GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכס ויז'ניצר: הקבלן שלנו הוא קבלן ספרדי עם הרבה מאוד רקורד בתחום הזה.
אלכס ויז'ניצר: פעם ראשונה בארץ, אנחנו הולכים לטכנולוגיה קצת שונה מממברנות, מאוסמוזה הפוכה.
אלכס ויז'ניצר: כן, זה משהו שדומה, בסבחה הכנסנו מודל חדש עכשיו, שזה אותו דבר.
אלכס ויז'ניצר: גם בקפריסין יש לנו מודלים של UF.
משה גפני: אוקיי, עמיר, אנחנו חייבים לסיים.
גלעד ריקלין: אני אקצר.
משה גפני: לא, בסדר, הגענו ל - - זה בסדר.
עמיר פרץ: אוסמוזה הפוכה – אנחנו צריכים ללמוד את העסק, מה אתה חושב?
עמיר פרץ: אני מומחה בעניין.
גלעד ריקלין: כמו שאמרתי קודם, מודל הרגולציה קובע את ההכנסות של החברה, והוא בעצם זה שבונה את המודל הכלכלי, שבאמצעותו אנחנו ממנים את תוכנית הפיתוח שלנו.
גלעד ריקלין: מה שאפשר לראות פה – וזה באמת שקף שניסיתי לעשות אותו בצורה הכי פשוטה שאפשר – את המקורות שלנו מבחינה תזרימית, ואת השימושים שלנו מבחינה תזרימית.
גלעד ריקלין: מקורות ההכנסה שלנו הם הוצאות הפחת, שהם אינם הוצאות תזרימיות.
גלעד ריקלין: הרווח הנורמטיבי שנשאר בחברה, הוא כמובן לא מחולק למדינה.
גלעד ריקלין: והמינוף, שבעצם מייצג את ההלוואות שאנחנו לוקחים מהבנקים או ממחזיקי אגרות החוב, למימון תוכנית הפיתוח.
גלעד ריקלין: בצד השמאלי של השקף אפשר לראות את יכולת הפיתוח שלנו, בהסתמך על מקורות ההכנסה שלנו.
גלעד ריקלין: ואפשר לראות שהמודל הכלכלי כיום, שמבוסס של הרגולציה של "מקורות", מאפשר ל"מקורות" לבצע פיתוח של כ-800 מיליון שקל.
גלעד ריקלין: אני מחזיר אתכם למצגת שמוטי שירי הציג.
גלעד ריקלין: ראינו שאנחנו בעצם צריכים פיתוח בהיקפים של כ-1.2 מיליארד שקל בחומש הקרוב, וגם לאחר מכן.
גלעד ריקלין: זאת אומרת, נוצר פער של כ-400 מיליון שקל בין ההכנסות שיש לנו לפי מודל הרגולציה הנוכחי, לבין תוכנית הפיתוח שנדרשת למשק המים.
גלעד ריקלין: את הפער הזה צריך לכסות, ויש מספר חלופות לכסות על הפער הזה.
גלעד ריקלין: חלופה אחת היא העלאת תעריפי המים, וכולנו מודעים, והנושא גם קרוב ללב ועדת הכספים, הוא נידון פה לעיתים קרובות.
גלעד ריקלין: חלופה, שהיא כמובן חלופה בעיתית.
משה גפני: אתם יכולים למחוק אותה.
גלעד ריקלין: חלופה שנייה היא שימוש בתקציב מדינה – ופה אפשר לציין, וזה די ברור שמשרד האוצר מתנגד.
גלעד ריקלין: ולכן החלופה השלישית שאנחנו מנסים לקדם אותה – ולמיטב ידיעתנו, מרבית גורמי הממשלה גם תומכים בה – היא חלופה שאומרת את הדבר הבא: ל"מקורות" יש נכסים שהיא הקימה, תחזקה, ותעלה לאורך עשרות השנים האחרונות.
גלעד ריקלין: היה רעיון בזמנו של הממשלה להקים חברה ממשלתית נוספת, שהיא חברה נכסית, זאת אומרת, חברה שיש לה רק נכסים, שאליה יעברו נכסי המפא"ר.
גלעד ריקלין: הנכסים האלה היו אמורים להיות מוחכרים מהמדינה, להישאר בבעלות מדינה, כמו שהם היום, עם הסכם בין אותה חברה לבין חברת "מקורות", שתמשיך לתפעל ולתחזק את הנכסים האלה.
גלעד ריקלין: לאור ההחלטה הזאת, היום, בדוחות הכספיים שלנו אנחנו לא יכולים לרשום את הנכסים האלה כחלק אינטגראלי מהון החברה.
גלעד ריקלין: המשמעות היא שכשאנחנו מגייסים כסף לצורך מימון תוכנית הפיתוח של החברה, אנחנו לא יכולים להסתמך על הנכסים האלה.
גלעד ריקלין: למרות שהנכסים האלה הם נכסים שהוקמו על-ידי "מקורות", הם מתוחזקים על-ידי "מקורות", מתופעלים על-ידי "מקורות", והם לכל דבר ועניין חלק מנכסי אספקת המים של "מקורות".
גלעד ריקלין: לכן, בעצם, הבקשה של "מקורות" – ופה אנחנו נמצאים בתהליכים של הידברות מול הממשלה – להשאיר את הנכסים האלה - - -
משה (מוץ) מטלון: זו בעצם הצעת החלטה להיום.
גלעד ריקלין: להשאיר את הנכסים האלה בהסכם חכירה ארוך טווח.
גלעד ריקלין: להשאיר את הבעלות שלהם בידי המדינה, אבל לאפשר קיום הסכם חכירה ארוך טווח בין הממשלה לבין "מקורות", כך שהחברה תוכל להשתמש בנכסים האלה לצורך מימון תוכנית הפיתוח של החברה.
משה גפני: אני רוצה לדעת מה אתם רוצים.
משה גפני: בוא נחלק את שלושת הדברים האלה, בוא נדבר על שלושתם.
משה גפני: העלאת תעריפי המים – לא בא בחשבון.
משה גפני: העלאת תעריפי המים – מישהו אמר לי, זה כמו הסוס של שלום עליכם, שכמה אפשר לחלוב אותו.
משה גפני: זה דווקא לא הסוס של שלום עליכם, אני מכיר סוסים אחרים, אבל כל הסוסים לא הבינו את הרפורמות – בסוף הם מתו.
משה גפני: אין העלאת תעריפי המים, אפשר למחוק את זה מהשקף.
אלכס ויז'ניצר: הורדנו.
משה גפני: כמה אפשר לקחת מהצרכנים.
משה גפני: יש גבול.
משה גפני: שימוש בתקציב המדינה – אני גם חושב שזה לא נכון.
משה גפני: מה שימוש בתקציב במדינה?
משה גפני: האיחוד – אז תגיד מה שאתם מבקשים, אבל במקביל, אני רוצה את מה שעמיר פרץ אמר.
משה גפני: יש לך עוד הצעה?
משה גפני: כבר אין זמן.
משה גפני: בסדר, אז רק רגע.
עמיר פרץ: לעניין הזה שאתה - - -
משה גפני: כן, החלק הזה, אני מבין שמשרד האוצר אומר לגבי הנושא של תקציב המדינה – אני לא אתן.
משה גפני: העלאת תעריפי המים – לזה נגיע בסוף, כמו שתמיד זה קורה, את זה אנחנו לא ניתן.
משה גפני: האיחוד – בסדר, אנחנו נאשר באופן עקרוני, אנחנו נראה במה מדובר, מבחינה משפטית איך אנחנו עושים את זה.
משה גפני: אבל למה לא את כל ההצעות, שהן הצעות שלא דיברו עליהם.
משה גפני: למשל, החיסכון בחשמל, כל הדברים האלה.
משה גפני: אולי זה יכניס כסף בסדרי גודל כאלה שיכול להיות שיפתרו את הבעיה.
אלכס ויז'ניצר: קודם כל, ברשותך, יש דבר אבסורדי - - -
אלכס ויז'ניצר: ממש בקצרה.
אלכס ויז'ניצר: יש דבר אבסורדי.
אלכס ויז'ניצר: כל החיים המוביל הארצי נמצא בטיפולנו, בהפעלתנו, בהשקעתנו, בכל.
אלכס ויז'ניצר: הנכס הזה – למעשה, אין שם אנשים.
אלכס ויז'ניצר: בחברה הזאת אין אנשים, יש את "מקורות" שמטפלת בזה.
אלכס ויז'ניצר: על מנת לעמוד בתוכנית רב שנתית של שישה מיליארד שקל, אנחנו צריכים את הגיבוי הזה, זה פשוט מאוד.
משה גפני: עמיר, אתה רצית להגיד משהו.
משה גפני: בקצרה, אנחנו גלשנו מעבר לזמן.
עמיר פרץ: מכיוון שאני, יחד עם חברי כאן, בעיקר הזיכרון הארגוני שנמצא כאן, קוראים לו מאיר, כי אחרים מתחלפים, והוא נשאר, אני מקווה עוד הרבה מאוד שנים.
עמיר פרץ: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש - - -
משה גפני: משהו לגבי העניבה?
עמיר פרץ: הוא הזיכרון הארגוני של החברה הזאת, הוא יכול לספר לך כל מה שקרה - -
משה (מוץ) מטלון: הוא חכר אותה - - -
עמיר פרץ: - - ב-50 השנים האחרונות.
עמיר פרץ: אחד הויכוחים הכי קשים, זה מה שתיארנו כאן – שאלת חברת הנכסים, שבסוף נשארה כיצור כלאיים שלא משרת שום דבר.
עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, תראה מה קרה ב"בזק".
עמיר פרץ: כל הויכוחים – בסוף "בזק" הופרטה.
עמיר פרץ: אחד ממקורות המימון הכי גדולים שהבעלים החדש עושה, זה כל מה שקשור בתחליף ההעמדות למיניהן ושליטה בכל מיני נקודות קרקע שהיו ל"בזק", והיום היא לא צריכה אותן, בגלל שינויים טכנולוגיים.
עמיר פרץ: אתה רואה שמחליפים מרכזיות שעמדו ברחובות בכל מיני פתרונות אחרים, ואת הקרקע הזאת הופכים לנכס מניב – או למכירה או להשכרה.
עמיר פרץ: אני חושב שהעניין הזה של חברת הנכסים – אני חושב שצריך לקיים פה דיון בוועדת הכספים ולראות איך מחזירים ל"מקורות" את הבעלות, את יכולת הפיתוח, השינויים, גם לגבי המוביל הארצי, אבל גם לגבי כלל הנכסים.
עמיר פרץ: ואז לא תהיה לנו בעיה לחייב אותם לגייס מקורות, כי יהיה להם מה לשעבד בבנקים, יהיה להם מה לתת תמורת ההלוואות לטווח ארוך.
אלכס ויז'ניצר: - - - גייסנו מיליארד שקל.
משה (מוץ) מטלון: אתה לא מדבר על חכירה?
אלכס ויז'ניצר: הוא מדבר על חכירה.
עמיר פרץ: אני לא נכנס לפתרון הטכני.
עמיר פרץ: חכירה, השאלה – הכול בסדר, בתנאי שבסוף ל"מקורות" תהיה סמכות לקחת נכס שהיא מפעילה - -
אלכס ויז'ניצר: זו הבקשה.
עמיר פרץ: - - היא לא יכולה להפעיל רק את האנשים.
עמיר פרץ: היא חייבת גם לייצר מזה מקורות שהיא תפתח.
עמיר פרץ: ואני בהחלט חושב שהנושא הזה ראוי לדיון.
משה גפני: מי בממשלה יכול להשיב על הבקשה הזאת, בגלל שאנחנו הולכים להמליץ על זה.
אהרון גולדמן: אהרון גולדמן, סגן מנהל רשות החברות.
משה גפני: כן, את זה הבנו.
משה גפני: אתה יודע להגיד מה - - -
אהרון גולדמן: אני יודע להגיד את הדבר הבא: הנושא הזה נמצא בדיון מול החברה, לפחות בשנה האחרונה בהקשרים שונים, לא בדיונים מתקדמים - -
אהרון גולדמן: - - אבל בדיונים כאלה ואחרים.
אהרון גולדמן: הנקודה היא שזה קשור בסוגיות אחרות שקשורות ב"מקורות".
אהרון גולדמן: אחת הסוגיות היותר מורכבות זה מבנה ההון של "מקורות" שקשור בסוגיה, בתביעה משפטית ייצוגית, שנקראת "מבקשי המניות".
אהרון גולדמן: נכון שהיא נמצאת בשלב מאוד מתקדם.
אהרון גולדמן: אנחנו מקווים שזה הולך להסתדר, ושזה יאפשר להסיר את זה כחסם ליתר הנושאים.
אהרון גולדמן: יש אולי עוד דברים ש מקורות" יכולה לקדם כמכלול, גם את הדבר הזה אפשר לקדם, כמכלול יתר הדברים.
משה גפני: אתם באופן עקרוני מסכימים לזה?
אהרון גולדמן: אנחנו באופן עקרוני חושבים שזה יכול להיות פתרון כשזה יבשיל, לצד הנושאים האחרים.
אהרון גולדמן: להחליט על זה מחר – מבחינתנו, זה קצת מוקדם.
אהרון גולדמן: דעתנו, לצד דברים - - -
משה (מוץ) מטלון: ליד החלופות - - -
עמיר פרץ: לא, הולכים להחליט היום, לא מחר.
משה (מוץ) מטלון: עמדה עקרונית – אתם יכולים - - -
אלכס ויז'ניצר: אהרון, ברשותך, אנחנו ישבנו עם ראש הממשלה.
אלכס ויז'ניצר: שר האנרגיה והמים יש עם ראש הממשלה.
אלכס ויז'ניצר: סוכם היה שעד סוף הקיץ העניין ייפתר לטובת העניין הזה, כאשר ראש הממשלה ראה את זה בחיוב ולא בשלילה, מכיוון שזה בסך הכול תמיכה לגיוס.
אלכס ויז'ניצר: נכון שיש טכניקה, אבל עקרונית, אנחנו לא יכולים להתקדם בגיוס כספים.
משה גפני: אתה יכול להגיד רק איזו בעיה יכולה להיות בעניין הזה?
אהרון גולדמן: יכול להיות כמה דברים, אחד - - -
משה גפני: לא כמה.
משה גפני: ביקשתי אחד, מרכזי.
משה גפני: הרי אין בעיה, איזו בעיה יכולה להיות?
אהרון גולדמן: ברשותך, שתי בעיות מרכזיות.
אהרון גולדמן: אחת - - -
משה גפני: אחת תשאיר לישיבה הבאה.
משה גפני: מה הכי חשוב?
אהרון גולדמן: אחד, התביעה המשפטית, והשני - - -
משה גפני: תביעה משפטית של מי?
אהרון גולדמן: של מבקשי מניות.
אהרון גולדמן: תביעה ייצוגית שעד שהיא לא תוסדר, אי-אפשר לקדם אותה.
משה גפני: רבותי, אני מבקש להעביר החלטה.
משה גפני: ועדת הכספים מחליטה שני דברים.
משה גפני: האחד, היא ממליצה - - -
עינת גמזו: אפשר גם להגיד?
משה גפני: עשיתי משהו רע?
עינת גמזו: לא, חס וחלילה.
יעקב אדרי: מה תפקידך?
משה גפני: אגף התקציבים.
משה גפני: אתה לא זוכר, יעקב?
יעקב אדרי: הרבה זמן לא הייתי פה.
משה גפני: בבקשה, הבמה לרשותך, רק בקצרה.
עינת גמזו: הוקם צוות שאמור - - -
משה גפני: שם?
עינת גמזו: עינת גמזו, רפרנטית מים, משרד האוצר.
עינת גמזו: הוקם צוות שאמור למעשה לבחון, במסגרת המלצות ועדת טרכטנברג, בסופו של דבר - - -
קריאה: הגענו לטרכטנברג עכשיו.
עינת גמזו: המלצות ועדת טרכטנברג - - -
משה גפני: הסתדרתי בלעדיו.
משה גפני: המלצות ועדת טרכט
משה גפני: נברג – עוד מעט יגידו לי גם - - מותר לי לעשן לפי המלצות ועדת טרכטנברג?
עינת גמזו: לא, זה לא בריא.
אלכס ויז'ניצר: אין זכר בוועדת טרכטנברג - - -
משה גפני: טרכטנברג תגידו בממשלה, לא פה.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אני יכול לתת לה דקה מזמני?
משה גפני: לא, אתה לא יכול לתת לה.
משה גפני: פה לא עולה טרכטנברג.
משה גפני: אמרתי את זה כבר מיליון פעם, עם כל הכבוד לטרכטנברג הזה.
עמיר פרץ: הוא לא עשרת הדברות.
גאלב מג'אדלה: אבל אדוני היושב-ראש, אנחנו במדינה דמוקרטית - - -
משה גפני: שמחת זקנתי שאנחנו מדינה דמוקרטית, אז מה?
משה גפני: במדינה דמוקרטית, על-פי תקנון הכנסת, יושב-ראש ועדה הוא יותר מהאפיפיור.
משה (מוץ) מטלון: אני לא צריך להגיד לך על הכיסא של מי אתה יושב עכשיו.
גאלב מג'אדלה: חופש ביטוי - - -
משה גפני: האפיפיור תלוי בקרדינלים.
משה גפני: יושב-ראש ועדה – אמר לי קורפו כשנכנסתי לכנסת: יושב-ראש ועדה בכנסת הוא יותר מהאפיפיור.
משה גפני: ככה הוא אמר לי, מה אני יכול לעשות?
גאלב מג'אדלה: גם יותר מרב ראשי?
משה גפני: התחלת עכשיו?
גאלב מג'אדלה: אני שואל שאלה.
משה גפני: מה אתה רוצה שאני אענה לך עכשיו?
גאלב מג'אדלה: לא, אני רוצה שתיתן לה לדבר.
משה גפני: אין צורך, תודה רבה, אני מודה לכם.
עינת גמזו: אז אני לא אגיד "טרכטנברג".
משה גפני: אז אל תגידי, בשביל מה את צריכה להגיד בכלל?
משה גפני: טרכטנברג נהיה פה - - מה הוא היה בפריימריז, לא הבנתי, בתור מה?
משה גפני: בגלל שראש הממשלה חיפש תירוץ?
משה גפני: מה בדיוק הנושא הזה עכשיו?
משה גפני: אין צורך, תודה רבה, אנחנו כבר גלשנו מעבר לזמן.
משה גפני: ועדת הכספים מחליטה להמליץ בפני הממשלה לבצע בטווח המיידי, להתגבר על הבעיות האחרות, כדי לאשר את בקשת "מקורות" על איחוד נכסי המפא"ר וכולי, כל מה שדיברנו כאן.
אלכס ויז'ניצר: תודה רבה.
יעקב אדרי: למה אתם - - - המלצה, הרי שוב ימרחו את זה עוד הרבה זמן.
משה גפני: בגלל שזה לא בסמכותנו.
משה גפני: הדבר השני, אנחנו ממליצים בפני הממשלה, בפני הרגולטורים, בפני חברת "מקורות" – אנחנו כמובן מבקשים לא להשים את העלאת תעריפה המים בתור אופציה.
משה גפני: אין אופציה כזאת, והיא לא תהיה.
משה גפני: אנחנו ממליצים שחברת "מקורות", בהיותה צרכן החשמל הגדול ביותר במדינה, אנחנו מציעים, ומבקשים וממליצים לאפשר, ושחברת "מקורות" תתחיל תהליכים בעניין הזה, לייצר את החשמל בעצמה, שזה, כמובן, יחסוך כסף.
משה גפני: ייצור גם תחרות בנושא של החשמל, ולא שזה יהיה באופן כזה על-ידי חברה אחת גדולה, ואולי עוד מספר חברות קטנות.
משה גפני: חברת "מקורות" תוכל לייצר בעצמה.
משה גפני: לא יהיה צורך – או לפחות, יקטין את הצורך – בכיסוי גירעון, וזה אנחנו ממליצים.
משה גפני: אם יש מישהו שמתנגד לעניין הזה - - -
עמיר פרץ: לא, לא מתנגד, רק תוסיף – אמנם זה זעיר – שיבדקו את העניין של המתקן בקציעות, את הרדיואקטיביות והטיפול בו.
משה גפני: בסדר, אלכס?
משה גפני: הנושא השני שיש לנו עם חברת "מקורות", וכאן אנחנו נדרשים לאשר.
משה גפני: זה אישור לשעבד מניות חברת בת של "מקורות פיתוח וייזום בע"מ".
משה גפני: מי רוצה להסביר את זה בדקה?
משה גפני: מי מבקש לשעבד?
ינון זריבי: ינון זריבי, יועץ משפטי, "מקורות פיתוח וייזום".
ינון זריבי: לצורך קבלת המימון – זה פרויקט שמומן כולו במימון חיצוני, לא תקציבי - - -
משה גפני: רגע, אתה עובד חברת "מקורות"?
ינון זריבי: חברת הבת, "מקורות ייזום ופיתוח".
אלכס ויז'ניצר: הוא יועץ משפטי של חברת "מקורות ייזום ופיתוח".
משה גפני: יועץ משפטי.
עמיר פרץ: אבל זה הממשלה מציגה.
עמיר פרץ: אין פה מישהו מהממשלה שיסביר את זה?
קריאה: יש פה את רשות החברות.
משה (מוץ) מטלון: יש פה את רשות החברות, הם הגישו את המכתב.
עמיר פרץ: אז בבקשה, דבר.
יחזקאל ליפשיץ: חזי ליפשיץ מרשות החברות הממשלתית.
עמיר פרץ: אני בעד היועץ, אבל יש לזה - - -
משה גפני: תלוי איזה יועץ, אני לפעמים בעד ולפעמים נגד.
משה גפני: נראה לי שאני בעדך, אבל לא תמיד בעד יועצים משפטיים.
גאלב מג'אדלה: חוץ משגית.
משה גפני: אתה החלטת להתלבש עלי היום.
גאלב מג'אדלה: צריך לסייג אותם.
גאלב מג'אדלה: אתה יכול להקדם - - -
משה גפני: אמרתי שיש יועצים משפטיים אני כן תומך בהם.
עמיר פרץ: גאלב, בימי שלישי אל תתווכח עם גפני.
עמיר פרץ: שנינותו עולה על כל דבר.
עמיר פרץ: פעמיים כי טוב.
גאלב מג'אדלה: למה אנחנו לא יודעים את זה?
משה גפני: הנה, עמיר יודע.
יחזקאל ליפשיץ: בקצרה.
יחזקאל ליפשיץ: קודם כל, חזי ליפשיץ מרשות החברות הממשלתיות, אני רפרנט של חברת "מקורות".
יחזקאל ליפשיץ: כמו שנאמר כאן לפני כן, חברת "מקורות וייזום" מבצעת את מתקן ההתפלה באשדוד.
יחזקאל ליפשיץ: לצורך כך היא נדרשת לבצע שיעבוד של המניות לצורך קבלת מימון לביצוע הפרויקט הזה, זה פרויקט בהיקף משמעותי של כמיליארד וחצי שקלים.
יחזקאל ליפשיץ: ההחלטה הזאת עברה – לפי חוק המשכון אנחנו נדרשים לאשר את השעבוד של המניות של חברת הבת.
יחזקאל ליפשיץ: זה עבר החלטת ממשלה, ולפי חוק המשכון, נדרש גם - - -
משה גפני: החלטת ממשלה זה לא מעלה ולא מוריד.
משה גפני: אתם רוצים את העניין הזה.
משה גפני: אז אם אתם רוצים, אנחנו נתמוך, מה השאלה בכלל.
משה גפני: יש בקשה של רשות החברות הממשלתיות של הממשלה – דורון כהן חתום על המכתב אלי, הוא מבקש לשעבד מניות, כפי שהסביר היועץ המשפטי.
משה (מוץ) מטלון: גם הצעת מחליטים של הממשלה.
משה גפני: יועץ משפטי, נכון?
ינון זריבי: כן, יועץ משפטי.
יחזקאל ליפשיץ: אני כלכלן, בכ"ף.
גאלב מג'אדלה: את זה צריך להוכיח עוד.
יחזקאל ליפשיץ: זה התואר.
משה גפני: דעו שזה רק בהומור, ממש לא היתה פה שום כוונה לשום דבר.
משה גפני: הבקשה של הממשלה זה לשעבד מניות חברת בת, "מקורות פיתוח וייזום בע"מ".
משה גפני: מי בעד אישור הבקשה, ירים את ידו?
משה גפני: אין נגד.
משה גפני: אין נמנעים.
משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.
משה גפני: שיהיה לכם חג שמח, ושבעזרת ה', תעשו את מה שצריך לעשות.
משה גפני: אני ממשיך את הישיבה.
משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל)(הוצאות ישירות בשל ביצוע עסקאות)(תיקון), התשע"ב-2011; תקנות מס הכנסה (כללים לאישור ולניהול קופות גמל)(תיקון), התשע"ב-2011.
שגית אפיק: עשית רביזיה - - -
משה גפני: עשיתי רביזיה על כל האחרים.
משה גפני: בסדר, נראה מה נגמור.
משה גפני: אני לא רציתי שזה יישאר שרק חלק יאושר וחלק לא, אז נראה מה שנגמור עם סעיף 5, ואז אם נגמור אני אסיר את הרביזיה.
משה גפני: אם לא, הרביזיה נשארת.
קריאה: זה נוסח שהיה בדיונים, עם קצת שינויים.
משה גפני: עודד, תסביר בבקשה.
עודד שריג: מה שנותר לנו זה לדבר על הנושא של תעודות הסל.
עודד שריג: כפי שציינתי בפעם הקודמת, הגבייה של דמי ניהול אמורה לשרת את ניהול ההשקעות, ואנחנו לא רואים סיבה – במקום שמדובר בהשקעות פשוטות בישראל – לאפשר לגבות דמי ניהול כפולים.
עודד שריג: האמת היא שהיום אני מרגיש כמו צדיק גמור, כי מעשיו של צדיק נעשים על-ידי אחרים, במקרה הזה הם נעשו על-ידי אלה שמתנגדים.
גאלב מג'אדלה: מלאכתם של צדיקים נעשית בידי אחרים.
עודד שריג: במקרה הזה, הם אפילו נעשו בידי אלה שאפילו מתנגדים.
גאלב מג'אדלה: יש כאלה שאומרים רשעים.
גאלב מג'אדלה: אנחנו לא מתכוונים לרשע.
עודד שריג: ניהול תעודות הסל הגיש נייר, שקיבלתי עותק, שמראה שלמעלה ממיליארד שקלים הושקע בתעודת סל של הבנקים.
עודד שריג: אין בכלל ספק שלקנות מניות בנקים היום בבורסה זה דבר מאוד פשוט, טריוויאלי, כל גוף יכול לעשות, ללא עוררין על הנושא הזה.
עודד שריג: האומדן של העמלות המיותרות שמשולמות בגין זה: בין שלושה לשישה מיליון שקל לשנה.
עודד שריג: משולם כעמלה שאין לה סיבה, שהגופים המוסדיים היו צריכים לשלם מתוך עצמם.
עודד שריג: הדוגמא השנייה שניתנת - - -
יעקב אדרי: אז רגע, אתם מציעים לבטל את זה?
עודד שריג: אנחנו מציעים - - לא.
עודד שריג: מה שאנחנו מציעים זה שאם הם רוצים לעשות מיקור חוץ של חלק - - -
יעקב אדרי: מי זה הם – הבנקים?
עודד שריג: הגופים הממסדיים עושים מיקור חוץ של חלק מניהול ההשקעות.
עודד שריג: אז במטותא, שישלמו את זה מתוך דמי הניהול ולא בנוסף לדמי הניהול.
יעקב אדרי: איך זה יופיע בתקנות שלכם?
עודד שריג: בתקנות זה אומר שהם לא יכולים להשית את ההוצאות על החוסכים, אלא הם צריכים לשלם את זה מתוך דמי הניהול.
עודד שריג: הדוגמא השנייה שהם נתנו, היא השקעה ב-20 אגרות החוב הגדולות ביותר – "תל בונד 20".
עודד שריג: שוב, אגרות חוב סחירות, אין בעיה לקנות, אין בעיה לנתח.
עודד שריג: גם כאן מדובר בכמיליארד וחצי שקלים.
עודד שריג: דמי הניהול המיותרים שמשולמים כאן הם בין שני מיליון לארבעה מיליון שקל בשנה.
עודד שריג: אין שום סיבה, בעיני, לחייב את החוסכים בתשלום נוסף על דמי הניהול בגין דברים שהגופים המוסדיים היו אמורים לעשות בעצמם.
עודד שריג: במקרה הזה, אני חושב שהדברים מדברים בעד עצמם.
שאול ברונפלד: עודד צודק.
יעקב אדרי: מי אומר את זה?
יעקב אדרי: מעניין.
שאול ברונפלד: אני אומר - - -
יעקב אדרי: את מי אתה מייצג?
שאול ברונפלד: יו"ר איגוד תעודות הסל.
משה גפני: שנייה, שאול ברונפלד, מהבורסה.
שאול ברונפלד: יושב-ראש הבורסה.
שאול ברונפלד: אני חושב שהטיעונים העיקריים הושמעו בישיבה - - -
משה גפני: אני רק מאפשר בקצרה, משפט-שניים.
שאול ברונפלד: אני לא רוצה לחזור.
שאול ברונפלד: אני שמעתי את הטיעונים של עודד.
שאול ברונפלד: אני לא אומר שהם מופרכים.
שאול ברונפלד: יש בהם משהו.
שאול ברונפלד: דרך אגב, גם אני - - -
עודד שריג: אני מוכרח להגיד שזה הרבה ביחס למה שכותבים עלי בעיתונים היום.
שאול ברונפלד: אל תצטנע כל-כך.
משה גפני: אם אפשר, זמננו קצר.
שאול ברונפלד: דרך אגב, אני גם עמית בקופת תגמולים בקרן השתלמות.
משה גפני: כן, כן, אמרת את זה.
שאול ברונפלד: אבל כשמעמידים על כפות המאזניים את הנזקים שהתקנה הזאת עלולה לגרום לחברות הישראליות, לשוק ההון, לנזילות, למשקיעים, מבינים שמה שיזיק לחברות ויזיק למשקיעים לא יכול לעזור למדינת ישראל ולכלכלת ישראל.
שאול ברונפלד: ולכן גם אם יש משהו – ויש משהו בדברים של עודד – הנזק לשוק ההון ולכלכלה לא שקול נגד הנזק שיכול להיגרם לשוק ההון.
שאול ברונפלד: אני רוצה לסיים בנימה אישית.
שאול ברונפלד: עודד שריג הגדול, ואני הקטן, מלמדים כבר הרבה מאוד שנים בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל-אביב.
שאול ברונפלד: אנחנו חינכנו דורות של מנהלי השקעות לגבי איך הם צריכים לפעול, מה צריך לפעול.
שאול ברונפלד: אני רוצה להציע לעודד – בוא נשאיר את החינוך לחדר ההרצאות, עם הלוח ועם הגיר, ולא נפעיל את המכשיר הכבד והקשה הזה של תקנות על מנת לחנך את התלמידים שלנו לשעבר, שמשום מה לא קלטו את המסר בחדר ההרצאות.
יעקב אדרי: או שהיו צריכים להתחנך במקום אחר.
משה גפני: אילן פלטו.
אילן פלטו: שוב, אני לא אחזור על כל הדברים.
משה גפני: כן, אין צורך.
אילן פלטו: התוצאה המעשית של התקנות האלו היא שגופים מוסדיים ימכרו תעודות סל של חברות קטנות ובינוניות, ויקנו במקומן או תעודות סל של חברות בחו"ל – משום שאת זה הם מרשים – או תעודות סל של חברות גדולות – של "תל-אביב 25", וזה משום שתעודות סל גדולות, ממילא היום כבר אין להן דמי ניהול.
אילן פלטו: ממילא אין להן דמי ניהול, לכן זה לא ישנה לגופים המוסדיים.
אילן פלטו: זאת אומרת, הנזק שייגרם פה – ואנחנו פה, "איגוד החברות הציבוריות" באים מנקודת הראות של החברות הציבוריות, במקרה הזה, הקטנות והבינוניות.
אילן פלטו: ייגרם נזק לחברות הקטנות והבינוניות - - -
יעקב אדרי: איזה נזק?
יעקב אדרי: כשאתה אומר "נזק", תגיד לי מה.
יעקב אדרי: פחות רווח?
יעקב אדרי: לא אסון.
אילן פלטו: לא, לא, לא, לא פחות רווח - - -
יעקב אדרי: אני ממש לא מתרגש מזה.
אילן פלטו: כדי להמחיש על איזה נזק אני מדבר, החלטנו להביא מנכ"ל של חברה ציבורית - - -
יעקב אדרי: תגיד לנו אתה, מה עוד מנכ"ל ועוד מנכ"ל?
יעקב אדרי: תגיד לנו מה הנזק.
יעקב אדרי: אתה אומר "נזק", תגיד לנו מה הנזק.
אילן פלטו: הנה, אני אומר שלא יחשבו - - -
יעקב אדרי: מקטין את הרווחים, זה הכול.
אילן פלטו: לא, אני מתכוון שאני מדבר - - יגידו שאני מדבר בתיאוריה, אני מדבר מספרי הלימוד - - -
משה גפני: אנחנו מקבלים את הדברים שלך כמות שהם.
אילן פלטו: אז ביקשנו ממנכ"ל חברה בינונית, שנסחרת בבורסה, מר יורם אשרי, שיבוא לפה ויסביר בשתי דקות את הנזק שנגרם לאותן חברות.
משה גפני: מכיוון שאתה מבקש, ומכיוון שגם ברשימה התור שלו עכשיו, אז אני מאפשר לו.
משה גפני: שתי דקות, בבקשה.
יורם אשרי: תודה רבה לכם, תודה רבה על ההזדמנות כאן להציג את - - -
משה גפני: אתה מנכ"ל חברת "אפוסנס".
משה גפני: היות ואני מדבר עם כולם, חשוב לי שתהיה שקיפות, שנדע מי המדבר, זאת אומרת, מה הוא מייצג.
משה גפני: אגב, אצלי, אינטרסים זה לא דבר פסול, להיפך.
משה גפני: אדם רק שיציג את הדברים כמות שהם.
יעקב אדרי: אבל שנדע, בדיוק.
יורם אשרי: אוקיי, תודה רבה, כבוד היושב-ראש.
יורם אשרי: שמי יורם אשרי, אני מנכ"ל חברת ביוטק בשם "אפוסנס".
יורם אשרי: אנחנו כ-35 עובדים.
יורם אשרי: החברה נסחרת בשווי של כ-300 מיליון שקל.
יורם אשרי: הונפקנו בבורסה לפני שנה וחצי.
יורם אשרי: החברה עוסקת בפיתוח של תרופות חדשות, חכמות, על בסיס תהליך ביולוגי חשוב שנקרא אָפּוֹפְּטוֹזִיס – זה מוות של תאים, אחד מסוגי המוות של תאים, אחד התהליכים החשובים בתחום הביולוגיה המולקולארית.
יורם אשרי: עשרות אלפי מאמרים בשנה מתפרסמים בתחום, והמחקר שאנחנו עושים נמצא בחזית שלו.
יורם אשרי: ויש הרבה התעניינות גם בעולם, זכינו בפרסים ובהוקרה.
יורם אשרי: יושב-ראש הדירקטוריון האחרון של החברה, מר אלי הורוביץ המנוח, ראה בנו אחת החברות עם הפוטנציאל להיות "טבע" הבאה.
יורם אשרי: הלוואי שכך, בעזרת ה'.
יורם אשרי: נכון להיום, 40%-30% ממחזור המסחר במניה שלנו נעשה באמצעות תעודות סל.
יורם אשרי: זה משום שלרוב המשקיעים המוסדיים אין את הכלים להבין את מה שאמרתי בפתיחה – מה זה אפופטוזיס, ומוות של תאים, ואיך מפתחים תרופות.
יורם אשרי: מצד שני, הם כן מאמינים במגזר.
יורם אשרי: הם חושבים שפיתוח תרופות זה ענף חשוב, שאתה יכול להשקיע בו, יש בו תשואות לאורך זמן.
יורם אשרי: והדרך שלהם להיחשף זה דרך תעודות הסל.
יורם אשרי: ולכן 40%-30% מהמסחר אצלי במניה – זאת עובדה – הוא באמצעות תעודות הסל.
יורם אשרי: קחו את הדבר הזה, לא רק 40%-30% מהמסחר, כי יש הרבה שחקנים נוספים שנמצאים במניה בגלל שיש תעודת סל.
יורם אשרי: כי יש גוף שתמיד קונה ומוכר, באופן קבוע כשיש יצירות וסגירות בתוך התעודה, ולכן יש פעילות קבועה, וזה העוגן למסחר במניה.
יורם אשרי: אני מסתובב הרבה בעולם, בכנסים.
יורם אשרי: אני נפגש עם קרנות השקעה גדולות בתחום הביוטק והפארמה שרוצות להשקיע בחברה.
יורם אשרי: כשהם מסתכלים על מחזור המסחר במניה, הדיון מסתיים.
יורם אשרי: אין נזילות, אי-אפשר להשקיע במנייה, כי מבחינתנו זה נכס מת, במונחים שלהם.
יורם אשרי: אנחנו עושים כל הזמן מאמצים להגדיל מסחר – מביאים אנליסטים, רצים לכל אחד שרק מעניינת אותו המניה, כדי לתת לה יותר חיים, כדי שנוכל לעשות את זה.
יורם אשרי: עכשיו, זה האינטרס של המדינה – זה השקעות זרות, זה מו"פ, זה מדענים שחוזרים מחו"ל.
יורם אשרי: אני לא מדבר רק בשם חברה בתחום שלי, כל חברות הטכנולוגיה, שהן בעצם הולכות לחטוף הכי חזק מהמהלך הזה.
יורם אשרי: והמדען הראשי, מצד אחד, נותן לנו תמיכה, נותן לנו כסף בשביל לעשות את הדברים האלה שהם בעדיפות לאומית, אבל מצד שני קושרים לנו את הרגל כשאנחנו רוצים להביא עוד כסף כדי לקדם את המטרות האלה.
יורם אשרי: ולכן, אני מבין את הנושא של דמי ניהול, אני רק מבקש – לא על הגב שלנו, כי בסופו של דבר, אתה מדבר על שישה מיליון שקלים – זה סכום זניח לעומת הסכומים שאנחנו מגייסים בשביל הפעילות הזאת.
משה גפני: בועז נגר, יושב-ראש איגוד תעודות הסל.
בועז נגר: אני רוצה רק לתת שני נתונים חדשים שלא היו בדיון הקדום שמאוד חשוב לדעת אותם.
בועז נגר: בשנת 2011 חל מהפך בהשקעות של מדינת ישראל.
בועז נגר: מדינת ישראל הפכה להיות ארץ אוכלת יושביה.
בועז נגר: מתוך 165 מיליארד שקל – מתוך 165 מיליארד שקל – שהושקעו במניות, בפעם הראשונה בתולדות מדינת ישראל, 52% הלכו להשקעות בחו"ל.
בועז נגר: הלכו להשקעות בחו"ל, רק 48% הלכו לארץ.
בועז נגר: בדקנו גם בכל ההשקעות שכן הולכות בארץ, 70% הולכים ל-25 חברות, ורק 30% הולכים לכל מאות יתר החברות שנשארות בארץ.
בועז נגר: ממה זה נובע?
בועז נגר: לכאורה מדברים איתנו פה על תקנות – כאילו על מה הדיון.
בועז נגר: התקנות האלו חלות על משקיעים מוסדיים בארץ, שמנהלים 990 מיליארד שקל.
בועז נגר: כל מוצר שלא נמצא ברשימה של התקנות שאתם צריכים לאשר, לא קיים.
בועז נגר: לא קיים.
בועז נגר: בעבר לא השקיעו בחו"ל כי המוצר הזה לא היה קיים.
בועז נגר: ברגע שהמוצר אִפשר בחו"ל – תראו את התוצאה, רוב הכסף הלך לחו"ל.
בועז נגר: אז המצב היה 90% בארץ, ו-10% בחו"ל.
בועז נגר: הוא רצה לעודד אותם לצאת לחו"ל, הוא הכניס את המוצר.
בועז נגר: חיפשתי מוצר – מנסים לספר לנו שלא ימכרו וישקיעו בתעודות סל – נכנסתי לתוך הרכבי האוצר וניסיתי לחפש מוצר אחד שיש בו מיליארד שקל.
בועז נגר: משהו, להיאחז, איזו תקווה, שתהיה לנו איזו תקווה.
בועז נגר: האם יש מוצר כלשהו שלא נמצא ברשימה ומשקיעים בו?
בועז נגר: רבותי, התשובה היא לא.
בועז נגר: ולכן, בסופו של דבר, יש כאן גוף שמנהל 990 מיליארד שקל ומפקח שאחראי עליו.
בועז נגר: הוא כרגע מוציא מהרשימה את תעודות הסל.
בועז נגר: ניסיון העבר מלמד שמוצר שלא נמצא ברשימה, לא קיים.
בועז נגר: הנפגעים המיידיים מזה הם גם חברות גדולות, גם חברות בינוניות, וגם חברות קטנות.
בועז נגר: מה שאנחנו מבקשים מכם זה לעצור את זה.
בועז נגר: עכשיו, עודד העלה כמה בעיות.
בועז נגר: אפשר לפתור את הבעיות שעודד העלה.
בועז נגר: אם עודד חושב שהבנקים זה לא מתאים – הצענו הצעת פשרה, שאם המדד כולל חברות גדולות, לא יותר כפל דמי הניהול.
בועז נגר: אותם 3, 5, 7 מיליון שקל – אנחנו מוכנים לקבל את הטענה.