GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: זה מראה שבכנסת יש רגישות חברתית ממדרגה ראשונה.
משה גפני: אני לא סבור שהממשלה תיתן פתרון.
משה גפני: אני לא חושב שהיא תיתן פתרון.
משה גפני: קיוויתי שהישיבה הזאת לא תתקיים ושהם ימצאו פתרון.
משה גפני: לכן אני מקבל את הגישה הזאת שאומרת שאם נרבה בחקיקה, יהיו לה השלכות רוחב וכל מה שנלווה לעניין.
משה גפני: אני מציע מה שבעצם כבר דיברנו עליו ואני לא מחדש בעניין הזה.
עמיר פרץ: לפני שאתה מסכם אדוני.
עמיר פרץ: אני חושב שחשוב שהוא יאמר את דברו.
משה גפני: מה הוא יאמר?
משה גפני: הוא יחזור על האמירה.
עמיר פרץ: לא, הוא לא יכול לחזור על האמירה.
משה גפני: לגבי הנושא של מסלול התעסוקה הרטרואקטיבי.
עמיר פרץ: גם בפעם שעברה הוא אמר שהוא לא יכול לומר שיש השלכות רוחב.
עמיר פרץ: אין מפעלים כאלה.
אורן משה: יש מפעלים כאלה.
אורן משה: יש לא מעט מפעלים שהם ייכנסו.
יצחק וקנין: זה נאמר גם בפעם הקודמת.
עמיר פרץ: אני מדבר על מסלול התעסוקה.
אורן משה: כן, מסלול תעסוקה.
עמיר פרץ: אם אתה מביא חמישה או שלושה מפעלים כאלה.
משה גפני: עמיר, אני לא מבקש ממנו.
עמיר פרץ: שלושה מפעלים שיש סיכוי שיבקשו ממך מסלול, אני מסיר את כל ההצעות.
משה גפני: לא, אתה לא מסיר.
משה גפני: אתה לא בעל הבית להסיר.
עמיר פרץ: זה פשוט בלתי יאומן.
משה גפני: נתת לי קרדיט לתכסיסים פוליטיים?
משה גפני: אז תן לי עכשיו.
משה גפני: אני לא מבקש מהם יותר שום דבר.
משה גפני: הבנו את התשובות.
משה גפני: לא באנו לכאן על מנת שנחזור עם תשובות שליליות.
מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, מחילה, לפני שאתה מסיים, מילה אחת.
מוטי חזיזה: יש לי הצעה לצאיג ולחברים.
יצחק וקנין: מוטי, עזוב.
יצחק וקנין: אתם לא מבינים על מה אנחנו מדברים.
משה גפני: הם לא הכתובות.
משה גפני: אני מבקש ממנהל הוועדה לפנות למרכז המידע של הכנסת ובתוך מספר ימים אני מבקש לקבל מידע כאשר אנחנו הולכים למסלולים עליהם דיברנו ותכף נדבר עליהם.
משה גפני: אני מבקש לדעת על כמה מפעלים זה ישליך בהשלכת רוחב, איזה מפעלים ובאיזה ישובים.
משה גפני: אנחנו מדברים על ישוב שהוא ישוב פריפריאלי קטן, מרוחק מאוד ממרכז הארץ והמפעל הוא מפעל עוגן של הישוב הזה.
קריאה: של האזור.
משה גפני: של האזור.
משה גפני: אני מבקש לקבל את המידע בנושא הזה.
דוד אזולאי: כמה זה יעלה למשלם המסים אם המפעל הזה ייסגר.
משה גפני: כל מה שנלווה לעניין הזה, כמה זה יעלה.
מירי רגב: למה אתה לא מבקש מהם?
מירי רגב: שחזי ייתן.
דוד אזולאי: לא צריך אותם.
משה גפני: אני לא רוצה לבקש מהם.
משה גפני: היה שלב שאני הצעתי להם והסכמתי לתת את הכסף מהכסף הקואליציוני של יהדות התורה אבל אמרו לי שאני לא יכול להעביר את הכסף כי החקיקה לא מאפשרת.
משה גפני: אני דיברתי עם היועצת המשפטית של הוועדה על פי החלטת הוועדה הקודמת.
משה גפני: הכנתי הצעת חוק והצעת החוק הזאת תיתן להם את הכלים לעשות את זה רטרואקטיבי, לעשות את המקרה הזה מיוחד לפרי הגליל אחרי שגם התקבל מכתב שאמנם לא פותר את הבעיה לגמרי אבל התקבל מכתב מפואד.
משה גפני: נכון להיום אני חבר בקואליציה.
משה גפני: אני אומר לכם שאנחנו נחתום על הצעת החוק – כמובן מי שירצה – עכשיו ואל תחשבו שזה נעשה לעיני התקשורת שאין לזה השלכה.
משה גפני: אני האחרון שמזלזל בתקשורת.
משה גפני: ראיתי בשבוע שעבר שצילמו נטורי קרתא, איך הפכו אותי לזה כי זה מתאים לתקשורת.
משה גפני: לא חשוב, נשאיר את זה לפעם אחרת.
משה גפני: מה שאני לא אגיד כבר לא משנה כי העיקר שאני עם חליפה, עם זקן וחרדי.
משה גפני: כל הדברים מסביב כבר לא רלוונטיים.
משה גפני: אפילו טלאי צהוב כבר הדביקו לי.
משה גפני: אני מציע שמי שרוצה, יחתום עכשיו.
משה גפני: אני מבקש ממנהל הוועדה לפנות ליושב ראש ועדת הכנסת, ליריב לוין, ולבקש פטור מחובת הנחה.
משה גפני: אני מבקש מאנשי המפעל, היות שאנחנו הולכים עכשיו לדיונים רצופים, יהיה דיון בוועדת הכנסת על שחרור מחובת הנחה, יהיה דיון אחרי כן במליאת הכנסת בקריאה הטרומית ואני מבקש שוועד העובדים ישלח נציגות באופן קבוע לדיונים האלה כדי שיראו מי בא לכאן ודיבר ומי בכנסת מצביע כאשר מתקבלות ההחלטות.
משה גפני: אני מבקש שלשם כך אתם תקימו כאן במפעל ועד.
גאלב מג'אדלה: מה עם הסנקציות?
משה גפני: אני פונה לשר האוצר ואני פונה לממשלה – לחזי צאיג ולאורן משה שמייצגים כאן את הממשלה – ואומר שאני מתחייב לעצור את הליך החקיקה אם אתם תטענו להשלכת רוחב ובתנאי שאנחנו יודעים שהנושא של פרי הגליל נסגר וזה יכול ללכת על פי המתווה של עמיר פרץ.
משה גפני: זה יכול ללכת על פי מסלול תעסוקה רטרואקטיבי ותאמינו לי שאם אתם רוצים פתרון חוקי, אני יכול לתת לכם.
משה גפני: אם יהיה רצון, לא תהיה לכך השלכת רוחב.
משה גפני: יש לזה הרבה מאוד פתרונות.
משה גפני: אנחנו נקבל ממרכז המידע נתונים על ההשלכות לגבי מפעלים אחרים ואם אכן יש מפעל כמו פרי הגליל בירוחם למשל, ישוב שהוא מרוחק באותם מספר קילומטרים ממרכז הארץ והוא עיר פיתוח קטנה, צריך לתת גם לירוחם אבל אני לא מכיר את זה.
משה גפני: אני מכיר את הארץ, ואם יש, בבקשה, תמצאו פתרון.
משה גפני: לא תמצאו פתרון, החקיקה הזאת תמשיך את שלושת הקריאות.
משה גפני: לא יהיה מישהו מהקואליציה שנמצא כאן - ונמצא כאן ציון פיניאן שהוא מרכז הקואליציה בוועדת הכספים, נמצאת כאן רוחמה אברהם ונמצאים כאן כל החברים מכל הסיעות – לא יהיה אחד שאם לא יהיה פתרון לפרי הגליל, לא יצביע על החקיקה הזאת.
משה גפני: אחרון חביב.
משה גפני: אני פונה למנהל המפעל.
משה גפני: אנחנו הוכחנו היום שכולנו, כל המפלגות, נמצאים במפעל הזה ולא סתם לא היו במפעלים אחרים אלא רק כאן.
משה גפני: אנחנו רואים במפעל הזה ספינת דגל איך מדינת ישראל והחברה בישראל מתייחסים לישוב כמו חצור הגלילית ומתייחסים למפעל עוגן שנמצא כאן.
משה גפני: אתה במקרה כאן כי לך יש עסקים וזה בסדר.
משה גפני: אנחנו מאוד מברכים אותך ומאחלים לך להצליח בעסקים ובאמת אני רואה שיש לך סיעתא דשמעיא כי אתה מפעל מרוויח.
משה גפני: אני מבקש ממך, כל עוד התהליך הזה נמשך – אם הוא נפסק, נפסק ומותר לך לעשות מה שאתה רוצה – אל תבזה אותנו.
משה גפני: אל תפטר עובד או עובדת אחת.
משה גפני: אנחנו ממשיכים את ההליך הזה במהירות ולא משחקים אתו.
משה גפני: תאמין לי, יש כאן אנשים שבאו לחצור הגלילית למרות שיש להם הרבה מאוד עיסוקים חשובים במרכז הארץ.
משה גפני: בשבילי להגיע היום לכאן – אצל אחרים זה הרבה יותר גרוע ממני - זה כי הנושא עבורי הוא מאוד מאוד חשוב ואני לא רוצה להזכיר מה הייתי צריך לעשות היום במרכז הארץ.
משה גפני: אם אתה שומע רדיו או צופה בטלוויזיה – ועדיף שלא תצפה – אתה יודע מה הייתי צריך לעשות היום בהרבה מאוד דברים אבל לא עשיתי כלום, עזבתי הכול ובאתי לכאן.
משה גפני: כך נהגו כל חבריי.
משה גפני: אנחנו לא עוזבים את המפעל הזה.
משה גפני: אנחנו מבקשים ממך שאתה לא תעזוב אותנו עד שנבוא ונגיד לך שהתייאשנו, אין מה לעשות, תעשה מה שאתה רוצה.
משה גפני: כל עוד שזה לא קורה, אני מבקש ממך שהמפעל ימשיך.
משה גפני: זאת גאווה למדינת ישראל, המוצרים שלך הם גאווה למדינת ישראל, העובדים יקרים וחשובים לנו.
משה גפני: אנחנו מבקשים ממך את הבקשה הזאת ואתה מקבל עכשיו את רשות הדיבור לחצי דקה.
גאלב מג'אדלה: הוא אמר אמן.
מוטי חזיזה: מי שבא לכאן, בא לכאן באמונה ולא למען אינטרס אישי אלא למען שליחות ציבורית בעלת משמעות מאוד גדולה.
משה גפני: אנחנו יוצאים לסיור במפעל.
שי חרמש: אנחנו מתחילים בנושא הבא: כללי החברות הממשלתיות (מינוי רואי חשבון ושכרם)(תיקון), התשע"ב – 2011.
גונן גומלסקי: אבל זה במילא שום דבר חוץ מתיקון.
שי חרמש: גונן.
גונן גומלסקי: נמצאת כאן סגנית מנהל רשות החברות הממשלתיות.
שי חרמש: נעים להכיר.
לילי איילון: נעים מאוד.
לילי איילון: רשות החברות הממשלתיות לאחרונה מבקשת להסדיר חוסר הלימה בין כללי החברות הממשלתיות למינוי רואי חשבון, לבין חוק החברות הכללי.
לילי איילון: התיקון דן בתקופה שאליה מתמנה רואה החשבון, כאשר בחוק החברות הכללי כתוב שרואה חשבון מתמנה עד לאסיפה הכללית הבאה.
שי חרמש: סליחה, בשניהם האסיפה הכללית היא זאת שממנה את רואה החשבון.
לילי איילון: בשניהם האסיפה הכללית ממנה את רואה החשבון, כמובן, אבל ההבדל היה שבחוק החברות הממשלתיות, בכללים למינוי רואה חשבון, נאמר תמיד המועד של המינוי.
לילי איילון: זאת אומרת, רואה החשבון התמנה מ-1 בינואר עד 31 בדצמבר.
לילי איילון: זה יצר הרבה מאוד בעיות בפרקטיקה - - -
שי חרמש: כי אם לא היתה אסיפה כללית, לא היה מי שיבחר ויאריך.
לילי איילון: לכאורה, פג - - -
שי חרמש: רגע, זה כל הסיפור?
לילי איילון: זה כל הסיפור.
שי חרמש: הישיבה נעולה.
לילי איילון: רגע, חשוב מאוד לציין שזה על דעת משרד המשפטים ועל דעת לשכת רואי חשבון.
שי חרמש: זה גם על דעתי.
שי חרמש: אז מי בעד?
שי חרמש: בעד – פה אחד
משה גפני: אני מקדם בברכה את האורח החשוב והקבוע שלנו בוועדת הכספים, שר האוצר, ד"ר יובל שטייניץ.
משה גפני: כפי שאמר רכז הקואליציה בוועדת הכספים, חבר הכנסת פיניאן, שאנחנו משבחים את כלכלת ישראל - כלכלה טובה, זה בזכותך.
יצחק וקנין: גם.
יצחק וקנין: בזכות הקב"ה קודם כל.
משה גפני: כמובן, הכול בזכות הקב"ה.
משה גפני: אנחנו שמחים שאתה כאן באופן קבוע; גם, על-פי החוק, אתה צריך לבוא לדווח על שנת 2011, שאני מבין שזה מה שאתה עומד לעשות.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, הממונה על התקציבים, כל האחרים.
משה גפני: אני מבקש להקדים כמה דברים פרקטיים: אתמול התקיים כאן דיון לגבי הפחתת המכסים – הדיון התקיים על הטונה, ואנחנו מאוד מעוניינים בהוזלת מחירים, אבל אנחנו מאוד מעוניינים, שלעובדים יהיו מקומות עבודה.
משה גפני: ישב פה מנהל מפעל, אחד מני כמה, ואמר שאם יפחיתו את המכסים על ייבוא הטונה, המשמעות היא שהוא סוגר מפעל עם 160 עובדים, והיה ברור שזה מה שעלול לקרות, ואני מבקש את מה שביקשתי, וביקשנו גם אתמול, שנושא הפחתת המכסים, לפני שהיא נעשית, שהיא תובא לכאן לדיון.
משה גפני: ביקשתי את זה כשישבתי עם אנשיך במשרד האוצר וגם ממך.
משה גפני: זה מצריך דיון ציבורי, זה לא כל כך פשוט.
משה גפני: הרי כולנו מעוניינים בהוזלת המחירים.
משה גפני: אין בזה נוסחה מדויקת.
משה גפני: צריך לבחון לגופו, יש דברים שאפילו שיש תעשייה מקומית, לא נורא שיפחיתו מכסים, ויש דברים שאם יפחיתו מכסים, יגרמו לא כל כך להוזלת מחירים כמו לפיטורי עובדים.
משה גפני: דבר נוסף, אני מבין שהגעתם להסדר עם הרשויות המקומיות, וההסדר, בין היתר, אומר, שיוזלו מחירי המים לנצרכים או לשכבות מוחלשות שעדיין לא נקבעו בהגדרה, אבל אדוני השר, ההחלטה הזאת על הפחתת המים נתקבלה כאן יחד עם אנשיך באגף התקציבים – הנה, גל עושה עם הראש - ההחלטה התקבלה, אז אנחנו לא מתוסכלים, אבל אנחנו חושבים שצריך לשנות מדיניות, כלומר בגלל שנעשתה שביתה מודיעים להם את זה?
משה גפני: היה אפשר להודיע קודם, כשכבר סוכם, ועכשיו הדיונים, מה ההגדרות של השכבות המוחלשות, או, למשל, החלטתם על הרפורמה במס.
משה גפני: אנחנו החלטנו בוועדת הכספים ביוני על הרפורמה במס, עוד לפני שהתחיל המאבק החברתי, ואתה אמרת לי, אדוני השר: אל תביא את זה עדיין למליאת הכנסת, כי יכולים להיות שינויים.
משה גפני: אני חושב שנזרקה בך רוח נבואה, כלומר ידעת ביוני שיהיה מאבק חברתי?
משה גפני: לא בטוח אם ידעת שראש הממשלה ימנה את טרכטנברג לעמוד בראש ועדה ציבורית שתיתן לנו החלטות.
משה גפני: אז אנחנו החלטנו על הרפורמה במס בתמיכתך, אדוני השר, ביוני.
משה גפני: לא הבנתי, מה היה צריך את כל המסביב?
משה גפני: לכן אני מאוד בעד שיתוף הפעולה בין ועדת הכספים לבין משרד האוצר.
משה גפני: אתך יש לי שיתוף פעולה מלא.
משה גפני: אני רואה בך שר אוצר מצוין, נפגש אתך כל הזמן, מדבר אתך, מעלה את הדברים, דברים רבים אתה גם משנה.
משה גפני: אני לא תמיד רואה את זה במשרד אצלך.
משה גפני: יש לך משרד גדול – יש לך את אגף התקציבים ואת אגף החשכ"ל ואת אגף שוק ההון ואת אגף רשות המסים, כל מיני אגפים, ולא לא תמיד הם הולכים לפי רוח המפקד.
משה גפני: אדוני השר, אני יודע שאצלך יש לי דלת פתוחה.
משה גפני: אני קורא לשיתוף פעולה מלא.
משה גפני: אנחנו לא מתכוונים לחלילה לרעת המדינה, ואנחנו לא חושבים שהפקידים אצלך חלילה מתכוונים לרעת המדינה; טובת העניין, ויכול להיות דיון – לא כל הרעיונות הכלכליים נמצאים באגפים השונים במשרד האוצר; גם לנו יש מה לומר.
משה גפני: אמנם לא כולנו למדנו כלכלה – אני, למשל, לא למדתי כלכלה, אלא למדתי בכולל, אבל אפשר עם סברה מסוימת ועם ראש פתוח ועם רגישות ציבורית - כל החוקים וכל התקנות וכל הצווים, כשהיה שיתוף פעולה בין משרד האוצר לבין ועדת הכספים, יצאו מצוינים, עם שיפורים.
יובל שטייניץ: שיתוף הפעולה הפורה הזה, יימשך.
יובל שטייניץ: נושא מחירי המים לנכים ולאוכלוסיות מוחלשות הוא בטיפולך, ואנחנו מטפלים בו מולך ורק מולך, כוועדה שמייצגת את הכנסת בעניין הזה ולא מול שום גוף אחר.
יובל שטייניץ: אני רוצה להתחיל בעיקר.
יובל שטייניץ: אני שמח לבוא לכאן כמו שעון בכל רבעון, כמו שקבענו והסכמנו בתחילת הקדנציה שלך כיושב-ראש, כדי לתת סקירה מקרו-כלכלית רבעונית, קל וחומר שהופעתי פה בחודש אוקטובר, הסכמתי לבקשתך, שבתחילת חודש ינואר נציג סיכום כולל, כשכבר נראה את הנתונים של שנת 2011, ואיזושהי תחזית, שהיא תמיד רק תחזית, לשנת 2012.
יובל שטייניץ: אני רוצה לפתוח דווקא, לפני שאני מעביר את רשות הדיבור למנכ"ל ולגורמים המקצועיים, לפתוח, לפני שניכנס לפירוט, בסיכום הכללי של שנת 2012, ואחר כך אעבור ישר לתחזית האוצר לשנת 2012.
יובל שטייניץ: השקף שאתם רואים כאן הוא סיכום הפטמטרים הכלכליים המרכזיים לשנת 2011.
יובל שטייניץ: בשנת 2011 חווינו שנה שנייה של צמיחה גבוהה יחסית, 4.8 אחוז.
יובל שטייניץ: זו גם היתה הצמיחה בשנת 2010.
יובל שטייניץ: זה לא נתון סופי; הוא עשוי להיות מעודכן על-ידי הלמ"ס בעשירית אחוז או בשתי עשיריות אחוז לכאן או לכאן, אבל זה כרגע נתוני הלמ"ס.
יובל שטייניץ: אני מדגיש – צמיחה של 4.8 אחוז בתקופת משבר עולמי זה לא דבר של מה בכך.
יובל שטייניץ: זו השנה השנייה ברציפות שכלכלת ישראל צומחת גבוה יותר משאר כלכלות- - -
זבולון אורלב: מה היתה הנחת יסוד התקציב?
יובל שטייניץ: תכף הכול יהיה, ואם לא, נציג.
יובל שטייניץ: זו שנה שנייה ברציפות שישראל צומחת גבוה יותר מכל מדינות המערב; יש בעולם מדינות שצמחו גבוה יותר בעולם המתפתח, אבל מכל מדינות המערב המפותחות, ואני מדגיש שהצמיחה הזאת היא צמיחה שלא מבוססת על הגדלת הפעילות הכלכלית במשק גרידא; זה לא רק הגדלת נפח הפעילות הכלכלית, נפח הייצוא או הצריכה המקומית או הייצוא אלא זו צמיחה שמבוססת במידה רבה, ובזה אנחנו שונים בכמעט כל מדינות המערב, על השקעות חדשות, על גידול מרשים בהשקעות במשק בכל ענפי המשק בנכסים קבועים.
יובל שטייניץ: אנחנו היום נמצאים ברמת השקעות במשק, בסוף 2011, גבוהה בעשרות אחוזים מאשר רמת ההשקעות במשק בתקופה שקדמה למשבר, ב-2008 או ב-2009, ואנחנו המדינה המערבית היחידה שרמת ההשקעות בה בהי טק, בתעשייה, במלונאות, בבניין, בכל ענפי המשק ובכל הנכסים הקבועים - בהתחלה היא ירדה, אבל שהיום היא גבוהה משמעותית ממה שהיתה לפני המשבר.
יובל שטייניץ: זה חלק מסוד הצמיחה הישראלית.
יובל שטייניץ: אנחנו ברמת השקעות מאוד גבוהה במשק, אז מצד אחד, אנחנו מתברכים בזה, ומצד שני, יהיה קשה לשמור על רמת השקעות כל כך גבוהה ולהמשיך לגדול בה.
רוחמה אברהם-בלילא: המיתון באירופה לא השפיע ברבעון האחרון?
יובל שטייניץ: הוא השפיע ברבעון השלישי בעיקר - תכף נראה.
יובל שטייניץ: מה שאתם רואים פה זה 5.6 אחוז אבטלה.
יובל שטייניץ: זו אבטלה, יחסית, נמוכה, גם מהאבטלה הנמוכה יותר משהיתה ערב המשבר.
יובל שטייניץ: גם כאן אנחנו די יחידים.
יובל שטייניץ: כולכם מכירים את הנתון של 5 אחוז שהתפרסם, והוא נכון.
יובל שטייניץ: הנתון שאנו רואים פה הוא ממוצע שנתי – התחלנו את השנה ברמות אבטלה של 6 אחוז וירדנו במהלך השנה, לכן מה שרואים כאן זה לא סיום השנה, 5.6 אחוז, אלא זו אבטלה ממוצעת שהתחילה יותר גבוה וירדה לרמת של 5 אחוז בסוף השנה, אבל כאן אנו מציגים את הנתון הממוצע של אמצע השנה, פחות או יותר, או הממוצע השנתי.
יובל שטייניץ: ההכנסות ממסים: 211 מיליארד ו-300 מיליון אלה ההכנסות ממסים ב-2011.
יובל שטייניץ: זה פחות מהתחזית.
יובל שטייניץ: בצמיחה אנחנו גבוהים יותר מהתחזית, במסים - נמוכים, אבל לא בהרבה.
יובל שטייניץ: החמצנו את התחזית ב-2 מיליארד, מתוכם מיליארד אחד היה שינוי חקיקה, אז החמצנו את התחזית בסוף, לאחר החששות – הייתי פה באוקטובר והיו חששות גדולים יותר – בסוף השנה היה תיקון, בסוף החמצנו את תחזית המסים במיליארד שקל מתוך 211 מיליארד – זה פחות מחצי אחוז, וזה כמעט בול.
יובל שטייניץ: הגירעון יצא קצת יותר גבוה מהתחזית – 3.3 אחוז.
יובל שטייניץ: בחוק התקציב הגירעון הוא 3 אחוז, יעד הגירעון.
יובל שטייניץ: יחס החוב-תוצר – נתון מאוד חשוב, במיוחד השבוע, לאחר שהורידו את דירוג האשראי בסיטונאות ליותר ממחצית מדינות אירופה, הורידו להם בגלל, בין השאר, התפתחויות שליליות ביחס החוב-תוצר – חלקם גבוהים מאתנו, חלקם נמוכים, אבל הכיוון היה של התפתחות שלילית, של עלייה ביחס החוב-תוצר.
יובל שטייניץ: זה אחד ההישגים של כלכלת ישראל, שהצלחנו להוריד את יחס החוב-תוצר למרות המשבר.
יובל שטייניץ: היה לפני שלוש שנים 80 אחוז, היום 74 אחוז – שוב, אומדן ראשוני.
יובל שטייניץ: יכול להיות שיהיה טיפה יותר גבוה, אבל גם יכול להיות שיהיה נמוך יותר, ונדע את זה תוך שבועיים.
יובל שטייניץ: אלה הנתונים לשנת 2011.
יובל שטייניץ: בסך הכול אפשר לומר שהיתה שנה טובה לכלכלת ישראל, ולא פחות חשוב מכך – שנה של הורדת האבטלה, שנה שבה נכנסו בתקציב המון השקעות חברתיות כמו מס הכנסה שלילי, כמו גידול בקצבאות, כמו התחלת העלאת שכר מינימום ועוד.
יובל שטייניץ: כמובן, ב-2012, בעקבות יישום ההחלטה על יישום גם חינוך חינם מגיל 3 ויום לימודים ארוך בגילאים הנמוכים על-ידי הגדלה מאוד משמעותית בצהרונים, במעונות יום, וגידול נוסף במס הכנסה שלילי ובנקודות זיכוי להורים לילדים קטנים, חלק ניכר מהגידול בתקציב הולך לנושאי חברה וחינוך גם ב-2011, והמגמה של הפניית יותר משאבים לנושאי חינוך וחברה, תתחזק גם בשנת 2012.
מירי רגב: על חשבון מה?
יובל שטייניץ: במידה מסוימת על חשבון ריסון גם בביטחון, גם בסעיפים אחרים.
יובל שטייניץ: אילו סעיפים?
יובל שטייניץ: בוא נשאיר זמן לשאלות בצורה מסודרת.
משה גפני: הדיון, מאיפה זה יירד, יבוא לכאן; זה לא הדיון עכשיו.
יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אם תשאיר זמן לשאלות בצורה מסודרת, אשמח לענות לכל שאלה.
משה גפני: המצב הוא טוב, נכון?
משה גפני: בוויכוח ביני לבינך באוגוסט, שאמרת שהולך להיות רע, ואמרתי לך: הקב"ה מנהל את העולם ויהיה טוב - אני צדקתי.
יובל שטייניץ: מי שמייצג את הקב"ה, תמיד צודק.
יובל שטייניץ: אבל הרב גפני, אני מרגיש שגם אני קצת מייצג את הקב"ה.
משה גפני: אמרתי, שאתה תצליח.
עמיר פרץ: האם לא ראוי שבסיכום 2011 יהיה סעיף כלשהו של מדד חברתי כלשהו?
משה גפני: שאלה טובה – עוד מעט.
יובל שטייניץ: כל הטבלה הזאת חברתית.
משה גפני: אני רוצה שהוא ידבר ברצף.
משה גפני: זו שאלה טובה, נדבר עליה.
משה גפני: הישיבה היא לא ארוכה.
יובל שטייניץ: דיברתי גם על חברה וחינוך.
יובל שטייניץ: אני רוצה להזכיר עוד נתון אחד, מאחר שנזרקה פה שאלה – אמרתי לגבי שנת 2010, ואני אומר גם לגבי שנת שנת 2011: בשנת 2010 אמרתי, ואחר כך הנתונים הוכיחו את הדברים- התחיל צמצום העוני בישראל ב-2010 - אלה נתוני הלמ"ס, לא נתוני האוצר.
יובל שטייניץ: בשנת 2011 מגמת צמצום העוני והפערים, שהתחילה ב-2010, אחרי כמה שנים שלא היתה מגמה כזאת, תימשך בגלל הגידול במס הכנסה שלילי, בגלל המשך השיפור בשכר המינימום, בגלל נקודות הזיכוי לגברים ונשים שהם הורים לילדים קטנים, בגלל החיסכון למשפחות, בעיקר משפחות בתחילת דרכן בתחום החינוך.
יובל שטייניץ: המגמה שהתחילה בשנת 2010 תוך כדי משבר עולמי של הקטנת פערים והקטנת ממדי העוני בקרב הקשישים, בקרב ילדים ובכלל, לפי נתוני הלמ"ס והביטוי הלאומי, כשיגיעו נתוני הסיכום ל-2011, נראה שהמגמה הזאת, להערכתנו, לפי מה שאנחנו רואים כרגע, כמו ב-2010, תימשך המגמה של צמצום העוני וצמצום פערים.
יובל שטייניץ: מה יהיה גודל הצמצום – נחכה לנתונים.
יובל שטייניץ: אמרתי את זה בשנת 2010, היו אנשים שאמרו שזה לא יקרה.
יובל שטייניץ: זה קרה, יש נתונים רשמיים, זה יקרה גם ב-2011, כי זו מטרה – צמצום האבטלה, צמצום העוני, צמצום הפערים - בהחלט מטרה מרכזית בניהול כלכלת המדינה.
יובל שטייניץ: אני עובר לתחזית האוצר לשנת 2012, והיא תחזית לא פשוטה.
יובל שטייניץ: בטור הימני - זו היתה התחזית כשהכנו את התקציב לפני שנה וחצי, ובטור השמאלי זו התחזית המעודכנת.
יובל שטייניץ: אעבור על הפרמטרים המרכזיים: ראשית, עדכנו את תחזית הצמיחה ב-0.8 אחוז כלפי מטה.
יובל שטייניץ: הטלטלה בעולם, המצב באירופה הוא כזה שכל מספר בין 2 אחוז ל-5 אחוז הוא סביר.
יובל שטייניץ: מאוד קשה גם בימים כתיקונם להכין תחזיות כלכליות ולדייק, ודאי בימים כאלה, שכל הטלטלה העולמית נמשכת, ומה שקורה באירופה, המשבר או הטלטלה ואי-הוודאות באירופה גוברת, ומשפיעה על כל העולם.
יובל שטייניץ: עדכנו את תחזית הצמיחה ל-3.2, וכל מספר בין 2 ל-5 הוא סביר, ואפילו הייתי אומר שכל מספר בין 1 ל-6 הוא גם איכשהו עדיין במסגרת ההגיוני – זה טווח מאוד גדול, נכון.
יובל שטייניץ: אני מסביר, מה טווח הסבירות.
יובל שטייניץ: בכל זאת, בסוף רצינו להציג מספר ולא לדבר רק על טווחים או על הסתברויות.
יובל שטייניץ: קיימנו באוצר מספר דיונים לקראת סוף 2011, תחילת 2012, שהגיעו נתונים חדשים, וגם באוצר היו דעות שונות, שנעו בספקטרום של בין 2.8 או 2.9 המחמירים ל-3.6, שתחשיבים מסוימים הראו גם את זה, או 3.7, ולאחר המון דיונים אנחנו מדברים על 3.2 אחוז כתחזית – זו תחזית בלבד, אבל בימים אלה חשוב להדגיש שתחזית היא באמת רק תחזית.
יובל שטייניץ: לגבי התחזית הזו, הבוקר התפרסם, למשל, נתון של הבנק העולמי, שמעריכים שהגידול בסחר העולמי בקצב של 4.7 או 4.8 אחוז, יימשך.
יובל שטייניץ: היו כבר הנחות שהגידול בסחר העולמי יירד.
יובל שטייניץ: בנק ישראל, למשל, הניח שהגידול בסחר העולמי יירד ל-3.5 אחוז.
יובל שטייניץ: הגידול בסחר העולמי משפיע על התחזית שלנו, לכן הנתון בבוקר לכאורה היה יכול להוסיף לתחזית עוד 0.1 או 0.2.
יובל שטייניץ: אנחנו לא משנים את התחזית.
יובל שטייניץ: יכול להיות שבימים הקרובים יהיו נתונים אחרים.
יובל שטייניץ: אנחנו בסביבה שארגונים בין-לאומיים ובנקים בין-לאומיים מפרסמים כל יום תחזיות שונות ופרמטרים כמו תחזית צמיחה בארצות הברית, כמו תחזית צמיחה באירופה, כמו תחזית צמיחה עולמית, וחשוב מבחינתנו – כמו תחזית הצמיחה בסחר העולמי, בייבוא והייצוא בעולם – מאוד משפיע עלינו, וכל יום אנחנו רואים נתונים חדשים לגבי אירופה, לגבי העולם, ולכן קשה לגזור תחזית, והתחזית היא גם פונקציה של זמן נתון ושל המון שיקול דעת ומחשבה שהושקעו בזה.
יובל שטייניץ: התחזית הזו של הצמיחה, עד היום בתחזיות הצמיחה טעינו כלפי מטה.
יובל שטייניץ: לשמחתנו, התחזית הזו היא הסבירה ביותר שאנחנו יכולים להגיש היום.
יובל שטייניץ: ההכנסות ממסים: בהכנסות ממסים התחזית המעודכנת שלנו היא 11 מיליארד פחות.
יובל שטייניץ: כאמור, בשנת 2011 כמעט קלענו לתחזית – היה מיליארד שקל פחות מהתחזית.
יובל שטייניץ: גם כאן זו תחזית בלבד.
יובל שטייניץ: לגבי הכנסות ממסים, זו תחזית זהירה ושמרנית.
יובל שטייניץ: ראינו מגמות במחצית השנייה של 2011, שהביאו אותנו להוריד במידה מסוימת את תחזית ההכנסות ממסים בשנת 2012.
יובל שטייניץ: הדבר האחרון הוא אחוז הגירעון.
יובל שטייניץ: כמובן, זה נושא מאוד חשוב.
יובל שטייניץ: היעד בתקציב היה 2 אחוז.
יובל שטייניץ: כאן אנחנו מעריכים, ואמרתי את זה כבר באוקטובר, כשהייתי פה, אנו מעריכים שלא נעמוד ביעד שקבענו לעצמנו בגירעון ב-2012.
יובל שטייניץ: זו שנה מאתגרת, שנה לא פשוטה כלכלית, ואנו מעריכים שיעד הגירעון, שכרגע, תחזית הגירעון היא 3.4.
שי חרמש: זה 10 מיליארד שקל.
יובל שטייניץ: אני רוצה לומר על המכלול הזה שני דברים: ראשית, אנחנו מציגים פה תחזית.
יובל שטייניץ: אני כשר אוצר ואתם כוועדת כספים, נעשה הכול יחד, באחריות, בנמרצות כדי לעשות כל מאמץ, להגיע לצמיחה גבוהה יותר.
יובל שטייניץ: זו תחזית לגבי הצמיחה – לא יעד.
יובל שטייניץ: היעד הוא לצמוח כמה שיותר, ולעלות על התחזית שאנו רואים היום.
יובל שטייניץ: זה במידה רבה בידינו.
יובל שטייניץ: אם נפעל נכון - זה גם תלוי במה שיקרה בעולם, אבל אם נפעל נכון, בהנחה שאירופה לא תתפרק, שגוש היורו יישאר בקשיים שהוא נמצא בהם היום, שהם מספיק חמורים, אבל שלא נראה התפרקות רבתי של גוש היורו, שלא תהיה שם התפוררות אלא רק קשיים – אנחנו חושבים שזו התחזית, אבל נעשה כל מאמץ, לשפר ולהתעלות מעל התחזית – קודם כל לגבי צמיחה, כי זה היסוד של כלכלה בריאה ושל היכולת לדאוג גם לחברתי ולחינוכי ולציבור ולהוריד אבטלה ולהגן על רווחתם של אזרחי ישראל, הצמיחה היא בסיס לכול, צמיחה וצמיחה בריאה, שמבוססת על השקעות, שהיא גם צמיחה לגבי העתיד - לא רק צמיחה של נפח פעילות, וכמובן, אם נצליח לשפר את הצמיחה, ונצליח לשפר את גביית המסים, שגם על זה אנו עובדים חזק מאוד, ונמצא פה דורון ארבלי, יו"ר רשות המסים הזמני, שעושה עבודה מאוד נמרצת בחודשים האחרונים, אנחנו מקווים, כמובן, להיאבק וגם לשפר את הנתונים.
משה גפני: היה אתו שיתוף פעולה טוב בשבוע שעבר.
משה גפני: אמרתי את זה גם במליאת הכנסת.
יובל שטייניץ: כשאני מסתכל על התחזית הזו ועל כלכלת ישראל לשנת 2012, מצד אחד, אנחנו רואים מומנטום של צמיחה שצברנו בשנתיים האחרונות, וזה בצד החיובי, ומצד שני, אנו רואים שלושה איומים מרכזיים, ואני חייב לשים פה על השולחן גם את הדאגות והאיומים ואת האתגרים שנצטרך להתמודד אתם ב-2012.
יובל שטייניץ: האתגר העיקרי, או האיום העיקרי, זה מה שקורה בכלכלת העולם.
יובל שטייניץ: קשיים באירופה זה פגיעה בשוקי הייצוא שלנו, גם פגיעה אולי בהשקעות בארץ, התפוררות באירופה – כל התחזיות האלה, נצטרך לחשוב עליהן מחדש.
יובל שטייניץ: אם גוש היורו יתפורר – לא מדינה אחת - זה משבר עולמי חדש לפחות לכמה שנים, ונצטרך לחשוב על כל זה מחדש, אז זה האיום החיצוני, מה שקורה בכלכלת העולם ובעיקר באירופה.
יובל שטייניץ: מבחינה פנימית, יש שני דברים שאנחנו מודאגים מהם, ושעשויים לעכב או להאט צמיחה בישראל: האחד, ואני לא רוצה לנתח אותו כרגע לעומק - יש כרגע בקהילה העסקית בישראל – בחברות, ביזמים, במשקיעים, בין המנכ"לים, בין אנשי העסקים בישראל וגם בקהילה הבין-לאומית שמשקיעה בישראל, תחושה, ותחושה זה דבר סובייקטיבי, תחושה של עליהום, של חשש, תחושה של ניגוח, תחושה שיוצרת אצל חלקם חשש או הססנות מלהמשיך להשקיע בארץ.
יובל שטייניץ: מספיק ש-10 אחוז מאנשי העסקים בעלי ההון או החברות ששקלו לפתח או להרחיב את מפעליהם או את עסקיהם בארץ, מספיק שאחד מעשרה חושש מהאווירה הזאת- - -
גאלב מג'אדלה: ממה זה נובע?
יובל שטייניץ: היא נוצרה בעקבות, במידה רבה, המחאה החברתית והאווירה התקשורתית והתחושה של עליהום.
יובל שטייניץ: מותר להתווכח, מותר להפגין, מותר לתקן עיוותים; אסור לעבור את הגבול של הסתה או אווירת עליהום, כי זה עשוי לפגוע בכלכלת ישראל, אז זה איום אחד – אנחנו שומעים יותר ויותר מאנשי עסקים – אגב, גם מהעולם ולא רק מהארץ, רצון לחכות ולראות איזו אווירה מתפתחת בישראל ואיזה חקיקה מתפתחת בישראל.
רוחמה אברהם-בלילא: ומצד שני, לא ללכת לקראת כל התספורות האלה.
יובל שטייניץ: הדבר השני שמדאיג אותנו, שיכול להאט את הצמיחה המתוכננת, זה אפשרות להתפתחות מחנק אשראי – שיהיה קשה לבעלי עסקים, לחברות, לקבלנים, למלונאים, לתעשיינים, לגייס כסף כדי לפתח את המפעלים או את העסקים.
יובל שטייניץ: אנו מודאגים מהאפשרות למחנק אשראי בתחום של אשראי לקבלנים, לבנייה למגורים, לבנייה לתעשייה, אך גם בתחום הכללי של תעשייה גדולה, תעשייה בינונית.
יובל שטייניץ: שני התחומים הללו הם צללים שמעיבים כרגע על המשך ההתפתחות הכלכלית, ואנו נצטרך להתמודד אתם, ואני משוכנע שנדע להתמודד אתם.
יובל שטייניץ: אם כך, זו התחזית המעודכנת לשנת 2012, ואנחנו נעשה הכול לא רק כדי לעמוד בה, אלא אם אפשר, גם כדי להיות מעליה.
יובל שטייניץ: אבקש עכשיו מהמנכ"ל להציג כמה שקפים של פילוח הנתונים של 2011.
משה גפני: אנחנו סיכמנו עם אנשי השר שהישיבה הזאת תהיה קצרה יחסית, כי הוספנו את זה – השר נוסע לחו"ל, ורציתי שזה יהיה לפני.
דורון כהן: כרגע יש לנו אומדן – עדיין לא סופי, כי אין הרבעון האחרון עדיין של 2011, שמדבר על 4.8 אחוז צמיחה, שזה ממשיך גם מ-2010.
דורון כהן: יש לזכור, אל"ף, שחלק ניכר של הצמיחה זה עדיין השפעה של 2010, כי אנחנו משווים תוצר של שנה אחת לתוצר של שנה אחרת.
דורון כהן: קצב הצמיחה הגבוה הוא ב-2010.
דורון כהן: הצמיחה ברבעונים של 2011 היא סביב 3.5 אחוז, שזה לא נמוך, אבל זה מוריד את קצב הצמיחה.
דורון כהן: יש לזכור עוד כמה דברים, שחלקם מדאיגים, ויש להתייחס אליהם: