GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שוקי בן ענת: צה"ל לא תאם עם החיזבאללה את שנת העבודה, הוא לא תאם את האימונים, והיום אין אפשרות להגיד שהגדוד הזה לא יתאמן בדבר הזה והזה, כי יש לו 30% עצמאים.
שוקי בן ענת: צה"ל כן עושה את זה, מאוד משתדל.
שוקי בן ענת: אני יושב בכל תוכניות האימונים והתעסוקות של צה"ל.
שוקי בן ענת: צה"ל מתחשב בסטודנטים למשל מועד ב', בחופשות של אוגוסט.
שוקי בן ענת: משתדלים, אי-אפשר לעצור פעילות.
אבי סייג: השאלה היא אם זה בתקנות, שוקי.
שוקי בן ענת: משתדלים שיחידה לא תעשה פעמיים בשנה, אבל היכולת של המפקד היא מאוד מוגבלת, כי יש לו משימה.
שוקי בן ענת: אחד כמו צביקה צריך להעמיד גדוד של 600 אנשים מוכן למלחמה.
שוקי בן ענת: זה העיתוי שנתנו לו להתאמן, אלה האמצעים, אין עיתוי אחר.
שוקי בן ענת: אז במסגרת היכולות הוא יעשה את הכול, בפרט עם ההווי של המילואים והמחויבות ליחידה.
ליה שמטוב: אבל יש תקנות.
ליה שמטוב: כשיש תקנות יודעים איך ומה לעשות, ואם מדובר במבצעים לקראת המלחמה זה משהו אחר לגמרי.
ליה שמטוב: אבל אם אין תקנות כל מפקד יכול לעשות לעצמו את החישוב שלו: באותו היום אני חייב אותו דחוף, ואם הוא היה מישהו אחר, אז הוא היה אומר: אני יכול לזמן אותו בעוד חודש.
שוקי בן ענת: יש תקנות ויש הנחיות זימון.
שוקי בן ענת: הן רובן מתייחסות לחגים עיקריים ולמועדים עיקריים על פני לוח השנה.
שוקי בן ענת: יש לסטודנטים מספר הקלות, אין תקנות ספציפיות.
שוקי בן ענת: זה בסופו של דבר מגיע לפתחו של המפקד ולשיקול הדעת שלו.
שוקי בן ענת: אסיים את הקטע הזה וארצה לעבור לעיקר בעוד משפט אחד.
שוקי בן ענת: במשמעויות חוק המילואים היום יחידות המילואים נפגשות פחות.
שוקי בן ענת: הכוונה של החוק היתה להקל.
שוקי בן ענת: הוא השיג חלק מהדברים, מצד שני יש פגיעה לא קטנה ביחידות המילואים.
שוקי בן ענת: היום נפגשים פחות, ולכן יכולת התמרון של המפקד היא הרבה יותר קטנה.
שוקי בן ענת: כשלגדוד רגיל – יש גדודים שמתאמנים כפול – יש תקופת אימון אחת של חמישה ימים בשלוש שנים, קשה לו לשחרר.
שוקי בן ענת: כי הבן-אדם הזה בסופו של דבר ימצא את עצמו על איזושהי גבעה בלבנון עם משימה, ואלה חמשת ימי ההכשרה היחידים שלו בשלוש שנים.
שוקי בן ענת: דמייני את עצמך במקום המפקד שאומר לו: תשמע, בסופו של דבר אנחנו ניפגש על הגבעה הזאת.
שוקי בן ענת: אם עכשיו לא תתאמן אתה תתאמן פעם בשש שנים.
שוקי בן ענת: המשמעות היא פגיעה בכשירות עד כדי פגיעה בחיים של אנשים.
שוקי בן ענת: וזאת הדילמה של המפקד.
שוקי בן ענת: אני הולך חזרה לנושא של הריבון.
שוקי בן ענת: אני יוצא מהדיון הטכני.
שוקי בן ענת: אני לא בטוח שיש נוסחת פיצוי, מבלי להיות רואה חשבון.
שוקי בן ענת: הנוסחה הזאת היא כל כך בעייתית שהעסק הזה ייסגר רק בשנת הכספים שאחרי זה, את הבעיה הישירה היא לא תפתור.
שוקי בן ענת: אני חושב שהמעטפת של המדינה צריכה להתמקד קודם כול באפשרות לתת לבן-אדם הזה זכאות יתר במשאבים לגיטימיים של המדינה.
שוקי בן ענת: וכשאני מביא את זה למשרד המשפטים, אז הם אומרים: המשאבים האלה יקרים, יש משאב אחד שאני מכיר, קוראים לו כסף, לך לאוצר.
שוקי בן ענת: משם לא יצא שום דבר.
שוקי בן ענת: והכוונה היא יכולת לזכות במכרזים בעדיפות מסוימת, הקלות במיסוי על סמך המשת"פ של הימים מבלי להיכנס לחישוב של ההכנסה, הקלות בארנונה על סמך המשת"פ הזה של הימים.
שוקי בן ענת: את הדבר הזה עושים האמריקאים בצורה מאוד מובנת, ושמה אנשים הם בכלל צבא מקצועי.
שוקי בן ענת: אחרת למעסיק עצמו לא יהיה אינסנטיב להעסיק את איש המילואים והוא ייקח מישהו אחר.
שוקי בן ענת: איש המילואים כעצמאי בעצמו, פה הבעיה היא אקוטית.
שוקי בן ענת: יכול להיות שאפשר לקיים מנגנונים של פיצוי טכני, אבל אני עדיין מדבר על ההיבט העקרוני.
שוקי בן ענת: גם איש מילואים כזה, שיוכל לקבל משאבים של המדינה בעדיפות.
שוקי בן ענת: אני אתן לך דוגמה של מג"ד שלנו שהוא חקלאי, וכשהוא הולך למילואים העסק קורס.
שוקי בן ענת: אשתו אומרת לו: היית צריך להפסיק מזמן.
שוקי בן ענת: זה לפעמים מגיע למצב של או אני או העסק.
שוקי בן ענת: שלבן-אדם כזה תהיה הזכות לקבל מכסה מוגברת של פועלים למשל.
שוקי בן ענת: הוא מתמודד עם זה, ואני צריך לרוץ לשר התמ"ת או לשר הפנים בשביל לעזור לו במקרה פרטי.
שוקי בן ענת: כי העסק שלו יקרוס, אז לפחות שיהיה לו איזשהו גיבוי במשאב שהמדינה שולטת עליו.
שוקי בן ענת: אחר כך ניגש לתגמול עצמו.
שוקי בן ענת: אבל זאת האמירה לדעתי שצריכה לצאת מהוועדה הזאת, שהריבון רשאי לטפל בצורה ייחודית במגזר הזה.
שוקי בן ענת: הביטחון גובר על דברים אחרים.
שוקי בן ענת: אין פה שום פגיעה במגזרים אחרים שהם זכאים להעדפה באשר הם זכאים להעדפה, אני לא מתמודד איתם.
שוקי בן ענת: אני רוצה לסיים, לפני שחברי ידברו, במה שעושים האמריקאים בתחום הזה.
שוקי בן ענת: אצלם זה צבא מקצועי.
שוקי בן ענת: זאת אומרת שאם בן-אדם הוא מורה בניו-ג'רזי ומרוויח 3,800-3,200 דולר לחודש, אם הוא רב-סרן במרינס ויוצא לשנה פריסה באפגניסטן, הוא מקבל 15,000 דולר לחודש, והוא יכול לחזור בכיף ב-C5 במצב אופקי רגוע – C5 זה המטוס תובלה הגדול שלהם – זה חלק מהחוזה.
שוקי בן ענת: אבל הוא עושה את זה בשביל מיצוב כלכלי של מעמדו.
שוקי בן ענת: שמה המדינה מראש יצרה את הדבר הזה בתפיסת ביטחון לאומית.
שוקי בן ענת: יש להם גם הבנה שזאת השקעה טובה לעסק.
שוקי בן ענת: אבל היום נוכח המציאות הכלכלית, מנהל העסק, המעסיק הקטן או איש המילואים בעצמו אומר: אין לי יכולת להתמודד עם זה אז בוא לא נטפל באנשי המילואים או שאני אישית לא אעשה מילואים.
שוקי בן ענת: ואני אומר לך שהרבה אנשים שהם אנשי עסקים פשוט דוהים ממערך המילואים.
שוקי בן ענת: בהתחלה המג"ד עוזר להם, החבר'ה עוזרים להם, בסופו של דבר הם נעלמים.
שוקי בן ענת: התהליך הזה כבר מזמן עבר את השלב של לקרום עור וגידים, אנחנו כבר היום על קו פרשת המים.
שוקי בן ענת: וזה מה שהחבר'ה האלה עושים.
שוקי בן ענת: זאת אומרת המדינה תומכת בעסקים האלה, ולא רק על-ידי זה שלא מרשים לבעל העסק לפטר את איש המילואים.
שוקי בן ענת: זה אסור שיקרה וצריך לטפל בו, אבל לפעמים אתה מתבונן במקרה ואומר: אני מבין את המעסיק הזה, אללה ירחמו, הוא לא יכול להתנהל ככה.
שוקי בן ענת: כי הוא בסוף בא לדירקטוריון שלו, שבחלק מהמקומות בכלל לא יושב בארץ, הוא לא מבין מה זה החיה הזאת, מה זה הדבר הזה מילואים.
שוקי בן ענת: הוא נעלם לך ל-50 יום ועוד 50 ימי חופשה, אז או שאתה יכול בלעדיו, או שאתה מנהל אותו ונחליף אותך.
שוקי בן ענת: זה מה שאני שומע היום במשק.
שוקי בן ענת: ופה המדינה צריכה להיכנס, ואלה הדברים שהם עושים.
שוקי בן ענת: הם תומכים במעביד, והם תומכים בו בהקלות במיסוי.
שוקי בן ענת: הם נותנים לו אופציה להיות ספק של משרד הביטחון שלהם, בעדיפות מלאה על כל אחד אחר, על סמך המשת"פ שלהם.
דוד דהאן: מה אתה מציע שהמדינה תעשה?
ליה שמטוב: רגע, יש לי קודם כול שאלה אליך, לפני שאנחנו מדברים על המדינה.
ליה שמטוב: כי המדינה זה אתה, זה משרד הביטחון, זה תמ"ת וזה האוצר.
ליה שמטוב: מה משרד הביטחון עושה, איך אתם מפרסמים את ההטבות לאנשי מילואים?
ליה שמטוב: איך הם יודעים שיש להם הטבות כאלה או אחרות או אין אותם?
צבי הלפרין: אין הטבות.
שוקי בן ענת: המעט הטבות, שהן פחות מאצבעות יד אחת, הן כולן גלויות, הן נמצאות בכל אתר אינטרנט.
שוקי בן ענת: לא צריך לעבור ולחלק פליירים כמו שעשו לפני חמש שנים.
שוקי בן ענת: כל מי שרוצה ומתעניין יכול לקבל את כל המידע.
שוקי בן ענת: המידע הזה פתוח וזמין לכולם, אבל אין הרבה הטבות.
ליה שמטוב: למשרד התמ"ת יש את ההטבות שעכשיו שמענו.
ליה שמטוב: לגבי מישהו שעושה מילואים או משהו אחר, הוא יודע שהוא איש צבא, הוא בא לצבא.
ליה שמטוב: איפה הוא יכול להיכנס ולראות את ההטבות שגם שייכות למשרד התמ"ת?
שוקי בן ענת: בהרבה מקומות: באתר צה"ל, באתר אכ"א, באתר קמל"ר.
שוקי בן ענת: הוא יכול להיכנס לאתר של ביטוח לאומי ולקבל הכוונה אישית לחשבון הפרטי שלו.
ליה שמטוב: זאת אומרת אין משהו מרוכז באיזשהו מקום שהוא יכול לראות את ההטבות.
שוקי בן ענת: כל שאלה שהוא יכול בכל אתר כזה יפנו אותו.
שוקי בן ענת: היום הכול עובד עם לינקים.
שוקי בן ענת: הוא יכול להיכנס לאתר אחד ולקבל את כל התשובות.
שוקי בן ענת: אם הוא ירצה לראות את התגמול שלו מביטוח לאומי, יפנו אותו לאתר ביטוח לאומי והוא יוכל לקבל את הדברים שם.
שוקי בן ענת: כל שאלה היום שבן-אדם רוצה לקבל עליה תשובה, בכל אחד מהאתרים האלה.
שוקי בן ענת: לא זאת הבעיה.
אבי סייג: שוקי, לא יודעים לשאול.
אבי סייג: אני עצמאי, אני לא יודע לשאול את מה שאמר כאן רן קיויתי.
אבי סייג: השאלה היא אם אתה לוקח את כל מה שרן קיויתי אמר ושותל את זה באתר שלך, זה הכי טוב.
שוקי בן ענת: אין בעיה, זה עניין טכני.
אבי סייג: אנחנו מדברים על טכני.
אבי סייג: אנחנו פונים לאנשי מילואים, הם אומרים לנו: מה פתאום, מי אמר, איפה זה כתוב?
שוקי מניביצקי: איגרת לחייל מילואים.
שוקי בן ענת: אני יכול להגיד לך שמרבית האנשים מתייחסים לחוק המילואים כהנחיות מס הכנסה, והמג"ד הקלאסי אומר: יש לי שליש, שיתעסק עם זה.
שוקי בן ענת: הבנו.
שוקי בן ענת: הרמטכ"ל הנחה שעד השנה הזאת כולם יודעים.
שוקי בן ענת: אין.
ליה שמטוב: ראש עיר בעיר מסוימת.
ליה שמטוב: הוא מטפל בדיור סוציאלי?
ליה שמטוב: הוא לא מטפל.
ליה שמטוב: הוא מטפל בביטוח לאומי?
ליה שמטוב: הוא מטפל בקופות חולים?
ליה שמטוב: אבל האזרח יודע שהכתובת זה ראש העיר.
ליה שמטוב: אם בן-אדם עושה מילואים הוא יודע שהכתובת זה הצבא.
ליה שמטוב: הוא יחשוב: אני צריך להיכנס לתמ"ת ולבדוק, לביטוח לאומי ולבדוק?
שוקי בן ענת: אני יכול להבטיח לך שתוך זמן קצר יהיה אתר אחד, אתר צה"ל, שבו יהיה את כל המידע.
שוקי בן ענת: על זה אני חותם.
ליה שמטוב: תוך כמה זמן?
שוקי בן ענת: חודש וחצי.
ליה שמטוב: רשום בפרוטוקול.
שוקי בן ענת: בסדר גמור.
ליה שמטוב: אני חושבת שהגיע הזמן למשרד האוצר.
שוקי מניביצקי: אפשר להוסיף מטעם לה"ב?
ליה שמטוב: שוקי?
ליה שמטוב: בגלל זה התבלבלתי.
שוקי בן ענת: צביקה ואליחי.
ליה שמטוב: הם לא הגיעו לחינם לפה.
שוקי מניביצקי: אני נציג לה"ב, רואה חשבון במקצוע, נציג לשכת ארגון העצמאים הקטנים.
שוקי מניביצקי: אנחנו בעצם זרוע מסייעת גם לאבי וגם לשוקי – גם לי קוראים שוקי, אבל אני לא תת-אלוף עדיין, רק רואה חשבון – ונתבקשנו בעולם הקטן שלנו לנסות לגבש נוסחה מסוימת, וזו הנוסחה שפורסמה בנייר שלנו.
שוקי מניביצקי: כמובן שהכול עוד גולמי, אבל השקענו בה מחשבה רבה במובן שהנוסחה תהיה פשוטה, תיתן פתרונות, ובאמת תיתן פיצוי.
שוקי מניביצקי: הוא התרכז באופן כללי על עסקים קטנים ובינוניים.
שוקי מניביצקי: אנחנו נדבר על העסק הקטן, כי העסק הבינוני, שבדרך כלל מאוגד גם כשותפויות או חברות, כשיוצא חייל או בעל עסק למילואים, יש לו שותפים, ולכן בתקופה הזאת העסק לפחות ממשיך להתקיים.
שוקי מניביצקי: ניסיתי לכמת ולראות מה זה העסק הקטן, בלי להביא אישורי רואה חשבון ומס הכנסה וביטוח לאומי.
שוקי מניביצקי: אין ויכוח שהפגיעה העיקרית של אותו חייל מילואים שיוצא למילואים זה שהוא מקבל פיצוי מביטוח לאומי על פי חוק על הרווח שלו ולא על המחזור.
שוקי מניביצקי: וכמו שנאמר פה על-ידי אבי, יש לו הוצאות כי אדם שיוצא לשבועיים או שלוש שבועות מילואים לא יפטר את המזכירה שלו, הוא צריך לשלם שכר דירה.
שוקי מניביצקי: כל ההוצאות האלה לא מקבלות ביטוי.
שוקי מניביצקי: לכן המחזור שהעסק מייצר משקף את ההכנסה האמיתית שהוא צריך, כי כשהוא יצטרך לחזור הוא יצטרך אחרי זה בחזרה לשלם את אותן הוצאות שהוא לא יכול לממן.
שוקי מניביצקי: אני לא כל כך נכנס להוצאות קבועות ומשתנות, כי אמרתי שהמנגנון צריך להיות פשוט.
שוקי מניביצקי: המנגנון גם צריך להיות עשוי בצורה פרוגרסיבית.
שוקי מניביצקי: זאת אומרת שחייל שיוצא לשלושה-ארבעה ימי מילואים שיש לו עסק עצמאי, העסק לא יתמוטט.
שוקי מניביצקי: אותו בעל עסק עצמאי שיוצא לשבועיים או לשלוש שבועות, אז הפיצוי צריך ללכת ולגדול עד 30 יום.
שוקי מניביצקי: אותם אנשים שמשרתים יותר מ-30 יום הוא נותן אפילו פיצוי של יותר מ-100% כי העסק הולך ונפגע.
שוקי מניביצקי: נוסחת החישוב בסך הכול פשוטה כי היא בנויה על נתונים שנמצאים במערכים.
שוקי מניביצקי: זאת אומרת, כל הנתונים של המחזור נמצאים כל הזמן במע"מ או במס הכנסה, נתונים נמצאים בביטוח לאומי.
אבי צרפתי: אין לנו נתוני מחזור בביטוח הלאומי.
שוקי מניביצקי: ביטוח לאומי יכול בתאום עם מע"מ לקבל את הנתונים, כי מע"מ ימסור להם, זה עניין של חיסיון ביניהם.
שוקי מניביצקי: אבל אני אומר שהנתונים נמצאים במערכים של ביטוח לאומי, מס הכנסה ומע"מ, והקשר ביניהם הוא מידי.
שוקי מניביצקי: הפתרון הזה לא דורש מחשוב, לבנות מערכות ועוד להשקיע תקציבים.
שוקי מניביצקי: הפתרון לוקח בחשבון מחזור לא גבוה שמשקף עסק קטן.
שוקי מניביצקי: נקבתי פה ב-300,000 שקל, זה יכול להיות 400,000, זו נוסחה שצריכה לעשות טיונינג כמובן.
שוקי מניביצקי: הוא לוקח בחשבון את מספר המועסקים, הוא לוקח בחשבון את התקופה, ולוקח את החשבון בחישוב יחסי.
שוקי מניביצקי: אדם שיוצא לשבועיים יקבל חלק יחסי מהפיצוי החדש, ותמיד נשווה אותו לפיצוי הקיים היום.
שוקי מניביצקי: זאת אומרת שהשיטה הישנה קיימת.
שוקי מניביצקי: תמיד המחשבים יעשו את ההשוואה בין הפיצוי שהיה מגיע לפי החוק הקיים לעומת הקודם, מה שמיטיב.
שוקי מניביצקי: הנוסחה הזאת נותנת פתרון גם לעסק החדש.
שוקי מניביצקי: עסק שקם, שאין לו עוד הרבה מחזור, עד שהוא לא יכול לייצר לפחות 12 חודשי מחזור, משתפים עם זה פעולה מסוימת, והוא הולך לפי חוק המילואים, אבל הוא מקבל 100%.
שוקי מניביצקי: כי אדם שרק פתח את העסק, המערכת מבינה שהוא השקיע, מבינה שיש לו יותר הוצאות, ואי-אפשר לאמוד אותם.
שוקי מניביצקי: לא אכנס לפרטים, הכול מפורט בנייר, אבל אני חושב שהניסיון שלנו, של לה"ב, הוא הפעם לתת פתרון די מהיר, קל לחישוב.
שוקי מניביצקי: אני מכיר טוב את המערכות, כי אנחנו עובדים מול אבי צרפתי בביטוח הלאומי, והוא יסכים אתי, שכמובן נצטרך לדון בפתרון, לייפות ולסדר אותו קצת, אבל הוא מאוד מהיר ליישום וזה לא דורש חקיקות מיותרות ותקנות מיוחדות.
שוקי מניביצקי: לפחות לגבי אותו עצמאי קטן, שבו התרכזנו, הפתרון הזה יכול להיות מצוין לטווח הקצר, ולכן זה מה שהצענו ואני חושב שאפשר לעמוד בזה.
ליה שמטוב: בוא ניתן לבעל עסק עצמאי לדבר.
צבי הלפרין: שלום, צהריים טובים.
צבי הלפרין: אני יושב פה ומקשיב לאנשים הנכבדים.
צבי הלפרין: אני כבר פעם שלישית מג"ד, סמח"ט במילואים עכשיו, ומתעתד להיות אלוף-משנה במילואים.
צבי הלפרין: אני פשוט לא חושב שאנשים פה מבינים את המאטריה.
צבי הלפרין: אנחנו עושים קרוב ל-100 ימי מילואים בשנה.
צבי הלפרין: אני בעל חברת אבטחה.
צבי הלפרין: שוקי נגע קודם בנקודה שהדור הזה הולך ונעלם.
צבי הלפרין: אני עוד מעט 24 שנה עושה מילואים ואני אמשיך לעשות מילואים.
צבי הלפרין: אני חושב, וגם דיברתי על זה עם ראש אכ"א, שאתם יושבים מוועדה לוועדה.
צבי הלפרין: אותי לא מעניין כל הדברים וכל הנוסחאות שיש פה.
צבי הלפרין: יכול להיות שאני לא הכתובת למה שנאמר פה, אבל אני פה של החיילים שלי ופה של החבר'ה שעובדים אצלי.
צבי הלפרין: בתור עצמאי ובעל שליטה בחברה אותנו מעניין מה נקבל מחר בבוקר, לא מה יהיה בעוד חקיקה של שנתיים.
צבי הלפרין: אתם לא מבינים שמגדוד שפיקדתי עליו, כ-600 חיילים, תמיד מגיעים ה-200 חיילים.
צבי הלפרין: רבין טבע את מטבע הלשון "יהיה בסדר", אז הם תמיד בסדר ומגיעים.
צבי הלפרין: שאר ה-40% לא מגיעים למילואים, ואם הם יגיעו בגלל ה"יהיה בסדר" הזה בשעת מלחמה, הם לא יהיו מאומנים ולא יעשו את התפקיד שלהם.
צבי הלפרין: אנחנו חייבים להיות מתוגמלים בתור מעסיקים מחר בבוקר.
צבי הלפרין: הרכבים שלנו, של העסקים, אלה הג'יפים הכי טובים בצבא.
צבי הלפרין: בתור מעסיק האנשים הולכים אצלי למילואים ל-35 יום, אם זה מ"פים הם מגיעים ל-50, ואחרי החופשות שהם מקבלים והמחלות, יוצא ששליש מהשנה הם לא נמצאים בעסק.
ליה שמטוב: מה אתה עושה בזמן הזה שהאנשים שלך לא נמצאים בעסק?
צבי הלפרין: מה אני עושה?
צבי הלפרין: אני משלם תגמולים לאנשים שיעבדו יותר קשה, שיחפפו, שייכנסו לנעליים של אנשים שלא נמצאים.
צבי הלפרין: כל ההנהלה אצלי זה אנשים שעושים מילואים, אני לא מוכן לקבל מישהו שלא עושה מילואים, ואני בתור בעל עסק מרגיש שאני הפרייר של המדינה.
צבי הלפרין: אני בתור סגן מפקד יחידה לא מקבל החזרים, לא על רכב, לא על דלק ולא על פלאפון, שאנשים אחרים מקבלים, ואנחנו מרגישים שאנחנו מנוצלים.
צבי הלפרין: אני לא כזה.
צבי הלפרין: אני עושה את המילואים ואמשיך לעשות את המילואים.
צבי הלפרין: אמרתי קודם שאני פעם שלישית.
צבי הלפרין: חזרתי אחרי מלחמת לבנון השנייה, כי הרגשתי שאני יושב בערבי שישי ומקטר על האנשים שעושים את העבודה, איך הם לא עושים את זה טוב.
צבי הלפרין: הייתי שלוש שנים מחוץ למערך המילואים, וחזרתי לעשות מילואים.
צבי הלפרין: כל האינסנטיבים האלה שמקבלים היום באתר, ששוקי עושה עבודה נאמנה לגביהם, לא תופסים.
צבי הלפרין: לא ראיתי אף מ"פ שמגיע בתחבורה ציבורית.
צבי הלפרין: הוא מגיע עם האוטו שלו, והוא לוקח את האוטו שלו לאשתו שצריכה לקחת את הילדים לבית-ספר או לגן.
צבי הלפרין: ולא נותנים למ"פים רכבים שכורים, וזה לא קיים בשום צבא אחר.
צבי הלפרין: כל מ"פ או מג"ד שמגיע למילואים משתמש בפלאפון הפרטי שלו, כ-1,000 שקל לפחות.
צבי הלפרין: אני לא מדבר על הדלק שהוא מבזבז ולא מדבר על שום דבר מעבר לזה, על אשתו שנמצאת בבית.
צבי הלפרין: אתם צריכים להבין שאם לא תתגמלו אותנו ולא תתנו לאנשים האלה מחר בבוקר כסף – אני מדבר בצורה מאוד בוטה, ומדובר בכסף – אנשים היום מרגישים שהם לא יגיעו למילואים בפעם הבאה.
צבי הלפרין: ואני אומר לך שהבעיות הולכות ונעשות קשות.
צבי הלפרין: אני כבר המון שנים עושה מילואים.
צבי הלפרין: אני מדבר על האינתיפאדה הראשונה והאינתיפאדה השנייה, שלא היתה שום בעיה, והיום כשעשיתי תעסוקה פעם אחרונה בטול-כרם, לפני שנה, כמעט חצי מאנשי המילואים לא הגיעו.
צבי הלפרין: בדרך כלל הייתי עומד על 80% גיוס, היום קשה מאוד להגיע במערך המילואים לגיוס של 50%.
צבי הלפרין: ומי שלא יתאמן ולא יעשה מילואים, ולא יהיה חלק בלכידות של המילואים, לא יתפקד בשעת משבר בצורה הכי טובה שיש.
צבי הלפרין: אני לא יודע לקרוא לילד בשמו, אבל צריך לתת לאנשים האלה כסף, ועשו את זה ונתנו פה תגמול לאנשי מילואים שעושים מעל מספר ימי מילואים לכיס הפרטי שלהם ולא למעסיק.
צבי הלפרין: תעשו את זה בצורה אחרת.
צבי הלפרין: תקבעו את הדבר הזה ותראו איך עושים את זה מחר בבוקר, ולא על-ידי ועדות בעוד שלושה חודשים ובעוד ארבעה חודשים.
צבי הלפרין: האנשים האלה יקרים מפז.
צבי הלפרין: היתה מחאה בקיץ של צדק חברתי, ואני אומר לכם שיהיה "צדק חברתי" של אנשי המילואים, שפשוט זה יקום באיזשהו שלב וזה יהיה איזשהו גל כזה.
צבי הלפרין: אני מקווה שזה לא יקרה, אעמוד על הרגליים האחוריות, ואני משכנע, ואני עושה, ואני דוגמה אישית.
צבי הלפרין: אתם צריכים להבין את זה שאין ימים לדברים האלה.
צבי הלפרין: זה מה שאתם צריכים להבין בוועדה הזאת.
ליה שמטוב: תגיד לי בבקשה, כשאתה עושה מילואים כבעל עסק, מתי אתה מקבל מהמדינה את הפיצוי?
צבי הלפרין: הכסף מגיע מהביטוח הלאומי בצורה מאוד מידית, אני חושב שתוך שבועיים או משהו כזה, נכון?
ליאורה ברקלי: מביטוח לאומי?
ליאורה ברקלי: לפעמים גם ממש באופן אוטומטי.
צבי הלפרין: אגיד לך בתור מעסיק איפה יש לי בעיה.
צבי הלפרין: יש אנשים שעובדים אצלי שעתי, ואני לא יודע איך לתגמל אותם.
צבי הלפרין: אני נותן להם את הכסף שלהם, ואז אחרי חודש שהם מביאים את השובר מביטוח לאומי, אני חייב להשלים להם את מה שהם קיבלו מביטוח לאומי.
צבי הלפרין: יש להם פה פער והפער הזה הוא משמעותי לאנשים שמרוויחים את שכר המינימום.
ליה שמטוב: אני רוצה להבין.
ליה שמטוב: כשמישהו אצלך שהוא שכיר - - -
צבי הלפרין: הוא עובד שעתי, הוא לא עובד כל יום, אין לו משכורת רגילה של איקס כספים בחודש.
צבי הלפרין: אני לא יודע איך לחשב לו את זה, אני לוקח פחות או יותר את הממוצע.
צבי הלפרין: והרבה פעמים הוא מקבל יותר מביטוח לאומי, ורק אחרי חודש, אחרי שהוא קיבל הביתה את השובר, הוא מביא את זה אלינו, ואז אני נותן לו את הכסף.
צבי הלפרין: זאת אומרת שהוא גם מממן את המדינה בכסף הזה שחסר לו.
אבי סייג: כי הוא עובד לא רק אצלך?
צבי הלפרין: כן.
אבי סייג: זאת לא עיקר הבעיה, כבוד היושבת-ראש.
אבי סייג: זאת בעיה.
אבי סייג: יש מלא בעיות שהוא העלה, שחלק הוא לא יודע שגם מטפלים בהן, אבל זו לא הבעיה.
צבי הלפרין: הבעיה העיקרית היא שאני בתור איש מילואים מגיע ומשלם מכספי 1,000 שקל פלאפון ואף אחד לא מחזיר לי, שאני בא עם הרכב שלי ואף אחד לא מחזיר לי.
אבי סייג: צביקה, אתה צודק בכל מה שאמרת, ולדעתי האצבע המאשימה היא לאו דווקא ליושבת-ראש או למי שפה.
צבי הלפרין: לא מאשים.
אבי סייג: קודם כול מי שצריך לטפל בזה זה הצבא, הוא הבעל-בית שלך.
אבי סייג: והבעיה היא שזה נזרק ואנחנו צריכים לטפל בזה לא בצבא.
שוקי מניביצקי: אנחנו הצענו שייתנו מקדמה עוד כשהוא במילואים.
ליה שמטוב: על זה רציתי לשמוע ממנו, על איך הוא מקבל את הכסף, כדי להגיע לביטוח לאומי.
צבי הלפרין: כסף אני מקבל כמו משכורת, אין שום בעיה.
צבי הלפרין: אם הוא עובד במקום מסודר אז הוא מקבל את הכסף שלו.
אבי סייג: הוא עצמאי גדול.
צבי הלפרין: הפגיעה בעסק היא שאם אני בתור איש מילואים ובתור מפקד בצבא עושה קרוב ל-100 ימי מילואים וגם לוקח איזושהי חופשה, אז אתה לא מצליח להגיע לעסק לטפל בו במכרזים הנכונים, הכול ברגע האחרון.
צבי הלפרין: אתה משקיע ביותר אנשים שסביבך על מנת שיכסו עליך בזמן שאתה במילואים.
צבי הלפרין: יש תעצומות של כספים שאתה לוקח מעצמך על מנת לקיים את העסק שלך, וזאת הבעיה.
ליה שמטוב: כמה עובדים יש לך?
צבי הלפרין: 650.
ליה שמטוב: אז אתה עסק גדול, ויש בעיות.
צבי הלפרין: יש בעיות, כי אם אני לא נמצא אז אין מי שינהל סתם את העסק, אני בעל העסק.
צבי הלפרין: אז יש לי אומנם מנהלים והעסק קיים, אבל אם לא מקבלים החלטות ואני לא זמין, ולא נמצא בעסק, ואני משקיע מעבר לזה עוד הרבה זמן, אז יש לך בעיה בתור עצמאי.
אבי סייג: זו בעיה קשה מאוד אבל זה לא הדיון הזה.
ליה שמטוב: אני רציתי לשאול את הביטוח הלאומי: כשאתם משלמים את הפיצוי הזה עבור המילואים, זה כסף שמשרד הביטחון מעביר לכם?
ליה שמטוב: זה כסף של אנשים שמשלמים ביטוח לאומי, ומכסף של ביטוח לאומי?
אבי צרפתי: עד שנת 95 היה ענף ביטוחי שנקרא ענף ביטוח שירות מילואים במסגרת חוק הביטוח הלאומי.
אבי צרפתי: משנת 95 מדובר בכך שהביטוח הלאומי ממשיך להפעיל את החוק כשלם על חשבון תקציב מערכת הביטחון.
אבי צרפתי: היתרון היחסי שלנו הוא רק בכך שאנחנו יודעים לנהל את זה גם במסגרות אחרות כגמלאות מחליפות שכר דוגמת דמי לידה, דוגמת נפגעי עבודה, דוגמת זכויות עובדים בפשיטות רגל, פירוקים של חברות, וגם את זה אנחנו יודעים לעשות.
ליה שמטוב: אז אתם צינור?
אבי צרפתי: אנחנו השלם המרכזי לכל המשרתים במילואים ולמעסיקים ולעצמאים של כל תגמולי המילואים, אותם מיליארד שקל בשנה, שבעצם המקור שלהם הוא תקציב הביטחון.
ליה שמטוב: איך אפשר לתת היום לאנשי מילואים את הפיצוי או את המשכורת בזמן המילואים או לפני המילואים ולא אחרי זה?
ליה שמטוב: אני מדברת על מקדמות, 70% מהפיצויים.
אבי צרפתי: זאת שאלה מעניינת.
אבי צרפתי: היא שאלה סבוכה מבחינה מנהלית מכיוון שהמוסד לביטוח לאומי לא מקבל מידע לגבי משך השירות בעת החיול של האזרח לשירות מילואים.
אבי צרפתי: אנחנו מקבלים את תקופות השירות במילואים לאחר שהם נסגרו.
אבי צרפתי: בעת החיול אנחנו לא יודעים כמה זמן יישאר איש המילואים במילואים, ולכן גם אם נניח נחשוב על איזשהו תיקון חוק שיחייב את המוסד לביטוח לאומי לשלם מקדמות לכל ציבור המשרתים במילואים, זו אופרציה לא פשוטה כרגע והיא מחייבת כמובן תאום מערכות מול מערכת הביטחון.
אבי צרפתי: אני חייב לומר בעניין הזה, עד כמה שדעתי המקצועית בעניין הזה נחשבת, שלפי המדדים שלנו התשלומים למשרתים במילואים הם מאוד מהירים.
אבי צרפתי: אנחנו משלמים גם לאלה שמגישים לנו תביעות אישיות, ולא רק באמצעות מעסיקים.
אבי צרפתי: אנחנו משלמים תוך שבוע, עשרה ימים גג, מיום קבלת התביעה, ויש לנו גם אוכלוסיות שלמות שאנחנו משלמים להם בצורה אוטומטית ללא צורך בהגשת תביעות, וביניהן העצמאים.
אבי סייג: אבל דיברנו איתם על 70%.
אבי סייג: היה תוכנית.
אבי סייג: הצבא יעביר לך.
אבי סייג: למה להקשות?
ליה שמטוב: אתם אומרים שתוך שבוע מיום סיום המילואים?
אבי סייג: זה הרבה זמן.
ליה שמטוב: אם אני היום צריכה ללכת למילואים ולהשאיר במקומי מישהו, מתי אני יכולה לשלם לו? כשאני אקבל מכם?
אבי צרפתי: כן.
ליה שמטוב: יש איזושהי אפשרות לשלם מקדמה בזמן המילואים?
אבי צרפתי: צריך לעשות הבחנה בין שכירים לבין עצמאים.
ליה שמטוב: אנחנו מדברים היום על עצמאים עם עסקים קטנים – גם לא על ה-600 עובדים – בעל עסק ושלושה עובדים.
אבי צרפתי: כרגע אין תהליך כזה.
אבי צרפתי: אם רוצים להפעיל אותו, יש לו משמעויות חישוביות ומנהליות שצריך לפתור אותן.
אבי סייג: מנהלה אפשר לפתור.
אבי סייג: אלה דברים טכניים, שאפשר לפתור.
ליה שמטוב: זה גם תלוי במדינה, במשרד הביטחון.
אבי סייג: זה הליך טכני.
אבי סייג: הצבא יכול לדווח.
אבי סייג: הרי ממילא הם לא משלמים לנו מילואים בלי אישור של הצבא, אז הצבא יודיע שיצאת לעשרה ימים.
אבי סייג: הצו הזה, העתק, הולך אליהם, שישלמו לעצמאים במילואים על חשבון.
שוקי מניביצקי: הם מקבלים את זה במחשב.
אבי סייג: מאוד חשוב לו הכסף הזה, זה לא גופים גדולים.
אבי סייג: שייתנו לו את זה על החשבון.
אבי סייג: אפשר לעשות את זה וזה תהליך טכני, ובוא לא ניתקע בטכני.
שוקי מניביצקי: מהרגע שאבי מקבל את הימים יש לו את המערך לשלם, אין לו בעיה.
אבי סייג: ואם חס וחלילה הם טעו ושילמו יותר, אז הם יורידו לו אחר כך.
אבי סייג: זה בעיה?
שוקי מניביצקי: חוץ מזה, מדברים על 70%, לא על 100%.
שוקי בן ענת: אתם פשוט לא בכיוון.
שוקי בן ענת: הוא יקבל את זה אחרי שלושה ימים, זה לא מה שיחזיק לו את העסק.
אבי סייג: שוקי, זה יעזור לו.
שוקי בן ענת: הוא עדיין יבוא ויגיד שהוא לא ירצה להעסיק את איש המילואים הזה.
ליה שמטוב: היום אשה בהריון לא רוצים להחזיק אותה כי היא בהריון, את זה לא רוצים להחזיק כי הוא במילואים.
ליה שמטוב: יש מיליון סיבות שמעסיק יכול להגיד, אבל בכל זאת יושב פה בן-אדם שעושה גם לבד מילואים ורק מקבל אנשים שעושים מילואים.
ליה שמטוב: אנחנו לא עובדים למען השמיים, אבל אנחנו בכל זאת ציונים, ואנחנו בכל זאת אזרחי ישראל שיש לנו חובות, אבל אנחנו צריכים גם לקבל את הזכויות שלנו ולא להיות פריירים.
ליה שמטוב: אתה כל הזמן אומר שהמדינה צריכה לקחת אחריות.
ליה שמטוב: המדינה זה אני, המדינה זה אתה, המדינה זה הוא, כל אחד יכול לקחת.
ליה שמטוב: אם אנחנו יכולים פה להקל על כמה עסקים ולשלם להם 70%, 60% מקדמה, לא אחרי שבוע ולא אחרי שבועיים אלא היום, אז עשינו ונתנו איזושהי הטבה.
ליה שמטוב: קשה לעשות את זה?
אבי סייג: לא שבועיים, אני מדבר על חודש ושבועיים.
אבי סייג: יצא לחודש – חודש ושבועיים.
אבי סייג: תשלם לו מראש, מה הבעיה?
ליה שמטוב: מה זה קשור לזה שהעסק לא רוצה לקבל מישהו שהולך למילואים?
ליה שמטוב: מצידך איזה הטבות אתה יכול עוד לעשות, לשפר.
ליה שמטוב: זה משהו שאיש מילואים שייכנס לאתר של הצבא יקרא שם שהוא יכול לקבל מקדמה אחרי יומיים שהוא במילואים.
שוקי בן ענת: זה יעשה לו את החיים יותר קלים במילואים?
אבי סייג: זה יעשה לו, חד-משמעי.
אבי סייג: למה אנטי?
אבי סייג: מה איכפת לך שהוא יקבל?
שוקי בן ענת: ממש לא איכפת לי.
אבי סייג: תן לו שיקבל, וכולם ייתנו עוד קצת ועוד קצת, וסגרנו.
שוקי בן ענת: אבי, לא זה העניין.
שוקי בן ענת: אנחנו פה הולכים לטפל בשורש, ואנחנו שמים אקמול, ואקמול ירגיע את ההצטננות, ובעוד חמש שנים נתעורר.
אבי סייג: שוקי, ככה טיפלנו בחוק המילואים.
אבי סייג: ובוא נעשה את זה עם 20 גופים, וכל אחד ייתן מעט, ואנחנו נגיע לשם.
אבי סייג: אתה רוצה להיות בסיסמאות למעלה, ושום דבר לא יקבלו?
שוקי בן ענת: זה ממש לא בסיסמאות, ואתה כפי הנראה לא מבין את המהות.
שוקי בן ענת: אני רואה את הנתונים במערך המילואים, והוא הולך ודוהה אצל אלה שעושים מילואים.
שוקי בן ענת: תקשיבי לבחור הנוסף.
ליה שמטוב: עוד פעם, זה לא הנושא.
ליה שמטוב: הנושא הוא לא אם הוא עושה מילואים באופן קשה או עושה מילואים באופן קל.
ליה שמטוב: מילואים זה מילואים וכולם יודעים את ההשלכות.
ליה שמטוב: אתה מדווח לביטוח לאומי שבוע אחרי שבן-אדם סיים את המילואים.
שוקי בן ענת: אני לא נגד, היושבת-ראש.
שוקי בן ענת: אין לי שום בעיה.
שוקי בן ענת: אני ממש לא נגד, אבל אני אומר שפה אנחנו ניתן אקמול.
שוקי בן ענת: אנחנו רוצים לטפל בבעיה.
שוקי בן ענת: אני מתבונן על הבעיה בראי של איפה אנחנו עוד חמש שנים.
שוקי בן ענת: האקמול הזה גם ייקח הרבה זמן עד שנייצר את המנגנונים, ותראי מה שאומר ביטוח לאומי.