפקירה אותם, אין ממ"דים, אפילו הורסים להם, הם חסרי הגנה, אז גם מים אין להם, כי מה?
טלב אלסאנע: הרי עם עליית מחירי המים, לאנשים אין תאגיד, אין רשות מקומית, הם יישובים לא מוכרים, אז גם מחייבים אותם אגרת ביוב, אגרת מים, אגרת תאגיד, הכול, ולכן יש עלייה של 67% באופן פתאומי לאנשים שהם במצב סוציו אקונומי הכי גרוע ב - - -
משה גפני: איך יש להם מים?
משה גפני: לשבט הזה איך מגיעים המים?
טלב אלסאנע: הם מתחברים ישירות דרך מקורות, מקורות נותנת להם איזה שהיא נקודה בקו המים והם מותחים את הציבור על חשבונם והם מתחברים ישירות דרך מקורות.
משה גפני: מי משלם את המים?
טלב אלסאנע: הם, התושבים עצמם, משלמים למקורות ישירות, אבל עם עלייה של כל מיני גורמים נוספים, כאילו שמדובר בתאגידים או ביישוב שיש בו - - -
משה גפני: יש את הקו של מקורות, מתחברים לקו של מקורות, מעבירים את זה לכל תושב שם.
משה גפני: לכל תושב יש שעון, יש מד מים?
טלב אלסאנע: ויש ועד מקומי שהוא גובה מהתושבים עצמם.
משה גפני: מאיפה הוא יודע כמה כל אחד צורך?
משה גפני: יש שעון.
טלב אלסאנע: יש שעון, יש מד מים לכל תושב.
משה גפני: אז מה הם שונים מכולם?
משה גפני: זה אותו דבר אצל כולם.
טלב אלסאנע: לגבי העניין של הרשות המקומית, תאגיד מים ואגרת ביוב וכל האגרות האלה, הן לא קיימות, כי היישוב עצמו הוא לא יישוב מוכר.
טלב אלסאנע: אז כל הגורמים שמתווספים למחירי המים, הם לא צריכים להיות קיימים לגבי התושבים האלה שמתחברים ישירות.
טלב אלסאנע: אין ספקים, אין פקידים, אין עובדים שצריך לשלם להם את השכר ולהעלות את המחירים כי מוסיפים לעלות של המים גם את העלות של אותם פקידים.
טלב אלסאנע: אבל גם אותם העלו וגם עכשיו תיכף- - - כשאני מקבל את העלייה בשיעור המים שעד כדי 67%, דבר שהוא מזעזע.
טלב אלסאנע: מה שאני רוצה להגיד, היושב ראש, כנראה שהממשלה הזו היא באמת מנותקת, מה שמתרחש באזור שלנו כולו התחיל מאחד בשם מוחמד בועזיזי מתוניס.
טלב אלסאנע: הוא אקדמאי, סיים לימודיו, לא הצליח להתפרנס, הוא הלך והצית את עצמו, בעקבות זאת יש לנו צונאמי בכל המקום הזה.
משה גפני: אתה לא מציע את זה פה לאף אחד.
טלב אלסאנע: עם כל המכות שמכים את האזרחים בתחום של מוצרי יסוד, חשמל, דלק, מים, לא ירחק היום שיהיה מוחמד בועזיזי אחר כאן, שיצית את עצמו - - -
משה גפני: לא יצית, אני נגד להצית, יש לי רעיונות אחרים בשבילו.
טלב אלסאנע: ולכן כדי להציל אותו, אתה היושב ראש, הוועדה הזו צריכה להתעשת ולספק הגנה, לספק ביטחון סוציאלי, לספק מחירים סבירים לאותם אזרחים ולהגן עליהם מהמכות של הממשלה הזאת.
מירי רגב: הוא פה, רק לפני, כבוד חברי חבר הכנסת, למה מנכ"ל משרד האוצר לא כאן?
מירי רגב: למה אין פה נציגים בכירים?
מירי רגב: יוקר המחיה לא שייך אליהם?
מירי רגב: זה לא קשור אליהם?
מירי רגב: ועדת הכספים לא צריכה לאשר להם דברים, לא צריכה לעשות העברות?
משה גפני: לפי מה שאת אומרת, אני הולך להחליף את הממשלה.
משה גפני: לא, נחליף את הממשלה, אבל אין לנו אלטרנטיבה.
מירי רגב: או כי לא מדברים על ישיבות הם לא פה.
משה גפני: זהו, כסף לישיבות - - -
מירי רגב: לא, אני רוצה להבין למה הם לא פה.
משה גפני: לא הייתי, בגלל זה.
מירי רגב: אני לא מבינה למה המנכ"ל לא נמצא פה.
טלב אלסאנע: נציגי רשות המים נמצאים?
מירי רגב: אני יודעת שבוועדה לביקורת המדינה אם לא מגיע מי שמזמנים, מביאים אותו בצו.
מירי רגב: בוועדת הכספים, שמאשרת כל כך הרבה כספים לשר האוצר, לשחק בהם כפי שהוא רוצה ולהעביר ממשרד למשרד באופן לא שקוף ולא ברור, אני חושבת שבנושא יוקר המחיה כדאי שיהיה פה מנכ"ל האוצר.
מירי רגב: לפחות מנכ"לו, שלשר לא נפריע.
משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב, בוועדה לביקורת המדינה, על פי תקנון הכנסת אפשר להביא אותו בצו, אבל הוא משחק עם העניין הזה, אני הייתי בוועדה לביקורת המדינה הרבה זמן, אבל את יודעת שאם יהיה משהו שאנחנו נצטרך, לא נעשה צו.
משה גפני: את רוצה שיבוא לפה מנכ"ל משרד האוצר?
משה גפני: תראי מה שהיה עם - - -
מירי רגב: אני יודעת, אבל כבוד הרב גפני, הנושא היום לא היה מספיק חשוב?
משה גפני: בסדר, אז אנחנו צריכים לטפל בזה - - -
מירי רגב: אבל מישהו צריך לתת לנו תשובה, מי ייתן לנו?
משה גפני: אין מי שייתן תשובות, השאלות ברורות.
משה גפני: אנחנו נצטרך להחליט מה אנחנו עושים.
משה גפני: תראי מה שהיה עם פרי גליל, ישבו פה שרים וכל מיני כאלה ואמרו 'אסור להעביר להם כסף', מה שעשינו, את יודעת מה שעשינו, ופתאום התברר שכולם לוקחים לעצמם קרדיט.
מירי רגב: אתה צודק, אבל הם היו צריכים להיות פה היום כדי לתת תשובה, על מחיר המים שיש לנו כל כך הרבה מים, מחיר הדלק ומחיר החשמל.
משה גפני: בסדר, אנחנו נגרום לכך שהם יבואו לפה.
מירי רגב: בפגרה?
משה גפני: לא, גם בפגרה.
מירי רגב: הם לא באים במושב, אז בפגרה הם יבואו?
משה גפני: יהיו כמה דברים.
משה גפני: הם גם מכינים, דרך אגב, תקציב עכשיו, התחילו להכין תקציב.
מירי רגב: דו שנתי.
משה גפני: פרופ' ברוורמן, בבקשה.
משה גפני: חברת הכנסת רגב הפריעה לי, זה לא שהתכוונתי משהו אליך.
משה גפני: לא, היא בסדר גמור, רק זה שהיא כל הזמן אומרת 'תקציב לישיבות', לא הבנתי למה היא מתכוונת.
משה גפני: רק להרגיז אותי היא צריכה.
אבישי ברוורמן: לישיבה של מעלה או ישיבה של מטה?
משה גפני: ישיבה של מעלה.
משה גפני: עוד נתחיל איתה עם ישיבה של מטה ,בכלל נגיע רחוק.
אבישי ברוורמן: אני רוצה להוסיף דבר אחד, זה שפה מלינים באמת שלא באים הנציגים של האוצר, זה גם ברור, כי בסופו של דבר לצערי, וציינה את זאת חברת הכנסת קירשנבאום, אנחנו כבר מזמן בחוסר משילות ואדוני יודע את זה היטב.
אבישי ברוורמן: אני בהחלט מאמין שרק מהפך במובן של משילות, כששרים יהיו שרים, ביקורת תקציבית תהיה לשר האוצר, אבל שרים יוכלו לנהל, נוכל באמת לתפקד אחרת.
אבישי ברוורמן: ואני בא ליוקר מחיה, אני מוכרח לציין שבאמת לגבי הבעיה של אי השוויון הישראלי, זה היה כבר ברור תקופה ארוכה שמר נתניהו, שהמשיך את הורדת ההוצאות הציבוריות והורדת מסים לקבוצות העיליות, ברור שאיש השוויון בישראל הלך ועלה והגענו למצב שאנחנו מתחרים עם ארצות הברית ורק השאלה היא במדד של ג'יני או של האלפיון העליון, מי מנצח את מי.
אבישי ברוורמן: כרגע האמריקאים מובילים מעט.
אבישי ברוורמן: אבל לגבי המחירים, זה ברור לחלוטין שבמחירי המזון, דלק ומים, כשאתה משווה את מיאמי, וושינגטון וניו יורק לבאר שבע, תל אביב וירושלים, אנחנו הרבה יותר יקרים.
אבישי ברוורמן: ואני מוכרח לציין שאני גם לתומי, כשלא נכנסתי לעומק העניין, חשבתי שחלק מהדברים באמת נובעים ממיסוי מוגזם ומנושאים אחרים, אני יותר ויותר...
אבישי ברוורמן: החבורה של יוקר המחיה, איך זה נקרא?
שלומי דגן: 'ישראל יקרה לנו'.
אבישי ברוורמן: 'ישראל יקרה לנו', שנפגשתי איתם מספר פעמים והתחלתי לראות את הנתונים ולכן, אדוני היושב ראש, אני גם בעצמי בוחן, והרושם שמתקבל היום, שאתה מסתכל על המחירים כאן ואתה מסתכל מ-2002 עד היום ואתה מנקה גם את כל הנושאים של המיסוי וכו', כשאתה יוצא כרגע, כשאתה מנקה את כל הדברים האלה ואתה הולך ושולח מישהו שיעשה קניות בסופרמרקט בלונדון, בברלין ובניו יורק או בוושינגטון, לעומת כאן, המחירים כאן הרבה יותר גבוהים.
אבישי ברוורמן: ולכן , אדוני, אני לוקח מאוד מאוד ברצינות שהנושא הזה של ריכוזיות וקרטליזציה הוא נושא מאוד מאוד משמעותי.
אבישי ברוורמן: אני אישית גם בוחן אותו, אבל אני גם מציע, אדוני היושב ראש, כי חלק מהטענות שאני חשבתי, שבאים הרבה מאוד מהתעשיינים בתעשיית המזון ואחרת, אומרים 'לא, זה המס, המס, המס', בואו ננקה את כל הדברים האלה ואני חושש שעדיין המחירים כאן כל כך הרבה יותר גבוהים, לכן בעיית הריכוזיות כאן, גם של הרשתות וגם של היצרנים, היא חמורה, ואני מציע, אדוני היושב ראש, שגם המ.מ.מ, אני עושה את העבודה שלי, אבל גם אתה באמצעות אנשיך תבדוק את הנושא, כי אני חושב שהנושא הזה חייב להיות על השולחן.
משה גפני: אתה מאוד צודק.
משה גפני: ישב פה באחת הישיבות יוסי ישי, מנכ"ל משרד החקלאות, היה דיון על הדגים.
משה גפני: הוא אמר המסים, המכסים, המחיר של הדג בחוץ לארץ, הכול ביחד עולה 30 שקל לקילו.
משה גפני: אתה מגיע לרשת ואתה הולך לקנות את זה וזה עולה 60 שקלים.
משה גפני: הוא אומר שיש פה פערי מחירים שאתה צודק מאוד בדברים האלה.
משה גפני: צריך להיזהר כשאנחנו מדברים על העלאת המחירים ולשים את האצבע על המוקדים שבהם - - - שזה אחד המוקדים, אנחנו עוד נדון בריכוזיות הרבה מאוד.
מרינה סולודקין: אני לא אתלונן, לא על הממשלה, לא על פקידי האוצר.
משה גפני: תתלונני.
מרינה סולודקין: בגלל שזו אותה שיטה, אותן הממשלות, זה כל הזמן אותו דבר.
מרינה סולודקין: ביום חמישי אני עומדת בהפגנה של רוסים על יד הבימה ואני רוצה לדעת מה לענות לאנשים, בשש בערב.
מרינה סולודקין: אני סוף סוף רוצה לשמוע מה אומרים חברת חשמל, מקורות ואחרים, מה לומר לאנשים בהפגנה.
משה גפני: משה כהן, אתה כלכלן.
משה גפני: חבר הכנסת ראלב מג'אדלה אומר שאתה איש רציני ואתה יודע להסביר לנו, אז תעשה את זה בקצרה.
משה כהן: הנייר שהגשתי מראה איך מוצר שיוצא ב-30 שקלים משער היצרן או משער היבואן מגיע ל-100 שקלים.