GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: תושב ארעי זה לא קשור לעניין, אני לא אוהב את הטרמפים האלה.
משה גפני: הרבה פעמים משרד הפנים לא מצליח להעביר - - -
מנחם הסה: זה תיקון טכני.
משה גפני: טכני, גם כן מתברר בסוף – מתקשר אליי מישהו ואומר לי: עבדו עליך.
משה גפני: לא אוהב את זה .
משה גפני: לא אכפת לי שישקרו אותי אבל לא שיעבדו עלי .
משה גפני: החלק הזה של הצו לא קשור לעניין הזה.
משה גפני: שיתכבד משרד הפנים ויבוא לפה, נקיים את הדיון אתו על תושב ארעי.
משה גפני: מה זה שייך לעניין?
משה גפני: גיל 18 - הבנתי, להתאים תקנות בהתאם לחקיקה.
משה גפני: הנושא של הפחתת המכסה - במקום שתי חבילות חבילה אחת - זה העניין.
משה גפני: לא הסברתם, אגב, לגבי הנושא של אוניות.
משה גפני: יש לכם את זה בצו?
מנחם הסה: מי שרוכש על אוניה?
מנחם הסה: יש את זה.
משה גפני: אז למה אתם לא מסבירים?
מנחם הסה: זה אותו דבר.
משה גפני: המובן מאליו צריך שייאמר.
מנחם הסה: התייחסנו בנפרד למי שרוכש גם על אוניה.
מנחם הסה: למשל, כשנוסעת אוניית נוסעים, יש עליה חנות של דיוט פרי, היא אותה חנות בדיוק, בשינויים טכניים של עגלה ולא - - -
משה גפני: היום, אם אני נוסע באוניה וקונה בדיוטי פרי, אני יכול לקנות ללא הגבלה, בניגוד לדיוטי פרי בשדה התעופה לוד, ששם אני יכול לרכוש רק שתי חבילות.
משה גפני: נכון או לא נכון?
שי חרמש: אתה לא יכול להכניס ארצה.
מנחם הסה: נכון, צודק שי חרמש.
מנחם הסה: האיסור הוא להכניס למדינת ישראל.
מנחם הסה: בדיוטי פרי אפשר לרכוש – ונמצא פה נציג הדיוטי פרי והוא יאמר את זה - אתה יכול לרכוש 10 פקטים כבר היום.
מנחם הסה: בשלב הכניסה לישראל, דרך המכס, מותר להביא רק שניים.
משה גפני: ובאונייה?
מנחם הסה: אתה יכול גם כן לרכוש כמה שאתה רוצה, אבל כשתחזור ותיכנס למדינת ישראל תוגבל לשניים.
שגית אפיק: איפה בודקים את זה?
מנחם הסה: בודקים את זה בכניסה.
מנחם הסה: יש לנו גבולות שהם לא רק אוויריים, יש לנו גבולות ימיים.
משה גפני: מה אתם מבקשים בצו?
מנחם הסה: יש אפשרות לקנות בדיוטי פרי גם על גבי אונייה.
משה גפני: ומה אתם מבקשים בצו?
משה גפני: להפחית את זה משניים לאחד?
מנחם הסה: אותו דבר, כן.
מנחם הסה: הבקשה היא אותה בקשה.
משה גפני: אז תגידו את זה, זה הכול.
מנחם הסה: בסדר גמור.
מנחם הסה: בשביל זה אנחנו כאן, נשאלים שאלות ומשיבים.
משה גפני: אוקיי, עכשיו לגבי הצו השלישי.
ערן יעקב: הצו השלישי עניינו טומבק וטבק למקטרת.
ערן יעקב: משרד הבריאות החליט להקים ועדה ציבורית, שזה חלק מהעניין.
ערן יעקב: הוועדה הציבורית, המלצותיה החד-משמעיות היו שיש להשוות את המס על הטומבק למס על הטבק.
ערן יעקב: תיכף אסביר למה, יש פה גם נציגי משרד הבריאות ואני מניח שהם ירחיבו את היריעה.
ערן יעקב: המשמעות של השוואת המס על הטומבק באה מכמה היבטים.
ערן יעקב: ההיבט המשמעותי הוא להשוות את המס שחל על הטבק שמשמש לשימושם אחרים – סיגריות ודברים אחרים - שהיום המס המוחל עליו הוא 280 שקלים, כאשר המס על הטומבק עומד על 50 שקלים לקילו.
ערן יעקב: ההבדל הוא מאוד משמעותי.
ערן יעקב: אנחנו בעולם שהעלינו את המס לאורך זמן, לא נגענו במס על הטומבק, מסיבות כאלה ואחרות.
ערן יעקב: אנחנו חושבים שהמלצות הוועדה הציבורית, יש ליישם אותן, והמשמעות של יישומן זה להשוות את המס על הטומבק למס המוחל על הטבק.
ערן יעקב: הטומבק משמש בעיקר לעישון נרגילות.
ערן יעקב: מדובר במשהו שגורם לנזק לא פחות מסיגריות או הרבה יותר בכל שאיפה, יסבירו את זה אנשי משרד הבריאות.
ערן יעקב: קיבלתי הרצאה מלומדת על המשמעויות של עישון נרגילה.
ערן יעקב: זה נכנס לאט-לאט יותר לבני נוער, לצעירים.
ערן יעקב: טוב או רע – תחליטו אתם.
ערן יעקב: בסופו של דבר זה יוצר תהליך של התמכרות.
ערן יעקב: כמות הניקוטין בכל שאיפה היא רבה מאוד בהשוואה לסיגריה.
ערן יעקב: יש לזה השפעה ממכרת בסופו של תהליך, ותחשבו אתם לאן זה לוקח את הנוער.
ערן יעקב: נכון שיש גם אוכלוסיות אחרות שמעשנות, לא רק נוער, גם אנשים מבוגרים יותר.
ערן יעקב: אבל העניין הוא שזה הפך להיות עניין חברתי, זה הפך להיות עניין שהוא דרך הכניסה לעישון העתידי או להתמכרות העתידית.
ערן יעקב: אנחנו שנכון למסות את זה ולהשוות את זה, מה עוד שיש לזה השלכות חיצוניות.
ערן יעקב: אני מבין שרוח הדברים היא שאולי יותר חשוב לדאוג לרווחי רשת, אולי לריצ'רדסון, ופחות למעשן, ואולי לתת הטבות רגרסיביות – שזו המשמעות של זה, אפרופו הדיוטי פרי.
ערן יעקב: אני חוזר לדיוטי פרי כי אני רוצה להזכיר משהו קטן.
ערן יעקב: ייאמר לזכות יורם שהוא לפחות עקבי.
ערן יעקב: בוועדה שעשינו על האלכוהול הוא טען אותן טענות שעלו פה – שאם נעלה את המס על האלכוהול המסלולים לא יהיו, יהיו תאונות ויהיה אסון אווירי.
ערן יעקב: זה מה שנאמר בוועדה.
ערן יעקב: משהו כזה, אני מניח במילים אחרות.
יורם שפירא: בחיים לא נאמר - - -
ערן יעקב: מגדל פיקוח.
ערן יעקב: היה פה משהו כזה שאמרת, יורם.
ערן יעקב: לפחות אתה עקבי, ייאמר לזכותך.
משה גפני: לא חייבים להגיד פה אמת.
ערן יעקב: לא, לא, זו אמת.
משה גפני: לא דיברתי על המקרה הזה.
משה גפני: מה אמרת, לא הבנתי?
ערן יעקב: בזמנו, כשעשינו את הרפורמה של האלכוהול, כשיורם הציג למה לא נכון לשנות את המס על האלכוהול, הוא אמר שהפגיעה תהיה בהשקעה במסלולים, במגדלי הפיקוח והמשמעויות יכולות להיות הרות גורל לגבי שדות התעופה.
משה גפני: הוא אמר את זה גם עכשיו.
ערן יעקב: אז אמרתי, ייאמר לזכותו שהוא עקבי בתהליך הזה.
ערן יעקב: אבל מאז העלינו את המס על האלכוהול, היה שינוי, ולא ראיתי בעיות כאלה.
יורם שפירא: כמה אפשר לחלוב את הפרה?
משה גפני: זו שאלה טובה.
ערן יעקב: אני רוצה לחזור לעניין הטומבק.
ערן יעקב: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לנציג משרד הבריאות, שיסביר את הנזקים ואת המשמעויות.
משה גפני: לא, לא, רגע.
ערן יעקב: לא?
ערן יעקב: אוקיי, אז אני אמשיך הלאה.
משה גפני: משרד הבריאות כבודו במקומו מונח.
משה גפני: קודם אתה, אתה בעל הבית של הצווים.
משה גפני: ההסברים הם פחות חשובים - צריך כסף.
זבולון אורלב: גם ההסברים חשובים, מה זה?
זבולון אורלב: ונשמרתם מאוד לנפשותיכם.
משה גפני: מאה אחוז, ההסברים חשובים.
משה גפני: אם היית עוקב אחרי התהליך היית רואה מה ההסברים שווים פה.
משה גפני: צריך כסף, זה הנושא.
משה גפני: אני אוהב את משרד האוצר, שהוא בא ומביא נימוקים.
זבולון אורלב: כסף עם הסברים שווה יותר.
משה גפני: רשות המסים מביאה את זה, שהיא תסביר.
משה גפני: אני מאפשר לה את כל ההסבר.
ערן יעקב: אמשיך.
ערן יעקב: כמו שאמרתי, אנחנו חושבים להעלות גם בעקבות המלצות הוועדה הציבורית וגם כי בסופו של דבר זה עניין פיסקלי, עניין של מיסוי.
ערן יעקב: המשמעות של להעלות מ-50 שקלים, שזה המס היום על הטבק, ל-280 שקלים יכול לייצר כ-120 מיליון שקלים, בתוספת הסיגרלות ובתוספת דברים אחרים, ששם מדובר לא בעלייה משמעותית.
ערן יעקב: כהמשך לכך אנחנו גם מביאים הצעה להעלות את המס על הסיגרלות, שהן תחליף לסיגריות.
ערן יעקב: היום יש גם קושי אכיפתי להבדיל בינן לבין סיגריות.
משה גפני: "דובק", אתם דיברתם אתי על הסיגרלות?
משה גפני: אז תיכף אאפשר לכם.
ערן יעקב: המשמעות היא להשוות את המס למס החל על סיגריות, היות שמדובר במוצר תחליפי, שגם לו יש אותם נזקים – אולי במקומות אחרים בגוף, אבל זה עדיין נזקים.
ערן יעקב: הן מההיבט האכיפתי, הן מההיבט הפיסקלי והן מההיבט הבריאותי אנחנו חושבים שנכון לעשות את המהלך הזה.
משה גפני: כמה כסף ייכנס לאוצר המדינה?
ערן יעקב: 120 מיליון.
משה גפני: משלושת הצווים יחד.
ערן יעקב: 120 מיליון מזה.
ערן יעקב: הדיוטי פרי יכול לנוע בין 150 מיליון ל-200 מיליון שקלים.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו מדברים ביחד על הטלוויזיות.
משה גפני: כאן זה 270 מיליון יחד, זאת אומרת צריך להשיג עוד 30 מיליון.
משה גפני: יש חברת "דניאל יבוא ושיווק", שמייבאת את זה בעיקר ממצרים.
משה גפני: אני מציע שקודם מישהו מכם ידבר.
רמזי מסלם: בוקר טוב לכולם.
רמזי מסלם: אני מנהל השיווק בחברת "דניאל יבוא ושיווק".
רמזי מסלם: אני רוצה להבהיר כמה נקודות בקשר להעלאת המסים.
רמזי מסלם: קודם כול, אתייחס מבחינה בריאותית, למשרד הבריאות.
רמזי מסלם: היום יש תחליף לנרגילות בשוק, הסיגריות הן התחליף העיקרי – אני לא רוצה להתייחס לדברים האחרים, שהם אסורים.
רמזי מסלם: היום הנרגילה לא זמינה במהלך כל היום, אז מי שמעשן נרגילה לא מעשן סיגריות.
רמזי מסלם: זה דבר אחד.
רמזי מסלם: בגלל זה שעות הערב הן שעות הבילוי של האנשים, של הצעירים, ובערב הם תופסים את הנרגילה לשעה אחת.
רמזי מסלם: יש גם להתייחס לכך שרוב האוכלוסייה שצורכת נרגילה היא משכבות חלשות.
רמזי מסלם: עד היום שילמו בין 8 ל-10 שקלים לחפיסה, שמספיקה לשלושה ימים בממוצע.
רמזי מסלם: היום הוא צריך לשלם בין 30 ל-35 שקלים לאותה חפיסה.
רמזי מסלם: מבחינה בריאותית, יש תחליף למוצר שלנו, שזה הסיגריות.
רמזי מסלם: היום המוצר שלנו הוא מאוד יקר ולכן חזרו לסיגריות בכמויות שהן פי כמה - - -
משה גפני: הצו בתוקף כבר מה-13 בדצמבר.
משה גפני: זאת אומרת, אתם כבר יודעים שירד השימוש בנרגילות ועבר לסיגריות.
רמזי מסלם: בדיוק.
ערן יעקב: לא שחררו טובין בגלל שעלה שיעור המס.
רמזי מסלם: כן.
רמזי מסלם: אנחנו לא מצליחים לשחרר.
משה גפני: מאהר, הבאת את הדוגמאות?
רמזי מסלם: זה נמצא באוטו.
רמזי מסלם: אפשר להביא את זה.
ערן יעקב: גם אני ראיתי את הדוגמאות.
משה גפני: ראית גם את המוברחים?
ערן יעקב: גם את המוברחים.
משה גפני: גם את המזויפים?
ערן יעקב: גם את המזויפים.
רמזי מסלם: כבר מ-13 בדצמבר חזינו את התנהלות השוק, אחרי ותק של יותר מ-15 שנה בשוק הזה למדנו אותו די טוב.
רמזי מסלם: ב-13 בדצמבר הוצאנו פנייה גם לחברים המכובדים שנמצאים כאן וגם לשר האוצר, חזינו את העיקר שישתלט על השוק - שאנחנו נותנים פתח למוצרים המוברחים.
רמזי מסלם: המוצרים המוברחים, באותו שבוע שיצא הצו, התחילו באזור הדרום והיום הם משתלטים על כל הארץ – אפשר להגיד מאילת ועד קרית שמונה.
רמזי מסלם: אנחנו יכולים להיכנס לכל חור - - -
משה גפני: הוא טוען שבגלל שהמחיר עלה באופן דרסטי בבת-אחת אז פשוט מבריחים, ואז המדינה מפסידה גם את המכס.
רמזי מסלם: אדוני היושב ראש, היינו בסרט הזה בשנת 2002 כשמר סילבן שלום היה שר האוצר.
רמזי מסלם: לא היה מס קנייה בכלל על מוצרי הטבק, ואז קבעו שזה 280 שקלים.
רמזי מסלם: הצלחנו לשכנע את השר סילבן שלום להוריד, אז הוא הפחית מ-280 ל-50 שקלים.
משה גפני: את השר הנוכחי או סגן השר הנוכחי לא הצלחתם לשכנע.
רמזי מסלם: פנינו, לא הייתה שום תגובה.
משה גפני: גם לא מסגן השר.
רמזי מסלם: גם בתקופה ההיא המוצר המוברח השתלט על הארץ בהיקפים מאוד גדולים.
רמזי מסלם: היום זה אותו דבר, אפשר להיכנס לכל פיצוייה קטנה ואתה מוצא מזויף, אתה מוצא מוברח בגלל שמוכרים את זה במחירים מאוד נמוכים יחסית למוצר שלנו, שעולה לנו הרבה.
רמזי מסלם: לא הצלחנו לשחרר שום מכולה בגלל שהשוק שלנו נתקע, כמעט חודש לא הצלחנו למכור קרטון אחד כי אף אחד לא רצה להסתכל על המוצר שלנו, שמבחינה בריאותית הוא בדוק על-ידי משרד הבריאות.
רמזי מסלם: המוצרים שנפוצים בשוק היום - - -
חיים גבע הספיל: אני לא מכיר שמשרד הבריאות בדק מוצרי טבק.
רמזי מסלם: אבל יש לנו אישור של משרד הבריאות, זה לא מוצר מוברח.
חיים גבע הספיל: אין שום אישור של משרד הבריאות.
משה גפני: רבותי, עם כל הכבוד.
משה גפני: משרד הבריאות לא יקופח.
רמזי מסלם: אני מתנצל.
משה גפני: אתה לא צריך להתנצל, תגיד כל מה שאתה רוצה, הכול.
משה גפני: גם אם משרד הבריאות יגיד לך "לא נכון" תגיד, אם אתה חושב שזאת האמת שלך.
משה גפני: משרד הבריאות יגיד בתורו.
רמזי מסלם: הכוונה שלי היא שהמוצר שלנו עומד בקריטריונים של משרד הבריאות מבחינת האזהרות, מבחינת הכמות.
רמזי מסלם: לפני כמה חודשים הגביל אותנו משרד הבריאות.
רמזי מסלם: היינו מביאים בכמויות של 1 קילו, חצי קילו, 250 גרם, 175 גרם, לפני שישה-שבעה חודשים קבע משרד הבריאות תקנה שאסור להכניס לארץ חפיסות של יותר מ-60 גרם.
רמזי מסלם: לא הייתה שום הצדקה לקביעה הזאת, כי מי שרכש קילו רכש אותו הקילו דרך חפיסות של 60 גרם.
רמזי מסלם: הייתה להם כוונה להקטין את הצריכה, זה לא עזר וזה ממשיך באותם היקפים.
רמזי מסלם: בשוק יש כמויות שמוברחות.
רמזי מסלם: עם כל הכבוד לרשות המסים, אם הם רוצים להעלות שיאכפו את החוק.
רמזי מסלם: היום אנחנו לא מצליחים לשחרר מכולה אחת.
רמזי מסלם: המכולה עולה לנו 3.2 מיליון שקלים, בעוד שבתקופה הקודמת שחררנו אותה ב-600,000 שקלים.
רמזי מסלם: בתקופה הזאת לגייס 3.2 מיליון שקל ולהיתקע עם המכולה הזאת ולא להצליח למכור, אנחנו לא צריכים - - -
משה גפני: עורך הדין איילון, בבקשה.
מוטי איילון: אני רוצה להתייחס קודם כול לדבריו של ידידי ערן.
מוטי איילון: אמר ערן בתחילת דבריו שהמגמה היא השוואה אבל, לצערי הרב, מה שיוצא בפועל זה לא השוואה אלא אפליה לרעה.
מוטי איילון: צריך להבין, הטומבק, הרכבו בעיקר תמציות של פירות, 25%–30% טבק ולא יותר.
מוטי איילון: אמר רמזי, התחליף שלו הוא סיגריות.
מוטי איילון: אני לא מדבר על רמת הנזק הבריאותי כרגע, אני מדבר על המצב שבו אם אנחנו מדברים על מיסוי של X שקלים לגרם או לקילו של טבק, בעצם אנחנו מופלים לרעה בטומבק משום שההרכב הוא 25%–30% טבק וכל השאר תמציות פירות.
מוטי איילון: לגבי ההעלאה שהייתה - האוצר, מטעמים לא ברורים, החליט להעלות במכה אחת, באופן דרסטי, ב-570%.
משה גפני: ערן, אני מאוד מבקש ממך.
משה גפני: הגעת באיחור, עלו פה טענות שחשוב מאוד שתשמע אותן.
משה גפני: את המשא ומתן עם הדיוטי פרי תעשו במשרד שלכם, לא פה.
ערן יעקב: אנחנו לא עושים משא ומתן.
משה גפני: בסדר, אבל תקשיב להם.
משה גפני: הם העלו פה טענות שצריך לשמוע אותן.
מוטי איילון: העלאת המס מ-50 שקלים ל-280 שקלים במקשה אחת זה מכת מוות.
מוטי איילון: אנחנו יודעים שמ-13 בדצמבר עומדות 12 מכולות.
משה גפני: זאת אומרת, אתה אומר שגם אם מעלים את זה צריך לעשות את זה באופן הדרגתי.
מוטי איילון: הרי עברנו את זה בסולר.
מוטי איילון: עשינו לפני ארבע-חמש שנים בסולר עם עלייה מתונה, והעסק הזה עובד טוב.
מוטי איילון: אנחנו מדברים על מוצר שהוא מאוד זול.
מוטי איילון: במצרים המוצר הזה הוא מאוד זול, הוא מיובא בזול, התוצאה שמתקבלת מאחוז המס הענק הזה היא שאנחנו משלמים 1,700% מס.
מוטי איילון: זה דבר שלא יאומן, אני לא מכיר בעולם כזה שיעור מס.
מוטי איילון: זה שיעור מס אדיר.
מוטי איילון: ההכנסות רק יפחתו.
מוטי איילון: בעברי הייתי במערכת, מכיר אותה, בעברי היותר קודם הייתי חלק מחבל עזה.
משה גפני: מה זה "בעברי"?
שגית אפיק: מה היה התפקיד?
מוטי איילון: הייתי מנהל אגף המכס והמע"מ.
משה גפני: רציתי שתגיד את זה לפרוטוקול.
משה גפני: למה זה חשוב לי?
משה גפני: בגלל שאני מאוד מכבד אותך ואני חושב שאתה איש מקצוע.
משה גפני: זה יפה שכשאתה נמצא בתפקיד בממשלה אתה אומר דבר אחד, כשאתה נמצא בצד השני אתה אומר דבר הפוך.
משה גפני: זה יפה, אני בעד.
משה גפני: רק חמור לא משנה את דעתו.
זבולון אורלב: כשהוא היה מנהל אגף המכס היה מס מופחת.
משה גפני: אתה יודע, אביא לך את כל הרשימה – אנשים יושבים כאן ואומרים דבר אחד, הם עוברים לצד השני – אומרים דבר הפוך.
משה גפני: זה בסדר גמור, זה מעיד על חשיבה יצירתית.
מוטי איילון: מעניין שהזיכרון הוא זיכרון טוב.
משה גפני: אני תמיד אומר את זה.
משה גפני: לכן לוקח את העמדה של אנשי האוצר בעירבון מוגבל, בגלל שלפעמים אני חושב על הטווח הארוך יותר, מה יקרה כשהם יישבו בצד השני של השולחן.
משה גפני: אז אני צריך לחשוב יותר טוב.
מוטי איילון: ההלצה היא טובה, אבל לעצם העניין - - -
משה גפני: יש מישהו שאמר שבהלצות יש הרבה אמת, רק זה יוצא יותר נחמד.
מוטי איילון: אוקיי.
רוברט אילטוב: לא, יש כאלה שאומרים שחלק מההלצה הוא הלצה.
מוטי איילון: הצו מצביע כביכול על העלאה בהכנסות.
מוטי איילון: לא תהיה שום העלאה בהכנסות, להיפך.
משה גפני: בגלל שמבריחים.
מוטי איילון: תהיה ירידה בהכנסות.
מוטי איילון: הגבול עם מצרים פתוח – הוא פתוח לעובדים זרים, הוא פתוח גם לסחורות.
מוטי איילון: הגמלים עובדים טוב מאוד ומביאים את הטומבק בכמויות אדירות לישראל היום.
מוטי איילון: אם נשאיר את המצב הזה, מה שיקרה – טומבק יהיה, הכנסות לא יהיו.
מוטי איילון: 3 מיליון שקל מס משלם היבואן כל חודש, מלפני חודשיים הוא לא משלם כלום.
משה גפני: אני מסכם את הדברים שלכם, שלך ושל רמזי, וראיתי שגם מאהר הינהן עם הראש.
משה גפני: אתם אומרים שני דברים.
משה גפני: אל"ף, אם רוצים להעלות את המס צריך להעלות אותו בצורה מדורגת, גם כדי לאפשר לשחרר את המכולות שנמצאות ולא משחררים אותן.
משה גפני: בי"ת, אם זה לא ייעשה באופן מדורג ומסודר זה יגרום להברחות והמדינה, לא רק שלא תרוויח היא גם תפסיד כסף.
משה גפני: אלה הטענות, נכון?
רוברט אילטוב: הם אומרים עוד דבר.
רוברט אילטוב: האם אומרים שהטמבק לא יהיה עליו שום פיקוח, ויכול להיות שהוא יהיה יותר מסוכן.
אביגדור דורות: שמי אביגדור דורות, אני עורך דין שמייצג את חברת "אש-לי", שהיא יבואנית של טבק למקטרת.
אביגדור דורות: אותו צו, אותו מס, חל על שני מוצרים – זה נאמר בדברי ההסבר – גם על טומבק וגם על טבק למקטרת.
אביגדור דורות: אמנם ערן לא אמר כלום על טבק למקטרת - - -
ערן יעקב: אמרתי טומבק וטבק למקטרת.
משה גפני: אז מה אתה אומר על זה?
אביגדור דורות: אותו דבר, כמו שעשו על הטומבק, שהקפיצו את המס פי 500 ולא העלאה מתונה שאפשר לחיות אתה.
אביגדור דורות: החברה שאני מייצג מייבאת את המס באופן רשמי.
גדי לוי: מאירופה – דנמרק, גרמניה.
גדי לוי: אני מנהל הרכש של החברה.
משה גפני: אתם טוענים אותה טענה כמו חברת דניאל?
אביגדור דורות: מבחינת גובה ההעלאה, הקפיצו את המס הזה פי חמישה.
אביגדור דורות: אי-אפשר למכור - - -
משה גפני: ערן לא מקשיב לך.
אביגדור דורות: אי-אפשר למכור בדרך הרשמית, בחנויות, את הטבק הזה.
אביגדור דורות: הצרכן, שעד היום שילם 30 שקלים לחפיסה צריך לשלם 60 או 65 שקלים לחפיסה.
אביגדור דורות: מדובר באוכלוסייה מבוגרת שצורכת את הטבק למקטרת, לא בצעירים ולא בקטינים.
משה גפני: מקטרת זה אנשים מבוגרים?
אביגדור דורות: כן.
אביגדור דורות: ראית ילד בן 18 מעשן מקטרת?
אביגדור דורות: המוצר הזה הוא מוצר נישה מבחינת השוק.
אביגדור דורות: מבחינת היבואן לא, זו פרנסה שלו ושל אחרים, אבל מבחינת השוק זה מוצר נישה קטן.
אביגדור דורות: אותה אוכלוסייה מבוגרת לא תפסיק לעשן, אבל כל מי שנוסע לחו"ל יביא במזוודה.
משה גפני: מקטרת לא מעשנים אנשים עשירים?
אביגדור דורות: לא, לא.
רוברט אילטוב: סיגרים יוקרתיים מעשנים עשירים.
קריאה: זה מעמד הביניים ומטה.
אביגדור דורות: אנשים נוסעים לחו"ל, יקנו את זה בחו"ל, ישימו במזוודה, יעברו במסלול הירוק.
משה גפני: ולכן מה אתם מבקשים?
אביגדור דורות: אנחנו מבקשים שאם תצא מפה החלטה על איזושהי העלאה, שההעלאה תהיה מתונה, קטנה, שאולי האוצר יפיק ממה איזושהי תוספת מסים אבל לא יהרוג את המוצר.
אביגדור דורות: בהעלאה הזו לא תהיה תוספת מסים ולא יהיה יבוא רשמי.
משה גפני: דוד ששה, סמנכ"ל "דובק", בבקשה.
דוד ששה: אני רוצה לגעת בנקודה של הסיגרלות.
דוד ששה: בתוך ההחלטה להעלות את המס - - -
משה גפני: תסביר לחברים מה זה סיגרלה.
דוד ששה: סיגרלה זה סיגר.
דוד ששה: ברגע שיש לו עטיף של עלה טבק זה בהגדרה של סיגר.
דוד ששה: בסיגרים, כשהעלו את זה לאחרונה העלו את זה ב-11%.
דוד ששה: בא האוצר ועשה מזה עסקת חבילה, אולי על רקע חברתי, כי היה סחף נגד עישון נרגילות ומקטרות, ובהינף יד הכניסו גם את הסיגרלות לתוך אותה קטגוריה, שזה כאילו סיגריה והעלו את זה במאות אחוזים.
רוברט אילטוב: אפשר להראות לנו את זה מקרוב?
דוד ששה: כן, אראה לכם.
דוד ששה: מה שקרה זה שאנחנו נפלנו בין הכיסאות.
דוד ששה: האוצר יודע, כל השוק של העסק הזה הוא 2.5 מיליון שקלים.
דוד ששה: האוצר יודע שמזה הוא לא יתעשר.
דוד ששה: ל"דובק" יש לזה נתח שוק של 50% - - -
אביגדור דורות: קיים תקן אירופאי לעניין הזה והסיגרלות האלה עומדות בתקן האירופאי, של האיחוד האירופאי.
אביגדור דורות: יש לנו סימוכין לעניין.
משה גפני: אוקיי, הבנו.
משה גפני: תחזור למקום ותסביר את הדברים.
דוד ששה: מי שמעשן את זה, זה אוכלוסייה קטנה מאוד, אוכלוסייה מבוגרת.
דוד ששה: זה לא הצעירים בכלל.
דוד ששה: יש פה עשר סיגרלות, שזה בהגדרה של סיגר.
דוד ששה: היום מוכרים חפיסה כזאת של עשר סיגרלות במחיר שהוא פי שניים ממחיר של סיגריה, מה שהאוצר רוצה לעשות היום זה להכפיל את זה פי חמישה.
ערן יעקב: בכמה מוכרים את זה היום?
דוד ששה: בין 25 ל-28 שקלים.
ערן יעקב: אז למה פי שניים?
ערן יעקב: יש סיגריות שעולות בין 25 ל-28 שקלים.
דוד ששה: יש עשר סיגרלות בחפיסה.
דוד ששה: אם היו 20 אז זה היה עולה 50 שקלים.
דוד ששה: היום אתם רוצים שימכרו את זה ב-80 שקל.
דוד ששה: זה הוגן?
דוד ששה: על הרקע החברתי?
דוד ששה: לפגוע באוכלוסייה החלשה הזו?
דוד ששה: מה השוק של זה, ערן?
דוד ששה: מה האוצר מקבל מזה?
דוד ששה: חצי מיליון שקל, על זה אתם נלחמים?
דוד ששה: היום אנחנו מייצרים 90 מיליון סיגריות, כשצריכים למכור לפחות את ה-130 בשביל הקיום.
דוד ששה: אז ל"דובק" יש נתח רווח של 500,000 - - -
דוד ששה: זה מה שאני מבקש, אדוני, שיחריגו את זה לסיגרלות.
דן פרידמן: עורך דין פרידמן, עורך הדין של "דובק".
דן פרידמן: רק שתי מילים, כי אני חושב שזה רוב מהומה על לא מאומה.
דן פרידמן: כשאני קורא את דברי ההסבר לצו הזה - ואנחנו לא מתנגדים לזה - כתוב: "על מנת לנצל את הפער הגדול שבין שיעורי מס הקנייה החלים על סיגריות לבין אלו החלים על סיגרים כאמור, ישנם יבואנים המייבאים מוצרי טבק הדומים לסיגריות" וכו'.
דן פרידמן: אנחנו לא מתנגדים שאותו מוצר שמתחזה לסיגרלה, שאותו באים למנוע כאן, ימוסה כסיגריה.
דן פרידמן: בגלל ההגדרה הזאת שפכו את התינוק עם המים ועשו הגדרה כל כך רחבה, שהיא כוללת גם את המוצר הזה.
דן פרידמן: מה הם עשו?
דן פרידמן: כדי לנסות לכלול את כל המוצרים הם אמרו שאם המוצר שוקל פחות מ-1.3 גרם נקרא לזה סיגריה, ולא משנה איך זה נקרא.
דן פרידמן: כל מה שאנחנו מבקשים זה כמו באיחוד האירופי, בדיוק אותו דבר.
דן פרידמן: על סיגרים המיסוי זול יותר, אין מחלוקת שזה מוצר אחר, עם אוכלוסייה שונה.
וערן יעקב: באיחוד האירופי.
וערן יעקב: ומה קורה בארצות-הברית?
וערן יעקב: תגיד גם את זה.
דן פרידמן: אני מבקש, אם אפשר, שלא יפריעו לי.
דן פרידמן: אני רק אסיים בשלוש מילים.
משה גפני: שני דברים אני רוצה להעיר לך.
משה גפני: למה אתה לא טוען את הטענה שצריך שזה יהיה בספר המכס כמו בכל העולם?
משה גפני: אין דבר כזה, זו המצאה ישראלית ייחודית.
משה גפני: למה אתה לא מעלה את זה?
דן פרידמן: אני נמצא כאן עכשיו.
דן פרידמן: באיחוד האירופי נותנים שתי חלופות.
ערן יעקב: יש מדינה קטנה נורא, ארצות-הברית, ששם נוהגים באופן - - -
דן פרידמן: אדוני, באיחוד האירופי נותנים שתי חלופות: האחת היא נושא המשקל, עם עוד פרמטרים שלא ניכנס אליהם; השניה היא פרמטר מאוד פשוט – אם יש למוצר עטיף שעשוי מעלה טבק טבעי אנחנו קוראים לו סיגרלה.
דן פרידמן: כל מה שאנחנו מבקשים, אדוני, שאותו פרמטר חלופי ייכנס פה בשורה התחתונה – או משקל או עטיף מעלה טבק טבעי.
משה גפני: אם נעשה את זה מדורג לחמש שנים, זה בסדר מבחינתכם?
קריאות: זה הורג את השוק.
דן פרידמן: לא, אדוני.
דן פרידמן: אדוני, אולי הדבר הכי חשוב לא נאמר.
דן פרידמן: "דובק" נלחמת על חייה.
דן פרידמן: נכון שזה מוצר מיובא, אבל "דובק" היא יצרן הסיגריות היחיד בישראל, מעסיקה 300 עובדים ומפרנסת עוד אלפי משפחות במקביל.
דן פרידמן: הדבר הזה מאפשר לה לחיות.
דן פרידמן: אם הדבר הזה לא יהיה - - -
ערן יעקב: ולציבור למות.
יצחק וקנין: אני לא מוכן לשמוע את זה.
שי חרמש: אז תאסור מכירת סיגריות, ערן.
יצחק וקנין: תאסור את הסיגריות בכלל, אני מוכן ללכת אתך לזה.
משה גפני: שניה.
משה גפני: אפשר להפסיק?
משה גפני: מה ההתרגשות פה היום?
דן פרידמן: אדוני, המוצר הזה הוא מוצר חוקי במדינת ישראל.
דן פרידמן: המיסוי על סיגרים הוא נמוך מהמיסוי על סיגריות.
דן פרידמן: זה סיגר לכל דבר ועניין, רק בגודל שונה.
דן פרידמן: כל מה שאנחנו מבקשים – לאפשר ל"דובק", כיצרן ישראלי, להמשיך לחיות, לפרנס עובדים, להעסיק עובדים, לפרנס משפחות.
משה גפני: כמה כסף מהמחזור של "דובק" זה הסיגרלות?
משה גפני: על איזה סדר גודל מדובר?
דוד ששה: זה מכניס לנו חצי מיליון שקל.
משה גפני: מה המחזור שלכם?
שי חרמש: חשוב הרווח.
שי חרמש: מה אכפת לך המחזור?
דוד ששה: המחזור של זה הוא 1.5 שקל בשנה.
משה גפני: מה המחזור של "דובק" בכלל?
שי חרמש: הם חברה פרטית.
משה גפני: סדרי גודל, אל תגיד מדויק.
שי חרמש: הוא לא חייב להגיד.
דוד ששה: ביחס לסיגריות זה 0.025 בשוק.
דוד ששה: יש בשוק 8 מיליארד סיגריות ופה בקושי - - -
משה גפני: אז למה הדרמטיות?
שי חרמש: הדרמה זה הרווח.
דוד ששה: כי מזה אני חי, מקבל לפחות רווחיות של חצי מיליון שקל.
דוד ששה: עד היום האוצר לא הלך לקראתנו בכלום.
דוד ששה: בישיבה הקודמת שישבנו אתה אמרת להם: לכו לקראת התעשייה המקומית.
דוד ששה: זה מקומות עבודה, זה חיים, זה משפחות.
דוד ששה: זה ביקשנו, ואנחנו יושבים וכל הזמן מגלגלים אותנו.
דוד ששה: אז אם יש דבר פעוט שמכניס לאוצר 1 מיליון שקלים, שכל השוק שלו הוא 2.5 - - -
משה גפני: כן אדוני, בקצרה.
יעקב שם טוב: אני יושב ראש ועד העובדים.
יעקב שם טוב: אדוני היושב ראש, קודם ציינת שאתה יושב ראש ועד העובדים של המדינה.
משה גפני: אם אמרתי את זה חזרתי בי.
יעקב שם טוב: זה תפקיד קשה.
משה גפני: אני יושב ראש ועד העובדים של משרד האוצר.
יעקב שם טוב: אני יושב ראש ועד העובדים של "דובק" ואני מוצא את עצמי יושב כאן אחת לכמה חודשים בגלל כל מיני גזירות שהאוצר גוזר, בגלל כל מיני צווים שהם מוציאים חדשות לבקרים.
יעקב שם טוב: לפני כמעט שנה ישבנו פה ושלחת את כולנו לדיונים.
יעקב שם טוב: עד היום לא יצא כלום מכל הדיונים האלה.
משה גפני: הייתה פשרה, שהם הסכימו לה.
משה גפני: בסדר, אני מסכים אתך.
יעקב שם טוב: האפליה שהייתה אמורה להסתיים לא הסתיימה, אבל מדי פעם מורידים עלינו גרזן חדש.
יעקב שם טוב: זו איזושהי נישה של הסיגרלות, שיש פה אי-הבנה ואני לא בטוח שזה מתויג נכון.
יעקב שם טוב: הסכום שזה מכניס ל"דובק" מציל את המפעל.
יעקב שם טוב: נכון, המחזור הוא ענק, אבל 80% ממנו האוצר לוקח והמדינה לוקחת.
יעקב שם טוב: היא שותפה די חשובה אצלנו.
יעקב שם טוב: אבל אנחנו נלחמים על הקיום שלנו, כל דבר שיכול להכניס לנו כמה שקלים.
יעקב שם טוב: אנחנו מדברים פה על קיום של מפעל של כמה מאות עובדים.
יעקב שם טוב: אני מבקש להתחשב, כל פעם אני מוצא את עצמי יושב פה ומתחנן על הקיום של המפעל הזה.
משה גפני: שבי גטניו, בבקשה.
אסף שבי גטניו: אני מנכ"ל העמותה לדמוקרטיה מתקדמת.
אסף שבי גטניו: רצינו לשאול אותך שאלה מאוד פשוטה.
משה גפני: אני לא במסיבת עיתונאים.
משה גפני: אתה רוצה להביע עמדה?
משה גפני: תגיד מה שאתה רוצה, זה בסדר.
אסף שבי גטניו: זה קשור גם לדיון פה.
אסף שבי גטניו: אנחנו מבקשים ממך להסביר לעם ישראל מדוע לא תוציא לוביסטים בשכר מישיבות ועדת הכספים.
אסף שבי גטניו: אתה היית כמעט הראשון בהיסטוריה שעשה את זה לפני שנה וחודש.
משה גפני: אני לא עשיתי את זה, זו הייתה ידיעה לא נכונה.
משה גפני: אני נגד הוצאת הלוביסטים, אני חושב שחברי הכנסת הם מספיק חזקים.
משה גפני: אני נמצא 23 שנה בכנסת, אף אחד לא משך אותי בשרוול.
אסף שבי גטניו: הבאנו את צו התביעה של סמי צחיה נגד קרסני, שמראה לך שהפתח לעניין הזה נמצא פה.
משה גפני: לא, לא להצביע על אף אחד.
משה גפני: כל אחד נמצא פה ברשות.
אסף שבי גטניו: בוודאי שנצביע.
אסף שבי גטניו: כתום, מה יש להצביע?
אסף שבי גטניו: עיוות של הדמוקרטיה במדינת ישראל.
משה גפני: שאלת?
אסף שבי גטניו: שאלתי.
אסף שבי גטניו: אני רוצה לקבל תשובה.
משה גפני: אז אני נותן לך תשובה, בניגוד למה שאמרתי קודם, שאני לא עונה.
משה גפני: חברי הכנסת נבחרים על-ידי הציבור והם עומדים לביקורת הציבור, ואין מישהו שיכול לשנות את דעתם.
משה גפני: הם יכולים לשנות את דעתם, זה בסדר גמור, שהציבור ישפוט אותם.
משה גפני: כל אחד יכול להביע את דעתו בחברה דמוקרטית, ובתנאי שיגיד מה הוא מייצג.
משה גפני: אני שואל פה כל אחד מה הוא מייצג.
משה גפני: מותר לאנשים להביע את דעתם, מותר לאנשים לעבוד בשביל חברה מסוימת, מותר לאנשים להגיד את כל מה שעל ליבם.
אסף שבי גטניו: אם - - -
משה גפני: אתה לא מתערב יותר.
משה גפני: אני לא נותן לדבר באמצע.
משה גפני: עמדתי היא חד-משמעית: לוביסטים יכולים להיכנס לוועדות.
משה גפני: מעולם - - -
אסף שבי גטניו: - - -
משה גפני: אתה לא יכול להפריע, עם כל הכבוד.
משה גפני: אתה מבין בדמוקרטיה יותר ממני?
משה גפני: אני מבין יותר ממך.
רוברט אילטוב: אולי הוא אנרכיסט בכלל?
משה גפני: אני אומר לך, במשך 23 שנה אני יכול לקרוא ללוביסט ולהגיד לו: תשמע, יש עמדה כזאת, אני רוצה עמדה אחרת.
משה גפני: אני מצביע על-פי מצפוני.
משה גפני: העברנו פה בוועדה חוקים כבדי משקל, כמו חוק ששינסקי שהיו פה הרבה מאוד לוביסטים.