GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי ברוורמן: לוקחים את נושא המחיר, לוקחים את המגרשים ולפני בחירות מביאים סחורה.
אבישי ברוורמן: את הגיבוי יש לכם כאן
אבישי ברוורמן: מכולם כי יודעים כמה אתם עושים את העבודה, איזו אוכלוסייה נהדרת אתם ושהקיפוח כלפיה הוא פונקציה גם של המנהיגות שלכם וגם של שקרה בממשלה.
שי חרמש: להזכירכם, עד לאחרונה פרופסור ברוורמן היה השר האמון על המגזר.
שי חרמש: אני חושב שהדברים שהוא אמר נוגעים בקצות האצבעות של הנושא הזה.
סלאח פארס: אני מקבל את מה שאמרת.
סלאח פארס: זה בהחלט נכון.
סלאח פארס: צריך להוריד את עלות המגרשים.
סלאח פארס: צריך להחליט להוריד את עלות המגרשים לישובים הדרוזים.
סלאח פארס: במקום 65 אחוזים הנחה עליה דיברו, לתת שמונים אחוזים כפי שהיה לפני כן.
סלאח פארס: אני רוצה לומר כמה מלים ולהעלות תהיות.
סלאח פארס: תבדקו את התקציב של משרד השיכון לעדה הדרוזית.
סלאח פארס: בשנות ה-90, משנת 1990 עד 1998, היה תקציב ומשנת 2000 עד 2010 היה תקציב אפס.
סלאח פארס: אפשר לבדוק את זה אבל אלה עובדות ועם עובדות אי אפשר להתווכח.
סלאח פארס: תבדקו את התנהלות המינהל.
סלאח פארס: מה עשה המינהל?
סלאח פארס: השמאי שלי יקבע מה שאני רוצה והשמאי שלך יקבע מה שאתה רוצה.
סלאח פארס: אנחנו חיים עם זה ואנחנו יודעים מה השמאי הממשלתי קובע ומהי שמאות.
סלאח פארס: תבדקו את השיווק.
סלאח פארס: כאשר המינהל מחליט לתת מגרשים בחינם בחורפיש, קו עימות, משרד השיכון מכין את החומר, שולח אותו למינהל, החומר שוכב במינהל במשך שישה חודשים כי כסף לא יוצא לו מזה ולכן הוא לא עושה כלום.
סלאח פארס: אלה עובדות.
סלאח פארס: אפשר לבדוק אותן אחת לאחת.
סלאח פארס: ממשלת ישראל, לאחר התערבות ראש הממשלה ולאחר הכנת תוכנית החומש והקביעה של 680 מיליון שקלים למגזר הדרוזי, הוחלט לתת למשרד השיכון ארבעים מיליון שקלים על מנת להוריד את עלות המגרשים.
סלאח פארס: אנחנו בישרנו לתושבים שלנו שהחייל שהיה משלם מאה אלף שקלים בחורפיש, היום הוא ישלם עד חמישים אלף שקלים.
סלאח פארס: למחרת היום אמרו שנכון, הורידו ממאה אלף לחמישים אלף – ניקח כדוגמה את אבו סנן שם הורידו לשלושים אלף שקלים – אבל המגרש שעלה לך 6,000 שקלים, עולה לך היום תשעים אלף שקלים.
סלאח פארס: איך המחיר עולה מ-6,000 ל-90 אלף שקלים?
סלאח פארס: אני לוקח את משכורתו של החייל.
סלאח פארס: כשאני שירתתי המשכורת שלי הייתה 18 לירות.
סלאח פארס: תבדוק היום, המשכורת לא עלתה.
סלאח פארס: חבר'ה , כל העדה הדרוזית מונה מאה אלף תושבים.
סלאח פארס: העדה הזאת שמה את כל הביצים במקום אחד.
סלאח פארס: תפסיקו.
סלאח פארס: התקציב של הדרוזים היה צבוע בתקציב המדינה בשנת 1993, בימי רבין זיכרונו לברכה.
סלאח פארס: בשנת 2004 ממשלת ישראל המכובדת מחקה את צביעת התקציב הזה.
סלאח פארס: אגב, אני לא צריך חמישה חברי כנסת.
סלאח פארס: אני מרגיש שהממשלה היא שלי, כל ה-120 חברי הכנסת הם שלי.
סלאח פארס: אל תתחשבן אתי על חמשת חברי הכנסת המכהנים כיום.
שכיב מוראד שנאן: עם אבישי אנחנו שישה.
סלאח פארס: צריכות להיות החלטות שיעזרו לעדה הדרוזית ושההחלטות שיתקבלו ייושמו ולא סתם החלטות שלא יבוצעו.
סלאח פארס: הדבר השני הוא להיכנס לראש של הפקידות.
סלאח פארס: הפקידות במדינת ישראל לא מבצעת את ההחלטות.
סלאח פארס: פשוטו כמשמעו.
סלאח פארס: יש פקיד דתי, יש פקיד דרוזי, יש פקיד אחר וכל אחד שומר על המגזר שלו.
סלאח פארס: אין קיבוץ גלויות במדינה.
סלאח פארס: יש פקיד שבכלל לא יודע מי אני, קוראים לי סלאח ולכן הוא מתנהג אתי כסלאח והוא לא יודע מה שאני עשיתי.
סלאח פארס: צריך להמליץ לממשלה להוריד את עלות הפיתוח לעדה הדרוזית וזה אמור לגבי כל מאה אלף התושבים, לגבי כל השכונה.
שי חרמש: לא את עלות הפיתוח.
שי חרמש: היא כבר ירדה.
שי חרמש: אתה מדבר על מחיר הקרקע.
סלאח פארס: בן לילה הפכו אותנו מכפרים לישובים עירוניים.
סלאח פארס: המגרש שלי שהיה , היום הוא .
סלאח פארס: שמעתם את נציג משרד השיכון שידבר על דו, אבל המגרש שלי היה והיום הוא .
יצחק וקנין: אבל ידידי היקר, אני חייב לומר לך משהו ואל תחשוד בי חלילה וחס.
יצחק וקנין: אני כמוך גר בקו העימות ומכיר את הדבר הזה.
יצחק וקנין: פעם היה לנו מגרש דונם או 800 והיום אנחנו מקבלים בדיוק את מה שאתה אומר ואני לא שלומי אלא יערה.
שי חרמש: סמיר, בבקשה.
מגלי והבה: אדוני היושב ראש, חבריי הנכבדים.
מגלי והבה: אני לא יודע מה לומר לכם.
מגלי והבה: כואב הלב על מה שהמדינה הזאת עושה לעדה הדרוזית.
מגלי והבה: הממשלה הזאת בגדה בעדה הדרוזית.
מגלי והבה: מדבר אתכם אדם שהיה עוזר שר הבינוי והשיכון אריק שרון בשנת 1989.
מגלי והבה: הייתי יועץ ראש הממשלה ואני חי את המצוקות שלנו.
מגלי והבה: יש לי בעיה ששני שרים שהם אמונים על העורק הראשי של העדה הדרוזית היום הוא שר הפנים ושר הבינוי והשיכון.
מגלי והבה: אלה שכל החיים קופחו, מקפחים את העדה הדרוזית.
מגלי והבה: לא יעלה על הדעת אדוני שישוב בית ג'אן עם 53 חללים, במשך עשר שנים לא מחלקים מגרש אחד.
מגלי והבה: מגרש אחד לא מחלקים.
מגלי והבה: איך אתם רוצים שנופיע בפני הנוער שלנו ונאמר לו שזאת המדינה לה שילמנו הכול?
מגלי והבה: הלב פשוט כואב.
מגלי והבה: אני באים להתריע לפניכם לפני שיהיה פיצוץ.
מגלי והבה: מספיק.
מגלי והבה: אתם כולכם נכבדים, אתם חברי כנסת, קואליציה ואופוזיציה, צאו לשטח.
מגלי והבה: מתי שר הבינוי והשיכון ביקר בישוב דרוזי?
מגלי והבה: יאמרו לי ראשי הרשויות מתי במשך שלוש השנים האחרונות ביקר אצלם שר השיכון.
מגלי והבה: איזו מדינה זאת?
מגלי והבה: נלחמנו למענה, נתנו את הדם ואת הנשמה.
מגלי והבה: ארצות הברית לא נותנת טיפת דם אבל אנחנו נתנו בגאון ובגאווה.
מגלי והבה: אני מתרגש כשאני אומר את הדברים האלה.
מגלי והבה: נסעתי מבית ג'אן עד לכאן כדי לומר לכם תתעוררו.
מגלי והבה: זאת החלטה של שר.
מגלי והבה: אני זוכר כשהייתי עם השר אריאל שרון כשר הבינוי והשיכון אמר לו המינהל שהמגרש עולה כך וכך כסף.
מגלי והבה: אמר: חייל משוחרר דרוזי משלם רק 25 אחוזים.
מגלי והבה: זה דבר שהוא ידע לעשות אותו.
מגלי והבה: אנחנו מדברים על משרד הפנים, על תוכנית בינוי ערים.
מגלי והבה: אני הייתי יושב ראש ועדת תכנון ובנייה בגליל, שלושה ישובים ערבים, ותוך שלוש שנים השקעתי בתוכנית 2020 לכל הישובים.
מגלי והבה: כשרוצים, אדוני, עושים.
מגלי והבה: אל תגידו ממשלה או לא ממשלה כי אגורה אחת לא תעבור במשרד ממשלתי אם לא תעבור דרככם חבריי הנכבדים.
מגלי והבה: אני מבקש מכם בכל לשון של בקשה, ויפה שעה אחת קודם.
מגלי והבה: אני לא מאיים אלא אני בא כשליח.
מגלי והבה: אני מזכיר עמותת הקצינים הדרוזים בישראל.
מגלי והבה: לכו ותראו מה מצבנו היום.
מגלי והבה: ראשי הרשויות, במקום שכל אחד יתעסק כל יום בישוב שלו, צריך להתעסק בדברים אחרים.
מגלי והבה: הדרוזים היום נותנים משכנתא למדינה.
מגלי והבה: חייל דרוזי שבונה את הבית שלו על האדמה הפרטית שלו, אין לו שם תוכנית מתאר וקונסים אותו במאה אלף שקלים ובמאתיים אלף שקלים, סכום אותו מחלקים והוא צריך לסבסד את המדינה.
מגלי והבה: ריבונו של עולם, לאן הגענו?
מגלי והבה: עד מתי?
מגלי והבה: תודה רבה לכם.
שי חרמש: שכיב שנאן.
שי חרמש: אני מבקש לא להפריע לו כי זה נאום הבכורה שלו בוועדת הכספים.
שכיב מוראד שנאן: רבותיי, אדוני היושב ראש, מכובדיי כולם.
שכיב מוראד שנאן: אין ספק שהנושא הזה שעולה לשולחן היום הוא אחד הנושאים הטעונים ביותר שקורה ברחוב הדרוזי.
שכיב מוראד שנאן: זאת פצצה מתקתקת שכל מי שלא רוצה להבין אותה, שווה שישמע את המילה הזאת שזאת פצצה מתקתקת.
שכיב מוראד שנאן: הצעירים שלנו בכפרים, כולם סובלים.
שכיב מוראד שנאן: יש הרבה מאוד זוגות צעירים שלא מתחתנים כתוצאה מכך שאין להם בית בו יוכלו לגור.
שכיב מוראד שנאן: אני בטוח שאני קולע לדעת חכמים שדיברו לפני כן.
שכיב מוראד שנאן: הכאב שיצא מפיו של סמיר והכאב שעדיין טמון בלב רבים אחרים ולא יצא כי לא קיבלו את זכות הדיבור, לא מבטל את רמת הקושי הקיים.
שכיב מוראד שנאן: אני באמת מבקש, אחרי דבריו של ראש מועצת חורפיש, לקבל את זה כהצעת החלטה שנביא אותה לשולחן הממשלה כך שייתנו את זה למאה אלף התושבים שנתנו את כל מה שנתנו.
שכיב מוראד שנאן: אני לא רוצה שאף אחד ייתן לי רק בגלל ששירתתי בצה"ל אלא אני רוצה שייתנו לי כי אני אזרח שראוי וצריך לקבל.
שכיב מוראד שנאן: הגיע הזמן לעשות זאת.
שי חרמש: נציג האוצר, זכות תגובה.
אמיר רשף: יש החלטת ממשלה שהוזכרה כאן והיא נותנת סיוע ומשקיעה כספים במגזר הדרוזי.
אמיר רשף: אולי העמיתה שלי ממשרד הבינוי והשיכון תוכל לפרט יותר.
אמיר רשף: יש גידול בפיקדון שבשנים הקרובות ימשיך לגדול ויגיע לסך של כמעט חמישים אלף שקלים.
שי חרמש: אמיר, אני מבקש.
שי חרמש: אנחנו מדברים כאן על דבר ממוקד.
שי חרמש: אי אפשר למכור סחורה שהיא עולה לכולם.
שי חרמש: גם לחייל בתל אביב יעלה הפיקדון בשנה הבאה.
שי חרמש: עזוב את זה כרגע כי זה לא העניין.
שי חרמש: תן תשובה נקודתית לנושא עצמו.
אמיר רשף: סוגיית ערך הקרקע שמחירה עלה היא סוגיה נכונה אבל המחיר לא עלה רק במגזר הדרוזי ואת זה צריך להבין.
אמיר רשף: המנגנון שהמינהל נותן הנחות – ואמרתי זאת קודם – הוא שיעור מערך הקרקע והוא לא יהיה קבוע על מחיר מסוים.
אמיר רשף: אם ערך הקרקע יעלה ל-500 אלף שקלים, נישאר עם חמישים אלף שקלים?
אמיר רשף: הפתרון הוא הגדלת ההיצע.
אמיר רשף: גם מינהל התכנון במשרד הפנים מקדם תכנון מתארי ביישובי המיעוטים ומשרד הבינוי והשיכון מקדם תכנון מפורט שצריך להסדיר את כל נושא התכנון והבנייה במגזר המיעוטים ולאפשר את הגדלת ההיצע.
אמיר רשף: הבעיה היא בעיה אמיתית ואנחנו לא מתכחשים לכך שיש בעיה.
אמיר רשף: אני מוכן להעביר את הבקשה למנהל המינהל לבדוק את הנושא הזה, למה בבית ג'אן, כמו שאמרו כאן, לא הוקצו קרקעות במשך מספר שנים.
קריאה: לא חולקו.
סלאח פארס: הפתרון הוא שהאדמות שנלקחו מהדרוזים יוחזרו אליהם בחינם.
סלאח פארס: זה הפתרון.
סלאח פארס: אדמת המינהל היא שלנו.
סלאח פארס: אלה אדמות שלנו שלקחתם לנו אותן.
סלאח פארס: תחזירו אותן.
קריאה: הוא נתן פתרון הקסם שצריך לאשר את כל תוכניות המתאר, אבל מי שתוקע את זה זאת מדינת ישראל וממשלת ישראל.
קריאה: לכן הם רוצים שאנחנו נסבסד את המדינה.
כמאל בדר: מדברים על היצע כאילו שלנו במשרד השיכון יש ולא רוצים לשווק.
כמאל בדר: זה מטעה.
כמאל בדר: אנחנו משווקים את כל מה שיש לנו מאושר מבחינה תב"עית.
מגלי והבה: אבל לא רק לדרוזים.
כמאל בדר: אולי זה לא השולחן ולא הפורום, אבל מה נעשה שחסרה כאן עוד צלע אחת והיא משרד הפנים?
כמאל בדר: מה נעשה אם אנחנו מגישים תוכניות למשרד הפנים, לוועדה המחוזית, ושם זה נתקע שנים?
כמאל בדר: יש לנו קרוב ל-11 תוכניות במשרד הפנים שהן תקועות שם במשך שנים.
כמאל בדר: השכונות האלה הן שכונות שהן על אדמת מדינה ואני ביקשתי לתת לחיילים מסלול ירוק בנושא של אישור תכנון.
כמאל בדר: ברגע שמשרד השיכון סיים את התכנון, זה עובר לוועדה המקומית כך שזה לא ייתקע במשך שנים בוועדה המחוזית.
ג'מאל ח'יר: אני רוצה לציין לגבי אבו סנן.
ג'מאל ח'יר: ראש הרשות דיבר על כך אבל לא פירט.
ג'מאל ח'יר: רבותיי, משרד השיכון, וגם המינהל, מחק שכונות חיילים משוחררים דרוזים.
ג'מאל ח'יר: אין.
ג'מאל ח'יר: אין דרוזים.
ג'מאל ח'יר: הוא חילק 17 מגרשים שהיו בשנת 2006 רק לחיילים דרוזים באבו סנן, גם למוסלמים, גם לנוצרים וגם לאחרים שהם אחינו.
ג'מאל ח'יר: זה קרה לא רק באבו סנן אלא גם בכפר יאסיף.
ג'מאל ח'יר: המחיר היה 9,000 שקלים.
ג'מאל ח'יר: כל האחים שלי שילמו רק 9,000 שקלים.
ג'מאל ח'יר: היום המחיר, אם אתה חייל משוחרר רוצה דו, אתה משלם 310 אלף שקלים עבור מה שפעם שילמת 9,000 שקלים.
ג'מאל ח'יר: אם אתה מוצא בן זוג שמוכן לגור מעליך, אתה משלם 110 אלף שקלים.
ג'מאל ח'יר: זה אותו מגרש.
ג'מאל ח'יר: לא השתנה כלום ולא הוסף פיתוח.
ג'מאל ח'יר: אין יותר דרוזים, אין יותר שכונות לחיילים משוחררים אלא יש מחוסרי דיור לא רק באבו סנן אלא גם בכפר יאסיף ל-17 מגרשים.
ג'מאל ח'יר: שלא יספרו לכם סיפורים.
ג'מאל ח'יר: אלה הניירות של המדינה.
ג'מאל ח'יר: אין יותר שכונות של חיילים משוחררים.
געפר פרח: אני מסתכל על התקציב ועל ההבטחות.
געפר פרח: בתקציב משרד השיכון יש לישובים פיתוח תשתיות לבנייה חדשה במגזר הדרוזי והצ'רקסי 10 מיליון שקלים.
געפר פרח: עם כל התוספות זה יכול להגיע ל-18 מיליון שקלים.
געפר פרח: אנחנו רגילים להחלטות ממשלה אבל החלטות ממשלה לא נמצאות בתקציב.
געפר פרח: התקציב הזה עבר בוועדה הזאת, בוועדת הכספים.
געפר פרח: ועדת הכספים יכולה היום לבוא ולדרוש מהממשלה לשנות את התקציב ואני יכול גם לומר לכם היכן.
געפר פרח: יש תקציב אחר במינהל מקרקעי ישראל, ושלא יספרו לכם סיפורים.
געפר פרח: אפס תקציב לישובים הערבים הדרוזים בצפון ולישובים הערבים בכלל.
געפר פרח: יש 400 מיליון שקלים בתקציב מינהל מקרקעי ישראל שמיועדים לפינוי הבדואים בנגב.
געפר פרח: הסכום קיים והוא מיועד למשהו אחר.
געפר פרח: אפשר לקחת ממנו כסף ולהעביר.
געפר פרח: הסיפור הזה של מחיר הקרקע, הוא פונקציה של היצע וביקוש.
געפר פרח: כשאין קרקע, המחיר עולה ולכן השמאי הממשלתי קובע מחיר יותר גבוה ואז אתם אומרים שהאחוז הוא קבוע אבל המחיר עלה כי אין קרקע.
געפר פרח: הנושא של התכנון.
געפר פרח: יש חמישה מיליון שקלים בסך הכול בתקציב משרד הפנים לתכנון כל הישובים הערבים.
געפר פרח: תגידו לי איך אפשר לסיים את כל התוכניות התקועות בחמישה מיליון שקלים?
געפר פרח: זה תקוע בוועדות ועובר מוועדה לוועדה.
געפר פרח: לכן אנשים נאלצים לבנות ללא היתר.
געפר פרח: הקנסות שאנשים משלמים כאן, האוצר עושה כסף מהקנסות שמשלמים כל האנשים שיושבים מסביב לשולחן הזה.
געפר פרח: זה לא עניין של חיילים משוחררים אלא זה עניין של תכנון ולהפסיק לשלוט בחיי האנשים.
געפר פרח: התקציב של משרד הבינוי והשיכון, חוץ מהמענקים וההלוואות למשכנתאות שזה סיפור אחר, הוא מיליארד ו-400 מיליון שקלים.
געפר פרח: מתוך זה הרשאה להתחייב, הסכום הוא 18 מיליון שקלים.
יחיא הב: הבעיה שלנו היא אחרת.
יחיא הב: למרות שהדיון הוא על החיילים הדרוזים, ואני מעריך את החיילים הדרוזים כי הם אחינו וכל הכבוד להם שהם מעלים את הבעיה שלהם.
יחיא הב: אנחנו הבדואים רוצים שמישהו יעלה את הבעיה שלנו.
יחיא הב: אני רואה בכל חברי הכנסת כמי שעוזר לנו.
יחיא הב: במגזר הבדואי, וגם החיילים שנמצאים בכפרים אחרים, מי מייצג אותנו?
יחיא הב: מי מדבר עלינו?
יחיא הב: יש חיילים בדואים ויש גם חיילים לא בדואים שמשרתים בתוך הכפרים בגליל.
יחיא הב: צריך לתת את תשומת הלב גם לדברים האלה.
יחיא הב: בתרשיחא עלות מגרש של 200 עד 300 שקלים לחייל הוא 120 אלף שקלים, כולל פיתוח כי כך קבע המינהל וכך קבע משרד השיכון.
יחיא הב: הדבר היותר חמור הוא שחמישה חיילי צה"ל מתרשיחא רצו לקבל את החלקות בצד הדרומי של הכפר, חמש חלקות, אחרי שהמינהל שלח שמאים למקומות האלה, אני רוצה לדעת מדוע החיילים האלה לא קיבלו את החלקות האלה כי המינהל עצר את זה.
יחיא הב: אני רוצה לדעת האם אנחנו כפופים למינהל, האם אנחנו כפופים לראש העיר, האם זה פוליטי.
יחיא הב: אני רוצה לדעת למה המינהל עצר את זה.
יחיא הב: חמישה חיילים רצו לקבל את החלקות, אבל ראש העיר כתב מכתב למינהל ובשיתוף פעולה עם המינהל עצר את הכול.
יחיא הב: למה?
יחיא הב: אחרי כן קיבלו החיילים האלה מכתבים בהם הודיעו להם שהם לא מקבלים.
יחיא הב: למה חייל במגזר שלנו צריך לקבל את החלקה שלו במכרז?
יחיא הב: אני צריך להתחרות עם בן אדם שלא שירת ולא עשה כלום למען המדינה?
יחיא הב: אני צריך להיות במכרז אתו?
יחיא הב: למה לא באים ואומרים לחיילי צה"ל שאלה המגרשים שלכם ללא מכרז?
יחיא הב: למה אני כחייל צריך להיכנס במכרז?
נביה נסר אדין: יושב ראש פורום ראשי הרשויות לשעבר והיום מרכז המגזר הדרוזי והצ'רקסי במרכז השלטון המקומי.
נביה נסר אדין: אדוני, אני חושב שיש מדיניות מובהקת של ועדות התכנון והבנייה על מנת להראות את המגזר הדרוזי והצ'רקסי כעברייני בנייה.
נביה נסר אדין: לאורך כל השנים הקיפוח הזה התמשך.
נביה נסר אדין: נציג משרד האוצר דיבר על אישור תוכניות מפורטות וגם תוכניות מתאר, אבל משנת 1993 ועד עצם היום הזה אף תוכנית מתאר לא אושרה במגזר הדרוזי וזאת בכוונה תחילה, על מנת להראות שבני העדה הזאת הם עבריינים והם צריכים לשלם ולסבסד את המדינה.
נביה נסר אדין: זאת בדיוק המדיניות שמתנהלת.
נביה נסר אדין: אני ליוויתי את כל הנושא הזה במשרד השיכון וגם עם כבוד שר השיכון בזמנו יעקב אדרי, על מנת שבאמת נשווק מגרשים למגזר אבל נראה לי שמינהל מקרקעי ישראל ומשרד האוצר במיוחד רוצים שהמגזר הזה ימשיך באותה מתכונת של עבריינות ואז אי אפשר לשווק את המגרשים במחירים של היום.
נביה נסר אדין: דיברו על 48 מגרשים ששווקו, אבל אני אומר לך שרק שני חיילים קיבלו את המגרשים וזה היה מחוסר ברירה כי הם היו מאורסים כבר יותר מעשר שנים והעדיפו לשלם מחירים מופקעים.
נביה נסר אדין: במדיניות הזאת אי אפשר להמשיך.
נביה נסר אדין: אני פונה אליכם לשים קץ לכל השערורייה הזאת ולכל מה שמתחולל כיום לא רק במגזר הדרוזי אלא בכל המגזר הלא יהודי באי אישור תוכניות מפורטות, תוכניות מתאר ואי שיווק מגרשים.
בן הילף: נציג היחידה לחיילים משוחררים.
בן הילף: אני רוצה לציין שאנחנו רואים באוכלוסייה הדרוזית, בחיילים המשוחררים הדרוזים והבדואים, אנחנו רואים בהם אוכלוסייה ייחודית לכל דבר.
בן הילף: אנחנו מנסים לתת כמה שיותר העדפה מתקנת לעניין השכלה במכינות קדם אקדמיות.
בן הילף: אנחנו חושבים שהעניין הזה של ערך הקרקע הוא חלק חשוב מהעניין הזה של עידוד הגיוס ואנחנו נתמוך בכל הצעה שתוזיל את המחיר.
שי חרמש: פה אחד יש צל"ש לקרן לחיילים משוחררים.
שי חרמש: חבר הכנסת טלב אלסאנע.
טלב אלסאנע: אני חושב שהנושא הזה הוא חשוב אלא שלדעתי הבעיה היא בעיה כללית של מצוקת הדיור בקרב האוכלוסייה הערבית וכשאני אומר האוכלוסייה הערבית, זה כולל בראש ובראשונה את האוכלוסייה הדרוזית.
טלב אלסאנע: המצוקה הזאת לא מקרית אלא היא עקב תכנון שלדעתי הוא תכנון מעוות שגרם למצוקה ויצר את התופעה העבריינית.
טלב אלסאנע: מדברים כאן על חיילים משוחררים וזה לגיטימי מאוד, אבל השאלה האם זוגות צעירים שלא שירתו לא זכאים לפתור את בעיית הדיור שלהם?
טלב אלסאנע: בוודאי שהם זכאים.
טלב אלסאנע: אנחנו מתייחסים לסוגיה של החיילים המשוחררים שמבחינתם תרמו וראויים לכך שהמדינה תחזיר להם התייחסות.
טלב אלסאנע: זה דבר שצריך לחול על כלל האזרחים, לא קשור אם שירתו או לא שירתו, זאת זכות מוקנית לכל אזרח ואזרח, אבל עצם העובדה שהאנשים האלה שירתו, הם אמורים לקבל.
טלב אלסאנע: אין קריטריונים ברורים, אין התייחסות אחרת, האפליה היא אותה אפליה, אין גישה אחרת.
טלב אלסאנע: לכן לדעתי אם המדינה לא מתייחסת בכבוד הראוי ובצורה הנכונה וההולמת, אני לא רואה שום סיבה להמשיך ולשרת.
טלב אלסאנע: צריך לשאול לשם מה לשרת אם כאשר חוזרים, סובלים?
טלב אלסאנע: אנחנו מדברים על שוויון כאשר הם משרתים וסובלים מאפליה אחרי סיום השירות.
טלב אלסאנע: איך המדינה מתגמלת אותם?
טלב אלסאנע: איך היא מתייחסת אליהם?
טלב אלסאנע: כאשר מדברים על חייל, למה צריך להיות הבדל בין חייל יהודי לבין חייל דרוזי לבין חייל צ'רקסי?
טלב אלסאנע: אני נגד שירות בצבא, שיהיה ברור.
שי חרמש: לא האשמנו אותך חס וחלילה.
טלב אלסאנע: אבל אם הם כבר שירתו, למה יש את ההבחנה והאפליה הזאת?
טלב אלסאנע: זה מצדיק את הטענה שלי ששירות צבאי מקדם שוויון, לא, שירות צבאי לא מקדם כל שוויון.
טלב אלסאנע: שירות צבאי הוא תירוץ.
טלב אלסאנע: האפליה היא אותה אפליה.
טלב אלסאנע: צריך שינוי מדיניות, שינוי גישה, להתייחס לאזרחים, לכולם, באופן שויוני.
בן הילף: אפליה לטובה.
שי חרמש: מנהל הקרן, זה פרלמנט ופרלמנט מבטא כל מיני עמדות.
שי חרמש: אני לא בעמדות של טלב אלסאנע, אבל אני אשכב על הגדר כדי לאפשר לו להציג אותן.
טלב אלסאנע: אני רואה את התוצאה.
טלב אלסאנע: אני רואה מה קורה להם.
שי חרמש: אני רוצה לסכם את הישיבה.
שי חרמש: אנחנו עוסקים באוכלוסייה שזכאית וראויה, לדעתנו כולנו כאן, מהאופוזיציה והקואליציה גם יחד, להעדפה מתקנת.
שי חרמש: אני אומר את הדברים בצורה הברורה ביותר.
שי חרמש: לך, טלב, אני יכול לומר שאני לא יודע איזה סיוע מקבל חייל משוחרר יהודי או לא יהודי.
שי חרמש: בכל מקרה, האוכלוסייה הזאת, דפוס ההתנהגות שלה שונה.
שי חרמש: אלוף משנה ראמז ציין כאן אפיון שלפעמים הוא סוציולוגי חברתי אבל הוא מבטא את מהות העניין.
שי חרמש: צעיר מהמגזר הדרוזי שמשתחרר, נכנס למסלול שצעיר יהודי נכנס אליו בשלב הרבה יותר מאוחר והדברים חייבים התנהלות אחרת לגמרי.
שי חרמש: על דעת הוועדה אני רוצה לקדם את הנושא.
שי חרמש: צריך להבין שהוועדה איננה מחלקת כסף.
שי חרמש: נכון שלוועדה יש יכולת לשים את היד על הברז עד שהדברים לא יסודרו.
שי חרמש: לפני שבועיים עברנו דיון קשה וטעון ביוזמת שני חברים בעניין דלית אל כרמל ועוספיה, גם אני הייתי שותף לו וגם זהבה, בנושא חיבור החשמל לבתים.
שי חרמש: יש שתיים-שלוש בעיות.
שי חרמש: אתם ציינתם שתי בעיות אבל אני אומר שיש שלוש בעיות.
שי חרמש: בעיה אחת היא קידום תוכניות מתאר במגזר הדרוזי – וכשאני אומר דרוזי, אני מתכוון גם לצ'רקסי וגם לבדואים שמשרתים בצה"ל.
טלב אלסאנע: כמה החלטות כאלה התקבלו לדעתך בוועדות השונות ולמה הממשלה לא מתייחסת להחלטות האלה?
אבישי ברוורמן: שלושים אחוזים מהחלטות הממשלה, אחרי שהוחלטו – שום דבר לא קורה.
אבישי ברוורמן: הממשל הישראלי, וזה כבר לא עבודה, ליכוד וקדימה אלא זה שינוי הממשל, צורה אחרת בה לשרים יש סמכות וביצוע אחר.
אבישי ברוורמן: מביאים את הציבור הכי מכובד לכאן אבל לא נמצא כאן לא שר אוצר, לא שר שיכון ולא שר פנים.
אבישי ברוורמן: הבחור הצעיר הזה הוא נחמד, אבל הוא צריך לעמוד כאן מול כולם?
אבישי ברוורמן: אתם באים ויש לכם ציפיות.
אבישי ברוורמן: שי חרמש, כמה שאני אוהב אותו, יכול להביא את הסחורה?
אבישי ברוורמן: הבעיה היא כאן כשל הממשל הישראלי.
אבישי ברוורמן: אתם שואלים את זה כל הזמן.
טלב אלסאנע: לא רק כשל אלא גם ההתייחסות.
שי חרמש: בוקר אחד שמו אותי להיות יושב ראש ועדת כספים ואני מהאופוזיציה ולכן קל לי לבוא בטענות לממשלה אבל אני לא אעשה את זה כאן.
טלב אלסאנע: זאת הסמכות שלך.
שי חרמש: לא אגיע למקום הזה.
שי חרמש: אנחנו צריכים לצאת מכאן בהכרת המגבלות והיכולות של ועדת הכספים.
זהבה גלאון: נצל את ההזדמנות שאתה יושב ראש.
שי חרמש: תכף יש לנו העברות תקציביות.
טלב אלסאנע: קבל החלטות ואז הם ירוצו ויתחננו.
טלב אלסאנע: יבוא שר האוצר.
זהבה גלאון: שר השיכון לא היה במשך שלוש שנים במגזר הדרוזי.
אבישי ברוורמן: בקליפורניה יש חוק לפיו ברגע שהמושל יוצא ליום אחד, ממלא המקום שלו יכול להעביר את כל התקציבים.
אבישי ברוורמן: לכן, כשיש בעיה, המושל לא עוזב את המקום.
אבישי ברוורמן: יש לך הזדמנות.
שי חרמש: אני מקבל עצות טובות, בעיקר מידידתי זהבה, אבל אני לא מקבל אותן.
שי חרמש: על דעת חברי הוועדה אני מציע את הצעת ההחלטה הבאה שתוחמת טווח של שלושה חודשים לממשלה בשלוש סוגיות כאשר היא תצטרך להגיע לוועדה ולדווח על התקדמות המהלכים.
שי חרמש: קיימת בעיה שמונחת לפתחה של הממשלה, משרד השיכון, משרד הפנים ומינהל מקרקעי ישראל, בשלוש סוגיות עיקריות.
שי חרמש: סוגיה אחת היא קידום תוכניות המתאר, נושא שמתחבר לדיון שהתקיים כאן לפני שבועיים לגבי דליה ועוספיה.
שי חרמש: הסוגיה השנייה היא מחיר המגרשים לחיילים המשוחררים הדרוזים והצ'רקסים שזאת באמת החלטה רגולטיבית שאפשר מחר להחליט ש-65 הופכים ל-35.
שי חרמש: הסוגיה השלישית היא הקצאת המגרשים לחיילים.
שי חרמש: הוועדה ממליצה לממשלה להוריד את מחיר עלות המגרשים.
טלב אלסאנע: מדובר בחיילים משוחררים.
שי חרמש: תכף אני אביא את זה להצבעה.
שי חרמש: זה הדיון המהיר שמתקיים כאן.
שי חרמש: הוועדה ממליצה לממשלה להוריד את המחירים של עלות המגרשים ובעיקר מחירי הקרקע - לגבי הפיתוח, הבעיה פתורה ואני לא חוזר אליה.
שי חרמש: , בעיית הפיתוח נפתרה – כדי שחיילים יוכלו לקנות ולבנות.
שי חרמש: אני כבר אומר שקצה הפתרון הוא בהקטנת ה-65 אחוזים למקדם אחר שייתן את התוצאה במחירים זולים יותר.
סימונה טסטה: הגדלת האחוז.
שי חרמש: הגדלת אחוז הסבסוד מעבר ל-65 אחוזים.
שי חרמש: הוועדה ממליצה למשרד השיכון להציג תוכניות הקצאות למגרשים בכל הישובים הצ'רקסים והדרוזים ותוך שלושה חודשים להניח כאן הצעה לביצוע.
שי חרמש: תתקיים ישיבת מעקב.
שי חרמש: כאן אני אומר שוב – ובעניין הזה אני אפנה לגפני – שיש לנו יכולת להביא לכאן את שר השיכון ואת שר האוצר.
שי חרמש: תאמינו לי שאנחנו יודעים לעשות את זה.
שי חרמש: תתקיים ישיבת מעקב בעוד שלושה חודשים בהשתתפות שר השיכון ובהשתתפות שר האוצר.
סלאח פארס: תביא את מנהל המינהל.
שי חרמש: כשיש לי את שר השיכון, אני לא צריך את מנהל המינהל.
שי חרמש: יש מי שנותן למנהל המינהל הוראות מה לעשות.
שי חרמש: אני חבר של בנצי ליברמן, אבל רבותיי, יש שר ממונה על המינהל ונא לא להתבלבל.
שי חרמש: בישיבת המעקב, כאמור, ייבדקו מימוש המלצות ועדת הכספים.
שי חרמש: את המלצות הוועדה נניח על שולחן הכנסת בהתאם לרוח ההחלטה.
שי חרמש: סיכום הדיון כאן יונח על 120 המושבים בכנסת.
שי חרמש: תוך שלושה חודשים מהמועד הזה, שר השיכון ושר האוצר צריכים לבוא בעצמם ולהביא פתרונות לנושא הזה.
מגלי והבה: שיסיירו בכפרים ויראו מה קורה במדינה הזאת.
שי חרמש: אין לי דבר קל יותר מאשר לתקוף אבל זה לא יביא את הפתרון.
שי חרמש: אני מודה לבאים.
שי חרמש: אנחנו מצביעים על הצעת הסיכום.
שי חרמש: בעד אישור הצעת הסיכום – פה אחד הצעת הסיכום אושרה הצעת הסיכום אושרה פה אחד.
שי חרמש: על סדר היום תיקון תקנון הבורסה\
שי חרמש: -מחיקה של ניירות ערך, כללים לחברות חו"ל, שינוי הגדרת החזקות ציבור.
חגית נאמן: מדובר בהוספת עוד עילה והרחבת עוד עילה של מחיקה מהמסחר במקרה בו לא נותרו ניירות ערך בציבור.
חגית נאמן: היום יש עילה למחיקה שזה מיזוג אחד לפי מה שקבוע בתקנון.
חגית נאמן: לפי חוק החברות יש מיזוגים נוספים.
חגית נאמן: למעשה בכל מיזוג שבסופו לא נותרו מניות בידי הציבור, הכוונה היא למחוק את ניירות הערך מהמסחר.
חגית נאמן: גם במסגרת הסדרי חוב שבסופם חלק מההסדר זה רוכשים את המניות מבעלי המניות, זאת גם עילה למחיקה מהמסחר.
חגית נאמן: למעשה כשאין מניות בידי הציבור, כמובן שאי אפשר לסחור בניירות הערך.
שי חרמש: זה כולל גם הליך של מכירה כפויה.
חגית נאמן: זה אחרי השלב.
חגית נאמן: אחת האפשרויות היא מכירה כפויה בה רכשו את כל המניות מהציבור.
שי חרמש: זה רק אחרי שבוצע הרכש.
חגית נאמן: ברור.
שי חרמש: שלומית, יש הערות?
שלומית ארליך: אין.
שי חרמש: הקואליציה תומכת בנו?
שי חרמש: זה עובר גם על דעת הקואליציה.
שי חרמש: אנחנו מצביעים.
שי חרמש: בעד אישור תיקון תקנון הבורסה – פה אחד אושר תיקון תקנון הבורסה
שי חרמש: הנושא השני הוא כללים לחברות בחוץ, מה שנקרא חברות דואליות.
חגית נאמן: כן.
חגית נאמן: אלה חברות דואליות.
חגית נאמן: היום בהתאם לתקנון יש סמכות לבורסה להפסיק מסחר אם חברה מפרסמת דוח לציבור.
חגית נאמן: חברה דואלית יכולה לפנות לבורסה בגלל העובדה שיש פערי זמנים בין המסחר בארץ ובחוץ לארץ, כדי שלא יהיה מצב שמתפרסם מידע חדש, סוחרים בו והאנשים בארצות הברית ישנים ולא ערים למידע.
חגית נאמן: זאת איזושהי הרחבה של הסעיף הזה שגם אם אין הפסקת מסחר בארצות הברית אלא עד שנפתח המסחר בארצות הברית, מאפשר לנו להפסיק את המסחר במניות בארץ.
שי חרמש: מה המצב היום במניות דואליות ברגע שיש הודעה לציבור?
חגית נאמן: היום קיים סעיף.
חגית נאמן: שתי הרחבות לגבי הסעיף האלה מדברות על כך שלא רק אם פרסמה אלא אם היא מודיעה לבורסה שהיא מתכוונת לפרסם.
חגית נאמן: זאת הרחבה אחת.
חגית נאמן: ההרחבה הנוספת היא שהיום בעצם אפשר להפסיק את המסחר עד שמחודש שם המסחר.
חגית נאמן: במהלך הזמן גילינו שיכול להיות שבכלל אין הפסקת מסחר בארצות הברית כי המידע התפרסם לפני שהיה בכלל מסחר בארצות הברית.
חגית נאמן: זה גם רצון להרחיב את הסעיף הזה.
שי חרמש: זה עובד דו צדדית.
שי חרמש: גם הודעה של חברה דואלית בנסדא"ק עוצרת את המסחר כאן.
טמיר כהן: אנחנו תמיד מקדימים.
חגית נאמן: זה לא בדיוק עובד סימטרי.
חגית נאמן: אם כאן יש מסחר ומתקיים ואנחנו מפסיקים, אנחנו מפסיקים לפי השיקולים ולפי הוראות התקנון.
חגית נאמן: זאת הוראה מיוחדת לחברות האלה שפחדו, זה היה חלק מהתמריץ להביא את החברות הדואליות להירשם גם בארץ.
חגית נאמן: אמרו שאנחנו פוחדים שהמשקיעים בחוץ לארץ יבואו אליהן בטענות ובעצם זה יפגע במסחר בארצות הברית.
חגית נאמן: אם כן, זה איזשהו תמריץ לחברות שלא יחששו מזה כי לא יהיה מצב שכאילו כאן יוכלו לעשות להן מחטף ולערוך כאן מסחר על סמך מידע כששם אין מסחר.
שי חרמש: אני אומר הפוך משום שאנחנו מסתכלים מערבה.
שי חרמש: צריך להסתכל גם מזרחה.
שי חרמש: אם מחר תהיה לך מניה דואלית בבורסה בסינגפור, זה עובד בדיוק הפוך.
שי חרמש: לכן השאלה אם זה סימטרי כי אחרת תבואו בפעם אחרת עם תיקון נוסף.
חגית נאמן: כרגע המסחר הדואלי שלנו הוא לא עם סינגפור.