GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דניאל אילון: החלק השני שיש כאן בתיקון הוא דוח שנתי חדש לציבור כולו.
דניאל אילון: כלומר, גם ציבור שעדיין לא לקוח שלך אבל הוא רוצה לדעת לבחור מבין מנהלי התיקים למי לגשת, ושם יש נתונים על החברה, נתונים שמלמדים על היקף הפעילות של החברה, שיטת ניהול התיקים, האם זה פול או ניהול תיקים אישי, מה התמריצים, האם אתה מקבל דמי ניהול, האם אתה מקבל דמי ניהול בכפול, האם משלמים פעמיים כאשר אתה משקיע דרך מנהל קרן, איזה שיעור מנהלים עבור מוסדיים, איזה שיעור עזיבה של לקוחות קיים וכולי.
דניאל אילון: כל מיני נתונים כדי שתוכל להחליט האם כדאי לך להיכנס לעבוד עם מנהל התיקים, לרבות נתונים שקשורים בהפרות, כתבי אישום, הרשעות של גורמים מרכזיים בתוך מנהל התיקים וסיכום כל האירועים המרכזיים שדווחו במהלך השנה, זיקות וניגודי עניינים.
דניאל אילון: גם בחלק הזה דנו בישיבה הקודמת.
משה גפני: למען הגילוי הנאות אני רוצה לומר לך שדיברו אתי השבוע אנשים שאני לא רואה אותם כאן – הם כנראה לא רוצים לבוא, אם כי יכול להיות שחלק נמצאים ואני לא מזהה אותם – ואמרו לי שהם מנהלי תיקי השקעות קטנים ומה שאנחנו מציעים, יחסל אותם סופית וישאיר את הטייקונים.
משה גפני: אמר לי אחד בטלפון שאני, שאני מדבר כל הזמן נגד הריכוזיות, בעד התחרות ונגד הפגיעה במנהלים הבינוניים והקטנים, במו ידיי אני בעצם הולך ונותן כוח לטייקונים.
משה גפני: אם את אומרת שצריך לעשות דוח שנתי ובדוח השנתי יש את הפירוט של מה שאמרת עכשיו, לגדולים אין בעיה אבל תהיה בעיה לקטנים.
משה גפני: שלשום התקשר אלי מישהו ושאל אותי לשם מה שלחו אותי לכנסת, כדי שאחסל אותו.
משה גפני: דרך אגב, מספר האנשים ששלחו אותי לכנסת, יהדות התורה הייתה מקבלת 13 או 14 מנדטים.
משה גפני: הוא אמר שהוא איש קטן, יש לו כמה עובדים, הוא לא חברה – הוא נקב בכל מיני שמות שכמובן לא אנקוב בשמם כי צריך גם להם לדאוג ולא לפגוע בהם יתר על המידה – ואמר שהדברים האלה יחסלו אותו והוא יסגור את העסק.
משה גפני: בסוף הרשות לניירות ערך תעמוד מול כמה גופים גדולים.
משה גפני: הוא אמר שגם כאן בוועדה על פי רוב המייצגים הם המייצגים של הגופים הגדולים והקטנים לא רוצים לבוא.
דניאל אילון: הקטנים כאן.
דניאל אילון: הם היו גם בדיונים הקודמים.
רונן סולומון: אנחנו כאן.
רונן סולומון: בהמשך נתייחס.
משה גפני: אבל לא אתה דיברת אתי בטלפון.
משה גפני: אני שואל את השאלות לא בגלל שאני מביע עמדה אלא אני רוצה תשובות עליהן.
משה גפני: מה שאמרת על הדיווח השנתי, השאלה למה צריך את זה.
משה גפני: דיווח רבעוני, הבנתי, כדי שיהיה לי מה לזרוק לפח, אבל למה צריך את הדיווח השנתי?
דניאל אילון: השאלה היא לא דיווח רבעוני או שנתי אלא השאלה היא אם יש מקום אחת לשנה לפחות שהציבור ששוקל את מי לבחור כמנהל תיקים שלו, שהוא עדיין לא קהל שבוי שלך, הוא רוצה לדעת לבחור בין שניים והשאלה היא איזה מצע מינימאלי צריך לתת לו כדי שהוא יקבל החלטה כזאת.
דניאל אילון: הטענות של מנהלי התיקים הקטנים נשמעו בפנינו גם ערב חקיקת התיקון הזה וגם לאחריו ובין שני הדיונים האלה קיימנו להערכתי שלוש פגישות בכל הפורומים הנדרשים.
דניאל אילון: גם מהם לא שמעתי טענה – אולי הם ישמיעו אותה כאן – שהם חושבים שלא צריך להיות דיווח שנתי ללקוח בכלל.
משה גפני: אני רק אומר לך מה שאמרו לי.
דניאל אילון: הם יאמרו לך מה מטריד אותם.
משה גפני: לא, תעזבי אותם.
משה גפני: תגידי לנו.
משה גפני: אנחנו חברי הוועדה ותגידי לנו לאיזה צורך צריך את זה.
דניאל אילון: מהסיבה שאמרתי.
דניאל אילון: אני חושבת שכשאני באה למנהל תיקים, רלוונטי מבחינתי לדעת האם היו הרשעות.
משה גפני: תשאלי אותו.
דניאל אילון: כשאני מגיעה אליו אני אשאל אותו?
דניאל אילון: רמת הפיקוח האפשרי, אתה יודע שמי שמגיע אליו לחדר, היא נמוכה יותר.
דניאל אילון: שנית, למה בחברה ציבורית שאתה משקיע בה אתה יודע קבל עם ועדה אם היו שם הרשעות?
דניאל אילון: כשאתה רוצה להשקיע בקופת גמל, אתה יודע.
דניאל אילון: כשאתה רוצה להשקיע בקרן נאמנות, אתה יודע.
דניאל אילון: בעצם היצור החריג בנוף כרגע הוא מנהלי התיקים ויועצי השקעות.
דניאל אילון: זאת אומרת, האזור הזה של אנשים שקיבלו רישיון, הם מורשים על ידי רשות ניירות ערך לפעול.
דניאל אילון: זאת אומרת, יש להם תעודה שתלויה בחדר ולהבדיל מעורכי דין, הם גם יכולים לשדל אנשים לבוא אליהם על בסיס אותה התעודה שהתקבלה מרשות ניירות ערך, אבל הם לא יהיו מחויבים במינימום מסירת מידע בברושורים המפורסמים שלהם וללקוחות שחושבים להיכנס אליהם כמו הרשעות, איך הם מנהלים את התיקים שלהם וכולי.
דניאל אילון: מבחינתנו זה נראה המינימום למידע.
משה גפני: יש דיווח רבעוני ללקוח ויש דיווח שנתי לציבור.
משה גפני: שיש בו הרבה מאוד פרטים.
דניאל אילון: לא, אין הרבה מאוד פרטים.
משה גפני: מה שתיארת עכשיו.
דניאל אילון: אתה יכול לראות בתקנות.
דניאל אילון: אלה לא הרבה מאוד פרטים.
דניאל אילון: לדעתי זה בסך הכול פחות מעשרה פרטים שנדרשים בגילוי.
דניאל אילון: אני רוצה למקד דווקא במקומות שמטרידים אותי.
משה גפני: הסקירה הזאת חשובה לי.
משה גפני: תאמרי מה עוד אני צריך לעשות.
דניאל אילון: אני רוצה לספר על דברים שעשינו כדי להקל ומתוך הבנה לקשיים של מנהלי התיקים.
דניאל אילון: ראשית, בתיקון אחר שעבר בוועדה הזאת רק לאחרונה, כשרצינו להשית ממשל תאגידי על מנהלי תיקים, שם זאת באמת השתת עלויות שאינה מוצדקת בהכרח או כבדה מדיי על מנהלי התיקים הקטנים, קבענו את זה רק למנהלי התיקים הגדולים ממש שמנהלים מיליארדים ושיש להם למעלה מאלף לקוחות.
דניאל אילון: זה תיקון שעבר בוועדה הזאת.
דניאל אילון: בתיקון שצפוי לעלות מיד אחרי הדיון הזה, כאשר מדברים על אגרות, אפשר לראות שעשינו דיפרנציאציה דרמטית בין מנהלי תיקים קטנים למנהלי תיקים גדולים כאשר מנהלי תיקים קטנים ישלמו 5,000 שקלים ואחרים עשויים להגיע לסכומים גבוהים הרבה יותר.
דניאל אילון: גם כאן, גם בתוך הדוח השנתי, עשינו הבחנה.
דניאל אילון: למשל, לעניין עזיבת לקוחות אמרנו שעד שמנהל תיקים קטן מתייצב, יכולה להיות לו דיפוזיה מאוד מאוד גדולה במספר הלקוחות בהם הוא מטפל ולכן אמרנו שבשנתיים הראשונות ועד שיש לו מאתיים לקוחות, הוא לא חייב לספר על עזיבה.
דניאל אילון: גם אחרים, כאשר הם מספרים על עזיבה, שלא יספרו על כל לקוח אלא רק אם יש עזיבה מסיבית של למעלה מחמישים אחוזים של הלקוחות.
דניאל אילון: נראה לי שזה בהחלט מעניין לדעת אם את מנהל התיקים הזה עזבו לאחרונה למעלה מחמישים אחוז מלקוחותיו.
דניאל אילון: זה אירוע מספיק דרמטי.
דניאל אילון: לא ביקשנו לדבוק בזוטות הדברים.
משה גפני: אני אגיד לך מה נאמר לי.
משה גפני: הוא אמר שהגדולים ידווחו על כמה שעזבו אותם אבל לא ירגישו בזה, אבל הקטנים שידווחו על כמה עזבו אותם, כמה לקוחות כבר יש להם?
משה גפני: לקטנים ייגרם נזק כי יחשבו שכל העולם עוזב אותם.
דניאל אילון: אני מספרת מה עשינו.
דניאל אילון: הבנו את הקושי ולכן אמרנו שבשנתיים הראשונות ועד שיש לו מאתיים לקוחות – אמרנו שנעשה אינדיקציה כשהוא מתהווה, הוא עסק מתהווה – הוא לא יגלה על זה דבר.
משה גפני: הקטנים לא יצטרכו לדווח?
דניאל אילון: כתוב.
דניאל אילון: בשנתיים הראשונות ועד שיש לו מאתיים לקוחות.
דניאל אילון: תקנה 23(ו).
משה גפני: במשך שנתיים אני לא מדווח.
דניאל אילון: אמרנו שאם יש עזיבת לקוחות עד חמישים אחוזים, אם עד מחצית מהלקוחות, אף אחד לא צריך לדווח, לא הגדולים ולא הקטנים.
דניאל אילון: אם יש עזיבת לקוחות מעל חמישים אחוזים, אלה שהם רק בשנתיים הראשונות ועוד אין להם מאתיים לקוחות, לא צריכים לדווח על כך בכלל.
משה גפני: מה קורה אחרי שנתיים?
דניאל אילון: אחרי שנתיים, כן.
דניאל אילון: העסק כבר קיים.
דניאל אילון: אם יש לך עזיבה של מעל חמישים אחוזים אחר כך, דווח.
שגית אפיק: מאתיים לקוחות זה כבר מנהל תיקים גדול בעיניך?
דניאל אילון: דודו, אתה יכול לומר בפילוח?
דודו לביא: זה לא גדול אבל זה מספר שרירותי שמשקף איזושהי מסה קריטית של היקף פעילות מינימאלית.
משה גפני: מה נקרא מנהל תיקי השקעות קטן?
דודו לביא: ההגדרות הן לא הגדרות אובייקטיביות והן יכולות להיות בכל מיני פרמטרים.
משה גפני: אני רוצה לדעת גם לגבי לקוחות.
דודו לביא: הגדרה של גדול וקטן היא לא הגדרה אובייקטיביות.
דודו לביא: אנחנו מתייחסים להיקף פעילות ואחרים יכולים להתייחס לזה בפרמטרים שמתייחסים להיקף רווחיות.
דודו לביא: אני מציע שהעמיתים שלנו מהשוק יתייחסו לטרמינולוגיה.
משה גפני: אבל הם לא אובייקטיביים.
משה גפני: אתם אובייקטיביים.
משה גפני: אני מתנצל, לא התכוונתי.
דודו לביא: נכון, לכן אנחנו קבענו מבחנים ומדדים שמתייחסים.
משה גפני: מה הגדרות?
משה גפני: כמה בתי השקעות קיימים עם מאתיים תיקים, כמה יש עם 400 תיקים, כמה יש עם אלף תיקים?
משה גפני: אתם יודעים תמונת מצב.
משה גפני: תכניסו אותנו לעניין הזה.
אלחנן הרמור: עד שהתקנות יעברו, אנחנו לא יודעים.
אלחנן הרמור: למעשה הם לא מדווחים.
משה דרנטר: לא, אנחנו מדווחים.
דודו לביא: על מספר לקוחות?
דודו לביא: מי מדווח היום על מספר לקוחות?
דודו לביא: אין דיווח כזה.
חיים ונציה: בסוף השנה צריך לדווח.
דודו לביא: על היקף הנכסים ולא על מספר הלקוחות.
עופר אקסלרוד: בשנה שעברה דיווחנו לכם על מספר הלקוחות.
עופר אקסלרוד: אתם ביקשתם ודיווחנו לכם.
משה גפני: תגיד בערך, כדי שנדע מושגים.
דודו לביא: אנחנו יודעים מה זה מנהל תיקים מאוד גדול.
דודו לביא: אנחנו קבענו רף שמתייחס לשני פרמטרים במסגרת תיקון החקיקה שדניאל הזכירה קודם.
דודו לביא: לשיטתנו מנהל תיקים, חברה לניהול תיקים שמנהלת נכסים עבור למעלה מאלף לקוחות או היקף נכסים שעולה על חמישה מיליארד שקלים, היא חברה שמנהלת נכסים בהיקפים מאוד מאוד גדולים.
משה גפני: אני חושב שהיא אמרה את זה באחת הישיבות הקודמות.
דודו לביא: לגבי החברות האלה יש קונצנזוס שהן חברות גדולות ומגה גדולות.
דודו לביא: לגבי הקטגוריה של חברות גדולות פחות, אנחנו קבענו – והדברים גם באו לידי ביטוי בנוסחים שהונחו על שולחן הוועדה בעבר – ויצרנו מדרג.
דודו לביא: יצאנו מתוך נקודת הנחה שחברה שמנהלת עד חמישים מיליון שקלים היא חברה מאוד מאוד שקטנה שהייתכנות העסקית שלה לאורך זמן מוטלת בספק.
משה גפני: על חמישים מיליון שקלים, כמה לקוחות בערך?
דודו לביא: יכול להיות לך לקוח אחד שיש לו תיק עם 500 מיליון שקלים.
משה גפני: את זה הבנתי, אבל בערך כמה לקוחות על סכום של חמישים מיליון שקלים.
משה גפני: אומר לי מנהל הוועדה שכל אדם שיש לו 100, 200, 300 אלף שקלים, הוא משקיע במקום כזה.
משה גפני: עזוב את המקרה הזה שמגיע לקוח אחד ומשקיע מיליארד שקלים.
דודו לביא: זה מאוד משתנה.
דודו לביא: יש חברות שלא מקבלות לקוחות שמנהלים 100 ו-200 אלף שקלים.
דודו לביא: חברה שמנהלת מאתיים לקוחות, היא עדיין לא חברה גדולה.
דודו לביא: היא אולי לא חברה קטנה אלא היא חברה קטנה פלוס.
דודו לביא: שוב, אי אפשר להסתכל על הפרמטר של מספר הלקוחות במנותק מהפרמטר היותר מהותי של היקף נכסים.
דודו לביא: לכן הנתונים שלובים זה בזה.
משה גפני: הבנתי שאני לא מבין.
דניאל אילון: דווקא נוח לי להציג את מה שמטריד אותם כי זה מקום מובן.
דניאל אילון: אני חושבת ששני מקומות מטרידים את התעשייה הקטנה לגבי הדוח השנתי.
משה גפני: את בתי ההשקעות.
דניאל אילון: לא בתי השקעות.
דניאל אילון: בתי השקעות הם לא מנהלי התיקים.
דניאל אילון: מנהלי התיקים הם רכיב בתוך בית השקעות.
דניאל אילון: מנהלי התיקים הקטנים והבינוניים מוטרדים בעיקר משתי נקודות כאשר האחת היא עזיבת לקוחות כפי שתיארתי קודם ואמרתי מה עשינו כדי להתמודד באופן חלקי וללכת כברת דרך.
דניאל אילון: הדבר השני הוא המקום של ציון שווי הנכסים ומספר הלקוחות בבית.
דניאל אילון: מכיוון שזה הטריד אותם מלכתחילה, אפשר לראות שמהתחלה אנחנו התפשרנו במובן הזה שלא ביקשנו למקד את פעילות הלקוחות הספציפית וגם לא את כמות שווי הנכסים המנוהל אלא כיווצנו אותם למקבצים של מדרגות.
דניאל אילון: אם אתם זוכרים, בפורמט האחרון שהיה על האגרות זה היה תואם לאותם מקבצים של מדרגות על מנת שתהיה רמה מסוימת של אחידות.
דניאל אילון: כבר בהתוויית המדרגות היינו מה שנקרא נדיבים יחסית כיוון שזה לא חולק לפי רבעים-רבעים, להבדיל מלקוחות שאין אצלנו עדיין פילוח ולכן קיבלת תשובה קצת מטושטשת מבחינת כמה לקוחות יש בכל חברה.
דניאל אילון: לגבי שווי נכסים מנוהל יש לנו נתונים.
משה גפני: נאמר שיש לכם נתונים.
דניאל אילון: כנראה זה לא מפולח עדיין מספיק אצלנו כי זה הגיע רק בזמן האחרון.
משה גפני: אני מבין שזה פחות מטריד אתכם.
משה גפני: אתכם מטריד יותר שווי הנכסים.
דניאל אילון: בתוך שווי הנכסים, עשינו מדרגה עד חמישים מיליון שקלים.
דניאל אילון: עד חמישים מיליון לא נכנסים 25 אחוזים אלא נכנסים למעלה מ-25 אחוזים.
דניאל אילון: מראש ריווחנו ואמרנו שאנחנו מוכנים לטשטוש המסוים הזה כדי שלא יאמרו בדיוק כמה אתה.
דניאל אילון: נראה היה לנו שרלוונטי לדעת שאתה מגיע למנהל תיקים בסדר גודל קטן או בסדר גודל בינוני.
דניאל אילון: היה נראה לנו שזה מידע רלוונטי ללקוח ועל זה יש מחלוקת.
דניאל אילון: אתה רוצה שנעבור לרכיב השלישי של התקנות?
דניאל אילון: החלק השלישי של התקנות אלה דיווחים שמיועדים לרשות ולרשות בלבד.
דניאל אילון: אל מול הרשות דרשנו התפשטות יחסית גדולה יותר.
דניאל אילון: אנחנו הרשות שמופקדת על פיקוח על הפעילות.
דניאל אילון: זה פרק ד'.
דניאל אילון: שם חילקנו לארבעה חלקים.
דניאל אילון: בדיווחים שמגיעים לרשות, ולרשות בלבד, ואני מזכירה שיש לנו היום 5,000 בעלי רישיון מפוקחים ב-200 חברות מפוקחות פחות או יותר ואנחנו אמורים לעשות ניהול סיכונים ובקרות עליהם.
דניאל אילון: אל מול הרשות, דיווחים שאינם קיימים בכלל, יש ארבעה סוגי דיווחים שנדרשים.
דניאל אילון: יש דיווחים מיידיים שהם סוג של הרמת דגל אדום שהרשות אמורה לבחון אותם והם הדיווחים למעשה היחידים שאותם אנחנו מבקשים מכלל בעלי הרישיון.
דניאל אילון: יש דיווחים רבעוניים שהם רק של התאגידים והם בעיקר דיווחים כלליים על לקוחות, פרטי ביטוח, נתונים על שווי נכסים.
דניאל אילון: יש דיווח ברמה שנתית, בעיקר על מבנה תפקידים וכיוצא באלה.
דניאל אילון: יש דיווח ברמה החודשית שמיועד לבנקים.
דניאל אילון: אלה ארבעת החלקים של סוגי הדיווח.
דניאל אילון: אם תרצה, אני ארחיב על כל אחד מהחלקים כי על החלק הזה לא הספקנו לדון בישיבה הקודמת.
שגית אפיק: כאן צריך לעבור תקנה-תקנה.
משה גפני: זאת תמונת מצב כללית.
משה גפני: אני רוצה קודם לשמוע את הגופים ואני רוצה שתשיבו להם.
משה גפני: אנחנו מדברים כללית.
משה גפני: עוד לא נכנסנו לפרטי הסעיפים.
משה גפני: לפרוטוקול, אני מבקש שם ותפקיד.
עופר אקסלרוד: עופר אקסלרוד מאיגוד מנהלי השקעות בלשכת המסחר, בעלים של חברת יתרונות פיננסיים.
משה גפני: אתה לא עורך דין.
עופר אקסלרוד: לא.
עופר אקסלרוד: בפרוטוקול הקודם הייתה טעות.
משה גפני: לא ראיתי את הפרוטוקול הקודם.
משה גפני: שאלתי בגלל סיבה אחרת.
עופר אקסלרוד: אני לא עורך דין.
עופר אקסלרוד: אני כלכלן ומנהל תיקים בעל רישיון משנת 1998.
עופר אקסלרוד: בפתח דבריי אני רוצה לומר כמו תמיד שאנחנו נמצאים במצב שבו לפני חמש-שש שנים, לפי המספרים של הרשות, היו 205 חברות לניהול תיקים והיום בסוף השנה, עוד לפני הדיווחים ולפני הסגירות שיהיו בסוף השנה הזאת, יש 147 חברות.
עופר אקסלרוד: פעילותם של כל מיני גופים מוטלת בספק.
עופר אקסלרוד: גם פריזמה, בית השקעות, לדוגמה היה בית השקעות מאוד גדול במדינת ישראל ונעלם.
עופר אקסלרוד: גם גופים בינוניים מתמזגים וגופים קטנים אכן מתוך רצון או מתוך בחירה מוכרים את עצמם או סוגרים את הדלת.
עופר אקסלרוד: יש אלמנט אחד למשל בחוק שמבטיח את הקיום של בתי השקעות וזה הון עצמי חיובי שאם אנחנו יורדים ממנו, אנחנו חייבים לדווח עליו.
עופר אקסלרוד: שלושה דברים לגבי הנושא של התקנות האלה.
עופר אקסלרוד: אני ממש מצטער על כך שבשיחות האחרונות עם הרשות לא הצלחנו להגיע להסכמה.
עופר אקסלרוד: אנחנו שוחחנו עם הרשות.
עופר אקסלרוד: בדרך כלל אנחנו מגיעים להסכמה והרבה מאוד פעמים אני חושב שאנחנו תומכים ולא נמצאים בצד השני של המתרס.
עופר אקסלרוד: חשוב לי לומר שאנחנו כן באותו צד של המתרס ושנינו דואגים לציבור הלקוחות במדינת ישראל, כל אחד מהזווית שלו.
משה גפני: אמרת שאתה מנהל תיקי השקעות.
עופר אקסלרוד: נכון.
משה גפני: אתה יכול לחשוף את עצמך?
משה גפני: אתה יכול לומר מספר לקוחות?
משה גפני: אתה גדול, קטן, בינוני?
עופר אקסלרוד: אני קטן.
עופר אקסלרוד: אני בית השקעות קטן.
משה גפני: אם אתה לא רוצה, אתה לא חייב לנקוב במספר.
עופר אקסלרוד: אני לא רוצה לומר לפרוטוקול הזה, אבל אני לא בקטגוריה הראשונה של הסרגל המדובר בסעיף 23.
עופר אקסלרוד: הסרגל הזה עומד על בין אפס לחמישים, בין חמישים ל-500.
משה גפני: אתה לא שם.
עופר אקסלרוד: אני לא שם.
עופר אקסלרוד: אני לא מסכים לתקנה הציבורית.
משה גפני: יש מישהו שנמצא שם ומוכן לחשוף את עצמו?
משה גפני: רונן.
רונן סולומון: אנחנו לא יכולים לחשוף אותם.
משה גפני: לא ביקשתי שתחשוף.
משה גפני: אף אחד מהם לא נמצא כאן, רק מדברים אתי בטלפון.
רונן סולומון: הם חברים באיגוד.
משה גפני: אני לא רוצה להזיק אלא להועיל.
רונן סולומון: אני לא יכול להביא אותם בכוח לחשוף את הנתונים.
משה גפני: אמרתי קודם שלצערי הרב אלה שהם מנהלי תיקים קטנים שבכו בטלפון – אמנם לא בכו אבל עבורי היו אלה שיחות לא נעימות – חשבתי שאולי למישהו מהם יהיה אומץ לבוא לכאן אבל אני רואה שהוא לא בא.
רונן סולומון: כמו שאדוני יודע, אני בדרך כלל מייצג אותם וגם לי הם בוכים בטלפון.
רונן סולומון: שוב, אני לא רוצה לגרום למצב שהם באים ונחשפים.
רונן סולומון: הם חוששים מהתקנה הזאת שתחשוף אותם ויראו שהם באמת קטנים.
רונן סולומון: זה החשש שלהם.
משה גפני: החיים כאן לא קלים.
משה גפני: מאוד שמחתי שאמרת שאתה והרשות דואגים ואתם בצד אחד של המתרס.
עופר אקסלרוד: אני חושב שזה כך.
משה גפני: אנחנו כולנו יחד דואגים לציבור.
משה גפני: מה נכון?
משה גפני: אני מכיר פוליטיקאים שלא כל כך דואגים לציבור אבל אומרים ההפך.
עופר אקסלרוד: לגבי התקנה של הדוחות הציבוריים, הדוחות הפומביים, אין לנו שום בעיה - ואמרנו את זה גם לרשות - עם תמרורי אזהרה בנוגע לאנשים שהורשעו בפלילים, כל מיני תמרורי אזהרה שצריך להציב לפני הציבור.
עופר אקסלרוד: לאחר הדיון האחרון עם הרשות התכנסנו שוב הוועד המנהל ואני אמרתי שיכול להיות שאנחנו טועים.
עופר אקסלרוד: יכול להיות שהציבור לא מעוניין בבתי השקעות קטנים ויכול להיות שהוא חושב שלא צריך לפתוח תיקים בבתי השקעות קטנים ואת זה רצינו לבדוק.
עופר אקסלרוד: למרות שקשה לנו להשיג תקציב, ערכנו סקר במכון גיאו-כרטוגרפיה וגם הרשות אמרה שיש לה סקר אותו לא ראינו.
עופר אקסלרוד: הלכנו ושילמנו למכון גיאו-כרטוגרפיה על מנת לעשות סקר כדי ללמוד האם הטענות שלנו הן צודקות או לא צודקות וכדי להבין את זה גם מתוך החשש העסקי וגם מתוך החשש שאולי אנחנו באמת עושים טעות שאנחנו ממשיכים לנהל את בתי ההשקעות שלנו.
עופר אקסלרוד: בסקר הזה בשאלה פתוחה, כפי שתראה כאן בעמוד 7, גילינו שמה שחשוב ללקוח זה אמינות של הגוף שמנהל, התשואות וכולי.
עופר אקסלרוד: הכול מדורג כאן לפי סדר.
עופר אקסלרוד: אגב, זה סקר אובייקטיבי של מכון גיאו-כרטוגרפיה.
עופר אקסלרוד: דמי ניהול נמוכים, מוניטין, שירות טוב, יחס, מקצועיות, ביטחון, יציבות.
עופר אקסלרוד: זאת שאלה פתוחה שבה הציבור ענה על מה שמעניין אותי בבית ההשקעות.
עופר אקסלרוד: לאחר ששאלנו אותו – ואני אתייחס לכל שאלה – מה יקרה אם הוא ידע שלאותה חברה יש פחות מחמישים מיליון שקלים מנוהלים – שוב, אני אומר שאני אישית לא נמצא בקטגוריה הזאת – הוא ציין שהוא לא ירצה לפתוח תיק השקעות בבית השקעות כזה והוא יקשור את זה עם רמת הניסיון, היציבות וכן הלאה של העסק.
עופר אקסלרוד: החשש שאני הבעתי בפני הרשות, ואנחנו דיברנו על מנת להגיע להסכמה, היה שאנחנו כן נציג את זה בפני הלקוח אפילו במסמך ואפילו בתיעוד, את גודלו של בית ההשקעות המנוהל או שייקחו איזושהי קטגוריה אחרת.
עופר אקסלרוד: אנחנו חוששים שברגע שזה הופך להיות פומבי, אנחנו מכירים איך זה עובד.
עופר אקסלרוד: לקוח קובע אתנו פגישה ואז הוא הולך ומחטט באתר האינטרנט, מחפש כל מיני סקירות ומוצא את אותו סרגל.
עופר אקסלרוד: בסרגל הזה, טבע האדם יהיה לקשור את אותו גוף קטן עם גוף לא יציב, עם גוף מסוכן, ואלה תשובות שעלו בסקר הזה.
עופר אקסלרוד: כאן תהיה לנו בעיה, לאותם בתי השקעות קטנים, שנגיד שעברו שנתיים והם לא עברו את מחסום החמישים.
עופר אקסלרוד: יש לנו באיגוד לא מעט כאלה.
משה גפני: מה זה לא עברו את מחסום החמישים?
עופר אקסלרוד: חמישים מיליון שקלים.
משה גפני: חמישים אחוזים עזבו אותם?
עופר אקסלרוד: הם פועלים יותר משנתיים והם לא עברו את השווי הזה.
עופר אקסלרוד: שנראה לי שזה יטיל מום שיווקי על אותם בתי השקעות.
עופר אקסלרוד: מצד אחד יש את העלויות, כפי שאמרה דניאל, ומצד שני יש את האפשרות להגדיל את בית ההשקעות ולהגדיל את בית ההשקעות תהיה משימה מאוד מאוד קשה.
עופר אקסלרוד: זה יגרום לכך שהחוליה הזאת בשרשרת תצטמצם כפי שהיא מצטמצמת גם היום מסיבות כאלה ואחרות.
עופר אקסלרוד: לאחר מכן הקניבליזציה תעבוד יותר מהר על חלקי השרשרת ובסופו של דבר נישאר עם קומץ של בתי השקעות גדולים.
עופר אקסלרוד: אם זאת הכוונה, זה בסדר אבל צריך להחליט על כך וצריך לומר את זה ולעשות את זה, אבל אם זאת לא הכוונה, אני אומר שכאן תהיה תקלה עם התקנה הזאת.
משה גפני: אתה מתנגד לתקנות האלה?
עופר אקסלרוד: לסעיף 23 שמציג את גודלו של בית ההשקעות לפי סרגל.
עופר אקסלרוד: אני לא מתנגד לכל תמרורי האזהרה ללקוח.
עופר אקסלרוד: אם מנהל השקעות עשה עבירה פלילית והיום הוא מנהל למישהו את הכסף, הלקוח הזה צריך לדעת למרות שאני מניח שהוא קיבל את עונשו אבל אני לא נכנס לדברים האלה.
עופר אקסלרוד: תמרורי אזהרה, זה בסדר.
עופר אקסלרוד: כאן יש פן מסחרי שיווקי שלהערכתנו יקשה על בתי ההשקעות האלה.
עופר אקסלרוד: אנחנו שומעים אותם מפוחדים ואנחנו באים לכאן ומבטאים את זה.
משה גפני: תייצג את הגופים הגדולים אבל תייצג גם את הגופים הקטנים.
רונן סולומון: כפי שאדוני יודע, אני מייצג שני איגודים, גם איגוד בתי השקעות גדולים או מנהלי תיקים גדולים וגם איגוד של מנהלי תיקים קטנים.
רונן סולומון: איגוד מנהלי התיקים הקטנים הם גופים שמנהלים במקסימום אולי מיליארד-מיליארד וחצי, אבל רובם יושבים בסקאלה של המאה-מאתיים מיליון תיקים מנוהלים, כאשר יש בערך עשרים או שלושים – אני לא זוכר את המספרים המדויקים – בקטגוריה של עד חמישים מיליון, ואם אנחנו מדברים על הקטגוריה השנייה של בין חמישים לחמש מאות, גם שם יושבים עוד כשלושים-ארבעים פלוס-מינוס.
רונן סולומון: לא זוכר את המספרים המדויקים לפי הפילוח.
רונן סולומון: יש חשש אמיתי של חברות ניהול תיקים קטנות שאם תוצג איזושהי סקאלה לציבור באופן פומבי שמציבים אותן בין אפס לחמישים, חמישים-חמש מאות, חמש מאות-חמישה מיליארד, חמישה מיליארד ומעלה, טבע האדם יגרום ללקוחות להעדיף את החברה הגדולה.
רונן סולומון: זה מה שקרה עם רשתות השיווק לעומת המכולת הקטנה.
רונן סולומון: היו רשתות שיווק גדולות, האדם עזב את המכולת השכונתית ועבר לרשתות הגדולות.
רונן סולומון: אני לא אומר אם זה טוב או לא טוב, כי כפי שציינתי אני מייצג גם את הגדולים וגם את הקטנים, אבל כששמים על סקאלה גם את הגדול וגם את הקטן, טבע האדם – ואת זה ראינו בסקר של גיאו-כרטוגרפיה – יטה לחבר את הגדול לכך שהוא יותר יעיל, יותר טוב, נותן שירות יותר טוב ולא בטוח שזה נכון.
רונן סולומון: יכול להיות שזה נכון, יכול להיות שזה לא נכון, אבל אני לא בטוח שזה נכון.
רונן סולומון: זה מה שיקרה לאדם פסיכולוגית וזה פחות או יותר מה שעלה מהסקר של גיאו-כרטוגרפיה.
רונן סולומון: לכן הסקאלה הזאת היא סקאלה בעייתית.
רונן סולומון: יש פתרון וניתן למצוא כאן פתרון.
רונן סולומון: הרי לא ניתן להסתיר את גודל חברת ניהול התיקים ולכן כן הצענו כאן פתרון שבאותה פגישה של אחד על אחד עם אותו לקוח, אותה חברת ניהול תיקים תציג בדיוק, לא בערך וגם לא באיזו סקאלה, את המספר המדויק אפילו של הסכום המנוהל באותה חברה.
רונן סולומון: זה ייתן ללקוח את התמונה המלאה.
רונן סולומון: להגיע למצב שאנחנו שיווקית חוסמים את בתי ההשקעות הקטנים או את חברות הניהול הקטנות בגלל אותה סקאלה, לא יבואו אליהן לקוחות.
רונן סולומון: נכון שיש עלות מסוימת לאותם דוחות ודיווחים, אבל כפי שציינו אנחנו חושבים שהדיווחים הם חשובים.
רונן סולומון: יש עלות מסוימת לאותם דיווחים, יש כאן תוספת מסוימת אבל אני רוצה להבהיר שכבר היום החברות לניהול תיקים מדווחות גם דיווח שנתי ללקוח.
רונן סולומון: יש הרחבה מסוימת של הדיווח שאני אישית מקווה שזה לא יהיה מצב של מרוב עצים לא רואים את היער, אבל זה כבר סיפור אחר.
רונן סולומון: יש עלות מסוימת אבל אנחנו כן מבינים את החיוניות וכן יהיה ניתן לספוג את זה.
רונן סולומון: כאמור, אני מקווה שהעלות הזאת לא תהיה עלות גבוהה כי חלק מהעלויות האלה הן בגין חברות חיצוניות שמספקות את המידע ואת השירות עבור חברות ניהול התיקים.
משה גפני: רונן, יש לי שאלה אליך.
משה גפני: אתה הרי מייצג כמה גופים בעניין הזה והרבה פעמים אני סומך על מה שאתה אומר.
משה גפני: לפעמים אני חולק עליך ובשבוע שעבר אכן הצבענו נגד דעתכם, אבל לא נורא.
רונן סולומון: אני מקווה שהדיון בשעה 2:00 לא יהיה נגדנו.
משה גפני: ב-2:00 זאת ישיבת ועדת משנה.
רונן סולומון: הבנתי שגם אתה משתתף בה.
משה גפני: אתה עוקב אחרי?
משה גפני: אם אתה רוצה, אני אעשה הפסקה כדי שהרשות לא תשמע, אבל אני אשאל אותך ותגיד לי מה לעשות.
משה גפני: אני רוצה לאשר את התקנות האלה.
משה גפני: אני רוצה למצוא את הפתרונות אבל שאתם לא תפגעו כי אני לא נגדכם.
משה גפני: האם אפשר למצוא פתרון לתיקי ההשקעות הקטנים?
משה גפני: אני חושב שהם עשו עבודה טובה, הרשות מגבירה את הרגולציה למרות שאני חושב שלפעמים יש עודף רגולציה אבל העיקרון הוא בסדר.
משה גפני: נשנה כאן כמה דברים, נגיע להסכמה ונדבר אתם.
משה גפני: האם יש דרך, אחרי שיסתיים הכול ואלה יהיו התקנות, להגן על הקטנים שלא ייסגרו?
משה גפני: אם אתה לא רוצה לומר בפומבי, זה בסדר.
רונן סולומון: לא, אין לי בעיה לומר את זה כאן באופן פומבי.
רונן סולומון: המספרים באמת מראים שיש ירידה במספר בתי ההשקעות ואכן יש סגירה.
רונן סולומון: לצערי אני גם שומע.
ציון פיניאן: התקנות האלה יגרמו לסגירות נוספות?
רונן סולומון: כנראה שכן.
רונן סולומון: יהיה כאן חסם שיווקי מאוד מאוד קשה.
רונן סולומון: אנחנו מדברים רק על סעיף 23 ולא על כל התקנות.
רונן סולומון: אנחנו צריכים להבין שזה רק סעיף 23 מכל התקנות.
משה גפני: מי שדיבר אתי, דיבר אתי גם נגד 25 ו-26.
רונן סולומון: יש עוד כמה הערות לסעיפים נוספים אבל לב המחלוקת כרגע הוא סעיף 23.
רונן סולומון: יהיה פה חסם שיווקי לחברה קטנה שיושבת על סקאלה.
רונן סולומון: שמים אותה על סקאלה שבצד אחד יושבים בתי ההשקעות הגדולים ובצד השני יושבים בתי ההשקעות הקטנים.
רונן סולומון: אם רואים את הפריסה של היום, אלה 145 או 146 חברות ניהול תיקים שיושבות על אותה סקאלה.
רונן סולומון: טבע האדם יהיה ללכת לכיוון למעלה ולא לכיוון החברות למטה.
רונן סולומון: הפתרון שלדעתי גם מספק את הרשות וגם ייתן לנו מענה הוא שנחשוף את המספר המדויק ולא כסקאלה, לא כארבע קטגוריות.
רונן סולומון: נחשוף את המספר המדויק של היקף הנכסים המנוהל בפגישה עם הלקוח.
רונן סולומון: אנחנו ממילא חייבים להיפגש עם הלקוח במסגרת אפיון הצרכים.
רונן סולומון: חייבים להיפגש אתו.
רונן סולומון: אין אפשרות לעשות זאת טלפונית אלא חייבים לזהות אותו לפי צו איסור הלבנת הון, חייבים לשבת אתו במסגרת אותה פגישה לאפיון צורכי לקוח.
רונן סולומון: באותה פגישה נאמר לו בדיוק כמה נכסים מנהלת אותה חברת ניהול תיקים וזה ייתן גם מענה ללקוח וגם מענה לחברות ניהול התיקים הקטנות.
צבי סטפק: אני נציג בתי השקעות מה שנקרא בקטגוריה של הגדולים.
צבי סטפק: בחברה שלנו רכשנו במהלך השנתיים האחרונות כמה בתי השקעות קטנים או בינוניים.
צבי סטפק: אני לא מדבר מהזווית של האינטרס שלי אלא להפך.
צבי סטפק: אני חושב שלטובת שוק הון תחרותי צריך לאפשר לבתי ההשקעות הקטנים להמשיך להתקיים.
צבי סטפק: הבעיה שלהם, כמו שאני מבין אותה, היא שברגע שלקוח יקרא במידע פומבי על מנהל תיקים שמנהל שלושים מיליון שקלים, הנטייה הטבעית שלו תהיה לומר שזה לא רציני ואין לו אפילו סיבה להיפגש אתו.
צבי סטפק: ברגע שהמידע הזה לא כתוב, הוא קודם יבוא לפגישה ויתרשם.
צבי סטפק: הוא יראה אם מדובר במנהל השקעות חדש יחסית בשוק, רציני, יתרשם לטובה ויפתח תיק.
צבי סטפק: הם בעצם רוצים לייצר להם את ההזדמנות השיווקית לשכנע את הלקוח.
צבי סטפק: אם הם מתחייבים, כמו שהם מציעים, בפגישה הזאת לערוך תרשומת מחייבת לפיה הם אמרו ללקוח הפוטנציאלי שהם מנהלים כך וכך תיקים בהיקף כזה וכזה, זה נראה לי פתרון הגון.
צבי סטפק: כאמור, אני לא מדבר מהזווית שלהם.