GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שוקי בן ענת: זה ייקח יותר מחמש שנים, אני אומר לך.
ליה שמטוב: היום הכול ממוחשב.
ליה שמטוב: אתה תיתן לו הוראה מחר, מחרתיים הוא עושה את זה.
שוקי בן ענת: הלוואי.
שוקי בן ענת: אני ממש לא נגד.
שוקי בן ענת: אני באמת לא נגד הדברים האלה.
שוקי מניביצקי: אתה עובד על מנגנון קיים.
שוקי מניביצקי: אם יש לו מידע, הוא יכול לשלם.
שוקי מניביצקי: הוא יקבל מידע, הוא ישלם.
רועי קונפינו: חברת הכנסת שמטוב, הדיון נקבע עד שעה 15:00, עכשיו 15:15, ואני מניח שיש פה אנשים שיש להם דיונים אחרים.
ליה שמטוב: קודם כול, לא נקבע.
ליה שמטוב: דבר שני, האנשים הגיעו לפה וזה נושא חשוב.
רועי קונפינו: אין בעיה, אשמח שכולם יתייחסו.
רועי קונפינו: אני חייב ללכת.
רועי קונפינו: יש לך משהו ספציפי שתרצי שמשרד האוצר יתייחס?
קריאה: תגיד לנו איך עושים את החוק.
ליה שמטוב: מי שחייב ללכת אנחנו תמיד נותנים לו את זכות הדיבור, אבל לא צריך להגיד לנו שהישיבה היא עד 15:15.
רועי קונפינו: אני מתנצל.
רועי קונפינו: יש משהו ספציפי שאת רוצה שאני אתייחס אליו?
אבי סייג: הנוסחה.
דוד דהאן: אני יכול לומר משהו לפני, שיתייחס גם לדברים שלי?
ליה שמטוב: רק רגע, פשוט הבן-אדם צריך לצאת.
דוד דהאן: יש לי רעיון לפתרון.
ליה שמטוב: יש לך עוד כמה דקות?
רועי קונפינו: יש לי עוד מינוס 15 דקות.
ניצן פלס: אם אפשר, זכות הפיצוי זה העניין המרכזי שבאנו לדון בו.
ניצן פלס: אם יש איזושהי דרך שאתה יכול להתייחס לרעיון, לנושא המחזור, פיצוי לפי המחזור חלקי מספר ימים של העובד?
רועי קונפינו: ישבנו עם משרד התמ"ת.
רועי קונפינו: כרגע אני חייב להגיד שלא מספיק ראיתי את הנתונים ואני לא יודע להתייחס לנתונים שהוצגו פה.
רועי קונפינו: ביקשנו ודיברנו עם המוסד לביטוח לאומי שמבצעים בעצמם בדיקות.
רועי קונפינו: הצבא אמור גם כן להעביר נתונים על עומק הבעיה, על רוחבה.
רועי קונפינו: כרגע יש פה אמירות שיכול להיות שהן מצביעות על בעיה שהיא עמוקה, יכול להיות שלא, אני לא יודע להגיד.
רועי קונפינו: כרגע אני לא בטוח שאני יודע להגיד מה הם הנתונים הנכונים.
רועי קונפינו: אז לפני שאנחנו קופצים קדימה, אני חושב שהמוסד לביטוח לאומי צריכים לספק את הנתונים ואנחנו צריכים ללמוד אותם.
רועי קונפינו: אחרי שנעשה את זה אז יהיה אפשר להתייחס לבעיה.
רועי קונפינו: הצבא לא העביר לנו למרות דרישות פעם אחרי פעם, ואנחנו לא יודעים להגיד כמה אנשים עושים מילואים.
רועי קונפינו: הנתונים האחרונים שיש לנו הם משנת 2008.
רועי קונפינו: אנחנו לא יודעים להגיד מה היקף המילואים בשנת 2012, מה אחוז המילואימניקים העצמאים?
רועי קונפינו: כמה מילואימניקים עושים מעל 100 ימים?
רועי קונפינו: כמה עושים מעל 50 ימים?
רועי קונפינו: בתנאים האלה קשה לנו להתייחס להצעה הזאת.
רועי קונפינו: אנחנו לא יודעים להעריך את העלות התקציבית שלה.
ליה שמטוב: האוצר היה בפורום ההידברות?
אבי סייג: ישבנו באגף תקציבים עם אורן משה ועם ג'קי ברקאי.
אבי סייג: אנחנו לפחות.
אבי סייג: לנו אין את כל הנתונים.
אבי סייג: אבל אם אתה אומר שאין לך את הנתונים, נחכה עוד שלוש שנים שיהיו הנתונים?
אבי סייג: קבל את הנתונים מהצבא.
רועי קונפינו: משרד הביטחון מוזמן להעביר לנו את הנתונים.
רועי קונפינו: אנחנו נשמח.
אבי סייג: אתה מוזמן לבוא בטענות למדינה.
אבי סייג: תבואו בטענות לצבא.
אבי סייג: שיביא את הנתונים, בואו נגמור עם זה.
ליה שמטוב: מישהו ביקש?
רועי קונפינו: ביקשנו עשרות פעמים ממשרד הביטחון.
צבי הלפרין: אני לא מכיר את הנתונים, אני יודע מה קורה אצלי ביחידה.
צבי הלפרין: אני חושב שאנחנו פה איזשהו פורום די מכובד, ואנחנו מחטיאים את המטרה.
צבי הלפרין: אני יודע כמה חיילים עצמאים היו אצלי בגדוד, לא יותר מ-20-15 איש.
אבי סייג: באנו לדבר רק עליהם, רק על ה-20-15 איש.
אבי סייג: לא באנו לדבר על משהו אחר, שיהיה לך ברור.
צבי הלפרין: אבל יש גם בינוניים.
אבי סייג: אבל אנחנו מדברים פה על קטנים.
אבי סייג: אנחנו שנה שלמה עובדים על העסקים הקטנים, על העצמאים הקטנים.
אבי סייג: אתה רוצה בינוניים, בסדר, אבל בוא נגמור.
אבי סייג: הפקיד של האוצר אומר לשוקי – אין פה נציג משרד הביטחון – אני לא מקבל את הנתונים.
אבי סייג: אנחנו כבר שנה מתמזמזים עם זה ונתמזמז עוד עשר שנים.
אבי סייג: תנו להם את הנתונים כדי שלא יהיו להם יותר תירוצים לא לעשות את זה.
אבי סייג: יגיבו לנוסחה ובוא נלך קדימה.
ניצן פלס: את זה ועדת הכספים יכולה לדרוש, נכון?
צבי הלפרין: מה תיתן הנוסחה הזאת?
צבי הלפרין: עוד 50 שקל לבן-אדם?
אבי סייג: לא נכון.
אבי סייג: הנוסחה הזאת תציל את כל העצמאים שאצלך בגדוד.
אבי סייג: גם אני הייתי מג"ד, גם לי היו עצמאים.
אבי סייג: אתה לא היחיד כאן, יושב פישר לידך.
אליחי גוטמן: הוא לא נגדך.
אבי סייג: לא, אנחנו לא נגד, אתה לא הצבא, שהצבא ייתן את הנתונים.
ליה שמטוב: באחת ההחלטות נדרוש ממשרד הביטחון לתת את הנתונים לאגף התקציבים כדי שבעוד חודש, כשאנחנו נתכנס פה ,יהיו לאוצר כבר את הנתונים.
אליחי גוטמן: אני רוצה שנייה להוסיף טיפה, כי אני עונה לקריטריון שאבי התייחס אליו.
אליחי גוטמן: בסך הכול הרעיון של הנוסחה נראה הגיוני ונכון, אני לא בקיא, אני לא משרד האוצר.
אליחי גוטמן: אני חושב שזה פתרון של דבר אחד, וצריך להוסיף גם את הנדבך ששוקי מדבר עליו, מן הסתם אבי גם לא מתנגד לו, הוא מאוד הגיוני ונכון, וזה הנושא של התעדוף.
אליחי גוטמן: אני עצמאי, בעל עסק, שתי פקידות, סוכן ביטוח.
אליחי גוטמן: מודה באשמה, זה מה שאני עושה בחיים.
אליחי גוטמן: הפיצוי מביטוח לאומי מתקבל מאוד מהר, מאוד בסדר, בתור עצמאי, אוטומטי, לא צריך לבדוק, עובד טוב.
אליחי גוטמן: לא אומר שום דבר רע, להיפך, אומר לחיוב.
אליחי גוטמן: הנושא הוא מה עושים מעבר.
אליחי גוטמן: מה זה מעבר?
אליחי גוטמן: אחד, באמת לא רק פיצוי על ההפסד האישי שלי, אלא כל התשומות מסביב, ולגבי זה הנוסחה של ללכת לפי מחזור מאוד הגיונית, בלי לרדת לפרטים.
אליחי גוטמן: אני לא יודע.
אליחי גוטמן: לא חשבתי בכיוון הזה, השקעתם בזה יותר מחשבה ממני, זה בסדר.
אליחי גוטמן: הנושא הנוסף הוא הנושא ששוקי מעלה אותו, ואני חושב שהוא נכון בכל חתך אוכלוסייה, בכל עצמאי ובכל בעל עסק, וזה הנושא של תעדוף בתור נותני שירות.
אליחי גוטמן: מדינת ישראל כמדינה משלמת הון עתק לכל מיני נותני שירותים.
אליחי גוטמן: אם כשהיא לוקחת את נותני השירות היא תגיד: רגע, יש לי רשימת זהב.
אליחי גוטמן: אלה עושים אצלי מילואים.
אליחי גוטמן: הוא יודע לעבוד, הוא עושה את העבודה, אין לו עשרות אלפי עובדים, יש לו את הכמה עובדים שלו, אני אקח ממנו את העבודה.
אליחי גוטמן: באותם תנאי שירות, באותם דברים, אתן לו את העבודה, היא תקל עלי.
אליחי גוטמן: אחד הדברים הכי קשים לבעל עסק כשהוא לא נמצא בעסק, זה שהוא לא מצליח לגייס את הלקוחות החדשים.
אליחי גוטמן: לקוח שהוא שלי הוא לקוח שלי.
אליחי גוטמן: הוא לפעמים מקבל ממני שירות פחות טוב, מבין שאני במילואים, לא מבין שאני במילואים, מקבל את זה יותר טוב, פחות טוב, בדרך כלל אני מצליח להסתדר אתו.
אליחי גוטמן: אבל להשיג לקוח חדש, זה אני, זה לא אף אחד אחר.
אליחי גוטמן: אם אני לא נמצא לא יהיה עוד לקוח חדש.
אליחי גוטמן: כדי שיהיה עוד לקוח חדש אני צריך איכשהו להביא אותו.
אליחי גוטמן: וזה המדינה יודעת לתת לי מאוד בקלות.
אליחי גוטמן: אקח את העבודה שלי לצורך הדיון, סוכן ביטוח, המדינה משקיעה הון עתק בתקציב פנסיוני לעובדים שלה, שתעשה חלק מזה אצלי.
אליחי גוטמן: היא שוכרת שירותי אבטחה, שתיקח ממנו.
אליחי גוטמן: שתגיד: אני רוצה אחת, שתיים, שלוש, ארבע, אלה הקריטריונים שלי, אבל שתיקח ממנו.
אליחי גוטמן: מאוד פשוט.
אליחי גוטמן: זה לא עולה כסף.
אליחי גוטמן: לא צריך את משרד האוצר.
שוקי מניביצקי: מצוין.
שוקי בן ענת: זה בדיוק מה שהתכוונתי בהעדפה.
קריאה: אנחנו לא אחד נגד השני, אנחנו ביחד.
אליחי גוטמן: זה דבר שלא עולה עוד כסף.
אליחי גוטמן: לא צריך יותר מדי.
אליחי גוטמן: אני לא יודע מה ההגדרה של מיעוט, אבל אני חושב שמי שמשרתים במילואים והעצמאים בעלי עסקים קטנים כנראה עונים להגדרה של מיעוט.
אליחי גוטמן: אם כל הבעיה זה להגדיר אותנו, שיגדירו אותנו כמיעוט, אני לא מתבייש.
ליה שמטוב: אז בוא ננסח.
אליחי גוטמן: עוד משהו שעלה בצבא, דוגמה פשוטה מהחיים.
אליחי גוטמן: בהתחלה כשהצבא לקח ליסינג הוא רצה רק את מי שהיה מסוגל לתת לו 10,000 רכבים בשנה.
אליחי גוטמן: הוא קיבל בקושי חברה אחת שנכנסה למכרז ותקעה לו מחיר.
אליחי גוטמן: באו מקנזי הגדולים, ואמרו לו שיפצל את זה לכמה מכרזים קטנים.
אליחי גוטמן: פתאום נכנסו עוד הרבה יותר חברות ליסינג וגם המחיר ירד.
אליחי גוטמן: תשאלו את מקנזי, זה הפתרון המאוד פשוט.
אליחי גוטמן: כל בעל עסק שכן רוצה לקחת את זה וגם יודע לתת שירות טוב, וזה גם יעזור לו, זה העדפה.
אבי סייג: גם העדפה וגם לא ללכת רק על הבומבסטיים, ללכת גם על ספקים קטנים.
אליחי גוטמן: אלה דברים שצוינו גם במצגת, להכניס אותנו כספקים בלי שיהיה לנו את כל ה"או-אה" כי אין לנו.
אליחי גוטמן: אין לנו את כל המניירות האלה, אני לא מחפש אותם, אני רוצה לבוא לעבוד.
שוקי מניביצקי: אתה צריך פיצוי ריאלי בזמן שאתה יוצא, מבחינה כספית, וגם העדפה מתקנת בשביל לפתור את הבעיות האלה.
שוקי בן ענת: אם הוא גנן, שיקבל עדיפות במכרזים של "הקריה".
שוקי בן ענת: למה שיעשה את זה אחד שלא עשה מילואים?
שוקי בן ענת: טכנאי מזגנים, שתהיה לו עדיפות בהתאם לכמות האנשים שהוא מעסיק במילואים וכמות הימים שהוא עשה.
שוקי מניביצקי: טרכטנברג קבע שגבר עם ילדים יקבל עכשיו עד גיל שלוש נקודת זיכוי.
שוקי מניביצקי: זה נתן פיצוי.
שמוליק גרוסמן: אבל מי צריך לתת את ההעדפה המתקנת?
אבי סייג: זה הרבה יותר גדול מהוועדה.
ליה שמטוב: היום כשמשרד הביטחון עושה מכרז - - -
ניצן פלס: הוא מפלה מילואימניקים.
שוקי בן ענת: ממש לא.
שוקי בן ענת: נתתי לך דוגמה של עירייה גדולה שעושה מכרז - -
ניצן פלס: עיר הבה"דים לדוגמה.
שוקי בן ענת: - - ואותו מג"ד לא יכול להתקרב למכרז כי יש לפניו ארבעה מגזרים, הם יקבלו לפניך.
שוקי בן ענת: אתה סיכנת את עצמך, עשית כבר 1,500 ימי מילואים, זה לא מעניין אותנו.
שוקי בן ענת: והוא ימשיך לעשות מילואים.
שוקי בן ענת: אבל תביני, הם הולכים ופוחתים.
שוקי בן ענת: ואני מתבונן חמש שנים קדימה, ציונים כאלה לא ישבו פה בעוד חמש שנים, צר לי.
שוקי בן ענת: אני עושה בדיוק אותו דבר.
ליה שמטוב: הם כבר ייצאו.
שוקי בן ענת: לא יבואו במקומם.
אליחי גוטמן: אנחנו רואים את הדור הבא כשאני מחפש את המ"פ הבא, שיחליף את המ"פ הנוכחי.
אליחי גוטמן: אני יודע מי אמור להיות המג"ד שיחליף אותי, אבל הוא כבר אמר לי: אליחי, אני לא בטוח שאני בא לעשות את התפקיד, זה נראה לי יותר מדי.
אליחי גוטמן: תביני, אני לא ביום מילואים, אבל היום – עזבי את הזמן הפרטי הזה כאן – בקשר ליחידה שלי, כבר השקעתי מעל שלושת רבעי שעה של שיחות טלפון.
אליחי גוטמן: ובסך הכול זה היה ביום עבודה שהתחיל ב-09:00 בבוקר עד 12:00 בצהריים, תוך כדי פגישות עם אנשים אחרים, שעניתי, כי זה הקישור, ואני צריך לענות.
אבי סייג: אנחנו כל היום פה מהבוקר.
אבי סייג: בוא נתקדם.
אבי סייג: את הבעיה אנחנו מכירים, בין אם שניכם הגעתם או לא, כמה שאתם חשובים.
אבי סייג: פשוט בורחים לנו האנשים.
אבי סייג: מה שאמרת לגבי תעדוף, הנוסחה, חייבים לפתור את זה.
אבי סייג: יושבים פה מהתמ"ת, שיכולים לתת את התעדוף או לפחות לדרוש את התעדוף.
רן קיויתי: לא, גם הנוסחה וגם הנושא של המכרזים הם לא בסמכות משרד התמ"ת.
רן קיויתי: זה משהו שחשוב לנו, ואנחנו רוצים לעזור לאנשי המילואים העצמאים, אבל מזה לבוא ולהגיד שזה בסמכות משרד התמ"ת?
אבי סייג: תעזרו לנו לתעדף את זה.
אבי סייג: איך עושים את זה?
ניצן פלס: אולי הוועדה תכנס את הגופים הרלוונטיים?
רן קיויתי: אני יודע להגיד שכל העדפה שבאנו לדבר עליה עם החשב הכללי, שהוא זה שאחראי על זה, זרקו אותנו מהדלת.
רן קיויתי: הם אלה שיש להם את הסמכות לקבל החלטה בנושא ההעדפה, אז אני מציע שבפגישה הבאה שתהיה פה בנושא ההעדפה תביאו נציג של החשב הכללי, שיסביר את העמדה שלו לגבי זה.
רן קיויתי: מי שעוד חסר פה זה נציג של משרד הביטחון.
רן קיויתי: עם כל הכבוד לקצין מילואים ראשי, מי שצריך לשבת פה ולדבר על מתן הכסף לאנשי מילואים העצמאים בסופו של דבר – ואנחנו מנסים לתפוס אותם, ובינתיים הם היחידים שעוד לא הצלחנו לשבת איתם על הנושא הזה, וכנראה שהכול מתנקז לשמה – זה משרד הביטחון, שצריך לספק את הנתונים למשרד האוצר, וצריך לדון על איך פותרים את הבעיה הזאת.
אבי סייג: כולם לא תופסים את משרד הביטחון ואת הצבא.
אבי סייג: בעל הבית שלנו זה הצבא ומשרד הביטחון ולא תופסים אותם.
אבי סייג: אתה מבין איפה זה תקוע?
רן קיויתי: לנושא הדיון שעלה פה יש שני גופים רלוונטיים שלא נמצאים פה.
רן קיויתי: לנושא ההעדפה צריך לזמן את החשב הכללי שייתן את העמדה שלו.
רן קיויתי: זה לגבי נושא המכרזים הממשלתיים.
רן קיויתי: לנושא המכרזים של משרד הביטחון, משרד הביטחון הוא זה שאחראי שלהם.
רן קיויתי: והוא גם צריך לתת את התשובות על זה.
רן קיויתי: לנושא הכסף, מי שבעיקר צריך לתת את התשובה, לפי מה שאני מבין אחרי כל הבירורים שעשינו, זה משרד הביטחון.
רן קיויתי: חשבתי שאפגוש נציג של משרד הביטחון פה, אחרי שאנחנו לא מצליחים להיפגש.
שוקי בן ענת: זה ממש לא נציג משרד הביטחון, זה הריבון.
שוקי בן ענת: זה משרד המשפטים, ראש הממשלה.
צבי הלפרין: אני חייב ללכת.
צבי הלפרין: יש לי המלצה אחת.
צבי הלפרין: לכל המכרזים שאנחנו ניגשים מבקשים המלצות ואת טיב השירות שלך.
צבי הלפרין: אם טיב השירות שלך לוקח במכרז לפחות 10%, אז לפחות שיהיה לאנשי המילואים שניגשים למכרזים ממשלתיים 10% בתעדוף, בגלל שהוא שירת במילואים.
צבי הלפרין: זו דוגמה אחת במכרזים.
צבי הלפרין: אפשר לעשות את זה.
צבי הלפרין: כי הם מבקשים הרבה פרמטרים, אפשר להכניס גם את הפרמטר הזה, של מי שעשה מילואים.
צבי הלפרין: אז אם הוא עשה מילואים זה יילקח בחשבון בתעדוף שלו על גבי חברות אחרות.
צבי הלפרין: את יודעת מה?
צבי הלפרין: לא על גבי חברות אחרות, אבל יהיה לו עוד איזשהו ניקוד מסוים לטובת המכרז הזה.
ליה שמטוב: הוועדה באמת יכולה להמליץ, אבל כמו שנאמר פה היום, למדנו משהו ונעשה ועדה בזמן קצר, ונזמין באמת אנשים רלוונטיים שיכולים לתת את התשובה.
אבי סייג: הזמנו אותם, דרך אגב.
אבי סייג: הם הוזמנו, הם לא באו.
משה גפני: עשיתי 33 שנות מילואים עד לפני שנתיים וחצי.
משה גפני: כנראה שגם אעשה עוד קצת מילואים, אבל זאת לא הנקודה ואני לא הולך לדבר על עצמי.
משה גפני: אבל תחשבו על המספר, 33 שנות מילואים, ונעבור הלאה.
משה גפני: אני חושב שיש לך זכות גדולה היום בתפקיד שאת נמצאת להוביל לשינוי חשוב מאוד בנושא העצמאים הקטנים, ואני גם עצמאי קטן, אז אני מכיר את הבעייתיות.
משה גפני: כשהייתי הולך למילואים הייתי יודע שאני משלם מכספי.
משה גפני: בלי מליצה ובלי הגזמה, ממש משלם מכספי, והייתי שומר את זה לעצמי.
משה גפני: את אשתי לא הייתי משתף בזה, ממש כך.
משה גפני: בתקופה שהייתי עושה, בעשור הקודם, לא נתנו אפילו רכב שכור למג"ד.
משה גפני: לכן אני חושב שאת נמצאת בנקודת החלטה מאוד חשובה.
משה גפני: יש גם הזדמנות מאוד גדולה.
משה גפני: נוצר פה באמת דבר מאוד חשוב, ואני לא אומר אותו בציניות, שסוף-סוף הצבא "יצא מהארון" ונפל לו האסימון, שהגיוס למילואים וההתייצבות למילואים הולכת וקטנה, ואנחנו ניצבים בפני בעיה באמת קריטית, ועכשיו מציפים את זה.
משה גפני: זו מוסיקה שלא היית שומעת פה לפני שנתיים-שלוש, זה רק לאחרונה.
משה גפני: זה דבר שאנחנו כפורום מג"דים דיברנו עליו כבר יותר מעשר שנים וצחקו לנו ולגלגו, ואמרו רק בעזרת האידיאולוגיה, שזה דברים שאני מכבד אותם ומאמין בהם, אבל זה לא מספיק לימינו.
משה גפני: כבר לפני עשר שנים אמרנו שחייבים לטפל באנשי המילואים.
משה גפני: לכן היום את בנקודת החלטה שאת חייבת לדחוף קדימה, ואני חושב שכולם צריכים פה להבין שלא תהיה הזדמנות שנייה.
משה גפני: עכשיו זה הזמן לתקן.
משה גפני: עכשיו צריך להעמיד את משרד האוצר בפני מצב שהוא צריך לתת פתרונות הוגנים ויצירתיים.
ליה שמטוב: שי דותן.
שי דותן: אני רק יכול להגיד שהנוסחה שדיברתם עליה, ומדברת על פיצוי בגין נזק עקיף, באמת חושבה על פי מחזור, אבל היא ניקתה תשומות נחסכות.
אבי סייג: אתה מדבר על המלחמה?
שי דותן: דבר שני שאני רוצה לומר, שרשות המיסים מתחשבת במי שיוצא למילואים, ועוסקים שלא מגישים דוחות בזמן.
אבי סייג: מה זאת אומרת מתחשבים?
אבי סייג: עשינו טובה למישהו?
אבי סייג: אין מתחשבים, יש חוק שלא מקיימים אותו.
אבי סייג: אתה חייב לעשות את זה.
אבי סייג: תוך כדי מלחמת "עופרת יצוקה" שוקי רץ לנציב מס הכנסה, שיעשו טובה.
אבי סייג: מה זה הדבר הזה?
אבי סייג: יש חוק.
אבי סייג: מה זה מתחשבים?
שי דותן: אם יש חוק אנחנו מקפידים למלא את החוק.
אבי סייג: אתם לא מפעילים את החוק, זאת הבעיה.
שי דותן: אני יכול להגיד לך שבמקרים של מלחמות כן יוצאת הנחיה להתחשב באופן כללי בכל העסקים, ולדחות להם את הדיווחים.
שי דותן: זה לעניין רשות המיסים.
אבי סייג: השאלה אם הנוסחה הזאת יכולה לעבוד, מה שהצענו, במתכונת כזו או אחרת.
שי דותן: זה גם פונקציה של תקציב.
שי דותן: אגף התקציבים אמר לך בצדק שהוא לא קיבל נתונים ממשרד הביטחון, הוא לא יודע על איזה כמות מדובר, על כמה עצמאים, מה המחזור הממוצע.
שי דותן: בוא נראה איזה סכום, מאיפה לוקחים אותו.
שי דותן: אתה יודע, יש עוגה מוגבלת, אי-אפשר לקחת את כל הכסף ולהעביר לכל מי שאנחנו רוצים.
שי דותן: בוא נעמוד לפי נתונים ואז נראה.
שי דותן: הנוסחה כעיקרון, אם אנחנו מעתיקים אותה מפיצוי נזק עקיף, נראית הגיונית, כלומר מחזור בניכוי תשומות נחסכות.
דוד דהאן: אני רוצה להציג עניין אישי שלי, שממש חוויתי את כל מה שמדברים כאן כרגע.
דוד דהאן: לפני 1982, כששוחררתי מהצבא, הקמתי עסק משלי, הייתי קבלן בניין, היו לי 22 עובדים.
דוד דהאן: ב-1982 קיבלתי צו 8 הביתה לדלת, לצנחנים 525 לתוך לבנון, שמה היינו מנותקים לגמרי בתוך המלחמה 30 יום.
דוד דהאן: חזרתי אחרי 30 יום, העובדים רצו משכורות.
דוד דהאן: כל אלה שהייתי מחויב לגביהם לעמוד בלוח זמנים ניצלו את זה לרעה, ואף אחד לא רצה לשלם.
דוד דהאן: היתה התמוטטות מוחלטת של הכול: נישואין, גירושין קצרים, כל הסיפור הזה, עזיבת הארץ לגרמניה.
דוד דהאן: זה היה הסיפור האישי שלי בנושא הזה.
דוד דהאן: אף אחד לא פיצה, אף אחד לא עשה שום דבר.
דוד דהאן: צר לי לשמוע שהיום, 30 שנה אחרי, כמעט כלום לא השתנה בעניין הזה.
דוד דהאן: יש לי רעיון שאני רוצה להעלות כאן, שעלה לי תוך כדי.
דוד דהאן: כולם צריכים להשתלב כאן, לתת יד אחת לעניין הזה, לעצור את העניין הזה.
דוד דהאן: הצבא צריך לדעתי אולי לאייש ממש שני אנשים על כל תפקיד, כי הבעיה כאן היא לא התוספת כספים, כמו שהוא אמר, המהות היא הבעיה כאן.
דוד דהאן: הבעיה העיקרית היא העבודה או התפקיד בעסק הקטן, שאף אחד לא יכול לסבול את ההיעדרות של אותו אחד שהולך למילואים, זה יוצר להם בעיות קשות מאוד.
דוד דהאן: אז לצורך פתרון הנושא הזה, שזאת הבעיה העיקרית, אפשר לאייש לכל תפקיד בצבא אולי שניים.
דוד דהאן: הוא יאשר אם זה אפשרי או לא אפשרי, לאייש שני אנשים לתפקיד.
אבי סייג: שיהיה להם אחד קודם.
דוד דהאן: ואז לשחרר פעם או פעמיים בשבוע כל אחד.
דוד דהאן: הם יוכלו להתחלף לסירוגין.
אבי סייג: הוא אומר לך שאין לו אנשים.
דוד דהאן: וככה הוא יוכל לגשת לעסק או לתפקיד שלו, להשלים את הדברים החסרים שמה, ושוב פעם לחזור לגיחות כאלה קצרות כדי לנסות לפתור את הבעיה הזאת עד כמה שניתן.
דוד דהאן: כי זאת הבעיה העיקרית, כי הכול הולך להתמוטט שם, לכן אף אחד לא מוכן להסכים להחזיק עצמאים.
דוד דהאן: לגבי התשלום, אפשר לעשות איזשהו ביטוח נוסף – לא יודע אם זה ביטוח לאומי, אם זה בתקציבים – שבו יורידו מהמילואים, או אפילו מהשכר הרגיל של עושה המילואים להוריד כמה שקלים לצורך ביטוח, כדי להבטיח שאם יהיה צורך, להשלים תשלום עבור השני הנוסף לצורך התחלופה.
דוד דהאן: זה מין רעיון שעלה לי ככה, ועל זה תוסיפו עוד כמה שאתם יכולים כדי להגיע בעצם לפתרון טוב יותר.
ליה שמטוב: הוועדה שמעה את הנציגים השונים, וחבל מאוד שהיום לא הגיעו אנשים שכן מחליטים מהאוצר וממשרד הביטחון.
ליה שמטוב: הוועדה קודם כול מבקשת ממשרד הביטחון לתת את הנתונים הדרושים לאוצר, כדי שיידעו על איזה תקציב מדובר.
ליה שמטוב: דבר שני, משרד התמ"ת, ביטוח לאומי, משרד הביטחון, מה שקשור למשרדים.
ליה שמטוב: אם אתם לא קשורים לעוד איזשהו גוף ויכולים היום, אחרי הפורום הידברות, להקל על אנשי המילואים, אז בבקשה תתחילו לעשות את כל הפעילויות האלה.
ליה שמטוב: מה שקשור לנוסחה של מחזור עסקים.
ליה שמטוב: התמ"ת, אני מבינה שזה קשור לחשב הכללי, נכון?
רן קיויתי: לא.
רן קיויתי: בנושא של הנוסחה, מה שאמרתי, זה שאנחנו מנסים לגבש את הפתרון יחד עם אגף תקציבים באוצר, מי שהיה פה, ואנחנו צריכים פה את משרד הביטחון גם כן.
רן קיויתי: אנחנו מנסים לקבוע פגישה עם משרד הביטחון לגבש את כל המידע שצריך, בשביל להגיע למצב שבסופו של דבר יוצאת נוסחה אחרת לאנשי מילואים עצמאים.
רן קיויתי: מבחינתנו זה לא משהו שהוא בסמכות של משרד התמ"ת או של הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.
רן קיויתי: מה שהיה בסמכותנו שינינו בתוך התוכניות שלנו.
רן קיויתי: זה נושא שחשוב לנו, חשוב לנו לקדם אותו, ומאחר שחשוב לנו לקדם אותו, אז אנחנו פועלים על מנת שהוא יקרה.
ליה שמטוב: אז הכי חשוב זה לקבל את הנתונים ממשרד הביטחון.
ליה שמטוב: אני מעבירה את זה דרכך וגם הוועדה תעביר את זה במכתב.
ליה שמטוב: דחוף להעביר את הנתונים לאוצר.
שוקי בן ענת: הנתונים האלה קיימים בכל מקום.
שוקי בן ענת: זה נתונים גלויים שבין משרדי ממשלה.
שוקי בן ענת: אני לא מבין את האמירה הזאת.
ליה שמטוב: אם זו לא בעיה, אז אפשר לתת את זה מחר.
אבי סייג: שוקי, מחר בבוקר תן לו את זה ביד וגמרנו.
אבי סייג: שיהיה לו.
שוקי בן ענת: זה נתונים שמוצגים כל שנה.
אבי סייג: אבל תראה מה אומרים לך כאן.
אבי סייג: כבר שניים אמרו שמשרד הביטחון לא עושה.
אבי סייג: שדווקא משרד הביטחון לא ייתן לנו?
אבי סייג: מילא האוצר.
ליה שמטוב: ואנחנו נזמן את הישיבה בעוד חודש.
ליה שמטוב: רן, אתה תנסה לעשות את הישיבה המצומצמת?
רן קיויתי: כן, ואני אעדכן אותך באופן אישי לגבי ההתקדמות של הנושא.
ליה שמטוב: ואנחנו נזמן את הוועדה בעוד חודש, ונראה את התוצאות.
שוקי בן ענת: אם אפשר לבקש רק שהוועדה תתייחס לזה גם בראי הריבון, ותזמן את משרד המשפטים והאוצר.
שוקי בן ענת: אין לנו שום חילוקי דעות, אנחנו באמת חגים סביב אותו נושא.
שוקי בן ענת: אבל לא רק בדברים הטכניים.
ליה שמטוב: אנחנו צריכים את המשרדים הרלוונטיים.
ליה שמטוב: את האנשים שיש להם סמכות להחליט אנחנו צריכים להזמין.
משה גפני: אנחנו מציינים היום 75 שנים לחברת "מקורות".
משה גפני: נמצא איתנו יושב-ראש "מקורות", אלכס ויז'ניצר – כבוד בשבילנו – והאנשים של חברת "מקורות".
משה גפני: היום הכנסת גם תעשה אירוע מיוחד בעניין הזה.
משה גפני: אנחנו נתחיל אתך, מר ויז'ניצר, בבקשה, הבמה לרשותך.
משה גפני: אחרי-כן חבר הכנסת מוץ מטלון, שהוא מוביל פה את "מקורות" - - אתה יכול להתפלל על גשם, שיהיה כל הזמן.
משה (מוץ) מטלון: על זה אני הולך לדבר תיכף.
משה (מוץ) מטלון: היו שנים שתפילתנו לא נענתה.
משה (מוץ) מטלון: אז אנחנו נדבר על זה.
משה גפני: השנה כנראה התפללנו יותר טוב.
משה (מוץ) מטלון: בעזרת ה'.
אלכס ויז'ניצר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד גדול מבחינתנו ברגע זה להיות כאן, דווקא בוועדת הכספים, ולציין 75 שנה להיווסדה של "החברה הלאומית למים".
אלכס ויז'ניצר: אני תמיד טוען ששום דבר לא קורה במקרה, גם במקרה זה.
אלכס ויז'ניצר: החגיגות של 75 שנה הם יחד עם דאגות אחרות.
אלכס ויז'ניצר: בהזדמנות זאת אני מאחל החלמה שלמה לרב אלישיב.
משה גפני: דיבר איתי מקודם נשיא המדינה, הוא אמר שהוא מתפלל יחד עם כולם לשלומו.
משה גפני: המצב שלו יציב, ברוך ה', אבל קשה.
משה גפני: אני מודה לך על האיחולים.
אלכס ויז'ניצר: אדוני היושב-ראש, אני פעם ראשונה הופעתי בוועדה שלך כאשר היתה מחלוקת או בעיה – או לא יודע איך לקרוא לזה – בגין מתקן להתפלה באשדוד.
אלכס ויז'ניצר: ואז הופעתי בפני חברי הכנסת וזכיתי לתמיכה רבה.
אלכס ויז'ניצר: וכשאני אומר "הופעתי" – כל "מקורות", כל 2,600 העובדים הופיעו פה, וביקשו לקיים בסופו של דבר מה שהובטח לאותו ארגון לקיים.
אלכס ויז'ניצר: אמנם זה חגיגות היום, אבל בכל זאת, כמה משפטים לגופו של עניין.
אלכס ויז'ניצר: אני שנה וחצי בתפקיד יושב-הראש, וכפי שאתה יודע אדוני היושב-ראש, לפני שבע שנים הייתי מנכ"ל "החברה הלאומית לדרכים".
אלכס ויז'ניצר: הגוף הזה זקוק רק לדבר אחד – לתמיכה חמה של בעלי המניות שלו, שזו המדינה, ורק לתת להם רוח גבית קצת.
אלכס ויז'ניצר: ברגע שהם יקבלו קצת חום, הם יחזירו למדינה גם glory, גם את המים האמיתיים, שלעולם לא סבלנו מהנקודה הזאת.
אלכס ויז'ניצר: לפני שבועיים הייתי באוקרינה, באומן, בשליחות של הממשלה לנסות לעשות שם קצת סדר.
משה גפני: איפה, באומן?
אלכס ויז'ניצר: באומן, כן.
משה גפני: אני רואה שחוץ מזה שאתה יושב-ראש "מקורות", המקצוע שלך הוא גם לפתור בעיות של מקומות דתיים כאלה.
משה (מוץ) מטלון: אתה יודע שאני נצר לבעל שם טוב?
משה גפני: אז אתם עובדים ביחד?
משה (מוץ) מטלון: לא, אנחנו במקביל.
אלכס ויז'ניצר: קודם כל, אנחנו עובדים ביחד.
אלכס ויז'ניצר: גם עם ציון אנחנו עובדים ביחד.
אלכס ויז'ניצר: בכל מקרה, מעניין לציין שני דברים: אחד, שלוש שעות ביום יש שם אספקת מים.
אלכס ויז'ניצר: שלוש שעות ביום, וגם מים במצב לא כל-כך מבחינת האיכות.
אלכס ויז'ניצר: דבר שני, הייתי שם בפעם הראשונה, והתפללתי תיקון הכללי.
אלכס ויז'ניצר: בתיקון הכללי, אתה בטח יודע שיש חמישה פרקים, או חמש קטעים שקשורים למים.
אלכס ויז'ניצר: ובכלל, עם ישראל ואנחנו כעם, מאוד קשורים למים.
אלכס ויז'ניצר: משפט אחרון הוא שאנחנו אמנם בני 75, אבל אנחנו בתחילת הדרך.
אלכס ויז'ניצר: בבוקר היה לנו הכבוד להעניק לנשיא שלנו את המדליה שהוצאנו לכבוד 75 שנה.
אלכס ויז'ניצר: הוא אמר: מה זה 75?
אלכס ויז'ניצר: זה ילד קטן.
אלכס ויז'ניצר: מה זה בדיוק?
משה (מוץ) מטלון: זה נוער בשבילו.
אלכס ויז'ניצר: אבל לגופו של עניין – גם הוא איש המים האמיתי – אנחנו, באמצעות אנשי המקצוע שנמצאים כאן, נחשוף בפניכם מהם המקורות האמיתיים.
אלכס ויז'ניצר: ואני יכול להגיד לך אדוני היושב-ראש, ולכם חברי הכנסת, שמי שלא נגע בזה, ומי שלא מתעמק בזה, לא מבין עד כמה זה חשוב ועמוק.
אלכס ויז'ניצר: נמצאים פה גם השותפים שלנו לדרך – רשות המים.
אלכס ויז'ניצר: אני בהזדמנות זאת מודה להם על שיתוף הפעולה, ועל דרך חדשה.
אלכס ויז'ניצר: יש לנו סלוגן חדש, אדוני היושב-ראש, והוא מאוד חשוב: "מים זה לא דבר ברור מאליו, בשביל זה אנחנו כאן".
אלכס ויז'ניצר: אני אבקש את הסמנכ"ל לתכנון וביצוע שלנו - - -
משה גפני: מי זה הסמנכ"ל?
אלכס ויז'ניצר: מוטי שירי.
משה גפני: כן, אבל לפני כן, חבר הכנסת מוץ מטלון.
משה גפני: אני מודה לך, אלכס.
משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להודות לך על עצם קיום הישיבה.
משה (מוץ) מטלון: לך, למנהל הוועדה.
משה (מוץ) מטלון: אני גם רוצה, ברשותך, להתחיל בברכות החלמה ותפילה לשלומו של הרב אלישיב – גדול בתורה, מגדולי הגדולים בתקופתנו, עוסק ידוע.
משה (מוץ) מטלון: אני מצטרף לתפילות לשלומו, אדוני.
משה (מוץ) מטלון: הוועדה שאתה עומד בראשה בשנים האחרונות דנה הרבה מאוד פעמים בנושא מים.
משה (מוץ) מטלון: דנה הרבה מאוד פעמים בנושא מים, וכפי שאנחנו יודעים, הנושאים שבאו לפתחה של הוועדה הזאת באו מהמקום לאו דווקא של "מקורות", אבל אני מרשה לעצמי לומר ולקשור את זה לעניין "מקורות", ותיכף להשקעות ולמה שאנחנו נבקש פה היום.
משה (מוץ) מטלון: עסקנו בנושא תעריפי המים, ועלות המים, והצרכן, ואנחנו נציגי הצרכן, לא רק שאנחנו צרכנים.
משה (מוץ) מטלון: אני חושב שזו גם הזדמנות להודות לך על כך שהובלת את כל נושא מתן ההנחות למשפחות הנזקקות, וכמובן, גם לנכים, שאני שיתפתי אתך פעולה בנושא הזה, ואני מכיר גם את עמדות האוצר בנושא הנחות לנכים.
משה (מוץ) מטלון: אני חושב שעשינו דברים מאוד גדולים.
משה (מוץ) מטלון: כי מה קרה?
משה (מוץ) מטלון: ברבות השנים אנחנו התפללנו לגשם.
משה (מוץ) מטלון: מוריד הגשם – אנחנו הרי מתפללים.
משה (מוץ) מטלון: לא תמיד תפילתו נענתה.
משה (מוץ) מטלון: אבל כשתפילתנו נענתה, אנשי האוצר תמיד ניצלו את העניין ואמרו: רגע, יש זמן להתפלות, יש זמן לתכנונים לטווח ארוך.
משה (מוץ) מטלון: הרי במדינת ישראל לא מתכננים - - -
משה גפני: המצלמות פחות מעניינות אותי בגלל שלי אין פריימריז, וגם לך אין.
משה (מוץ) מטלון: גם לי אין פריימריז, ברוך ה'.
ציון פיניאן: אני אחרי ולפני.
משה (מוץ) מטלון: ביום שאחרי – אתה כבר לפני.
משה (מוץ) מטלון: אדוני היושב-ראש, אתה יודע, אני אומר את הדברים כי אנשי האוצר, לאורך שנים, בעניין משק המים נהגו שכשירדו קצת משקעים, אז אפשר לדחות ולדחות ולדחות.