GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אם כן, מבקש להביא לדיון בוועדה.
שגית אפיק: דיברנו על זה לגבי - - -
משה גפני: אז אני מבקש חוות דעת בכתב.
משה גפני: אם אפשר, עוד היום.
ערן יעקב: אין בעיה, רק למען הגילוי הנאות צריך להגיד שהצו נחתם על-ידי השר.
משה גפני: קודם כול, אצלנו, הדתיים, נוהגים להגיד בוקר טוב.
משה גפני: אני לא יודע איך זה אצלכם.
ערן יעקב: אמרתי: בוקר טוב.
יצחק וקנין: אדוני היושב ראש, הצעה לסדר.
יצחק וקנין: הייתי אומר אפילו משהו יותר רציני כלפי רשות המסים – כאשר הם רוצים לעשות הטבה מסוימת לציבור, באותה נשימה שיביאו גם את הגזירות שהם גוזרים.
יצחק וקנין: באותה נשימה.
יצחק וקנין: למה אתם פה מורידים 200 מיליון ושם אתם רוצים להוסיף 70 מיליון ומפה אתם רוצים לקחת.
יצחק וקנין: על חשבון מי?
יצחק וקנין: הרי בסופו של דבר הם מאזנים את כל הדברים איך שהם רוצים.
משה גפני: הם לא מאזנים.
משה גפני: בימים ההם אין מלך בישראל – אף אחד לא יודע מה שהשני עושה.
גאלב מג'אדלה: זאת שאלה אופוזיציונית שוקנין שאל בשמי.
גאלב מג'אדלה: אני לא חוזר על דברים פעמיים.
משה גפני: אבל לא שמעתי, אני מתנצל.
גאלב מג'אדלה: תסלח לי, זה בגלל שלא למדת את הליבה.
גאלב מג'אדלה: אני אמרתי שזו שאלה אופוזיציונית, ששאל אותה וקנין בשמי.
גאלב מג'אדלה: אז הקרדיט אצלו.
משה גפני: ערן יעקב, בבקשה.
משה גפני: אם אכן אפשר להביא את זה, אז כל ההקלות נביא לפה ואם אין שיתוף פעולה, אין הדדיות וכך מנהלים את המדינה, אז בבקשה – כל אחד ילך בכיפוף ידיים.
משה גפני: הכול יהיה בדיון, נביא משרדים שמתנגדים ומשרדים שבעד, שתהיה חגיגה.
משה גפני: אם הכול זה הטלוויזיה והרדיו, מה שטוב בתקשורת, אז הכול יהיה פה בתקשורת.
משה גפני: תקשורת אני מבין יותר מהם.
גאלב מג'אדלה: זה חד-פעמי, בגלל הפריימריס מאתמול.
משה גפני: זה לא קשור לפריימריס, זה כבר הרבה זמן מתנהל ככה.
משה גפני: אנחנו קורעים את עצמנו על מים לנכים, יושבים פה אנשים מסכנים, אז הם מורידים על טלוויזיה LCD.
משה גפני: לחם ושעשועים.
משה גפני: תשמע, אם לא הייתי חרדי הייתי הורס את המדינה עכשיו.
משה גפני: אני פוחד שיגידו שזה בגלל שזה טלוויזיה.
משה גפני: יש שם גם מצלמות דיגיטליות יקרות.
משה גפני: זה פשוט לא יאומן, זה סדר העדיפות של המדינה?
ערן יעקב: לא, זה פטור מזמן.
ערן יעקב: צריך להגיד שהצו הזה נחתם על-ידי השר, הוא נמצא כרגע במשרד המשפטים לאישור.
משה גפני: זאת המדיניות - להתווכח אתי על 5 מיליון שקלים של מים לנכים ולהוריד בבת אחת יותר מ-240 מיליון שקלים.
משה גפני: גורעים מהכנסות המדינה, על מה?
משה גפני: מה זה קשור לעניין?
משה גפני: תגידו, יש לנו מה לעשות אתו.
יצחק וקנין: טרכטנברג אמר.
משה גפני: טרכטנברג אמר.
משה גפני: אנחנו יושבים אתמול עם יושב ראש הכנסת לגבי הלוביסטים – בהתאם להמלצות דוח טרכטנברג.
משה גפני: אתה פשוט לא מאמין.
רוברט אילטוב: אולי נפזר את הכנסת ולא נקים אותה מחדש?
משה גפני: לא, אפשר לתת ל-60 פרופסורים שינהלו את הכול.
משה גפני: את הכנסת.
משה גפני: פרופסור למד כלכלה או לא למד כלכלה - לא משנה, הוא קיבל תארים כך או אחרת.
משה גפני: הוא מנהל את המדינה.
משה גפני: לוביסטים כן יהיו פה, לא יהיו פה.
משה גפני: הנה, אני כאזרח מודאג, באמת.
גאלב מג'אדלה: אם לא היינו בפורום כזה גדול, מכובד - - -
משה גפני: מה פורום?
משה גפני: כולם יודעים הכול.
גאלב מג'אדלה: הייתי אומר לך בארבע עיניים את התשובה.
קריאה: היה הרבה יותר קל פה במדינה אם כולם היו יודעים הכול, כבוד היושב ראש.
משה גפני: טוב, החלק האמנותי הסתיים.
משה גפני: בבקשה, ערן.
גאלב מג'אדלה: ערן, אתה צריך להיות מודאג, יש לו חפרפרת אצלכם בפנים.
ערן יעקב: לא, הוא לא צריך חפרפרת.
ערן יעקב: הוא מקבל מאתנו את הכול, אנחנו לא מסתירים כלום.
גאלב מג'אדלה: לא, אתם מגלים הכול.
גאלב מג'אדלה: גילינו שאתם לא אומרים הכול ואז הוא שלח חפרפרת.
ערן יעקב: אנחנו עושים גילוי נאות.
גאלב מג'אדלה: אתם במצב בעייתי.
משה גפני: אתה צודק, גאלב.
משה גפני: ערן, יש פה צווים.
משה גפני: בוא נתחיל לעבוד.
ערן יעקב: היום אנחנו מביאים מספר צווים, שכוללים תיקון מבהיר לעניין מילוי אריזה או מעבר של טבק.
ערן יעקב: נכון להיום אנחנו עדים לתופעות שמביאים טבק, ממלאים ועושים כל מיני תופעות על מנת - - -
משה גפני: אבל למה אתה מתחיל בסוף?
משה גפני: עכשיו אנחנו בשני הצווים הראשונים.
משה גפני: טבק זה בסוף.
ערן יעקב: צווים נוספים שיש פה זה העלאת מס על הטומבק.
ערן יעקב: מדובר במוצר שהוא טבק לכל דבר, אפשר להביא אותו בצורה של 100% - pure טבק, אפשר להביא אותו באופן כזה שהוא מעורבב - 20%–30% עד 50%טבק.
ערן יעקב: הוא משמש בעיקר לעישון באמצעות נרגילה.
ערן יעקב: לא אכנס להיבטים הבריאותיים של התהליך הזה, כי נמצאים פה, אני מקווה, משרד הבריאות - - -
שגית אפיק: שני הצווים הראשונים הם הצווים של הדיוטי פרי.
משה גפני: דיברתי על שני הצווים הראשונים, שזה הדיוטי פרי, ויש שם עוד דברים, שמכניסים כל פעם טרמפ.
משה גפני: אתה לא מבין מה זה קשור לצו – מכניסים את זה.
משה גפני: לא הבנתי למה.
משה גפני: אתה גם צריך להסביר לנו מה הקשר בין הצווים לבין העניין.
משה גפני: יש שם גם משהו עם עולה חדש.
קריאה: זה לא עולה חדש, זה תושב ארעי.
ערן יעקב: זה צו שמונח לא מעט זמן, שמשמעותו הפחתת כמות הסיגריות שאפשר להביא באמצעות נוסע שבא מחו"ל.
ערן יעקב: אנחנו חושבים שראוי ונכון להקטין את זה מכמות של 400 סיגריות ל-200 סיגריות, זה אומר פאקט.
ערן יעקב: זה משהו ש נהוג היום בחלק גדול ממדינות העולם, שכולם עברו באמצעות אמנת קיוטו, שגם היא ממליצה לאפשר פטור ממס עד 200 סיגריות.
ערן יעקב: כך גם פועלות היום מדינות רבות בעולם: הולנד, גרמניה, אני חושב שאפילו ארצות-הברית.
ערן יעקב: סינגפור, לדוגמה, בכלל לא מאפשרת.
ערן יעקב: צריך להבין שמדובר במוצר שיש לו השלכות שליליות.
ערן יעקב: מדובר במוצר שלא תורם לצרכן ולא עוזר לו, הן בפן הבריאותי והן בדברים אחרים.
ערן יעקב: ברור שמדובר פה גם בעניין פיסקלי, אבל המשמעות היא שאנחנו חושבים שיש מקום להשוות את עצמנו למדינות רבות בעולם, ומי שרוצה לעשן שיתכבד וישלם את הנזק שהוא גורם לעצמו והן לסביבה – יש עלויות חיצוניות בעישון סיגריות.
ערן יעקב: מדובר גם, כמובן, בעניין פיסקלי ולא צריך להצניע את זה.
ערן יעקב: זה חלק מהסיבה של מיסוי סיגריות.
ערן יעקב: אני מניח שיעלו דברים שונים בוועדה, אבל אין שום סיבה שנוסע, שנוסע באופן תדיר, יהיה זכאי לפטור ממסים, בעוד מי שלא רגיל לנסוע לחו"ל – זה יכול להיות ממעמד סוציו-אקונומי כזה או אחר, שבדרך כלל גם מעשן יותר - לא יזכה לאותה הטבה.
ערן יעקב: אין שום סיבה שתהיה הטבה רגרסיבית לסיגריות; אין שום סיבה שכ-8% מהסיגריות במדינת ישראל יירכשו בחנויות הדיוטי פרי; אין שום סיבה שחלק גדול מזה יהיה בפטור ממס לחלוטין.
ערן יעקב: אני חושב שהצעד הוא צעד נכון.
ערן יעקב: אנחנו חשבנו להיות קיצוניים יותר ולא לאפשר בכלל, ואני אומר שיש מדינות שעושות את זה.
ערן יעקב: יש המלצות של ארגון הבריאות העולמי שזה מה שצריך להיות.
ערן יעקב: אם חושבים שנכון למסות סיגריות, כי מדובר במוצר שיש לו השפעות חיצוניות שליליות, לא נכון שיהיה ערוץ פטור ממס.
ערן יעקב: כל עוד חושבים שזה נכון שהצרכן יצטרך לשלם מסים משמעותיים על סיגריות, לא צריך להיות אפיק שבוא הוא ייבא בצורה זולה.
יצחק וקנין: אני שואל אותך שאלה על מה שאתה אומר, רצינית אבל.
ערן יעקב: כן, כן, אני מאוד רציני.
יצחק וקנין: בתוך ליבך, ותגיד את האמת, אתה לא מעדיף שלא יעשנו בכלל סיגריות?
יצחק וקנין: אבל אתה רשות המסים, עושה מזה הרבה כסף.
ערן יעקב: ראשית, אני מעדיף שלא יעשנו בכלל.
ערן יעקב: אני רוצה להגיד שלא אני - - -
יצחק וקנין: המס הגבוה ביותר זה על הסיגריות, ואני לא מעשן.
שי חרמש: שכחת את הדלק מהבוקר.
ערן יעקב: יש מס מאוד גבוה על סיגריות.
ערן יעקב: אני, כרשות המסים, לא עושה מזה הרבה כסף.
ערן יעקב: זה לא רשות המסים, זה מדינת ישראל, ממשלת ישראל.
ערן יעקב: צריך להזכיר - - -
יצחק וקנין: תבטל את היבוא בכלל, שלא יעשנו בכלל.
יצחק וקנין: אני בעד, אני אצביע אתך ביחד.
יצחק וקנין: שלא יעשנו, מה יש?
משה גפני: אבל צריכים את הכסף כדי להוריד את מחיר הטלוויזיות.
ערן יעקב: לא, אנחנו צריכים את הכסף כדי להוריד את שיעורי המס.
ערן יעקב: אני צריך להזכיר שבוועדה הזאת, פה התחיל העניין של שינוי תמהיל המסים, עשינו כל מיני הפחתות.
ערן יעקב: היה פה משהו, אני חושב שגם הורדנו 2% באיזה שלב, אבל בסופו של דבר צריך - - -
משה גפני: בגלל זה הבאתי - - -
ערן יעקב: התהליך הזה, צריך לממן אותו.
ערן יעקב: אז אין בעיה, אפשר להחליט שאין מס על סיגריות, רק בואו תגידו לי מאיפה להביא את הכסף.
ערן יעקב: אולי נעלה את המס על יחידים, על חברות.
משה גפני: הבאתי את הצווים האלה, אפילו שלא ביקשתם ממני.
משה גפני: בדרך נודע לי שאתם אנשים עשירים, שיש לכם מספיק כסף.
משה גפני: מה אתם מספרים סיפורים שאין כסף?
משה גפני: הייתי יכול להפחית את המס בלי בעיה.
משה גפני: למה הייתי צריך להביא את הצו?
משה גפני: אני הבאתי את זה.
ערן יעקב: זה דיון נפרד, אני מוכן לקיים אותו, לגבי הפחתות בכלל שנעשות.
ערן יעקב: אני רוצה להזכיר לכם שרק עכשיו הפחתנו במכסים כ-400 מיליון.
ערן יעקב: גם זה עבר דרך הוועדה הנוכחית.
ערן יעקב: אני חושב שזו הייתה בשורה לצרכן, על מנת להפחית המכסים.
ערן יעקב: היינו פה בוועדה, דיברנו על זה, עשינו שימוע.
ערן יעקב: היה תהליך ארוך.
משה גפני: רק היה דבר אחד, שאני סיכמתי עם שר האוצר שיודיעו לי לפני שמורידים את זה.
משה גפני: יכול להיות שזה נכון, יכול להיות שהיה צריך מקרים שבהם - - - שתדע, ותודיע את זה גם לממונים עליך - אנחנו, ועדת הכספים, הפכנו להיות יושב ראש ועד העובדים הארצי של מדינת ישראל.
גאלב מג'אדלה: לא, לא, לא, של אנשים במצוקה, לא כל מדינת ישראל.
גאלב מג'אדלה: אני לא ועדה של הטייקונים, סליחה.
גאלב מג'אדלה: ועד העובדים של השכבות החלשות, הנזקקים והמפוטרים.
גאלב מג'אדלה: תגדיר את זה טוב מאוד.
יצחק וקנין: הלוואי שהיו דואגים לשכבות החלשות.
יצחק וקנין: מדברים על אלה שגרים פה בארץ ואין להם פטור ואין - - -
יצחק וקנין: באמת, יש להם כל כך דאגה.
יצחק וקנין: היינו ב"פרי הגליל" ביחד.
משה גפני: אנחנו רגישים להפחתת המחירים, אנחנו - - -
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, אנחנו חוזרים לסדר - - -
משה גפני: אבל צעקתי משהו.
משה גפני: אנחנו רגישים להפחתת המחירים, אנחנו נלחמים על זה ואנחנו רגישים גם לעובדים הישראלים שנמצאים במפעלים שנסגרים.
משה גפני: דיברנו כל הזמן לקיים את הדיון הציבורי הזה.
משה גפני: לא כל השכל נמצא במשרד האוצר.
משה גפני: נכון שרוב השכל נמצא שם, מיעוט גם נמצא אצלנו.
משה גפני: מיעוט.
משה גפני: וראוי, ככה גם בנוי המשטר שלנו, שאנחנו מדברים אחד עם השני.
משה גפני: השר חתם על הצווים בלי לקיים פה איזשהו דיון – דיון אצלי בחדר, דיון בוועדה, משהו, שנדע שאנחנו לא פוגעים בתעשייה המקומית.
ערן יעקב: על המכס?
ערן יעקב: היה דיון.
משה גפני: איפה היה דיון?
ערן יעקב: במסגרת אותה ועדה הבאנו את הצווים של המכס, דיברנו על זה.
ערן יעקב: אצלך, לדעתי זה היה אפילו בתל אביב.
גאלב מג'אדלה: תודה שאתה טועה, לא נורא.
ערן יעקב: נעשה שימוע.
ערן יעקב: אני חושב שדיברנו על זה.
יצחק וקנין: הפכנו להיות חותמת גומי שלכם, אני אומר לכם.
משה גפני: נודע לי השבוע שב-7 בחודש השר חתם.
משה גפני: אתה יודע מה, מה זה משנה?
משה גפני: אנחנו בכיפופי ידיים.
ערן יעקב: לא, אנחנו לא בכיפופי ידיים.
משה גפני: אנחנו בכיפופי ידיים, שם אנחנו נמצאים, ונראה איזה ידיים יותר חזקות.
משה גפני: אנחנו שם, לא באשמתי.
משה גפני: יש תעשייה במדינה, יש עובדים, כל הזמן אני מקבל את התשובות השליליות האלה.
משה גפני: יושב פה משרד הביטחון השבוע, עם חברת "בריל".
משה גפני: פשוט לא יאומן שאנחנו חיים במדינה כזאת.
משה גפני: מספר סיפורים, ויש מכתב של משרד הביטחון שהנעליים הצבאיות שלהם הן הטובות ביותר.
משה גפני: 110 אנשים, אנשים ישבו פה עם דמעות בעיניים.
משה גפני: אגב, אף אחד מהם לא מצביע בשבילי, אין לי שם שום עניין מלבד הנושא עצמו.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, אני רוצה לשאול את ערן שאלה.
גאלב מג'אדלה: קודם כול, למען הגילוי הנאות, אני לא מעשן, אני גם לא מתכוון לעשן בגיל הזה אם לא התחלתי.
גאלב מג'אדלה: אני מקבל כל מילה שאתה אומר, אבל למה משנים את כללי המשחק באמצע המשחק?
גאלב מג'אדלה: למה אתה מביא את זה היום?
גאלב מג'אדלה: אנשים חתומים על חוזה, אנשים באמצע תקופה, למה אתה משנה להם את כללי המשחק באמצע?
גאלב מג'אדלה: אם היית בא במועד - נכון שהם מספיק עשירים וצריך לדאוג לחלשים, אבל תכבדו את כללי המשחק.
גאלב מג'אדלה: לא משנים את כללי המשחק באמצע המשחק.
משה גפני: בסדר, הוא ישיב.
שי חרמש: אני שואל שאלה פרקטית לגמרי: על מה מדובר?
שי חרמש: מדובר על פאקט אחד במקום שני פאקטים.
שי חרמש: למען הגילוי הנאות, גם אני התנהגתי יפה כמו ידידי ממול וגם אני לא מעשן ולא עישנתי.
שי חרמש: בפרקטיקה, בא נוסע לשדה התעופה.
שי חרמש: עד היום הוא ידע שהוא קונה שני פאקטים, שם את זה, חוזר בחזרה ומביא את זה הביתה.
שי חרמש: מה שיקרה כרגע זה שהוא ייקח פאקט אחד, אבל כשהוא יחזור מפיומיצ'ינו או מקנדי או מכל מקום, הוא ייקח שם את הפקט הבא.
שי חרמש: מה אתה חושב, שהוא יחזור ארצה ויישאר בלי שני פקטים?
שי חרמש: בפרקטיקה, שני הפאקטים יגיעו ארצה.
שי חרמש: אתה בא כרגע לנתב"ג, אתה יכול לקחת שני פאקטים.
שי חרמש: עכשיו באים ואומרים לך: רק פאקט אחד.
שי חרמש: האיש כבר עולה על האווירון, הוא כבר נוסע, הוא לא קונה פאקט וחוזר חזרה הביתה.
שי חרמש: בדרך חזרה הביתה הוא עובר דרך דיוטי פרי ברומא, במילנו, בפריז, בלונדון, בכל מקום שבעולם, וההיצע הזה קיים.
שי חרמש: מה הוא יעשה?
שי חרמש: הוא אומר: אני לא עבריין.
שי חרמש: במקום לקחת שני פאקטים בלוד הוא מחלק את זה ופאקט אחד הוא לוקח בדרך חזרה הביתה.
שי חרמש: בסופו של דבר, במקום שהכסף הזה יישאר בארץ, במקום שרשות שדות התעופה תקבל על זה את האחוזים שלה, במקום לשמר הסכמים, מה אתה עושה?
שי חרמש: אותם פאקטים מגיעים ארצה, רק אחד בא דרך לוד ואחד בא דרך פיומיצ'ינו.
שי חרמש: זה כל הסיפור, לא מרוויחים שום דבר.
שי חרמש: אני אומר לכם שוב, אני לא מעשן.
שי חרמש: מצדי תטילו על זה את כל הגזירות שבעולם והלוואי שלא יעשנו, אבל לא את זה אתה מציע.
שי חרמש: אתה מציע היום שיטה שבה כולם מפסידים מהעניין.
משה גפני: אוקיי, הוא ישיב גם על זה.
רוברט אילטוב: אמרת שיש הרבה נוסעים קבועים שנוסעים ונהנים מזה.
רוברט אילטוב: הייתי רוצה לדעת מהו האחוז של הנוסעים הקבועים.
רוברט אילטוב: הרי רוב הציבור נוסע לחופשות, הם לא נוסעים פעם בשבוע.
רוברט אילטוב: התייחסו פה לנושא של רשות שדות התעופה.
רוברט אילטוב: כמובן, ההכנסות שלהם הם נגזרת מהכנסות הדיוטי פרי, אז בטח יהיה חסר להם כמה עשרות, אולי אפילו מאות, מיליוני שקלים בתקציב.
רוברט אילטוב: 30 מיליון דולר לפי ההערכה.
גאלב מג'אדלה: כל התחשיבים מראים 20 מיליון שקל.
ערן יעקב: זה יותר קרוב.
רוברט אילטוב: אוקיי, נשמע בטח את כל הצדדים.
רוברט אילטוב: שנית, אני חושב שבדיוטי פרי יש איזושהי חווית קניה, וברגע שאתה פוגע בחוויה הזאת - אני לא יודע מה היו ההכנסות שלהם - אבל המעמד הבינוני שעליו מדובר הוא הנפגע העיקרי פה, כי הוא טס.
רוברט אילטוב: אני גם מסכים עם חבר הכנסת חרמש - כשאתה נותן מגבלה הציבור יחפש את הפתרון.
רוברט אילטוב: אני לא חושב שבדרך הזאת תוכלו להילחם בתופעות שנגרמות מסיגריות או לפתור את בעיות התקציב.
רוברט אילטוב: אני חושב שדרך הטיפול בנושא הזה צריכה להיות דרך אחרת.
משה גפני: חבר הכנסת וקנין, אתה רוצה לדבר?
יצחק וקנין: הדברים נאמרו.
יצחק וקנין: אני לא מבין רק דבר אחד, לגבי העניין של ההכנסה – זה מקטין את ההכנסות.
יצחק וקנין: למה זה מקטין את ההכנסות?
יצחק וקנין: איך התשלום מתבצע?
יצחק וקנין: אולי מישהו יגע בזה כדי שנבין יותר לעומק.
משה גפני: לגבי הנושא של תושב ארעי, למה הכנסתם את זה?
מנחם הסה: זה תיקון טכני לגמרי שנמצא על הדרך, כדי להתאים לשינוי שעשה משרד הפנים בהגדרות.
משה גפני: תוציאו את זה מהתקנות, אני פשוט לא אאשר את זה.
משה גפני: אני רוצה להגיד לחברים, שתדעו – אני לא מדבר על מה שהתפתח בדרך – אגיד לכם מה היה הסיכום, גם אמרתי אותו.
משה גפני: היה סיכום ברפורמה במס שנפחית 2% במס הכנסה, נעשה כמה דברים שנעשו בוועדת הכספים.
משה גפני: ישבנו והתלבטנו מאיפה יבואו ההכנסות כדי לממן את זה.
משה גפני: הייתה מסקנה, בעקבות דוח של משרד הבריאות – המנכ"ל רוצה להופיע, גם סגן השר רוצה להופיע - להציג את הרפורמה בנושא העישון.
משה גפני: בינתיים משרד האוצר עשה עוד כמה דברים, אבל חברי הקואליציה לפחות יהיו מחויבים להצבעה בעניין הזה ברגע שזה יבוא להצבעה, גם חברי האופוזיציה בעצם, מכיוון שזה היה חלק מהתוכנית הכוללת של הרפורמה.
משה גפני: אני לא יודע אם זה יבוא להצבעה, מתי זה יבוא להצבעה.
משה גפני: יש דיונים על כל העניין, אבל זה חלק מהעניין, מפני שאחרת היו יכולות להיות פגיעות יותר קשות מבחינת התקציב.
משה גפני: משרד האוצר טוען שחסר לו כסף.
משה גפני: אני הפסקתי להאמין להם.
יעקב אדרי: אתה גם יכול להציע להם מאיפה לקחת.
משה גפני: למשל, מהאלקטרוניקה הבידורית.
משה גפני: לכן ביקשתי מהיועצת המשפטית שתיתן חוות דעת האם אנחנו יכולים לגייס את הכסף משם.
משה גפני: במקום לעשות את זה, אולי נעשה את הנושא של 240 מיליון שקלים, שאנחנו נותנים להם במחי יד.
משה גפני: זה לא פוגע באף אחד, לא מועיל לאף אחד, אפילו היבואנים לא ביקשו את זה.
משה גפני: אני לא יודע מי כן ביקש.
ערן יעקב: הצרכן.
משה גפני: הצרכן ביקש?
ערן יעקב: אולי, אני לא יודע.
משה גפני: מי זה הצרכן?
משה גפני: אתה יכול להכיר לי אותו?
משה גפני: אני אגיד לו כמה דברים שצריך לעשות עם הכסף, נראה מה הצרכן הזה אומר.
משה גפני: איפה פגשתם את הצרכן הזה?
משה גפני: בחדרים הממוזגים של משרד האוצר לא פגשתם.
משה גפני: מי שפוגש את הצרכן זה אנחנו, פה הם נמצאים.
משה גפני: אני לא מכיר את הצרכן הזה שביקש להפחית את המס על ייבוא הטלוויזיות, על האלקטרוניקה הבידורית.
משה גפני: איך קוראים לזה, MP3?
ערן יעקב: MP3 פטור.
משה גפני: מה פטרתם עכשיו?
ערן יעקב: אלקטרוניקה בידורית.
משה גפני: MP מה?
ערן יעקב: לא MP.
משה גפני: הכול הם אומרים באנגלית, ואחרי זה הוא אומר לך: הצרכן ביקש.
משה גפני: את ההגדרות של משרד הפנים תוציאו, שמשרד הפנים יביא.
משה גפני: אל תבלבלו אותנו, אנחנו בקושי מבינים את מה שאתם אומרים.
משה גפני: למה לא הצגתם את העלאת הגיל?
משה גפני: אתם מעלים את הגיל.
ערן יעקב: מ-17 ל-18.
משה גפני: תסביר למה.
יעקב אדרי: אני מברך על זה.
יעקב אדרי: העלאת הגיל זה בסדר.
משה גפני: זו הייתה האלטרנטיבה הפשוטה.
שי חרמש: יש דברים שצריך להסכים אתם.
משה גפני: הגעתי למסקנה שאנשים מסוגלים ללכת לבג"ץ אחרי דיון כאן ולהגיד שזה נעשה באופן לא תקין, מכיוון שלא הוסבר.
משה גפני: עד היום, מגיל 17 אפשר לייבא את הסיגריות.
משה גפני: אתם מבקשים להעלות את הגיל ל-18, ואתם מדברים על כלי טיס ואוניות.
מנחם הסה: בעצם מדובר על רכישה בפטור.
מנחם הסה: זו התאמה.
גאלב מג'אדלה: הם יוצאים מנקודת הנחה שהדברים הטובים לא צריכים הסבר.
משה גפני: לא, לא, צריך הסבר.
משה גפני: אתה נמצא בוועדה שחשופה לביקורת נכונה.
משה גפני: חברי הוועדה צריכים לדעת על כל מה שמדובר בצו הזה, מפני שמצביעים על הכול.
משה גפני: כל סעיף וכל פריט הוא פריט.
מנחם הסה: מדובר כאן בהתאמה של הדין הספציפי הזה, של צו תעריף המכס, שמתעסק ביבוא על-ידי אנשים שחוזרים מחוץ לארץ.
מנחם הסה: ההתאמה הזאת היא לדין שכבר נוהג בישראל לפי סעיף 193א לחוק העונשין ולסעיף 8א לחוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק וכו', שבהם כבר העלו את הגיל מ-17 ל-18.
מנחם הסה: אנחנו רק מתאימים את הדין הנוהג בייבוא.
מנחם הסה: יש הגבלה במכירה במדינת ישראל, ואנחנו מתאימים את הדין.
משה גפני: בסיגריות?
שי חרמש: אלכוהול, גם סיגריות.
משה גפני: מעלים את הגיל במקרה הזה זה ליבוא של מה – לייבוא של אלכוהול או ייבוא של סיגריות?
מנחם הסה: גם טבק וגם אלכוהול, זה לא סותר.
מנחם הסה: הצו הזה, במקרה העיסוקים האחרים שלו הם טבק, אבל הגיל הוא גם לטבק וגם לאלכוהול.
שגית אפיק: השאלה מה עשיתם עד עכשיו.
שגית אפיק: הרי חוק העונשין קיים כבר שנים עם גיל 18 ואצלכם בצו היה גיל 17.
שגית אפיק: אז עד עכשיו לגבי גיל 17 היה פטור ועכשיו תשנו את זה?
משה גפני: אסור לבחור בן 17 לייבא סיגריות?
מנחם הסה: לקנות.
יצחק וקנין: זאת אומרת, גם בקיוסק בשכונה בחור בן 17 לא יכול לקנות.
מנחם הסה: הוא יכול לקנות מגיל 18 ומעלה.
מנחם הסה: זו חקיקה פנימית - - -
מנחם הסה: אז אנחנו מתאימים, שלא יהיה מצב שיש שונות.
משה גפני: ומה עוד?
משה גפני: בבקשה, יורם שפירא, רשות שדות התעופה.
יורם שפירא: בוקר טוב, אתן רקע קצר.
משה גפני: אבל קצר.
משה גפני: כבר דיברנו על העניין הזה, זה כבר היה בדיון בעבר.
יורם שפירא: אני לא מדבר על נושאים ערכיים, זה לא תפקידי לדבר על נושאים ערכיים.
יורם שפירא: רשות שדות התעופה לא מתוקצבת על-ידי האוצר, אבל אנחנו זרוע ביצועית של המדינה.
יורם שפירא: כל התקציב של רשות שדות התעופה הוא ממקורותיה היא, והוא מגיע משני מקורות: מאגרות לנוסעים ולמטוסים ומהמסחר.
יורם שפירא: זה פחות או יותר 50% מאגרות ו-50% מהכנסות מסחריות.
יורם שפירא: סך כול הכנסות של הרשות בשנת 2011 הסתכמו בכ-2.4 מיליארד שקלים, שמתוכם קצת פחות מ-50% מהכנסות מהמסחר.
יורם שפירא: 50% מתוך הכנסות המסחר באים מחנות אחת, שזו חנות הבשמים, הקוסמטיקה, האלכוהול והטבק - למעלה מ-500 מיליון שקל בשנה הכנסות הרשות מהמוצר הזה.
אבי בן חור: 165 מיליון דולר בשנה האחרונה.
אבי בן חור: זה יותר מ-500 מיליון שקלים.
יורם שפירא: ההכנסות של הרשות מופנות לפעילות השוטפת – האחזקה, סבסוד שדות התעופה הפנים-ארציים בלמעלה מ-200 מיליון שקל - -
שי חרמש: ופיתוח.
יורם שפירא: - - ולפרויקטים המרכזיים של הפיתוח, שהרשות מובילה היום – בתחום הביטחון והבטיחות, כמו שדרוג מערך המסלולים, בניית מגדל פיקוח חדש, מערכת HBS שבתחום הביטחון, פרויקט תמנע שמדינת ישראל עכשיו הטילה על רשות שדות התעופה.
יורם שפירא: פרויקטים בלמעלה מ-5 מיליארד שקלים.
יורם שפירא: אם תהיה פגיעה בפעילות של המסחר ברשות – ותהיה, חד-משמעית, ואני לא מקבל את המספרים שנאמרו פה, של 20 מיליון שקלים.
יורם שפירא: הפגיעה תהיה בלמעלה מ-50 מיליון שקלים בשנה ברשות שדות התעופה.
יורם שפירא: יש פגיעה ישירה ויש פגיעה עקיפה, הפגיעה הישירה היא בהפחתת המיסוי.
יורם שפירא: שאל קודם חבר הכנסת וקנין איך הרשות מקבלת.
יורם שפירא: הרשות מקבלת תשלום מכל הפועלים בגוף – תשלום דמי מינימום או אחוזים מהפדיון, הגבוה מביניהם.
יורם שפירא: ברגע שהרווחיות של אחת מהחברות תיפגע כמובן שההכנסות של הרשות תיפגענה כי היא תקבל בסופו של דבר הכנסות נמוכות יותר.
יורם שפירא: גם אם יש כרגע חוזה תקף והחברה מחויבת על-פי החוזה, החוזה הזה באיזשהו שלב יסתיים ויבוא חוזה חדש במקומו, וברור שהשוק השתנה וברגע שהשוק השתנה ההכנסות של הרשות - - -
משה גפני: הסיגריות מהוות כזה גורם מרכזי?
יורם שפירא: הסיגריות מהוות היום כ-27% מסך המכירות בדיוטי פרי.
שי חרמש: כבר לא נשארו הרבה דברים שיש בהם תועלת חוץ מסיגריות.
שי חרמש: את כל שאר הדברים אתה משיג באותם מחירים - - -
אבי בן חור: אתה עושה לנו פרסומת לא טובה.
שי חרמש: אני מבקש למחוק את המוצר, אבל זה אותם מחירים.
משה גפני: מה זה הדיאלוג הזה?
משה גפני: אתה רוצה לדבר, אז תבקש רשות דיבור.
יורם שפירא: ברשותך, אסיים עוד דקה ואגיע למה שאני מציע.
יורם שפירא: החלק ברווחיות של הטבק גדול ממוצרים אחרים, ולכן ברגע שתיפגע הרווחיות בטבק ייפגע סך הרווחיות ביכולת התשלומים של חברה בסך ההכנסות של רשות שדות התעופה.
יורם שפירא: אני לא מדבר על חברה כזו או אחרת, אני מדבר באופן עקרוני.
יורם שפירא: לכן יש פה גם השפעה ישירה וגם השפעה עקיפה.
גאלב מג'אדלה: אל תבלבל אותנו.
גאלב מג'אדלה: יש טבק נרגילות ויש - - -
משה גפני: לא, לא, זה לא הצו הזה.
משה גפני: הוא מדבר על הפאקטים.
משה גפני: אתם רשות ממשלתית.
יורם שפירא: אנחנו רשות סטטוטורית, אנחנו זרוע ביצועית של משרד התחבורה.
יורם שפירא: אנחנו לא גוף עצמאי, ההכנסות של הרשות מועברות לפיתוח הרשות.
יורם שפירא: דרך אגב, הרשות גם משלמת מההכנסות המסחריות 8% תמלוגים לאוצר.
יורם שפירא: יש שתי אפשרויות.
יורם שפירא: אפשרות אחת, להוריד את הסעיף הזה מסדר היום, כי אם תפגענה הכנסות הרשות נבוא לוועדה המכובדת הזו או לגורמים אחרים ונבקש העלאת האגרות התעופתיות.
יורם שפירא: אני לא חושב שיש מטרה לאשר העלאת אגרות תעופתיות.
יורם שפירא: או, לחילופין, לפגוע בפרויקטים שרשות שדות התעופה אחראית להם.
יורם שפירא: אני גם לא חושב שזו איזושהי מטרה למישהו מחברי הכנסת.
יורם שפירא: לכן, או להוריד את הסעיף הספציפי הזה מסדר היום או, לחילופין, לדחות את הדיון בו עד שנשב עם האוצר ונסביר להם, כי האוצר לא ישב אתנו על הסעיף הזה בתקופה האחרונה.
יורם שפירא: אני חושב שאחרי שהוא ישב אתנו יובהר לו שהפגיעה תהיה בעיקר בתחום ההכנסות ולא הגדלת ההכנסות.
יורם שפירא: אני רואה את זה בדיוק הפוך ממה שהאוצר רואה את זה.
משה גפני: אבי בן חור, בבקשה.
אבי בן חור: בוקר טוב.
אבי בן חור: ראשית, לגבי הגיל 17 או 18, אני רוצה להגיד שמזמן אנחנו מזמן מחילים בפועל את גיל 18, כי החוק עבר במדינה ובפועל כל השילוט אצלנו זה לא גיל 17 אלא גיל 18.
אבי בן חור: אנחנו אוכפים 18 ולא 17.
אבי בן חור: פשוט יש לקונה בחוק.
שגית אפיק: זאת אומרת, אתם פועלים לפי חוק העונשין, לפי החקיקה הראשית.
אבי בן חור: לגבי הנושא העיקרי, של הפחתת הפטור, אני לא רוצה להיכנס.
אבי בן חור: רציתי להתייחס לתג המחיר שהאוצר קבע, שהוא כאילו יגבה גבייה נוספת כתוצאה מהפחתת הפטור משני קרטונים לקרטון אחד.
אבי בן חור: החשבונות שלנו - ויש פה עבודה של דוד בועז, שהיה ממונה על התקציבים בעבר, והעבודה היא לא עבודה סטטיסטית אלא עבודה שיוצאת מתוך המחשבים שלנו, עבודה מאוד מדויקת, שאפשר לבחון אותה - מראים שבמקרה הטוב, באפשרות הכי אופטימית, במקרה המרבי המדינה תגייס מהמהלך הזה כ-70 מיליון שקלים ברוטו, וזה בלי להתחשב במה שידידי יורם שפירא אמר, שתהיה פגיעה משורשרת - כי אם ההכנסות שלנו ייפגעו זה ישורשר לרשות שדות התעופה.
אבי בן חור: הערך נטו של המהלך הזה בסופו של דבר, ואני חושב שגם ידידי ערן יעקב מכיר בזה או לפחות בחלק מהעובדות, לא יעלה על כ-30 מיליון שקל.
אבי בן חור: רבותי, על 30 מיליון שקל לא עושים רפורמה כזאת, שהיא למעשה כורתת את הענף שלנו.
אבי בן חור: אנחנו חברה עסקית רגילה - אנחנו חברה זרה שהשקיעה בישראל – והמרווחים שלנו לא מאפשרים לאבד הכנסה ברמה כזאת.
אבי בן חור: אמרו פה, זה מותיר אותנו במינוס.
אבי בן חור: אבל אולי את הוועדה זה לא מעניין.
ערן יעקב: מה המרווחים של חברת ריצ'רדסון?
אבי בן חור: 47.5% אנחנו משלמים לרשות שדות התעופה תמלוגים מהמחזור שלנו.
ערן יעקב: לא, רווח.
ערן יעקב: אמרת אם נסתכל על הרווח - - -
אבי בן חור: רווח סופי - אני חברה פרטית, אני לא מחויב.
רוברט אילטוב: ערן, מותר לחברות עסקיות גם להרוויח בישראל.
משה גפני: הם שכנעו אותי בפעם הקודמת שזה היה בוועדה, אני הורדתי את זה מסדר היום.
משה גפני: היום נקלענו למצב שבו אנחנו חייבים כסף.
משה גפני: אני לא מדבר על נזקי העישון, ולא מדבר על הכול - צריכים כסף כדי לממן רפורמות שאנחנו חושבים שהן חיוניות למדינת ישראל.
משה גפני: אז זה מתלבש גם עם הנושא של נזקי העישון וכל מה שנלווה לזה, אבל הטענות שלו הן טענות.
משה גפני: אנחנו צריכים לקבל את הטענה שלו, אנחנו צריכים רק לקבוע את סדרי העדיפויות.
משה גפני: פגעתם לי בסדרי העדיפויות, זה הכול, אחרת הייתי מצביע היום.
משה גפני: הטענות שלו צודקות, והייתי מצביע נגדו.
משה גפני: אני הולך לבדוק את סדרי העדיפויות, אם הם השתנו מאז שדיברנו אז בואו נשנה.
משה גפני: אבל הטענות הן טענות, מה אכפת לי שהוא חברה פרטית?
משה גפני: איך אומר רוברט?
משה גפני: חברה פרטית מותר לה להרוויח.
משה גפני: אבל בסדרי העדיפויות הפגיעה פה היא יותר קלה.
רוברט אילטוב: הכוונה היא לא רק להפסיד, אלא גם להרוויח.
משה גפני: נכון, אני מקבל את זה.
משה גפני: אז הורדתי את זה מסדר היום.
משה גפני: האוצר מאוד ביקש ממני ולא הבאתי.
משה גפני: משפט סיום, בבקשה.
אבי בן חור: המהלך נטו של האוצר לא יביא יותר מ-30 מיליון שקל, ואפשר לקרוא את העבודה הזאת.
אבי בן חור: זה דבר אחד.
אבי בן חור: טיעון אחרון וסופי - אנחנו חברה שיושבת במכרז וזיכיון עד סוף 2014, וכמו שאמר חבר הכנסת, לא משנים חוקי משחק באמצע.
אבי בן חור: מבחינתנו זה קטסטרופלי וזה שינוי חוקי משחק באמצע משחק.
משה גפני: אני מבקש שתציגו את הצו השלישי ואחרי זה נדבר על הכול יחד.
משה גפני: תורידו את הנושא של תושב ארעי.