GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק פינדרוס: אני חייב לומר שהנייר שלכם הרבה יותר מוצלח מהנייר שאני הכנתי.
יצחק פינדרוס: בנייר שלכם כתוב ר מאוד ברור: ב-2010 ניתוספו 2,000 משרות במסלול תעסוקה לאוכלוסיות מיוחדות, כל שלוש האוכלוסיות, בסך כולל של כ-100 מיליון שקל.
יצחק פינדרוס: באופן סביר ונורמלי, אם רואים שר מצליח ומביא 2,000 משרות, אז בשנה לאחר מכן, מינימום 2,500.
יצחק פינדרוס: אבל בשנה שלאחר מכן מדובר על 500.
יצחק פינדרוס: 2011 - מסלול תעסוקה שאושר, מדובר בדיוק על 500, ואני מר על כל שלוש האוכלוסיות – חרדים, מיעוטים ואנשים עם מוגבלויות.
יצחק פינדרוס: בתקציב שאתם כותבים פה – בדיוק 30 מיליון שקל.
יצחק פינדרוס: אני מר מהנייר שלכם.
יצחק פינדרוס: עכשיו אני רוצה לסבר את האוזן ולהסביר למה הכוונה.
יצחק פינדרוס: כשאתה בא למעסיק פרטי ומנסה לשכנע אותו לא לעבור להודו, לא לעבור לחוץ לארץ, לא לעבור לאירופה, אלא להישאר בארץ ואומר לו שיש מסלול.
יצחק פינדרוס: הוא צריך לבדוק מיקום, בודק את עלויות הארנונה, בודק אם הוא יכול למצוא אנשים מתאימים.
יצחק פינדרוס: עושה עבודה ארבעה-חמישה חודשים, ואז אומרים לו: תשמע, יש בעיה.
יצחק פינדרוס: הממשלה כרגע דנה, העבירה תקציב, לא העבירה תקציב.
יצחק פינדרוס: הוא פשוט בורח.
יצחק פינדרוס: 462, שאתם אומרים שקיימים במערכת, מאחוריהם עומדים עוד 1,000 או 1,500 – את הנתונים האלה אני לוקח מ-2010 - שבכלל לא הגישו, בכלל לא נכנסו למסלול הזה כי הבינו שיש בעיה.
יצחק פינדרוס: לוקחים משרות, וזה במסגרת מה ששאלה חברת הכנסת שלי יחימוביץ, שלא יהיו קיימות.
יצחק פינדרוס: הן ילכו להודו, הן ילכו לארצות-הברית.
יצחק פינדרוס: דרך אגב, חלקם מגיעים מארצות-הברית לכאן.
יצחק פינדרוס: הרי אנחנו יושבים עם חברות לעשות out sourcing, וזה חלק מהחברות שהגישו בקשות.
יצחק פינדרוס: הן נשארות בארצות-הברית, לא באות בכלל לארץ.
יצחק פינדרוס: אין להן סיבה לבוא לארץ.
יצחק פינדרוס: אלה רים חדשים.
יצחק פינדרוס: כשרואים שר הצליח, 2,000 משרות לערבים, חרדים ומיעוטים הביאו ב-2010, ב-2011 ירדנו אל מתחת ל-500 במספרים שאתם נתתם.
יצחק פינדרוס: זה קבורה של החברות שלא באות בגלל הר הזה.
יצחק פינדרוס: כי הן אומרות: זה לא רציני.
יצחק פינדרוס: אמרו לנו שנבוא לארץ ויהיה.
יצחק פינדרוס: באנו, הלכנו לשכור מקום, הלכנו לחפש אנשים, מצאנו את האנשים, הכשרנו אותם בחלק מהמקרים – אתם יודעים שצריכים להכשיר את האנשים בהסבות - ובסופו של ר אומרים להם תשובות, שאני פשוט משתומם:
יצחק פינדרוס: אנחנו בודקים; אנחנו מחכים לאישור של האוצר; טעו, זה לא במכרז הנוכחי, זה יהיה במכרז הבא.
יצחק פינדרוס: מן תשובות ביורוקרטיות, שבסוף מסתבר שבמקום 100 שהיו ב-2010, 120 מיליון שהיו צריכים להיות ב-2011 ירדו ל-30.
יצחק פינדרוס: אלה המספרים מבחינת מבחן התוצאה.
יצחק פינדרוס: יכול להיות שבתיאוריה יש יותר, וזה יושב ראש ועדת הכספים יודע, אני לא יודע.
יצחק פינדרוס: אבל בפועל, בסך הכול יצאו מהמשרד 30 מיליון שקל לכל האוכלוסיות המיוחדות.
שלי יחימוביץ': באמת מדובר במסלול נפלא, שראוי לכל הערכה.
שלי יחימוביץ': הוא בדיוק-בדיוק ממוקד ונוגע בכל הרים שנוהגים להתבטא עליהם התבטאויות כלליות מתלהמות, שמרחיבות את השיח של השנאה והעוינות.
שלי יחימוביץ': וכאן אנחנו רואים טיפול ממשלתי נכון, התרת חסמים ומציאת מקומות עבודה, וכשיש מקומות עבודה אנשים באים לעבוד.
שלי יחימוביץ': אנשים רוצים לעבוד – חרדים רוצים לעבוד, ערבים רוצים לעבוד, יהודים רוצים לעבוד, רק צריך לתת להם הזדמנות.
שלי יחימוביץ': לכן אנחנו צריכים לשאוף שהסעיף הזה יהיה מתוקצב כמו שצריך.
שלי יחימוביץ': כשקורה משהו טוב אז הוא צריך להיות גם מתוקצב.
שלי יחימוביץ': שאלה שניה, בעניין "טלדור" באשקלון.
שלי יחימוביץ': אני מבינה שהמפעל הגיע לסוף מסלול התעסוקה שלו מקץ חמש שנים.
שלי יחימוביץ': אני מבינה שיש כללים וקריטריונים, אבל אני חושבת שלפעמים צריך לתת מענה למצב קיים ולסיטואציה קיימת.
שלי יחימוביץ': בסיטואציה הקיימת, לסגור את המפעל הזה המשמעות היא התמוטטות של מאות משפחות ונטילת מקור הפרנסה שלהן.
שלי יחימוביץ': לייצר מחדש את מקומות העבודה האלה יעלה הרבה יותר מאשר להמשיך את מסלול התעסוקה.
שלי יחימוביץ': זאת עובדה, אנחנו יודעים כמה עולה לייצר משרה או כמה עלתה בוויסקונסין השמה במשרה.
שלי יחימוביץ': אז להמשיך את מסלול התעסוקה הזה באופן חריג, אני חושבת שזה פשוט הר החכם ביותר לעשות כלכלית, מעבר למוסרית.
שלום שמחון: בהנחה שסבסדנו את תוספת העובדים, לא את מה שהיה קודם, אז אם את צודקת כל מה שצריך לקרות זה שהם יפטרו את התוספת, לא שהם יסגרו את המפעל.
שלום שמחון: המפעל ממילא היה קיים שם.
שלי יחימוביץ': תקרא לעובדים האלה תוספת?
שלי יחימוביץ': תקרא להם איך שאתה רוצה, אבל מדובר בעובדים ובמשרות.
שלום שמחון: אני מנסה להגיד שהטלת האימה שמפעל של 250 עובדים נסגר בגלל אותה תוספת – אני לא מתחייב שהוא לא יקבל בסוף את אותה תוספת - זו הצגה קיצונית.
שלום שמחון: אני רק אומר שהניסיון להגיד שצריך לפטר את כל 250 העובדים בעבור זה שאותו מפעל קיבל סבסוד עבור התוספת של העובדים, זו הצגה קיצונית.
שלי יחימוביץ': אז בהמשך, כשתענו לי, תגידו לי מה התמונה האמיתית.
שלי יחימוביץ': רגע, עוד לא התחלתי.
שלי יחימוביץ': באתי לכאן בכלל בגלל ר מאוד ספציפי, שאי-אפשר להתעלם ממנו.
שלי יחימוביץ': אני אהיה קצרה.
שלי יחימוביץ': אני מרת על פתיחת 22 מרכזי תעסוקה.
שלי יחימוביץ': זה לא בדיוק 22, יש שלושה קיימים – לא אכנס לפרטים, בין 18 ל-22 מרכזי תעסוקה שעומדים לקום.
שלי יחימוביץ': כמובן, אני מברכת על זה, רק הצורה שבה זה נעשה היא מאוד מפוקפקת.
שלי יחימוביץ': מדובר על מיני ויסקונסין.
שלי יחימוביץ': אחרי שהורדנו את ויסקונסין, מקץ חמש שנים קשות רעות – גם לעובדים, גם לא יוצרה ולו משרה אחת, גם כמה חברות פרטיות עשו סיבוב על הגב שלנו והרוויחו 500 מיליון שקלים, שזה הכסף שהועבר לוויסקונסין - אז הכנסת הצליחה לעשות סוף-סוף משהו טוב ולהפיל את התוכנית הזאת.
שלי יחימוביץ': והנה אנחנו רואים שהיא חוזרת אלינו בדלת האחורית, באמצעות מרכזי התעסוקה.
שלי יחימוביץ': כן, אני יודעת שיש הבדלים צורניים רבים.
שלי יחימוביץ': כן, אני יודעת שזה לא בדיוק אותו ר, וכאן לא מדובר בחברות עסקיות אלא בג'וינט.
שלי יחימוביץ': אבל אני שואלת: למה ג'וינט?
שלי יחימוביץ': אתם שמים שם כל כך הרבה כסף, יש לכם המון רצון טוב.
שלי יחימוביץ': יש לכם שירות תעסוקה, למה לא לקחת אותו?
שלי יחימוביץ': לג'וינט יש התמחות במרכזי תעסוקה יותר גדולה מאשר לשירות התעסוקה, שיש לו את כל האתוס המקצועי ואת כל הכלים?
שלי יחימוביץ': הרי מה קורה בסוף?
שלי יחימוביץ': מה קרה בוויסקונסין?
שלי יחימוביץ': הם משכו בכירים משירות התעסוקה שיעבדו אצלם, בסקטור הפרטי במקום בשירות הציבורי.
שלי יחימוביץ': לכם יש את שירות התעסוקה.
שלי יחימוביץ': מילא, היה מצ'ינג.
שלי יחימוביץ': אפילו אין מצ'ינג – הממשלה נותנת 141 מיליון, הג'וינט נותן 47 מיליון.
שלי יחימוביץ': הרי אפילו אם תורידו את החלק של הג'וינט ותיתנו רק את התקצוב הזה לשירות התעסוקה, אנחנו יודעים שהם יעשו את זה יותר טוב.
שלי יחימוביץ': הם לא צריכים ללמוד הכול מחדש, יש להם את הכלים, יש להם את העובדים.
שלי יחימוביץ': למה להפריט את שירות התעסוקה?
שלי יחימוביץ': עכשיו תגידו לי שזאת לא הפרטה, זה בנוסף לשירות התעסוקה.
שלי יחימוביץ': זאת אחת השיטות הקונבנציונליות להפרטה, להקים עוד גוף ליד הגוף הקיים.
שלי יחימוביץ': ככה מפריטים.
שלי יחימוביץ': מה היה הקמת הכלא הפרטי בבאר שבע?
שלי יחימוביץ': תחילת הפרטה של שירות בתי הסוהר.
שלום שמחון: זה לא אותו ר.
שלי יחימוביץ': בדיוק אותו ר – תחילת הפרטה של שירות בתי הסוהר.
שלי יחימוביץ': לכאורה המבנה הממשלתי-המדינתי נשאר, מקימים רק כלא חדש, יפה, בבעלות לב לבייב ואברהם קוזניצקי.
שלי יחימוביץ': לשמחתנו, בג"ץ הציל אותנו מהר הזה, אבל לו זה היה נמשך כל בתי הכלא היו מופרטים.
שלי יחימוביץ': אותו ר כאן.
שלי יחימוביץ': למה להפריט את השירות הציבורי?
שלי יחימוביץ': העובדים שיעבדו בג'וינט הרי יהיו עובדי קבלן ב-22.04 שקלים לשעה, רובם, ואנחנו מוציאים מהמדינה את האחריות שלה לר הכל כך בסיסי, שהוא מציאת תעסוקה.
שלי יחימוביץ': קודם כול, אני לא מתכוונת לוותר.
שלי יחימוביץ': אנחנו גם מתכוונים לפנות לבג"ץ בעניין הזה, אבל אני מבקשת ממך, אדוני השר, לחזור בך מהכוונה הזאת.
שלי יחימוביץ': לעשות בדיוק את מה שאתה מתכנן לעשות, זה ר נפלא, רק לתת את זה לשירות התעסוקה, או לפחות לתת להם צ'אנס.
משה גפני: ליבי אפין, מנכ"לית "מטריקס", בבקשה.
ליבי אפין: קודם כול, אני רוצה להודות לתמ"ת.
ליבי אפין: התחלנו לפני שמונה שנים עם 28 נשים.
ליבי אפין: אני, כאישה חרדית שעובדת בחוץ כל השנים - - -
משה גפני: לא שומעים אותך ברור, תקרבי את המיקרופון.
משה גפני: לא שמעו שאת אישה חרדית.
משה גפני: על-פי רוב יש הדרת נשים אצל החרדים, אז רצוי שיירשם בפרוטוקול שאת מנכ"לית הרבה שנים.
משה גפני: את גרה במודיעין עלית.
ליבי אפין: לא, אני גרה בירושלים.
משה גפני: בירושלים, אצל החרדים.
ליבי אפין: גם.
ליבי אפין: אני רוצה להודות לתמ"ת, בגלל שקמנו לפני שמונה שנים, והרעיון היה לקחת את האוכלוסייה החרדית, את הנשים דווקא, כמוני - אני אמריקנית ועבדתי בחוץ כל השנים - ולתת להן הזדמנות, כנשים חרדיות, להשתלב לאט-לאט בעולם החילוני.
ליבי אפין: לפני שמונה שנים זה היה יותר חלום.
ליבי אפין: לא חשבנו שכל כך הרבה נשים יצאו החוצה.
ליבי אפין: התחלנו עם 28 נשים, היום יש לנו ב"מטריקס" 850 נשים.
ליבי אפין: בתור אישה שעובדת בעסקים כל השנים – עבדתי במשרד החוץ לפני שבאתי לנהל ב"מטריקס" - הסיפור של התמ"ת ולעבוד עם הממשלה עושה בעיות לנו ולכל חברות העסקים, שחייבות לעמוד בחוזים.
ליבי אפין: אנחנו עומדים במחויבויות, מבססים על מכרזים, חושבים שנקבל אותם ובסוף לא מקבלים את הכסף בזמן או בכלל לא.
ליבי אפין: כרגע ב-2011 הגשנו מכרז ל-100 משרות, שזה בסך הכול 120 נשים, שרובן כבר עובדות אצלנו אבל אנחנו מחכים לקבל את הסיוע מהממשלה, עדיין מחכים למכרז.
ליבי אפין: ב-2012 אנחנו רוצים להגיש עוד 100 משרות.
ליבי אפין: יש עבודה בחוץ, אבל אם לא נקבל עזרה מהתמ"ת יהיה מאוד קשה להמשיך ולהתמודד מול הלקוחות.
ליבי אפין: אני רוצה להבהיר של"מטריקס" יש גם סניפים באירופה, יש לנו סניף בסין ועכשיו רכשנו חברה גם בארצות-הברית.
ליבי אפין: להשאיר את העבודה בארץ ולהכניס עוד ועוד נשים חרדיות לעבודה, בלי עזרה מהתמ"ת זה פשוט לא ימשיך ו"מטריקס", כחברה עסקית, תמשיך להעביר עבודה גם לחוץ לארץ.
משה גפני: חבר הכנסת חנין.
משה גפני: גברת אפין, מה שדיברתי לגבי חרדים זה היה בהומור, לא הכוונתי לשום ר.
משה גפני: אגב, הייתה לך טעות כשאמרת שאנחנו רוצים להשתלב בעולם החילוני.
משה גפני: פשוט לא נכון.
משה גפני: אנחנו לא רוצים להשתלב בעולם החילוני, אנחנו רוצים לעבוד.
משה גפני: אנחנו רוצים שהחילונים ישתלבו בעולם החרדי.
דב חנין: אני מברך על כל מהלך שיעודד ויחזק תעסוקה ואפשרויות תעסוקה של נשים, של גברים, של נשים חרדיות, של נשים ערביות.
דב חנין: אני בעד המהלכים האלה, אבל אני חייב לומר, אדוני היושב ראש, שאני מאוד מודאג מהתוכנית הקונקרטית הזאת.
דב חנין: אני חושב שהיא תוכנית שבמרכזה מהלך של הפרטה של שירות התעסוקה.
דב חנין: אני חושב שהר הזה הוא חלק - - -
שלום שמחון: איך זה גלש למקום הזה, אני לא יודע.
דב חנין: אני מר על ההיבט של מרכזי התעסוקה.
שלום שמחון: זה לא הדיון של היום.
שלום שמחון: חברת הכנסת יחימוביץ עוסקת בזה תקופה ארוכה והיא העלתה את זה במסגרת הרים, לא כי זה הדיון עצמו.
שלום שמחון: אני אענה לה.
דב חנין: אז תענה גם לי.
משה גפני: , היא העלתה את העניין הזה והוא ישיב.
משה גפני: זה באמת לא נושא הדיון.
משה גפני: הוא נושא חשוב כשלעצמו.
שלי יחימוביץ': למה ש לא יחזק את העניין?
משה גפני: אתה מחזק את ריה.
דב חנין: אני אומר את זה מכיוון שלדעתי הרים משתלבים במהלך כולל.
דב חנין: מרכזי התעסוקה הוא חלק ממהלך שהצד השני שלו זה הייבוש התקציבי של שירות התעסוקה והמערכות של המדינה.
דב חנין: זה ייבוש תקציבי שנמשך הרבה שנים, אגב, לא התחיל בקדנציה שלך, אבל הוא ממשיך.
דב חנין: המערכות של שירות התעסוקה עובדות בעומסים קיצוניים, לא מסוגלות לתת מענה ואז יגידו: הנה, אנחנו מייצרים פה מנגנונים אחרים, מרכזי תעסוקה - - -
משה גפני: חבר הכנסת חנין, אפשרתי לשלי להאריך בעניין הזה.
משה גפני: הנושא חשוב גם לי, הוא נושא חשוב כשלעצמו, אבל זה באמת לא נושא הדיון.
משה גפני: זה נושא מאוד מרכזי בכל המערכת הכלכלית במדינת ישראל.
משה גפני: השר ישיב על זה.
גאלב מג'אדלה: הוא יבוא לדיון.
משה גפני: הוא יבוא לדיון, כן.
משה גפני: אני מזמין את השר כבר מעכשיו לדיון על הנושא הזה.
דב חנין: אני מקבל את ריו של אדוני, שאדוני יכנס בנושא הזה דיון מיוחד.
משה גפני: אם נתפזר לא נקבל תשובות.
משה גפני: צריך להתמקד.
משה גפני: אתה יודע, עם המשרדים זה לא קל.
דב חנין: אדוני, אני מעלה את הנושא הזה כאן כיוון שלדעתי כל הרים הם חלק מפאזל אחד של מהלך כולל.
דב חנין: אם לא נבין שאנחנו מרים על מהלך שיש לו כמה זוויות וכל אחת מהזוויות משתלבת באיזוהי תמונה כוללת, נחטיא את העניין.
דב חנין: אני לא רוצה להקדים את כל מה שאני רוצה להגיד באותו דיון, אדוני השר, אז אני רק אומר את הרים בכותרת.
דב חנין: אני חושב שהגישה שמייצרת מנגנון חילופי אלטרנטיבי לשירות התעסוקה, במקום לחזק אותו, במקום לתגבר את התקציב שלו, במקום לתגבר את כוח האדם שלו, היא גישה הרסנית ומסוכנת.
שלום שמחון: ממש לא מייצרת מנגנון חילופי לשירות התעסוקה.
דב חנין: ממש כן מייצרת.
שלום שמחון: זה שתחזרו על זה כל הזמן זה עוד לא עושה את זה נכון.
דב חנין: זה לגמרי נכון.
משה גפני: אדוני השר, תקבל את הבמה להשיב על זה.
משה גפני: יהודה אלירז, אתה יועץ כלכלי שמייצג כמה חברות שעוסקות בעניין של תעסוקה.
יהודה אלירז: כבוד היושב ראש, כבוד החברים, באמת במילים ראשונות הייתי רוצה לברך על הדיון הזה.
יהודה אלירז: זה דיון שפותח את השערים לכל המשמעויות ולכל ההיבטים החיוביים.
יהודה אלירז: אני רוצה לברך את משרד התמ"ת על הפעילות המבורכת שהוא עושה בהקשר של פתיחת כשלי שוק בהעסקה של אוכלוסיות מיוחדות.
יהודה אלירז: גם החרדים, גם הערבים וגם האנשים בעלי מוגבלות הן קבוצות אוכלוסיות שלולא אותה פתיחה של אותם כשלי שוק, שקיימים במנגנון של שוק חופשי, הם לא היו מוצאים את מקומם בעולם התעסוקה, נקודה.
יהודה אלירז: אני עוד זוכר אותי יחד עם מיכל צוק, בתפקידה הקודם במשרד האוצר, מנסים לשחרר את כל העכבות בנושא הכשרה ותעסוקה של אוכלוסייה חרדית.
שלום שמחון: החבר יכול להציג את עצמו?
משה גפני: שמו יהודה אלירז, הוא יועץ כלכלי, הוא מייצג חברות שעוסקות בעניין הזה שפנו למשרד התמ"ת וקיבלו תשובות שליליות.
משה גפני: לכן אהבתי את זה שהוא אמר שהוא מודה למשרד התמ"ת.
משה גפני: אם אני טועה אז תציג את עצמך אחרת.
יהודה אלירז: לא טעית.
יהודה אלירז: לא הוספת רב, אבל זה בסדר.
משה גפני: הרב יהודה אלירז.
משה גפני: הוא לומד תורה והוא תלמיד חכם.
יהודה אלירז: הייתי רוצה לשים את הדגש ואת הפוקוס על המכרז הנוכחי.
יהודה אלירז: המכרז הנוכחי, התשובות שהתקבלו עליו היו בחלקו ביזריות, בלשון המעטה, וחלקן בעיות של חוסר תקציב.
יהודה אלירז: גופים גדולים מאוד במשק, הכשירו בהכשרה של האנשים הללו, הם השקיעו בתשתיות מתוך הנחת עבודה שהם יקבלו את התשובות החיוביות למכרז הזה.
יהודה אלירז: ככל שהתשובות האלה תקדמנה להגיע במהלך פברואר אנחנו באמת נצליח לייצר סיטואציה שהמסלול הזה ייכנס למומנטום.
יהודה אלירז: והיה – חלילה, זה לא איום – אבל אם התשובות לא יהיו חיוביות המסלול הזה יגיע לעברי פי פחת.
יהודה אלירז: חברות גדולות במשק, שלא מעסיקות רק אוכלוסייה חרדית - חברות ביטוח, בתי תוכנה גדולים, כמו נפט, כמו הפניקס, גופים שמעסיקים אוכלוסיות מעורבות - שכנענו אותם להיכנס למסלולים האלה, של העסקת אוכלוסייה חרדית.
יהודה אלירז: הם נכנסו מתוך הנחת עבודה שהם יזכו במכרז הזה, ולכן אני מברך על התשובה החיובית שאנחנו מקבלים פה, אבל אנחנו רוצים להיות קונקרטיים בעניין ולהיות בסיטואציה שבמהלך פברואר, לאחר הדיון הנוסף, התשובות אכן תתקבלנה.
יהודה אלירז: תודה.
משה גפני: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, הרשה לי לגעת יותר בשורש הנושא.
ישראל אייכלר: מעבר לצורך של האנשים להתפרנס, שהם צריכים פרנסה והחסימות שיש במשק הישראלי בפני חרדים, ערבים ואוכלוסיות מוגבלות - אגב, הטרמינולוגיה הזאת היא מאוד-מאוד דמוקרטית, שיש אוכלוסיות מיוחדות, אבל זאת המציאות שאנחנו חיים בה – מעבר לחשיבות של משרד התעסוקה לסייע במסלולים האלה, יש גם עניין חברתי כלל-ישראלי בסיוע של משרד התמ"ת לעניין של מסלולי התעסוקה.
ישראל אייכלר: יש עניין חברתי להסיר את עלילת הדמים הזאת – "דמים" במובן הכספי – שהחרדים לא רוצים לעבוד, שהם פרזיטים וטפילים.
ישראל אייכלר: בעיניי, האמירות האלה מסוכנות לעצם קיומה של מדינת ישראל ולעצם דו-קיום בשלום בין האזרחים הערבים, החרדים והאוכלוסיות האחרות.
ישראל אייכלר: לכן הר הזה הוא קריטי ובידיך, אדוני השר, הממשלה נתנה את המדיניות שלה, את התוכניות שלה ואת האמירות שלה, שהיא רוצה לקדם אוכלוסיות מיוחדות בתעסוקה.
ישראל אייכלר: זה הר הקריטי ביותר.
ישראל אייכלר: איך אוהב לומר מישהו?
ישראל אייכלר: יותר מהאיום האירני.
ישראל אייכלר: אני לא אומר שזה יותר מהאיום האירני, אבל זה האיום המרכזי.
ישראל אייכלר: בדרך לפה, אדוני היושב ראש, שמעתי רי הסתה נוראיים בתחנה הצבאית של גלי צה"ל.
ישראל אייכלר: אני שאלתי: זו התחנה של הצבא שאמור להגן על מדינת ישראל מפני מלחמה, כשהוא יוצר מלחמת אזרחים, כשהוא יוצר אווירת הסתה נוראה?
ישראל אייכלר: שיש כאן אוכלוסייה שלא זכאית לדירות, לא זכאית לדיור, כי היא לא רוצה לעבוד?
ישראל אייכלר: כל זה ברדיו.
ישראל אייכלר: אבל השר, משרדו והפקידים שלו עוסקים בפועל ובמעשה.
ישראל אייכלר: חייבים להחזיר לא רק את הכסף מ-2011.
ישראל אייכלר: אני לא יודע למה אני רואה פה כזאת ירידה, שמעתי מהשר ומהמנכ"ל שהייתה בעיה עם האוצר.
שלום שמחון: לא הייתה בעיה עם האוצר, נגמר לנו הכסף.
שלום שמחון: אם היינו מקבלים את התוספת התקציבית בסוף השנה, כפי שתוכנן, גם הבקשות האלו לא היו מחכות לפברואר, הן היו מאושרות כבר.
שלום שמחון: כל מה שאמרנו זה שהתוספת התקציבית עדיין לא התקבלה אבל היא תתקבל.
שלום שמחון: הגענו לסיכום.
ישראל אייכלר: למעשה, מתוך מאות מיליונים שמדינת ישראל משקיעה בתעסוקה בפועל, כשזה יורד לשטח, הגיעו לפה מספרים שאני רואה: 8 מיליון ו-210,000.
ישראל אייכלר: ממש פרוטות יחסית למשימה הכבדה הלאומית שמופקדת בידיכם, לשלב את הציבור של אלפי ורבבות, גם באוכלוסייה הערבית.
ישראל אייכלר: לכן אני מבקש שב-2012 נדע שכל מפעל וכל מי שרוצה לעבוד יקבל את הסיוע, שלא יהיה מצב שחלק כן קיבלו וחלק לא קיבלו.
ישראל אייכלר: אני מאוד מקווה שהקריטריונים לקבלת הסיוע יהיו אנשים שמעסיקים אנשים עם מוגבלויות ואוכלוסיות מיוחדות.
ישראל אייכלר: שוב אני חוזר לסעיף שהתחלתי בו, ואני שמח שהשר תומך בזה – ר שלא עולה כסף, אדוני היושב ראש.
ישראל אייכלר: יש מכרזים ממשלתיים, יש שם ניקוד שנותנים לאנשים שניגשים למכרזים, יש שם כל מיני התניות מה נותן ניקוד.
ישראל אייכלר: העסקת חרדים וערבים לא נותנת שום תוספת ניקוד, ואם זה יהיה יהיו עוד רבבות מקומות עבודה, וזה לא יעלה כסף.
משה גפני: אריה אריאלי, אתה סמנכ"ל חברת "הפניקס"?
אורי אריאל: אני היועץ המשפטי לסמנכ"ל "הפניקס".
אורי אריאל: אנחנו מייצגים דוגמה שמר אלירז הציג כרגע.
אורי אריאל: נענינו ליוזמה הברוכה הזאת ואכן פתחנו קורס מיוחד מיועד לנשים חרדיות כרכזות שירות.
אורי אריאל: הקורס הזה מבחינתנו מאוד מוצלח, נושא את הפירות שלהם אנחנו מייחלים.
אורי אריאל: הקורס הזה עולה לנו כסף רב.
אורי אריאל: ועכשיו אולי הנקודה החשובה ביותר - עשינו זאת בתיאום מלא ומוחלט עם מרכז ההשקעות, רואה חשבון חזי צאיג ליווה אותנו לאורך ציר הזמן הזה, מילאנו אחר כל הדרישות ללא יוצא מן הכלל, וקיבלנו תשובה שלילית.
אורי אריאל: אנחנו מצפים שמישהו יתעשת ונקבל את התשובה הנאותה.
משה גפני: מי מקרן אברהם?
משה גפני: אני מבקש מכולם בקצרה.
איה בן עמוס: אני מייצגת את יוזמת קרן אברהם, שזו עמותה שמקדמת שוויון ושילוב בין ערבים ויהודים אזרחי ישראל.
איה בן עמוס: מסלולי התעסוקה האלה הם, כמובן, מבורכים וחשובים.
איה בן עמוס: רציתי להגיד מילה דווקא על האוכלוסיות שלא מחפשות עבודה באופן אקטיבי.
איה בן עמוס: חבר הכנסת מג'אדלה דיבר על אבטלת אקדמאים, אני רוצה להתייחס לנשים ערביות לא אקדמאיות, שהכניסה שלהן לשוק העבודה מצריכה איזושהי פעולה פרואקטיבית של גיוס, של הכשרה, של השמה.
איה בן עמוס: יש לנו תוכנית כזאת, שפועלת גם בסיוע של שעות הכשרה מטעם משרד התמ"ת.
איה בן עמוס: במסגרת התוכנית שלנו, של קבוצות נשים ערביות בתעסוקה, יש אחוזי הצלחה של קרוב ל-70% מהנשים שעובדות וממשיכות לעבוד בסיום התוכנית, מה שמראה שנשים ערביות רוצות לצאת לעבודה, יכולות לצאת לעבודה, אבל יש כאן צורך בתוכנית שהיא הרבה יותר רחבה, גם במובן של גיוס אקטיבי ולא רק משרות שנשים מצופות לפנות אליהן, וגם במובן של הסרת חסמים נוספים, כמו בעיות של תחבורה ציבורית, כמו בעיות של מעונות יום.
איה בן עמוס: כלומר איזושהי התייחסות שצריכה להיות מתואמת בין כמה משרדי ממשלה כדי לאפשר לאוכלוסייה - - -
גאלב מג'אדלה: איפה זה מתקיים?
גאלב מג'אדלה: באילו תחומים?
איה בן עמוס: יש חמש קבוצות בצפון: בגליל, בבענה, דיר אל-אסד, עראבה, נחף ומג'ד אל-כרום; ושתי קבוצות שנפתחו השנה בנגב, בלקייה ואבו קרינאת.
איה בן עמוס: אנחנו גם מחברים אותם עם המעסיקים.
איה בן עמוס: בסך הכול אלה עבודות פשוטות יחסית, כי זה מיועד לנשים לא אקדמאיות.
איה בן עמוס: למשל, עכשיו נקלטו 13 נשים במרכז תקשוב, בטלמרקטינג, מענה טלפוני.
איה בן עמוס: יש התעקשות מצידנו שאלה יהיו עובדות בשכר מינימום כי, כפי שאתה בוודאי יודע, יש הרבה מאוד נשים במגזר הערבי שנקלטות במשרות בשכר שלא הולם משרה מלאה.
איה בן עמוס: אחוזי ההצלחה של זה הם מאוד גבוהים, הם עומדים על בין 60% ל-70%, תלוי באיזו קבוצה.
משה גפני: האישה הערבית הממוצעת רוצה לצאת לעבוד?
איה בן עמוס: כן.
איה בן עמוס: זה בדיוק מה שאני מנסה להגיד - - -
גאלב מג'אדלה: כן מוחלט.
משה גפני: הרשל קליין, אתה מנהל ארצי של מפת"ח בגו'ינט.
הרשל קליין: מרכזי פיתוח תעסוקת חרדים, מיוזמתו של ג'וינט ישראל, ממשלת ישראל ותב"ת.
הרשל קליין: אני רוצה להתייחס לנושא של מרכזי תעסוקה, ההבדל בין שירות התעסוקה לג'וינט, מכיוון שהג'וינט הוזכר פה.
הרשל קליין: יש לנו שמונה סניפים ברחבי הארץ, 13,000 איש עברו בחמש שנים.
הרשל קליין: אני - בלי אבל - אומר תודה לשר שמחון, למנכ"ל של משרד התמ"ת ולצוות משרדו.
הרשל קליין: מה ששנים ניסינו לעשות בשירות התעסוקה ולא הצלחנו, כי הציבור החרדי לא קיבל מענה בשירות התעסוקה ולא יכול לקבל מענה בשירות התעסוקה - - -
יוסי פרחי: אבל זה לא הנושא.
יוסי פרחי: הנושא הוא ערבים, לא חרדים.
משה גפני: מר פרחי, אתה תקבל רשות דיבור.
משה גפני: כאן מרים הכול.
הרשל קליין: לכן השכילו במשרד התמ"ת, עם הג'וינט ביחד, להקים מרכזי תעסוקה לחרדים.
משה גפני: גם לערבים.
הרשל קליין: אני מר על חרדים, אני מייצג את הצד החרדי בדיון.
משה גפני: זה גם לערבים?
שלום שמחון: זה לא רק לחרדים ולא רק למיעוטים, זה גם למגזר הכללי.
משה גפני: זה לא עיקר הנושא.
הרשל קליין: בתוך המסגרת, כשאנחנו מרים על מסלולי תעסוקה, אחת העכבות הכי גדולות שלנו זה שב-2011 רוב החברות שפנו לתעסוקת חרדים לא קיבלו את התקציב הזה, השיבו להן בשלילה ואנחנו מבקשים לתקן את זה.
משה גפני: סגנית ראש עיריית אשקלון, בקצרה.
סופיה ביילין: מכובדים, חברי הכנסת, אחים ונציגים של כל החברות, אני פונה אליכם בשם ראש העיר שלנו, בני וקנין.
סופיה ביילין: אני רוצה לבקש לקחת בחשבון את המצב שלנו באשקלון היום.
סופיה ביילין: מדובר על מפעל "טלדור" שהולך להיסגר.
סופיה ביילין: אני מאוד תומכת בחברת הכנסת שלי יחימוביץ, שדיברה על ויסקונסין.
משה גפני: אני רק מבקש לא להתרחב להרבה רים.
משה גפני: הנושא הוא לא "טלדור".
משה גפני: התקשרתי אתמול לשר ואמרתי לו שדיברתי עם ראש העיר, ואף על פי שזה לא נושא הדיון אני רואה חשיבות בעניין "טלדור" ומעלים את העניין.
משה גפני: ראש העיר לא הגיע, אני מכבד את זה.
משה גפני: את הסגנית שלו, אני מאפשר לך לומר, אבל בקצרה.
סופיה ביילין: אוקיי.
סופיה ביילין: אני רק התחלתי ואמרת בקצרה.
סופיה ביילין: תוך דקה אסיים.
סופיה ביילין: חוץ מזה שעירנו סבלה מתוכנית ויסקונסין, אנחנו סובלים כל הזמן גם מנפילות טילים ומהרבה רים.
סופיה ביילין: אני מאוד מבקשת לתת חיזוק לעיר אשקלון.
סופיה ביילין: אני רוצה להזכיר, מדובר עכשיו על 250 עובדים.
סופיה ביילין: זה לא רק המספר הזה, זה כפול הנפשות בכל משפחה.
סופיה ביילין: הזכירו את האוכלוסיות המיוחדות - גם חרדים, גם ערבים - אף אחד לא הזכיר עולים חדשים.
סופיה ביילין: פה מדובר על יותר מ-90% יוצאי חבר העמים, מדובר על עולים חדשים.
סופיה ביילין: אם תסתכלו על הסטטיסטיקה תראו שגם האוכלוסייה הזאת נמצאת עם אחוז מובטלים מאוד גבוה.
סופיה ביילין: אני חושבת שצריך לר גם על זה.
סופיה ביילין: אני מבקשת לשמוע גם שני האנשים שלנו, רמי גואטה ואיריס ליבוביץ.
סופיה ביילין: זה חשוב מאוד כדי לקבל את התמונה.
סופיה ביילין: אני מאוד מבקשת עוד דקה, דקה לשמוע אותם.
משה גפני: עם כל הכבוד, באמת.
גאלב מג'אדלה: זו לא עיריית אשקלון.
משה גפני: כאן יש כללים אחרים.
משה גפני: כאן כדי לתת רשות דיבור צריך לעבור פריימריס או מועצת גדולי התורה או איזה מנהיג רוסי גדול.
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, לגבי העולים, מותר לי להגיד משהו?
סופיה ביילין: ביקשתי רק דקה.
משה גפני: דיברת יפה מאוד.
משה גפני: אני לא מחלק פה רשות דיבור ככה.
שלי יחימוביץ': גפני, גם היא נבחרת ציבור.
משה גפני: עם הכבוד, היה מדובר גם שראש העיר יבוא.
איריס ליבוביץ: ראש העיר שלח אותי גם כן, כבוד היושב ראש.
איריס ליבוביץ: אני משמשת כמנהלת אגף לקידום פרויקטים כלכליים בעירייה, מלווה את "טלדור" כל יום והייתי רוצה להגיד כמה מילים.
משה גפני: יהיה זמן אז אאפשר לך, עם כל הכבוד.
משה גפני: העליתי את זה בהתנות, זה לא נושא הדיון, בגלל שהפכתי להיות יושב ראש ועד העובדים של הרבה מפעלים במדינה.
משה גפני: בלאו הכי אחרי זה מצביעים ש"ס, אז מה זה משנה מה אני עושה.
משה גפני: האגודה לזכויות האזרח, בבקשה.
טלי ניר: אנחנו מברכים על המסלול הייחודי וחושבים שצריך להרחיב אותו.
טלי ניר: אבל כשמסתכלים על שוק דורשי העבודה בישראל, שמגיע היום ל-450,000 דורשי עבודה בשנה, מה שהמדינה נותנת בשביל להבטיח את הזכויות שלהם לאופק תעסוקתי, לעבודה, לקיום בכבוד, זה טיפה בים.
טלי ניר: צריך להסתכל על זה ולא להתווכח.
טלי ניר: הסכומים שמרים בהם כל הבוקר הזה הם בסך הכול סכומים מועטים מאוד ומגוחכים יחסית לתקציב.
טלי ניר: הר הזה בא לידי ביטוי בתקציב שירות התעסוקה, שהוא מתחת לכל ביקורת ומאפשר מתן שירות ל-10% בלבד מדורשי העבודה היום; הוא בא לידי ביטוי בהכשרות המקצועיות של משרד התמ"ת ובתקציבים שלהן, שהם מועטים מאוד; וגם בזה, כמו שראינו כאן, שמופיעים ארגונים שנלחמים על פיסות פירורי תקציב בשביל לקדם אוכלוסיות מיוחדות.
טלי ניר: זו לא השקעה אמיתית בזכות הבסיסית של דורשי העבודה לצאת ממעגל העוני.
טלי ניר: לכן אני חושבת שהוועדה צריכה לקיים דיון הרבה יותר רחב בתקציב הכולל שניתן לכלל התוכניות במגזר הזה, כולל דיון מיוחד בנושא של שירות התעסוקה וההכשרות המקצועיות.
טלי ניר: אנחנו קוראים לוועדה לקחת את הנושא הזה לסדר-היום ולעשות עבודה מתמשכת בנושא הזה.
משה גפני: אורלי פרידמן, חברת מייקרוסופט.
אורלי פרידמן מרטון: קודם כול, אני חושבת שמסלולי התעסוקה הם מבורכים ללא ספק.
אורלי פרידמן מרטון: רציתי לר על הצד השני, והוא קצת יותר מתמקד בצד של ההכשרה.
אורלי פרידמן מרטון: במשך חמש השנים האחרונות אנחנו משתפים פעולה גם עם שירות התעסוקה וגם עם תב"ת בכל התוכניות הנפלאות לאוכלוסיות המיוחדות.
אורלי פרידמן מרטון: אני יכולה להגיד שבחמש השנים האחרונות כל אחת מהאוכלוסיות האלה, שנמצאות מחוץ למעגל העבודה, עוברת מסלול הכשרה שכולל הרכב גם של תעסוקה או הכשרה, של דרישות טכנולוגיות שדרושות היום בשביל השתלבות ב-90% מהמשרות, וגם כלים של כישורי חיים בשביל להשתלב במעגל עבודה, בוודאי לאוכלוסיות שנמצאות מחוץ למעגל העבודה.
משה גפני: אתם קלטתם עובדים?
אורלי פרידמן מרטון: אני מרת דווקא יותר על הכשרה, כי אני ארגון של 200 עובדים בארץ, אז גם אם הייתי קולטת זו לא הישועה הגדולה.
אורלי פרידמן מרטון: אבל אני יכולה להגיד לך שבחמש השנים האחרונות היינו שותפים להכשרה של למעלה של 8,000 אנשים, עם סדרי גודל של 50% השמה בסוף התהליך.