GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: לכן, לוביסטים ימשיכו לבוא, והייתה ישיבה אצל יושב ראש הכנסת לקבוע את הכללים והכול בסדר.
משה גפני: רצית להביע עמדה?
אסף שבי גטניו: לא רציתי חלילה - - -
משה גפני: אתה לא מדבר עכשיו.
משה גפני: עם כל הכבוד, מה זה?
משה גפני: אני אדם ליברלי, אני נותן לכולם לדבר.
אסף שבי גטניו: לא, לא נתת לי.
משה גפני: אני לא נותן לך יותר.
גאלב מג'אדלה: אני מציע לך, קח לוביסט שייצג אותך.
אסף שבי גטניו: לא, אין לי כסף.
אסף שבי גטניו: זה בדיוק העניין – לי אין כסף, להם יש כסף.
יגאל רמבם: להבדיל מחברה שמתיימרת לזה- - -
יגאל רמבם: למה לא?
משה גפני: בגלל שאתה לא מדבר בלי רשות.
אסף שבי גטניו: והוא לא מגן עלי שאין לי כסף.
משה גפני: אני מבקש שתצא החוצה.
אסף שבי גטניו: והם לא יוצאים החוצה.
אסף שבי גטניו: תרשמו בפרוטוקול: אנחנו יוצאים החוצה ולוביסטים בשכר לא יוצאים.
אסף שבי גטניו: תרשמו בפרוטוקול.
נחמן כהן: אדוני היושב ראש, אנחנו משווקים, סיטונאים ונהגים.
נחמן כהן: אנחנו גם נלחמים על הקיום שלנו ואנחנו בקושי מצליחים להביא משכורת הביתה.
נחמן כהן: ברגע שמורידים לנו כל רגע משהו ומעלים מחירים אנחנו קורסים.
נחמן כהן: היום, מתוך עשרה עובדים שיש לי, אני מפטר שניים.
נחמן כהן: אני לא יכול להסתכל להם בפנים, לכל אחד יש שבעה ושמונה ילדים בבית.
נחמן כהן: זה אוכל של הילדים בבית.
משה גפני: רבותי, קיבלתי מכתב ממנכ"ל משרד הבריאות.
משה גפני: הוא מבקש להביע את עמדת משרד הבריאות, מכיוון שהם מובילים רפורמה בנושא העישון - אני לא אוהב את זה, אבל זה המצב, שהוא לא יכול היה להגיע היום - גם סגן השר מבקש להגיע לנושא של הרפורמה בעישון, אז אני רוצה לאפשר להם להביע את עמדתם בעניין.
משה גפני: יש בקשה של משרד התחבורה, הוא מבקש ללמוד את העניין של רשות שדות התעופה.
משה גפני: ויש בקשה שלי, לבדוק את הטענות שהועלו כאן, ובמקביל גם אעשה את הדיון על האלקטרוניקה הבידורית, אחרי שאקבל את חוות הדעת מהיועצת המשפטית.
משה גפני: מכיוון שאצלי זה התחיל בחלק הפיסקלי, שחסר כסף.
משה גפני: אם יש כסף ללחם ושעשועים אז לא צריך לבדוק בעובדי "דובק".
משה גפני: אני מבקש גם לבדוק את הנושא של הסיגרלות ואת מה שהעלתה כאן חברת דניאל, לגבי נושא הפרישה, שצריכה להיות ארוכה יותר.
זבולון אורלב: גם אני רוצה לבקש בקשה.
זבולון אורלב: אני רוצה לבקש שבמסגרת הכנת שיעורי הבית של משרד הבריאות הם יעדכנו את הוועדה כמה עולה למדינת ישראל התחלואה כתוצאה מהשימוש בטבק.
משה גפני: משרד הבריאות, אני אבקש שתביאו את כל הנתונים לישיבה הבאה.
גאלב מג'אדלה: מה שאומר אורלב - הנזקים לקופה הציבורית.
זבולון אורלב: כל העלויות שיש למדינת ישראל כתוצאה מהנזקים של השימוש בטבק.
גאלב מג'אדלה: זו עבודה קשה.
זבולון אורלב: הסה, אני מתפלא שאתה לא הבאת את זה.
גאלב מג'אדלה: מה יעצת לו, אני יכול לשמוע?
משה גפני: אמרתי לו שלפי דעתי כדאי שיבחן את הדברים – גם מה שהעלו "דובק", חברת דניאל, מה שהעלו אנשי המקטרות.
ליה שמטוב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת המשנה לעסקים קטנים ובינוניים בנושא עצמאים במילואים.
ליה שמטוב: הנושא הזה הוא לא נושא חדש.
ליה שמטוב: בעבר דיברו על הנושא הזה בפורומים שונים, גם בוועדת המשנה לעסקים קטנים ובינוניים.
ליה שמטוב: בוועדה האחרונה של עסקים קטנים ובינוניים, שישב בראשה חבר הכנסת אלכס מילר, היתה החלטה להקים פורום הידברות.
ליה שמטוב: היום הוועדה התכנסה כדי לשמוע מכל הגורמים הרלוונטיים מה קרה מאז, ומה הפורום החליט.
ליה שמטוב: לפני שאתן רשות דיבור לכל המשרדים והעמותות שהגיעו, אני מבקשת לראות את המצגת.
ליה שמטוב: אבי סייג, בבקשה, תציג את המצגת.
אבי סייג: שלום, צהריים טובים לכולם.
אבי סייג: היינו בכנסת לפני שנה וחודשיים בוועדה של אלכס מילר עם רוחמה אברהם, והוחלט על ועדת הידברות בין כל הגופים, שנרכז את הוועדה ושננסה לשבת אחד-אחד עם כולם יחד, ולהציע דרכים איך אנחנו מתקדמים עם הנושא הכבד שנקרא עצמאים במילואים.
אבי סייג: אנחנו מכים על חטא שבמסגרת חוק המילואים ב-2008, מקוצר הזמן לא הצלחנו להגיע לסוגיה הזאת, והסוגיה הזאת היא מאוד כואבת.
אבי סייג: אנחנו לא באים לדבר פה על הקושי, אבל בכל זאת מאחר שישנם פה אנשים שלא היו בעבר, אז במספר מלים נראה לכם פה שניים-שלושה נתונים לגבי הפגיעה באנשי המילואים העצמאים, ואחרי זה אסקור מה עשינו השנה ואיך אנחנו מתקדמים.
אבי סייג: כבוד היושבת-ראש, הייתי מבקש, אם אפשר, מאחר ועבר הרבה זמן והיה קשה לכנס את הוועדה – הוועדה התחלפה – היינו רוצים שנצא מפה עם החלטות ותאריך נוסף לישיבה.
אבי סייג: אנחנו מבוקרים גם על-ידי מבקר המדינה, שליווה אותנו במהלך השנה וכתב על הנושא הזה בדוח האחרון שלו.
אבי סייג: אחרי הפגישה פה נצטרך לדווח לו.
אבי סייג: היתה גם ועדת ביקורת המדינה לפני שלושה חודשים עם רוני בר-און, שקבעה שתוך שלושה חודשים יש להתכנס ולראות מה השגנו.
אבי סייג: אז שלושה חודשים זה עכשיו ממש בימים האלה.
אבי סייג: אנחנו גם נבקש ממנו לכנס את הוועדה ולראות מה השגנו עד עכשיו.
ליה שמטוב: אולי לא נצטרך החלטות, ואולי השגנו הכול.
אבי סייג: אז רק ניכנס לשתות שם איזה משקה.
אבי סייג: מרכז המחקר והמידע של הכנסת הוציא חוברת לקראת הפגישה הקודמת שהיינו כאן, חוברת מאוד מקיפה על עצמאים במילואים, כאשר לפני זה הוא אסף נתונים מכולנו.
אבי סייג: כ-10% מהמשרתים במילואים הם עצמאים, מתוכם כ-85% מועסקים בגופים של עד חמישה עובדים.
אבי סייג: נרוץ עם החמישה עובדים קדימה, כי אין לנו כאן כוונה לטפל בעצמאים גדולים.
אבי סייג: עצמאי שיש לו 20 עובדים, 50 עובדים אולי, אנחנו לא באים לפתור את הבעיה, כי אנחנו חושבים שאולי גם שם קיימת בעיה, אבל זה לא בשולחן כאן היום.
אבי סייג: אנחנו מדברים על פגיעה של עשרות אלפי שקלים בשנה, על דברים שהעסק ממשיך לעבוד כשאיש המילואים לא נמצא.
אבי סייג: ההוצאות הקבועות של העסק נמשכות.
אבי סייג: אם רופא שיניים יוצא למילואים האסיסטנטית שלו נמצאת, הקליניקה נמצאת, הליסינג על המכשירים, הארנונה, השכירות, ועוד ועוד דברים.
אבי סייג: נתתי כאן דוגמה אחת.
אבי סייג: אף אחד לא מפצה אותו על הדבר הזה, שלא נדבר על יתר הפגיעות שהם נפגעים כמו יתר חיילי המילואים: הוצאות נסיעה ודברים אחרים שאנחנו בוועדות אחרות עוסקים בהם.
אבי סייג: אנחנו מאוד חוששים לפגיעה במערך המילואים ולפגיעה בעסקים.
אבי סייג: משני ההיבטים אנחנו חוששים מאוד.
אבי סייג: ישבנו כמעט עם כל הגופים פה מספר פעמים, בין אם יחד ובין אם בנפרד.
אבי סייג: עם הסוכנות לעסקים קטנים ישבנו הרבה, עם הביטוח הלאומי – אני מדבר פרטנית – ישבנו, עם האוצר באגף התקציבים היתה לנו ישיבה לראות ולנסות לגבש מה עושים.
אבי סייג: אנחנו מבינים שהבעיה העיקרית היא שיטת התגמול.
אבי סייג: איך משלמים לחייל המילואים העצמאי כשהוא חוזר מהמילואים?
אבי סייג: מה הנוסחה שמשלמים לו?
אבי סייג: לגבי השכירים הבעיה כמעט ונפתרה.
אבי סייג: פתרנו את זה בחוק המילואים אחרי המון ישיבות.
אבי סייג: לגבי איש המילואים העצמאי היום בצורה גסה שכרו לטובת ההחזר, כשהוא חוזר ממילואים, מחושב על-פי הדוחות של שנה קודמת שהוא הגיש למס הכנסה פחות או יותר, כשהרווחים שלו מחולקים במספר הימים של השנה, שהם 365, כפול מספר הימים שהוא יצא למילואים.
אבי סייג: נוסחה מאוד מעוותת בכמה פרמטרים.
אבי סייג: ביקשנו משהו כללי, נבקש כאן מהפורום להתייחס או להציע משהו חלופי, אבל לתגמל את איש המילואים שיוצא למילואים בצורה עניינית יותר.
אבי סייג: לקחת את המחזור שלו בשנה הקודמת, לחלק למספר ימי העבודה האפקטיביים – 250, 280 ימי עבודה אפקטיביים – לקבוע את הפרמטר היומי ולכפול את זה במספר הימים שהוא יצא למילואים.
אבי סייג: זאת נוסחה שלדעתנו מקרבת אותו יותר להחזר שמגיע לו.
אבי סייג: לחברי האוצר שנמצאים פה, לי כמעסיק יש מפעל בצפון בחיפה ויש לי מפעל באשדוד.
אבי סייג: אני לא עצמאי, אני חברה, מעסיק כמאות עובדים.
אבי סייג: במלחמת לבנון הראשונה ובעופרת יצוקה קיבלנו טפסים ממס הכנסה למלא, וקיבלנו החזרים ממס הכנסה על הפגיעה בעסק, כאשר הם לקחו בחשבון את המחזורים שלנו ולא את הרווחים שלנו.
אבי סייג: אני לא רואה חשבון – יושב פה שוקי לשמאלי, הוא רואה החשבון של לה"ב, של ארגון העצמאים, הוא יכול לפרט יותר – אבל במדינה יודעים לתגמל בהתאם למחזורים, או לקחת איזושהי נוסחה משוכללת אחרת.
אבי סייג: זה הדבר העיקרי שהיינו רוצים לשנות.
אבי סייג: מה זה עוסק לטובת העניין?
אבי סייג: אנחנו מדברים פה על סדר גודל של חמישה עובדים לעצמאי במילואים.
אבי סייג: זה אדם שמעסיק עד חמישה עובדים במשרה מלאה.
אבי סייג: אנחנו לא מדברים על שותפויות, לא מדברים על חברה, אלא על עצמאי כמו שמוגדר במס הכנסה.
אבי סייג: גם יש כאן היקף כספי שתוכלו לראות.
אבי סייג: זה בנושא של הנוסחה.
אבי סייג: הבהרות אפשר לקבל משוקי, אבל מי שירצה להתייחס ולהגיד אם זה מקובל או לא מקובל או מה אנחנו צריכים להמשיך לעשות.
אבי סייג: אנחנו מבקשים שאת איש המילואים העצמאי שפתח עסק, בשנה הראשונה לפתיחת העסק שלא יזמנו אותו למילואים.
אבי סייג: מאחר שאנחנו חוששים שתהיה פרצה לאיש המילואים להקים עסקים כל שנה, כי לא בעיה להקים עסק, אז קבענו בבקשה שלנו שזה לא יהיה יותר מאשר פעם בשבע שנים.
אבי סייג: עצמאי שלא היתה לו פעילות ב-12 חודשים האחרונים, זאת אומרת אין לו דיווח עדיין למס הכנסה, אנחנו מבקשים שיתוגמל בימים שהוא במילואים לפי שכר היסוד במשק, ולא לפי 68% משכר היסוד שאותו קבענו בחוק המילואים.
אבי סייג: כדי להסביר פה, שכר היסוד במשק זה משהו שהוא קרוב לשכר הממוצע.
אבי סייג: השכר הממוצע הוא 8,500-8,000 שקלים, והיום השכר המינימלי לאיש מילואים בכלל הוא כ-5,600 שקל, שזה 68% משכר היסוד במשק.
אבי סייג: אז אנחנו מבקשים שזה לא יקטן מ-100% משכר היסוד לאותו עצמאי, מאחר ואין לנו בסיס נתונים שלפיו אנחנו יכולים להחזיר לו.
אבי סייג: אנחנו מבקשים לתעדף איש מילואים עצמאי במכרזים ממשלתיים, ולראות איך פותחים יותר מכרזים שגם הם יוכלו להשתתף.
אבי סייג: אנחנו רואים היום הרבה מכרזים שרק חברות ענק יכולות להשתתף, והיינו רוצים שגם עצמאים כאלה יוכלו להשתתף במכרזים ואפילו לקבל נקודת הטבה.
אבי סייג: אני מציין שבחוק המילואים בסעיף 20 יש את ההבחנה המותרת, לא אפליה מתקנת שקיימת לגבי ארבעה מגזרים במשק: נכים, אתיופים, נשים ומיעוטים.
אבי סייג: היינו מתים להיות באפליה מתקנת.
שוקי בן ענת: זה העדפה מתקנת, לא אפליה מתקנת.
שוקי בן ענת: אפליה זה בדרום אפריקה.
שוקי בן ענת: לא ביקשנו דבר כזה.
אבי סייג: העדפה מתקנת, סליחה.
אבי סייג: אתה צודק.
אבי סייג: היינו מתים להיות שם.
אבי סייג: אנחנו לא שם, אבל לפחות לנצל את סעיף 20 בחוק המילואים בהבחנה המתקנת ולהכניס אותנו.
אבי סייג: אנחנו מבקשים מכולכם, מכל מי שנותן הטבה בנושא המילואים, לפרסם אותה עד כמה שיותר ובאינטרנט, כולל את הצבא, כולל את משרד הביטחון.
אבי סייג: הנושא שצריך לפרסם את ההטבות מופיע גם בחוק המילואים.
אבי סייג: יכול להיות שאין היום בעיה, כי אנחנו מבקשים הטבות מהיום, אז נבקש לפרסם אותן.
אבי סייג: אני יודע שבתמ"ת, בסוכנות לעסקים קטנים, קיימות לא מעט הטבות לאנשי מילואים, שהן מעבר להטבות שניתנות לעצמאים רגילים, אבל אנחנו לא מכירים אותן.
אבי סייג: נרצה לשמוע עליהן ולראות אותן בתפוצת נאט"ו, כמו שאומרים.
אבי סייג: הקמת מערך סיוע לעצמאים במילואים על-ידי הסוכנות לעסקים קטנים.
אבי סייג: כל מיני רעיונות שהעלינו בסנטר קול או בסיוע של מתן שעות נוספות של חונכות למי שנמצא במילואים, ויש נכונות גדולה של הסוכנות לעשות את זה.
אבי סייג: קרן מסוימת שתעסוק רק בנו, היינו מאוד רוצים לראות את זה.
אבי סייג: לגבי הצבא ומשרד הביטחון, אנחנו מבקשים להתחשב יותר באנשי המילואים ולא לזמן אותם בתקופת העיסוק המרכזי של העסק.
אבי סייג: דהיינו אם אני טכנאי מזגנים להשתדל לא לקרוא לי בקיץ, וכך לעשות את ההשלכות.
אבי סייג: כמובן שאם אותו טכנאי כל הזמן מתחמק, אז אנחנו לא מדברים על התופעה הזאת.
אבי סייג: דיברנו על השנה הראשונה.
אבי סייג: יותר קווי אינטרנט ועמדות מחשב ביחידות המילואים.
אבי סייג: לעזור לנו למנוע את הניתוק מהעבודה.
אבי סייג: דבר אחרון.
אבי סייג: אנחנו מנסים לקדם בוועדת החוץ והביטחון את הנושא של חוק דחיית מועדים.
אבי סייג: חוק דחיית מועדים חוקק בשנת 1974, אחרי מלחמת יום-כיפור, בו חיילים היו במילואים חצי שנה, שמונה חודשים, והעסקים קרסו.
אבי סייג: אז שכיר אני מניח שהעסק שלו עוד איכשהו ישרוד אולי, אבל לעצמאי קטן במילואים אין עסק כשהוא חוזר.
אבי סייג: חוק דחיית המועדים בא להגן על כל החובות שלו כלפי החוזים שקיימים בינו לבין כל המשק ובטח לגבי המדינה.
אבי סייג: עד היום לא הפעילו את החוק הזה כי לא פרצה מלחמה, והחוק מאוד יקר ליישום, ויש לו השלכות רוחב עצומות.
אבי סייג: הגשנו הצעה לחוק דחיית מועדים "לייט", הוא נמצא עכשיו אצל היועצת המשפטית, מירי פרנקל-שור, של ועדת החוץ והביטחון.
אבי סייג: ברגע שנגמור את הפרטים הקטנים החוק הזה יוגש, ואנחנו נקווה שהוועדה תאשר לנו להפעיל אותו בכל מקרה שקוראים לחייל מילואים בצו חריג, לא רק אם הוכרזה מלחמה.
אבי סייג: כי במדינת ישראל במהלך 60 פלוס שנים מעולם לא הוכרזה מלחמה, ולכן לא הפעילו את החוק הזה מעולם.
אבי סייג: אחרי שהיה המבצע קבעו מה שם המלחמה לטובת האותות, ורק אחרי זה התחשבו פה ושם.
אבי סייג: זה חוק מאוד מהותי, ומאוד מהותי לעצמאים במילואים.
אבי סייג: עד כאן.
אבי סייג: לגבי השנה האחרונה, לה"ב תורם הרבה מזמנו ומהאנשים המקצועיים, עורכי-הדין ורואי החשבון שלו.
אבי סייג: יש כאן נכונות של כולם, גם של התמ"ת על כל שלוחותיו, גם של הביטוח הלאומי, גם של הצבא ומשרד הביטחון.
אבי סייג: וכבוד היושבת-ראש, אני מבקש ממך לראות איך אנחנו מקדמים את הדברים האלה ויוצאים עם החלטות מפה.
ליה שמטוב: תודה לאבי סייג.
ליה שמטוב: ראינו את המצגת ויש לנו עוד מצגת אחת של משרד הביטחון, אבל לפני זה רציתי לשמוע את משרד התמ"ת, את רן קיויתי, מנהל הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, מתייחס לסעיפים האלה שעכשיו ראינו.
ליה שמטוב: אני חושבת שזה הגוף שצריך לרכז את כולם.
רן קיויתי: שלום.
רן קיויתי: אנחנו בסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד התמ"ת מכירים בצורך המיוחד שיש לעצמאים שיוצאים למילואים.
רן קיויתי: בהמשך לדוח מבקר המדינה שעסק בהקמת הסוכנות כבר ביצענו מספר שינויים בתוכניות שלנו, ואיפשרנו לאנשי מילואים לקבל הקלות בכל מיני תוכניות שאנחנו מפעילים.
רן קיויתי: אנחנו מכירים בזה שכשמישהו יוצא למילואים וחוזר, יש דברים שמשתנים, ואנחנו צריכים לעזור לו.
רן קיויתי: בהתאם לכך בתוכניות שלנו שנותנות שעות ייעוץ, בכל תוכנית כזו יש הגבלה של מספר השעות שאפשר לקבל.
רן קיויתי: מישהו שרוצה לקבל ייעוץ משלם 60 שקל לשעה – במקום בסביבות 400 ו-500 שקל לשעה ליועצים מומחים – בכל התחומים העסקיים, ואנחנו מאפשרים למי שיוצא למילואים לחרוג מההיקפים שקבועים במספר השעות המקסימלי שאנחנו מאפשרים.
רן קיויתי: אם אנחנו מאפשרים לעסק קטן עד 30 שעות בחמש שנים, אם הוא יצא למילואים, חזר, המצב שלו בעסק השתנה, הוא צריך עוד שעות, הוא יוכל לקבל עוד 30 שעות נוספות גם אם הוא כבר ניצל את מכסת השעות הקיימת.
רן קיויתי: אותו דבר בתוכנית אחרת שאנחנו מפעילים, תוכנית שעוזרת בהפניה להלוואות.
ליה שמטוב: מה שאתה מדבר, עד היום לא היה?
רן קיויתי: זה משהו שכבר ביצענו במהלך השנה האחרונה לאחר דוח מבקר המדינה.
רן קיויתי: הצגנו את זה גם לפני אבי סייג ופורום מג"דים.
רן קיויתי: אני מסכים אתו שיש לנו בעיה וצריך לראות איך עושים את זה ביחד איתם במשותף, בלהנגיש את המידע לציבור, שמי שיוצא למילואים יידע שהוא זכאי להטבות האלה.
רן קיויתי: נושא של תוכניות עסקיות והפניה למימון.
רן קיויתי: בעל עסק זכאי לתוכנית עסקית אחת פעם בחמש שנים.
רן קיויתי: מי שיצא למילואים וכתוצאה מזה צריך עכשיו לעשות תוכנית עסקית, לגשת עוד פעם לבנק לבקש הלוואה, או לגשת לגופים פילנתרופיים לבקש את ההלוואה, יוכל לקבל שוב פעם את אותה תוכנית עסקית למרות שהוא כבר קיבל אותה.
רן קיויתי: בכל הכלים שלנו, בכל מקום שראינו שיש צורך במתן הקלה, ולתת עוד פעם את אותו שירות שכבר נתנו, אבל בגלל שהיתה יציאה למילואים דברים השתנו, הכנסנו את זה לתוך הנהלים.
רן קיויתי: נושא של דף אינטרנט באתר שלנו, שמרכז את ההטבות, זה רעיון טוב, ואנחנו ניקח את זה על עצמנו.
רן קיויתי: נושא הפיצויים לא נמצא תחת אחריותנו.
רן קיויתי: אנחנו מסכימים עם זה שהפיצוי לעצמאי שיוצא למילואים צריך להיות מחושב אחרת.
רן קיויתי: לא יכול להיות שמסתכלים רק על הרווח שלו, ולא מסתכלים על זה שיש לו גם הוצאות קבועות.
רן קיויתי: ההוצאות הקבועות זה חלק מהעסק וצריך לתת לזה מענה.
רן קיויתי: לפני שלושה חודשים היתה ישיבה בוועדה לענייני ביקורת המדינה, אצל רוני בר-און.
רן קיויתי: לאחר מכן קיימנו מפגש עם פורום מג"דים ופורום חפ"שים.
רן קיויתי: דיברנו עם אגף התקציבים במשרד האוצר, עם ביטוח לאומי.
רן קיויתי: מחר אנחנו נפגשים עם קצין מילואים ראשי.
רן קיויתי: הכוונה שלנו היא לייצר פתרון מוסכם על כל הצדדים, כשעוד פעם, הסמכות היא לא שלנו.
רן קיויתי: הסמכות היא איפשהו בין משרד האוצר ומשרד הביטחון כנראה, אבל אנחנו רוצים לראות איך מגיעים לפתרון כזה.
רן קיויתי: זהו.
ליה שמטוב: לפי המחזור אתה מתכוון?
רן קיויתי: הכוונה היא לפי מחזור.
רן קיויתי: אני לא אומר שדווקא הנוסחה הזאת היא הנוסחה הנכונה, צריך לשבת ולדון על הנוסחה הזאת.
רן קיויתי: היא מחשבת כאילו כל ההוצאות הן הוצאות קבועות, וזה לאו דווקא נכון.
רן קיויתי: לכן צריכה להיות ישיבה מפורטת עם הגופים האלה – משרד הביטחון ומשרד האוצר – לדון על הנוסחה עצמה.
רן קיויתי: הכוונה שלנו זה לסיים את תהליך הדיונים המקדימים עם הגופים האלה במהלך החודש הקרוב, ואז לקיים דיון במשרד התמ"ת אצל מנכ"ל משרד התמ"ת, שרון קדמי, ושם לסגור את הנושא.
ליה שמטוב: נעקוב אחרי זה.
ליה שמטוב: אם אתה אומר שתוך חודש, אז נזמן ישיבה ונשמע מה החלטתם.
ליה שמטוב: ניתן את רשות הדיבור למשרד הביטחון.
שוקי בן ענת: שוקי, קצין מילואים ראשי.
שוקי בן ענת: אני יושב גם בצבא וגם במשרד הביטחון בכפיפות ישירה לסגן הרמטכ"ל ולמנכ"ל משרד הביטחון.
שוקי בן ענת: פורמלית זה לרמטכ"ל ולשר.
שוקי בן ענת: זה הסיפא של המצגת.
שוקי בן ענת: אני רוצה להראות לכם מודל שכבר קיים במדינה קטנה שהמילואים שם הוא בכלל צבא מקצועי, שמטפלת בעניין הזה, אבל בהרבה דברים אנחנו יכולים ללמוד משם.
שוקי בן ענת: אבל זה הסיפא.
שוקי בן ענת: אני רוצה לפתוח בהערה.
שוקי בן ענת: לי ברור שמתייחסים גם לעסקים בינוניים.
שוקי בן ענת: ההבדל הוא לא משמעותי.
שוקי בן ענת: ההבדל הגדול הוא בין עסקים גדולים, עם היכולת שלהם, לבין בינוניים וקטנים.
שוקי בן ענת: חוק המילואים עשה כמה דברים מאוד חשובים, ואחד מהם שהוא פתח שיח כלכלי עם אנשי המילואים.
שוקי בן ענת: אני מתייחס אל השיח לא כוועד עובדים, אלא כשיח עקרוני בין המדינה למגזר ייחודי, המגזר האזרחי היחיד שמסכן את עצמו פיזית, ולוקח עליו נטל כלכלי ומשפחתי.
שוקי בן ענת: כבר היום אנחנו רואים שהדינאמיקה של החיים יותר מהירה מהחוק.
שוקי בן ענת: במקביל אני רואה תהליכים שהם פנים צבאיים, אנחנו מציגים אותם בוועדת החוץ והביטחון, כי המספרים הם לא תמיד להצגה.
שוקי בן ענת: מערך המילואים הולך וקטן.
שוקי בן ענת: לא רק שהוא הולך קטן, היום מערך המילואים זה העתודה האנושית היחידה של הצבא.
שוקי בן ענת: צה"ל קיבל שתי התראות בתקופה האחרונה.
שוקי בן ענת: במה שקורה במצרים הוא קיבל התראה לבניין כוח.
שוקי בן ענת: כפי הנראה יצטרך עוד כוחות, בלי לפרט.
שוקי בן ענת: היום כולו יושב במילואים, לפחות בחמש שנים הקרובות.
שוקי בן ענת: התראה נוספת שהוא קיבל זה להפעלת כוח.
שוקי בן ענת: כבר השנה צריך יותר מילואים, הרבה יותר ממה שהחוק מתיר, עושים את זה בצורה מסודרת.
שוקי בן ענת: צה"ל הבין שמילואים זה משאב קצר מועד שאסור להשתמש בו "בנדיבות".
שוקי בן ענת: הקושי העיקרי היום במערך המילואים – והוא מערך לא גדול, הוא אחוז קטן מכלל האוכלוסייה – אפילו מתוך אלה שיכולים להיקרא לשירות פחות מ-50% משרתים בפועל.
שוקי בן ענת: ואני לא מתעסק באלה שלא משרתים.
שוקי בן ענת: המוטיב העיקרי הבעייתי היום זה המוטיב הכלכלי.
שוקי בן ענת: לא נפרט את זה, אבל אגיד רק אמירה אחת, שגם הצבא מבין אותה: היום המחויבות הראשונה, גם של איש מילואים, זה לפרנסתו.
שוקי בן ענת: הקיבוץ נגמר.
שוקי בן ענת: לא ניכנס פה לכל התהליכים שקורים של היעדר ממלכתיות, הפרטה, וכל הדברים האלה.
שוקי בן ענת: זאת היום הבעיה העיקרית של אנשי מילואים.
שוקי בן ענת: היום החתך הכללי של אנשי מילואים – חוק המילואים מאוד הצעיר את המערך – זה חבר'ה שהם לקראת אמצע החיים.
שוקי בן ענת: הגיל הממוצע היום במערך המילואים הוא 32-30.
שוקי בן ענת: גיל המפקדים – ותיכף ידברו פה שניים שעושים הרבה מאוד מילואים בפיקוד על יחידות – 40-36.
שוקי בן ענת: הממוצע לא התייצב עוד בחיים הכלכליים, רק סיים את הלימודים בארבע שנות איחור, נכנס לשוק העבודה בארבע שנות איחור, מתמודד עם האקדמיה, הקמת משפחה, פתאום נכנסים מילואים.
שוקי בן ענת: אז אומנם חוק המילואים הקל.
שוקי בן ענת: היום חיילים משרתים פחות.
שוקי בן ענת: מפקדים לא הרבה פחות, לפעמים אפילו יותר.
שוקי בן ענת: ואגב רוב המפקדים, בתוך האחוזים, נמצאים בדרגי הניהול או בדרגי העצמאים, וזה נופל עליהם בצורה מאוד ברורה.
שוקי בן ענת: פה הוצגו דברים טכניים.
שוקי בן ענת: אני חושב שהמקום הזה, הריבון, צריך להתעסק באסטרטגיה.
שוקי בן ענת: אני לא נכנס לדברים הטכניים, נגיד אחרי זה איזה מלה.
שוקי בן ענת: והאסטרטגיה יושבת, ולכן הבאתי את הדוגמה האמריקאית, בזה שהריבון יגיד איך הוא רוצה לראות את מערך המילואים הזה, ואיך המדינה רוצה לשמור אותו.
שוקי בן ענת: המערך הזה הוא לא של הצבא בלבד, זה מערך של הצבא והמדינה.
שוקי בן ענת: הוא מערך צבאי חברתי, והיום מעגלי החיים האזרחיים, ואני נוגע רק בתחום הכלכלי, משפיעים הרבה יותר מאשר הצבא.
שוקי בן ענת: הצבא הוא זה שצריך לקבוע את הנורמות האופרטיביות, המדינה היא זאת שצריכה לקבוע את הנורמות החברתיות.
שוקי בן ענת: חוק המילואים התחיל תהליך, ואנחנו חייבים להמשיך אותו.
שוקי בן ענת: מדוע?
שוקי בן ענת: אגיד את זה במלה אחת – זאת תזה, אני לא הולך להוכיח אותה פה, היא מוכחת – אם לא נטפל בזה, בעוד פחות מדור לא יהיו לנו מספיק אנשים לשמור על ביטחונה של המדינה.
שוקי בן ענת: לא אגיד שלא יבואו, זו אמירה מאוד לא יפה, ואני כלובש מדים לא אגיד אותה, אבל יהיו פחות אנשים, כי המוטיב הזה הוא המוטיב המכריע היום ביכולתו של בן-אדם לבצע שירות מילואים.
שוקי בן ענת: אני ניגש לנושא ההבחנה.
שוקי בן ענת: העליתי את הנושא לפני שנה וחצי אצל ראש הממשלה, והוא הנחה כמה הנחיות שעדיין לא התקיימו, אבל הכיוון הוא בפירוש לכיוון ההבחנה.
שוקי בן ענת: אני חושב שהמדינה רשאית, במשאבים לגיטימיים שלה, להעדיף בצורה פשוטה אנשי מילואים ואנשים שבמעגל הסביבתי הקרוב שלהם.
שוקי בן ענת: למה?
שוקי בן ענת: כי זה המגזר האזרחי היחיד שמסכן את עצמו פיזית, ולוקח עליו נטל כלכלי, שמגזרים אחרים לא לוקחים עליהם, ואני מדבר רק על הנטל הזה.
שוקי בן ענת: אם לא נגיע למצב הזה ונמשיך להתקשקש בהבדל בין ההבחנה המותרת שבפועל לא מתקיימת – היא מתקיימת באגרות ממשלתיות, "nice to have", אבל זה לא הדבר העיקרי, ואנשי מילואים מבינים את זה.
שוקי בן ענת: זה מגיע למצב – אני אתן לך, כבודה, רק דוגמה אחת – שאם אני מביא מג"ד צנחנים ששנה ומשהו מובטל למכרז בעירייה לא רחוקה מפה, שהוא לא רק סביר ומידתי, הוא מתאים לנתונים הטכניים.
שוקי בן ענת: אני לא אומר תנו לו את זה.
שוקי בן ענת: זו אפליה מתקנת.
שוקי בן ענת: הוא אפילו לא מגיע לקו הזינוק.
שוקי בן ענת: את זה המדינה לא יכולה להרשות לעצמה.
שוקי בן ענת: אני לא אומר להעדיף אותו על פני ארבעת המגזרים האחרים, אבל לתת לו ללכת לקו הזינוק, ושהפרמטר של המילואים יסייע בידו, ואחרי זה התאמה מקצועית.
שוקי בן ענת: אם לא נגיע למקומות האלה לא יהיו לנו את האנשים שיוליכו את המערך הזה וישמרו על הביטחון.
שוקי בן ענת: גם ראש הממשלה קיבל את הדברים האלה, ואמרתי לו, שהדגל האדום הורם.
שוקי בן ענת: אני רוצה להמשיך עם היכולת הזאת.
שוקי בן ענת: אגב, יש אמירה של מבקר המדינה מלפני שבוע בנושא ההעדפה המתקנת, שהוא כן מקבל את השימוש במקצוע צבאי, שזה אומר יוצאי צבא, וזה אומר משרתי מילואים, כמובן לפי כמות הימים: עשית יותר – תקבל יותר, אתה גם מסתכן יותר.
אבי סייג: זה מבקר המדינה או היועץ המשפטי לממשלה?
שוקי בן ענת: סליחה, וינשטיין, היועץ המשפטי.
אבי סייג: בקשר לדיור, זה וינשטיין.
שוקי בן ענת: אבל אמירה שלו מלפני חמישה ימים.
שוקי בן ענת: הרבה דיונים היו על הדברים האלה, וסוף-סוף אמירה של הריבון.
שוקי בן ענת: יש פה שני מגזרים.
שוקי בן ענת: איש המילואים כעצמאי, והמעסיק עצמו.
שוקי בן ענת: אני אתן לך דוגמה פשוטה שהיא לא מקרה פרטי.
שוקי בן ענת: נהג שעושה עשרה ימים.
שוקי בן ענת: עד לפני כמה שנים הבעיה היתה של המפקדים שעשו הרבה.
שוקי בן ענת: היום הבעיה במציאות הכלכלית שלנו היא מול השוק החופשי שהוא עוכר את המקצוע הצבאי.
שוקי בן ענת: גם אנשים שמשתחררים מצבא הקבע מצבם פחות טוב בשוק הכלכלי, שלא לדבר על האזרח החייל שלא יודע היום אם להתלבש ולפנות ימינה על מדים לצבא, או על אזרחי שמאלה לעסק שלו.
שוקי בן ענת: מצבם הרבה פחות טוב בשוק הזה.
שוקי בן ענת: נהג שעושה עשרה ימים, ואני אומר לך את זה כתופעה, אומר: תשמע, באתי למעסיק שלי – הוא גם נהג באזרחות – אז הוא אמר לי: אם אני סוגר את המשאית לעשרה ימים, משבית אותה, אין לך לאן לחזור.
שוקי בן ענת: אני מבין את המעסיק הזה.
שוקי בן ענת: אני מטפל אישית בהרבה מקרים של פיטורים, בעיקר בעזרת נציבות שוויון הזדמנויות והייעוץ המשפטי של משרד הביטחון.
ליה שמטוב: מה במקרה כזה?
שוקי בן ענת: במקרה כזה צריך לטפל במעסיק שלו, בצורה שחלק ממנה יושב פה.
שוקי בן ענת: אני לא נכנס פה לתחשיבים והתמחירים, אבל גם המעסיק שלו צריך לקבל מהמדינה אינסנטיב להעסיק אותו.
שוקי בן ענת: אני מבין אותו.
שוקי בן ענת: המשאית הזאת עולה מיליון שקל, והחזר ההלוואות שלה הוא 1,000 שקל ליום לשלוש שנים.
שוקי בן ענת: זה בערך הפרמטרים.
שוקי בן ענת: והוא אומר לו: אם אני לא מסוגל להחזיר את המשאית, אני אקח אחר שלא עושה מילואים.
שוקי בן ענת: וזה מה שרואים היום בשוק.
שוקי בן ענת: ואני מבין את המעסיק הזה.
שוקי בן ענת: אתן לך את הדוגמה השנייה, של מג"ד שהיה מנכ"ל של מפעל תיירותי, פוטר באכזריות, הלכנו אתו דרך, תבענו תביעה פרטית, והוא זכה בכול.
שוקי בן ענת: מיקמנו אותו בעבודה בארגון – ה-CEO מרשה לי להשתמש בזה – ב"הולמס פלייס".
שוקי בן ענת: קיבל שמה משרה.
שוקי בן ענת: אחרי שלושה חודשים באתי ל-CEO, לוריין, ושאלתי אותה: מה עם מושיק, מה קורה?
שוקי בן ענת: אז היא אומרת: נפרדנו.
שוקי בן ענת: למה נפרדתם?
שוקי בן ענת: הוא "תותח".
שוקי בן ענת: היא אומרת: נכון, אבל אני לא יכולה שהוא ייעלם לי פתאום ל-20 יום.
שוקי בן ענת: ולבחורה הזאת יש אינסנטיב חברתי חזק מאוד.
שוקי בן ענת: מכל 100 מנויים היא נותנת מלגה למעוט יכולת, וזה הדבר היותר חשוב לה מהרווח שלה.
שוקי בן ענת: אז היא אומרת: תשמע, שהמדינה תדאג לו.
שוקי בן ענת: אני לא יכולה לדאוג לו.
שוקי בן ענת: אני לא יכולה לנהל עסק ככה.
שוקי בן ענת: שתי התופעות האלה הן תופעות בסיסיות במשק, ואני טוען שצריך לטפל בהן בראי של הריבון.
ליה שמטוב: ומה קורה אם בעל העסק, או עובד שאצלו זו עבודה עונתית?
שוקי בן ענת: עצמאי.
שוקי בן ענת: בוודאי, אני מדבר על איש המילואים כעצמאי.
ליה שמטוב: עכשיו דיברת על נהג שאצלו בכל העונה יש עבודה.
ליה שמטוב: בעשרה ימים שהוא לא מגיע לעבודה העסק עומד.
ליה שמטוב: אני מדברת עכשיו על עסק למשל שעושה מצות.
ליה שמטוב: מתי עושים מצות?
ליה שמטוב: לפני פסח.
ליה שמטוב: סתם לקחתי דוגמה.
ליה שמטוב: פתאום הוא מקבל זימון למילואים באותו זמן.
שוקי בן ענת: מילואים תמיד נופל לא טוב, זה ממש לא משנה.
ליה שמטוב: אז יש תקנות לזה?
ליה שמטוב: יש איזה שהן פקודות?
שוקי בן ענת: לא, עדיין אין.
ליה שמטוב: אתה עכשיו נותן דוגמאות שהמדינה צריכה לדאוג לנהג הזה שאצלו העסק עובד כל השנה.
ליה שמטוב: בעשרה ימים שהוא במילואים, אתה אומר שהמדינה צריכה לדאוג לבעל העסק שלא יפטר את העובד, ושהעובד הזה ימשיך לעבוד בעסק הזה.
ליה שמטוב: אני שואלת אותך על משהו שתלוי בך, בפקודות של הצבא: איך אתם מזמנים למילואים את אלה שיש להם עסק שבחודשים מסוימים עובד את התפוקה המלאה?
שוקי בן ענת: אני אתייחס לזה עכשיו.
שוקי בן ענת: בסופו של דבר הבעיה נמצאת אצל המפקדים.
שוקי בן ענת: מפקד יודע שהוא צריך את הבן-אדם הזה להרבה שנים, ולכן הוא יעשה הכול לפתור לו את הבעיה.
שוקי בן ענת: העניין הוא נורא פשוט.