GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: במרץ אנחנו יוצאים לפגרה.
קריאה: אתם הריבון.
מירי רגב: זה פשוט להרוג את העניין הזה.
יצחק וקנין: רבותיי, אני לא אצביע היום.
ספי זינגר: אני חושב שמקדמים הליכי חקיקה, זה לקראת כך שיהיה חוק.
ספי זינגר: נדמה לי שלא אומרים מקדם הליכי חקיקה אם אין חוק.
מירי רגב: עם כל הכבוד לכם, אתם לא יכולים לבוא לדיון כשאתם לא מוכנים.
ספי זינגר: אם החוק ראוי בעיניכם, אז הוא ראוי אבל נדמה לי שיש כאן הסכמה רחבה שהחוק הזה במתכונתו כמות שהוא לא ראוי ולא נכון.
מגלי והבה: מי קבע?
ספי זינגר: בהמשך למה שאומר האדון הנכבד.
ספי זינגר: אם הייתה אפליה עד עכשיו, אם נוסיף עוד ישובים, רק נגדיל את האפליה כלפי ישוב אחר שלידו.
אלי אפללו: לא, נתקן את האפליה.
ספי זינגר: אבל תתקן את האפליה ל-א' ותגרום עוול ל-ב'.
ספי זינגר: לכן אנחנו לא חושבים שנכון לקדם הליכי חקיקה כאשר מקובל שהליכי החקיקה הזאת הם לא נכונים.
אלי אפללו: רק עכשיו קבעתם שני ישובים עם בעיה.
ספי זינגר: איזה ישובים?
ספי זינגר: אילת?
אלי אפללו: אני לא רוצה לדבר.
ספי זינגר: אנחנו התנגדנו אבל הייתה עמדת ממשלה האומרת שאילת שונה.
אלי אפללו: התנגדתם.
אלי אפללו: גם אנחנו רשאים לקבל החלטה.
יצחק וקנין: בכל מקרה, אני אומר לכם שעד ה-15 במרץ אתם תביאו לנו משהו מסודר.
יצחק וקנין: אם לא, אני מעריך שהוועדה תקבל החלטות ותלך קדימה.
יצחק וקנין: בכל מקרה, רבותיי, הצבעה אני לא יכול לקיים.
יצחק וקנין: אני מבין את החשיבות של החוק הזה, אני מבין את העוול ואת תיקון העוול שצריך לעשות ליישובי רמת הגולן, אבל בכל מקרה אנחנו ניתן את פרק הזמן כדי לא לסבך את העסק יותר מדי עם הבג"ץ.
יצחק וקנין: כאמור, עד ה-15 במרץ נקבל תשובה של הממשלה האומרת מה היא חושבת לעשות.
דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, מה המניע לכך שלא נוכל להצביע היום?
יצחק וקנין: אי אפשר להצביע.
יצחק וקנין: יש בג"ץ.
יצחק וקנין: כבר קיבלו בטעות גדולה מאוד החלטה.
יצחק וקנין: סיפרנו את ההיסטוריה של זה בוועדת הכספים.
יצחק וקנין: הוסיפו ישובים שלא עמדו בקריטריון בכלל ומזה נבע הבג"ץ ששאל למה מקבלים החלטות ומכניסים ישוב כזה ומוציאים ישוב כזה.
יצחק וקנין: זה גרם לכך שהבג"ץ שאל את הממשלה על פי מה היא עובדת וביקש קריטריונים שחייבים להיות.
יצחק וקנין: רבותיי, אנחנו מבינים שהכל הוא על פי קריטריונים.
יצחק וקנין: המצב כרגע לא מאפשר לנו להצביע.
יצחק וקנין: בכל מקרה אני נועל את הישיבה ואומר לממשלה, לפני שאני נועל את הישיבה, שעד ה-15 במרץ היא תגיע למסקנות כלשהן, לפחות שנדע לקראת מה אנחנו הולכים.
מגלי והבה: לפני שאתה נועל.
מגלי והבה: התיקונים עליהם דובר שהיו בפרוטוקול, זה היה בתוך ההתחייבות.
אלי אפללו: זאת הייתה ההצעה שלי.
שגית אפיק: לקראת הכנה לקריאה ראשונה ייכנסו הישובים.
יצחק וקנין: הישובים ייכנסו.
יצחק וקנין: אני אומר את זה לפרוטוקול.
יצחק וקנין: ברגע שנצביע על קריאה ראשונה, זה הרי חלק מהקריטריון.
יצחק וקנין: אם אנחנו מצביעים היום על החוק כפי שהוא והישובים הולכים לבג"ץ, הבג"ץ יזרוק אותנו לכל הרוחות וישאל למה הישוב הזה כן והישוב ההוא לא.
קריאה: לא היו הולכים לבג"ץ על קריאה ראשונה.
יצחק וקנין: אני מקווה שעד ה-15 במרץ יהיו לנו תשובות יותר ברורות מהממשלה.
משה גפני: על סדר היום כבישי גישה לבתי הספר במגזר הבדואי, הצעה לדיון מהיר של חבר הכנסת מוחמד ברכה - שבמקומו נמצא כאן חבר הכנסת חנא סוייד - ושל חבר הכנסת טלב אלסאנע.
משה גפני: מי משיב על זה?
טלב אלסאנע: שמעתי שנמצא כאן נציג משרד האוצר.
חנא סוייד: לנושא הזה אין אבא.
חנא סוייד: זאת בעיה של משרד החינוך ומשרד התחבורה.
משה גפני: מי הוזמן להשיב על זה?
משה גפני: מי נמצא כאן מהממשלה?
אסף דטנר: אסף דטנר, מנהל אגף הבינוי במשרד החינוך.
סלימאן אלעמור: סלימאן אלעמור, מפקח בתי הספר במגזר הבדואי, משרד החינוך.
עאמר רשרש: עאמר רשרש, משרד התחבורה.
משה גפני: יש עוד מישהו מהממשלה?
אסא יהושפט: מהחברה הלאומית לדרכים.
משה גפני: איפה אשר דולב?
משה גפני: לא, הנה הוא כאן.
משה גפני: אשר דולב, שב ליד השולחן.
משה גפני: חבר הכנסת חנא סוייד, בקצרה, הנושא מאוד מוגדר ואני רוצה יותר תשובות מאשר שאלות.
חנא סוייד: אדוני היושב ראש, הנושא הוא דרכי גישה לבתי ספר בישובים הלא מוכרים שנקראים הפזורה.
חנא סוייד: הבדואית בנגב.
חנא סוייד: עדיין, למרות שהתקבלו החלטות מממשלת ישראל שש-שבע שנים אחורה שהקצו תקציבים, שהממשלה התחייבה להקצות תקציבים על מנת לסלול דרכי גישה לבתי ספר בישובים הלא מוכרים, עדיין קיימים בתי ספר שאין אליהם גישה.
משה גפני: לחלק סללו?
חנא סוייד: לחלק סללו.
חנא סוייד: מדובר בשלושה ישובים או בשלושה בתי ספר ספציפיים שאני אקריא אותם, שעדיין יש בהם בעיה.
חנא סוייד: אני רוצה לומר שלפני שעושים מהפכות גדולות בחינוך ורוצים להוציא מיליארדים על טרום חובה מגיל שלוש, צריך עוד כמה מאות אלפי שקלים, אולי כמה עשרות אלפי שקלים כדי לסלול דרכים לכמה בתי ספר בישובי הנגב.
משה גפני: איזה ישובים?
חנא סוייד: ישוב אבו טלול, שם צריך לסלול דרך של מאתיים מטרים לבית הספר.
חנא סוייד: בנגב.
חנא סוייד: ישוב לא מוכר בנגב.
גאלב מג'אדלה: אני מציע שהוועדה תצא לסיור שם כדי שנראה את זה במציאות.
חנא סוייד: הישוב נמצא ליד באר שבע.
חנא סוייד: הישוב השני הוא כוחלה.
חנא סוייד: שם צריך דרך באורך של קילומטר וחצי.
חנא סוייד: ההורים סללו את הדרך אבל לא עד כדי אספלט.
חנא סוייד: יש בעיה של גישת אוטובוסים לבית הספר.
חנא סוייד: רכבים פרטיים בקושי יכולים לנוע שם.
חנא סוייד: הישוב השלישי הוא ישוב מכחול שם יש בית ספר ומדובר בדרך באורך של קילומטר אחד.
חנא סוייד: אם אני מסכם אדוני היושב ראש, מדובר בסלילת דרכים באורך של שלושה קילומטרים.
חנא סוייד: לפי תחשיב זה יכול לעלות מיליון-מיליון וחצי שקלים.
חנא סוייד: אני חושב שמי שמתחייב להשקיע מיליארדים בתוכניות לטרום חובה, יכול להשקיע שלושה מיליון שקלים לאפשר תפקוד נאות של שלושה בתי ספר.
טלב אלסאנע: אני יזמתי יחד עם ברכה את הדיון.
טלב אלסאנע: יש בפניי הסכם חתום על ידי ראש הממשלה דאז שרון, ב-2005, ושר האוצר נתניהו.
טלב אלסאנע: זה היה בסיס לתקציב בשנת 2005.
טלב אלסאנע: הממשלה אז – ראש הממשלה ושר האוצר – התחייבה לתקצב את כבישי הגישה ב-16 בתי ספר בישובים הלא מוכרים.
טלב אלסאנע: מתוך בתי הספר אליהם לא נסללו הכבישים יש לנו את אל-עזזמי, אל-אסם א', אל-אסם ב'.
משה גפני: אלה לא הישובים שחנא סוייד הקריא?
טלב אלסאנע: אלה שמות בתי הספר.
טלב אלסאנע: אל-עזזמי, אל-אסם א', אל-אסם ב' ושני בתי ספר בתוך אבו טלול.
טלב אלסאנע: אל-עזזמי זה ישוב ואדי נם, נווה מדבר זה אבו גוודר, ישוב לא מוכר אזרנו, אל אמן זה בית ספר שהוא מרוחק בכביש גישה בסביבות שני קילומטרים וזה בישוב לא מוכר חירבת אל וואתן, אל פורה ותל ערד.
טלב אלסאנע: ברשותך היושב ראש.
טלב אלסאנע: הייתה עתירה לבית המשפט הגבוה לצדק ובית המשפט אומר: סבורים היינו לתומנו שחובתה של המדינה לספק חינוך לילדים כולל את החובה גם לכבישי גישה.
טלב אלסאנע: בהמשך יש את צומת המוביל לבית הספר והם אומרים: מסתבר שהסדרת הצומת, עלותה וכולי.
משה גפני: טוב, הפרוטוקול לא חשוב.
משה גפני: מה ההחלטה של בית המשפט?
טלב אלסאנע: בית המשפט אמר שצריך לסלול וצריך להכשיר את הצומת.
טלב אלסאנע: זה היה ב-2005.
טלב אלסאנע: החלטת בג"ץ.
טלב אלסאנע: מדינת ישראל מפירה את החלטת בית המשפט העליון ועד היום לא סללו את הכבישים ולא דאגו לצומת שמחברת את בית הספר בכביש גישה בעניין של אל פורה למרות שיש החלטה של בית המשפט הגבוה לצדק ואני יכול להעביר לך את ההחלטה.
משה גפני: לא נאומים ציוניים.
משה גפני: אני רוצה לדעת למה אין סלילת כבישי גישה.
משה גפני: תשובה טכנית.
עאמר רשרש: לגבי כל הישובים שהוזכרו כאן, הם מופיעים בהחלטת הממשלה.
גאלב מג'אדלה: מה תפקידו של אדוני?
עאמר רשרש: ראש מינהלת הגליל והנגב במשרד התחבורה.
עאמר רשרש: אנחנו פועלים לגבי הכבישים העירוניים בתוך הישובים, גם ישובי הקבע.
משה גפני: מתי סוללים את שלושת הכבישים האלה?
משה גפני: החלטת הממשלה מעניינת אותי כמו השלג דאשתקד.
משה גפני: אותי מעניין מתי סוללים את הכבישים האלה.
גאלב מג'אדלה: ולמה עד עכשיו לא סללו.
עאמר רשרש: ברשותך, כבוד היושב ראש, אני יכול לומר סטטוס לגבי כל פרויקט ופרויקט.
עאמר רשרש: חלק מהפרויקטים כבר נמצאים בביצוע כרגע.
משה גפני: שלושת הפרויקטים האלה.
עאמר רשרש: במכחול עובדים כרגע ובכוחלה צריכים להיכנס עוד מעט.
עאמר רשרש: כל הישובים שהוזכרו מופיעים בתוכנית שלנו.
עאמר רשרש: התוכנית פרוסה עד 2013.
משה גפני: אתה צריך לדבר אתי לאט כי אני לא מבין מהר.
משה גפני: יש שלושה בתי ספר.
עאמר רשרש: יש חמישה כבוד היושב ראש.
משה גפני: שלושה ישובים.
עאמר רשרש: יש חמישה בתי ספר.
חנא סוייד: כן, בשלושה ישובים.
עאמר רשרש: ארבעה ישובים.
עאמר רשרש: יש את אבו טלול שם יש שני בתי ספר – אל אסם א' ואל אסם ב'.
עאמר רשרש: יש נווה מדבר בישוב נוסף שנקרא אזרנוק, זה אבו גוודר.
עאמר רשרש: יש בית ספר אל עמל בישוב חרבת אל וותן.
עאמר רשרש: יש אל פורה שלגביו יש בג"ץ ובית ספר אל פורה בישוב אל פורה, ויש את תל ערד.
משה גפני: בכמה כבישים מדובר?
עאמר רשרש: מדובר בחמישה כבישים לבתי הספר.
משה גפני: אתה יודע לגבי החמישה האלה?
עאמר רשרש: אני יודע לגביהם.
עאמר רשרש: הכבישים האלו נמצאים בתכנון והם מתוקצבים על פי החלטת הממשלה מספר 724 והם בתוכנית.
עאמר רשרש: כמו שאמרתי, התוכנית פרוסה עד 2013.
עאמר רשרש: לכל הישובים שהוזכרו כרגע אין לנו היתר להתחיל לעבוד.
עאמר רשרש: זאת אומרת, אנחנו גומרים את התכנון אבל בלי היתר לא נוכל להתחיל לבצע את הכבישים בשטח.
משה גפני: היתר ממי?
עאמר רשרש: צריך לקבל היתר.
טלב אלסאנע: זה בית ספר קיים.
עאמר רשרש: אבל לדרך צריך היתר.
טלב אלסאנע: אבל זה מ-2005.
משה גפני: לגבי חמשת הכבישים עליהם מדובר, זה נמצא בתכנון אבל אף אחד לא מבוצע עדיין.
עאמר רשרש: לא, מבוצעים כבישים אחרים.
עאמר רשרש: יש כבישים אחרים במסגרת התוכנית שהם כן מבוצעים.
משה גפני: לא, אני לא מנהל את המדינה.
משה גפני: הממשלה מנהלת את המדינה.
משה גפני: אני מנהל רק את חמשת הישובים של הבדואים.
משה גפני: אני לא מנהל את המדינה, אני לא בממשלה, אני לא שר בממשלה ואפילו לא שר בלי תיק, אני לא מנהל כלום, כך שאל תדבר אתי על החלטות ממשלה כי אני לא מבין בזה.
משה גפני: אני מבין רק במה שיש בוועדה.
משה גפני: מדובר על חמישה כבישים.
משה גפני: לא איכפת לי החלטת ממשלה.
משה גפני: תגיד לי בפועל האם אחד מחמשת הכבישים האלה מבוצע עכשיו.
עאמר רשרש: אני אציין את הסטטוס שלהם במדויק.
משה גפני: לא, בסטטוס אני לא מבין.
משה גפני: זה לא בעברית.
משה גפני: בפועל יש טרקטור שעובד?
עאמר רשרש: אין.
עאמר רשרש: בלי היתר הוא לא יכול לעבוד.
משה גפני: זאת אומרת, חמשת הכבישים האלה, אף אחד לא מבוצע עדיין.
עאמר רשרש: נכון.
משה גפני: לאחד מחמשת הכבישים האלה יש היתר?
עאמר רשרש: לא.
משה גפני: אתם ביקשתם היתר?
עאמר רשרש: כן.
משה גפני: כמה זמן זה לוקח?
עאמר רשרש: המועצה האזורית אבו בסמה מטפלת בהיתרים.
עאמר רשרש: אני לא יכול לדעת כמה זמן זה לוקח כי לא אנחנו מטפלים בזה.
עאמר רשרש: מי שאמור להציג לנו את ההיתר ולהשיג לנו את ההיתר מול הוועדות הרלוונטיות זה מועצה אזורית אבו בסמה שמטפלת בזה.
משה גפני: טלב וחנא, אתם יודעים לגבי המועצה האזורית?
שמואל דוד: אני יודע.
שמואל דוד: אני אגיד את זה מאוד פשוטה.
שמואל דוד: מבקר המדינה בדוח על הרשויות המקומיות שיצא לפני חודש אומר בצורה מאוד חדה שכל מה שהמועצה המקומית עשתה איננו ראוי.
משה גפני: שם ותפקיד לפרוטוקול
שמואל דוד: משתי"ל.
שמואל דוד: אני נציג העותרים.
משה גפני: כמה זמן לוקח במועצה האזורית להוציא היתר?
חנא סוייד: זאת השאלה.
חנא סוייד: ראש המועצה אבו בסמה הוא מנכ"ל משרד הפנים כרגע.
קריאה: הוא היה.
חנא סוייד: הוא היה.
חנא סוייד: אבו בסמה הם ועדה לתכנון.
חנא סוייד: כלומר, הם צריכים לבקש היתר בעצמם.
חנא סוייד: זה מראה לך על השערורייה בפניה אנחנו ניצבים.
שי חרמש: מעירים לי כאן שזאת ועדה מחוזית ולא מקומית.
טלב אלסאנע: הם ועדת תכנון מקומית אבל אפשר לאשר את זךה במחוזית.
טלב אלסאנע: זה כבר שבע שנים.
טלב אלסאנע: אפילו אם זה היה במועצה הארצית, זה היה עובר.
משה גפני: לא מעניינת אותי העתירה שלך לבג"ץ ולא מעניין אותי זה שפנית למבקר המדינה.
שמואל דוד: אני מנסה לענות.
משה גפני: הנושא שמעניין אותי בדיון המהיר הוא שאלה מאוד פשוטה והיא מה לוחות הזמנים.
משה גפני: כל הדיון מסביב כשכל אחד נותן נאום ציוני, לא מעניין אותי עכשיו.
חנא סוייד: גם אותי.
משה גפני: אתה יודע לענות?
משה גפני: אם אתה לא יודע לענות, אין לך רשות דיבור.
שמואל דוד: החלטת ממשלה שאושרה על ידי בג"ץ והיא בגדר התחייבות של המדינה לבג"ץ הייתה לכלול בפרויקטים בשנת 2010 לכלול את הישובים הבאים: מכחול, ואדי נעם, דריז'ה, אבו טלול.
שמואל דוד: כל הדברים האלה למיטב הבנתי לא בוצעו.
משה גפני: אין צורך להמשיך.
משה גפני: יש מישהו שיודע לענות לי?
אסא יהושפט: אני מקווה שאני אצליח.
אסא יהושפט: אני אסא יהושפט מהחברה הלאומית לדרכים.
אסא יהושפט: עד כמה שאני יודע לפני כמה שנים כן הוגש היתר בנייה להסדרת הצומת ודרך הגישה לבית ספר אל פורה.
אסא יהושפט: ההיתר הזה משום מה לא אושר ואני לא יודע למה.
אסא יהושפט: יחד עם זאת, הצומת הייתה אמורה לקום במסגרת פרויקט שלנו מצומת שוקת ועד ערד.
אסא יהושפט: לפני שנה הכביש היה אמור לצאת לביצוע, אבל היו התנגדויות.
משה גפני: מי זה ראש המועצה אבו בסמה?
חנא סוייד: מינו מישהו לפני שבוע.
חנא סוייד: ועדה ממונה.
משה גפני: מי עומד בראשה?
טלב אלסאנע: יונה רחמים שבא במקום עמרם קלאג'י.
חנא סוייד: הוא היה המזכיר של קלעג'י ועכשיו הוא היושב ראש.
משה גפני: רחמים יונה היה מזכיר המועצה ועכשיו הוא ראש המועצה.
אסא יהושפט: צומת הכניסה היה אמור לקום, כמו שאמרתי, במסגרת הפרויקט של מע"צ לפני כשנה אבל הצומת הזאת נדחתה בגלל התנגדויות.
אסא יהושפט: הצומת הזאת לבית הספר, שם היה אמור לקום מחלף שיאפשר את הגישה לבית הספר אבל הצומת והמחלף נדחה בגלל התנגדויות של התושבים עצמם, של תושבי אל פורה.
אסא יהושפט: הוועדה המחוזית דחתה את התוכנית של מע"צ.
אסא יהושפט: אנחנו ניסינו אבל נדחינו.
משה גפני: מה עם יתר הכבישים?
אסא יהושפט: במהלך נוסף, במסגרת הדיון הזה בבג"ץ שהקראת את פסק הדין, הוחלט וסוכם שהמדינה תבצע את הכביש ועד כמה שאני יודע בימים האלה הוגש היתר הבנייה ויש תקציב לביצוע שאמור להתחיל ממש בזמן הקרוב.
משה גפני: אם יקבלו את היתרי הבנייה לחמשת הכבישים, יש תקציב להתחיל לסלול עכשיו?
אסא יהושפט: אני לא יודע.
אסא יהושפט: לא מכיר את הנושא.
משה גפני: מה זאת אומרת אתה לא מכיר?
אסא יהושפט: כמע"צ אני מטפל בדרכים.
חנא סוייד: להגיד שבשביל לגשת לבית הספר צריך מחלף.
אסא יהושפט: זה לא רק לבית הספר.
אסא יהושפט: זה גם לבית הספר.
חנא סוייד: איזו טענה זאת?
חנא סוייד: כדי לגשת לבית הספר צריך לבנות מחלף?
אסא יהושפט: זה לא רק זה.
אסא יהושפט: היום בצומת, בכביש 31, יש בעיות בטיחותיות מאוד גבוהות ויש הרבה תאונות דרכים בהן אנשים נהרגים.
טלב אלסאנע: לא עושים כלום.
טלב אלסאנע: אני לא מבין איך לא עושים כאשר בג"ץ החליט.
טלב אלסאנע: המדינה כפופה לבג"ץ ובג"ץ החליט שצריך לסלול.
משה גפני: טלב, אתה רוצה לבוא בטענות או אתה רוצה לפתור את הבעיה?
טלב אלסאנע: לפתור את הבעיה.
משה גפני: אז תן לי לפתור את הבעיה.
משה גפני: נראה אם נצליח.
משה גפני: אתה הוזמנת לדיון בוועדת הכספים, לדיון מהיר בנושא מאוד מאוד מוגדר.
משה גפני: זאת אפילו לא הטונה שבאה לדיון אחרי הדיון הזה.
משה גפני: הטונה היא דבר לא מוגדר, זה כל העולם, לא יודעים מה זה טונה ומי משלם מכס ומס.
משה גפני: כאן יודעים.
חנא סוייד: שם יש לוביסטים.
משה גפני: שם יודעים בדיוק.
משה גפני: כאן מדובר על כבישים מאוד מאוד מוגדרים.
משה גפני: יונה רחמים נמצא על קו הטלפון.
משה גפני: מר יונה, אני באמצע דיון בוועדת הכספים והתברר לנו כאן בדיון מהיר לגבי הנושא של הכבישים - לבתי הספר אצל הבדואים – שעדיין אין היתר בנייה אצלכם במועצה.
משה גפני: אתה ברמקול.
משה גפני: אתה יכול לומר לחברי הוועדה מתי יהיה היתר בנייה?
משה גפני: אני מדבר על חמשת הכבישים לבתי הספר אצל הבדואים.
משה גפני: מתי תוכל להגיד לוועדה שיש היתרים לכל המקומות האלה והבעיות הולכות להיפתר?
משה גפני: מעבירים את בתי הספר?
משה גפני: אתם עשיתם להם גישה בינתיים?
משה גפני: לאל עזזמה עשו כבישה בינתיים?
משה גפני: מתי אני מקבל תשובה?
משה גפני: אני מבקש, ייתנו לך את מספר הטלפון שלי ואני מבקש לקבל עד מחר תשובה מתי יש היתרי בנייה.
משה גפני: מחר הוא ייתן תשובה מתי יש היתרים.
משה גפני: אתה מהחברה הלאומית לדרכים הוזמנת לדיון על הכבישים האלה.
משה גפני: אתה יודע לומר מה המצב של הכבישים האלה?
אסא יהושפט: כשהוזמנתי לא נאמר לי איזה ישובים.
אסא יהושפט: עכשיו, תוך כדי הדיון נודע לי.
משה גפני: עד מחר אתה תיתן לי תשובה לגבי החברה הלאומית לדרכים.
משה גפני: אני אקבל ממר יונה עד מחר תשובה לגבי ההיתרים ואתה תאמר לי מתי אתם סוללים אחרי ההיתרים.
משה גפני: אתה, אשר דולב, תיתן לי תשובה אם יש תקציב לזה.
דולב: יש תקציב.
משה גפני: אתם בטח בטוחים שאין היתרים.
דולב: יש החלטת ממשלה.
משה גפני: יש אלף החלטות ממשלה שלא מיישמים אותן.
משה גפני: יש החלטת ממשלה מ-1984 על חינוך חינם מגיל שלוש.
משה גפני: מה דעתך שנחכה עוד עשרים וכמה שנים עם הכבישים האלה?
חנא סוייד: הייתה כאן טענה כאילו מדובר בישובים שהם לא מוכרים.
חנא סוייד: הממשלה שהחליטה לסלול את הכבישים האלה, היא יודעת בדיוק.
טלב אלסאנע: בתי הספר מוכרים.
גאלב מג'אדלה: אם תשובתם לא תניח את דעתנו, אני מציע שכל מה שקשור למשרד התחבורה לא נעביר.
משה גפני: למה אתה מאיים?
גאלב מג'אדלה: אני לא מאיים.
גאלב מג'אדלה: אני משתמש בסמכותי כחבר ועדת הכספים.
משה גפני: אבל אולי הם ייתנו לנו תשובות חיוביות?
גאלב מג'אדלה: אני רוצה שידעו מה השלב הבא.
גאלב מג'אדלה: אנחנו אנשים מתוכננים.
גאלב מג'אדלה: יש לנו שלבים לתכנון.
גאלב מג'אדלה: אם לא ייתנו מחר תשובה מניחה את דעתך ואת דעת חברי הוועדה, אני מבקש לעצור כל מה שקשור לתחבורה, מע"צ וכדומה וסביבתם.
גאלב מג'אדלה: אם משהו בהצעה שלי לא נראה לך, תביא אותה להצבעה.
משה גפני: לא, נראה לי.
משה גפני: אבישי, ביקשת להתייחס.
אבישי ברוורמן: אתה נתת עכשיו דוגמה – יושב כאן נציג המשמר החברתי – איך, ואני אומר את זה מניסיוני גם בעבר, פועלים.
אבישי ברוורמן: יושב כאן ידידי המפקח סלימאן שהוא גם בוגר האוניברסיטה שלנו.
משה גפני: אתה היית אצל אבישי ברוורמן?
משה גפני: אני עכשיו מתייחס אליך אחרת.
חנא סוייד: הוא לא במשרד התחבורה אלא במשרד החינוך.
אבישי ברוורמן: אנחנו מדברים עכשיו על השקעות במיליארדי שקלים אבל כאן אתה בא ורואה את הילדים האלה.
אבישי ברוורמן: לפני תקופה אנחנו קנינו להם אופניים כדי שיוכלו לנוע.
אבישי ברוורמן: אלה דברים בסיסיים.
אבישי ברוורמן: במקום שיהיה ממשל שלא בא הפקיד הזה והפקיד הזה אלא יש בעל בית שבבת אחת הולך וסולל ארבעה-חמישה כבישים.
אבישי ברוורמן: זה פשוט סיפור קפקאי.
אבישי ברוורמן: לכן אני מאוד שמח שצלצלת לרחמים יונה.
אבישי ברוורמן: קח את זה אישית ואנחנו נעזור לך שהסכום הפעוט הזה לכמה כבישים יינתן ויסללו אותם.
טלב אלסאנע: היושב ראש, כדי שהדברים בסיכום יהיו ברורים, זאת הרשימה שקיבלתי מהמפקח, שמות הישובים ומספר בתי הספר.
משה גפני: את זה תיתן אחר כך.
משה גפני: אני מסכם את הדיון ומחלק אותו לשניים.
משה גפני: אם אני מחר מקבל תשובה מרחמים יונה ומאסא יהושפט מהחברה הלאומית לדרכים, אם אני מקבל מחר תשובה עם הגדרה מדויקת של היתרי הבנייה ושל לוחות הזמנים - ממשרד האוצר יש תקציב וזה נרשם בפרוטוקול, אני מתנצל אם הוועדה תזרז את זה ותצטרכו לתת את הכסף – אני מבקש לדעת מהחברה הלאומית תוך כמה זמן אתם נכנסים לעבודה.
משה גפני: כסף יש והיתר בנייה נשיג.
אסא יהושפט: אני רוצה להבהיר, אם יורשה לי.
אסא יהושפט: החברה הלאומית לדרכים אחראית על החיבורים עצמם ולא על הדרכים עד בית הספר.
אסא יהושפט: מע"צ אחראית על הצמתים, על הגישה מהצומת ועד בית הספר אני לא יכול לקחת עלי.
משה גפני: מי סולל את זה?
עאמר רשרש: אנחנו.
עאמר רשרש: משרד התחבורה.
משה גפני: אתה תיתן תשובה על הצמתים ברגע שיש היתר בנייה ואתה תיתן תשובה כמה זמן אורכת הסלילה מרגע שיש היתר בנייה.
משה גפני: אז אנחנו נקבל החלטה על דעת כל חברי הוועדה שאנחנו מברכים את המשרדים הנוגעים בדבר שבאמת לקחו את העניין על עצמם.
משה גפני: אם לא, תהיה החלטה כפי שהציע גאלב מג'אדלה ואל תבואו לכאן כי זה לא פרויקט שהוא בשמים וזה לא משהו שצריך לתת לחרדים שמיד העיתונות נגד.
משה גפני: העיתונות במקרה הזה בעד.
אבישי ברוורמן: רק בגלל הטיפול בנושא הזה, יכול להיות שתיכנס לגן עדן.
גאלב מג'אדלה: אני לא מציע להם לבחון את היושב ראש ואת הוועדה כי אנחנו מתכוונים למה שאנחנו אומרים.
משה גפני: אני מבקש למסור את הפרטים עד מחר למנהל הוועדה.
משה גפני: אנחנו פותחים היום בהצעות לסדר היום בנושא של ההתייקרות הצפויה ב-1 בינואר 2012 בתעריפי התחבורה הציבורית.
קריאה: היא לא צפויה אלא היא כבר כאן.
קריאה: אנחנו ב-17 בינואר.
משה גפני: בוועדות יש הצעות לסדר שעניינן היה לפני שנה או שנה וחצי ומאז כבר שכחו שהיה דבר כזה והכל השתנה.
משה גפני: תעריפי התחבורה הציבורית נשארו על סדר היום, אפילו שה-1 בינואר עבר.
משה גפני: יש שיפורים בתעריפי התחבורה הציבורית ויש בעיות.
משה גפני: הדיון הזה הוא דיון אקטואלי מאוד ואני מציע, בניגוד לאתמול, אז הוועדה הייתה מלאה מפה לפה ונשארו אנשים בחוץ כי היה מדובר על מניות, תעריפי התחבורה הציבורית, ככל הנראה לא הרבה נציגים יש להם בכנסת וכנראה שגם אין להם בכלל לוביסטים, בניגוד לדיונים שהתקיימו אתמול.
משה גפני: שי חרמש למשל נמצא בכל הדיונים, גם בדיונים של המניות וגם בדיונים של תעריפי התחבורה הציבורית.
שי חרמש: אבי זכרונו לברכה היה ממקימי הקואופרטיב הראשון בתל אביב, קואופרטיב המעביר ואחרי כן דן.
שי חרמש: יש לי זכויות היסטוריות.
משה גפני: זה אומר הרבה המצב הזה שלתעריפי התחבורה הציבורית אין לוביסטים, לתעריפי התחבורה הציבורית אין הרבה משתתפים, אבל תעריפי התחבורה הציבורית באמת מהווים את בעיית הבעיות של מעמד הביניים והשכבות החלשות.
משה גפני: אלה האנשים שאין להם רכבים והם נזקקים לתחבורה הציבורית, מה גם שתחבורה ציבורית אפשר להפוך אותה לתחבורה שהיא גם לעשירים.
משה גפני: אני מבין שהחלק הזה של כביש ירושלים-תל אביב הצליח.
משה גפני: היה חשוב אם תאמרו משפט לגבי העניין הזה.
משה גפני: אני הייתי סקפטי לגבי ההצלחה, אבל מתברר שזה סיפור הצלחה.
משה גפני: יהודה אלבז אחראי במשרד התחבורה.
משה גפני: על היבשה במדינת ישראל.
יהודה אלבז: זאת מילה גדולה.
יהודה אלבז: אני מנסה להיות אחראי.
יהודה אלבז: אני כרגע ממלא מקום סמנכ"ל יבשה.
משה גפני: יהודה אלבז אחראי על מינהל היבשה, על התחבורה הציבורית וכל מה שנלווה לעניין הזה.
משה גפני: הוא איש מוכשר שעושה דברים טובים.
יהודה אלבז: אכן בתחילת הדרך היו ספקות לגבי הנתיב המהיר.
יהודה אלבז: אני רוצה לומר לכם שהיום העובדה היא שנוסעים מתל אביב לירושלים בשעה, מקסימום שעה, בתחבורה ציבורית בכל שעה משעות היום, דבר שמשנה את תמונת המצב לגבי האוכלוסיות הנוסעות וזה אמור לגבי החיילים, לגבי האוכלוסיות החלשות, לגבי האנשים שגרים בירושלים ועובדים בתל אביב או גרים בתל אביב ועובדים בירושלים.
יהודה אלבז: פתאום התחבורה הציבורית הפכה להיות אופציה לכולם, דבר שפעם היה שמור רק לאנשים שלא הייתה להם ברירה, רק לאנשים שידם לא משגת לקנות רכב פרטי.
יהודה אלבז: היום התחבורה הציבורית הבין-עירונית מסוג תל-אביב-ירושלים, בגלל הנתיב המהיר, הפכה להיות אופציה.
יהודה אלבז: יש לי דוגמה חיה, דוגמה אישית של גילי שהיא הכלכלנית שלנו ואחראית על התקציבים, שנהגה לנסוע ברכב מירושלים לתל אביב, אבל היום היא משתמשת רק בתחבורה הציבורית וזה בגלל הנתיב המהיר.
גילי קינגסבוך: אני מחנה בעיר ושם עולה על קו אוטובוס שמביא אותי בארבעים דקות מירושלים לתל אביב.
יהודה אלבז: היא גרה בתל אביב, עובדת בירושלים ונוסעת בתחבורה ציבורית.
יהודה אלבז: רק הנתיב המהיר היה מסוגל לגרום לדבר כזה.
יהודה אלבז: אני חושב שזאת הצלחה יפה.
יהודה אלבז: אנחנו צריכים ללמוד שאולי כך צריך לעשות גם במקומות אחרים.
משה גפני: זאת אומרת שמשרד התחבורה מפגר.
יהודה אלבז: משרד התחבורה לא מפגר אלא מעודד את הסוג הזה.
משה גפני: מבחינת ההתפתחות שמתרחשת בעולם, גם הרכבת הקלה וגם מה שנעשה בכביש ירושלים-תל אביב והפניית התחבורה הציבורית, זה נעשה עכשיו אבל היה יכול להיעשות קודם לכן.
משה גפני: זאת אומרת, בעולם זה כבר נעשה הרבה קודם.
יהודה אלבז: אין ספק שאנחנו שנים מתחננים שייתנו לנו לעשות את זה.
משה גפני: כל הממשלות היו צריכות לעשות את זה קודם לכן.
יהודה אלבז: להזכירך, מי שעיכב את פתיחת הנתיב המהיר, לא הייתה הממשלה אלא הכנסת.
משה גפני: הכנסת?
שי חרמש: היו לחצים מצד תושבי מודיעין.
שי חרמש: הם לא רצו שיעבירו את זה ל-443.
משה גפני: איפה הייתה כאן הכנסת?
שי חרמש: מופז כשר התחבורה ניסה להעביר את זה, התחילו לחצים של תושבי מודיעין.
שי חרמש: לפני ארבע שנים ניסו להפעיל את הדבר הזה, אבל באו תושבי מודיעין עם לחץ על חברי הכנסת ואמרו להם שהם לא רוצים שכביש 443 יוצא לתחבורה.
משה גפני: יהודה, איפה הכנסת עיכבה את זה?
יהודה אלבז: היא עיכבה את זה בחקיקה.
יהודה אלבז: לקח זמן רב עד שהצלחנו להעביר את החקיקה שאפשרה לנו להוציא את המכרז הזה.
יהודה אלבז: להזכירכם, הכנסת החליטה שלא יהיה ניתן לעשות עוד קו מהיר ללא אישור הכנסת.
משה גפני: זה היה בוועדת הכלכלה?
יהודה אלבז: כל כך חששו שזה יהיה משהו שלילי ושמרו על כל נתיב ונתיב.
משה גפני: יהודה, אני מודה לך.
משה גפני: חבר הכנסת אבישי ברוורמן, אתה ראשון המציעים בנושא תעריפי התחבורה הציבורית.
אבישי ברוורמן: בוקר טוב, תודה אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים.
אבישי ברוורמן: אני חושב שאתה פתחת את הנושא בצורה יפה.
אבישי ברוורמן: קודם כל, אני מברך את משרד התחבורה ואת השר.
אבישי ברוורמן: אין ספק שישראל מפגרת בצורה מאוד משמעותית כי עם גידול ההכנסה והגידול במספר המכוניות, הצפיפות בכבישים ומערכת התחבורה מפגרת ולכן טוב שמתחילים לשפר את זה.
אבישי ברוורמן: זה לא שייך לממשלה זאת או אחרת אלא זה תהליך היסטורי.
אבישי ברוורמן: בין השאר התחלופה לתחבורה ציבורית יעילה היא גם נכונה והיא גם מתקנת אי שוויון.
אבישי ברוורמן: בואו נסתכל על אי השוויון.
אבישי ברוורמן: הייתה בארץ מחאה חברתית, היו שאלות, עלה נושא יוקר המחיה ובואו נאמר מספר מלים לגבי העלייה במחירי התחבורה הציבורית.
אבישי ברוורמן: ועדת טרכטנברג - שכבוד היושב ראש לעתים מסביר שהייתה לא כצעקתה אלא הייתה כאן הרבה מאוד תקשורת אבל הדברים הם מאוד מאוד שוליים – המליצה בין השאר המלצות.
משה גפני: אבישי, אני חושב שהמחאה צודקת.
אבישי ברוורמן: התייחסתי לוועדת טרכטנברג.
משה גפני: ועדת טרכטנברג מיותרת לחלוטין.
אבישי ברוורמן: כך אמרתי.
אבישי ברוורמן: קלעתי לדעתך.
משה גפני: אני נגד הוועדה הזאת טוטאלית.
פניה קירשנבאום: אני מצטרפת אליך.
משה גפני: המחאה הייתה צודקת.
אבישי ברוורמן: הוועדה הייתה.
אבישי ברוורמן: ברגע שהיה ברור שאין שינוי תקציבי והיתר אלה הצעות כלליות שהיו בחוק ההסדרים, היה בה רק תיקון אחד כשנתניהו נסוג מאותה תפיסה קלוקלת שלו להוריד מסים לעשירים ולמסות אותם.
אבישי ברוורמן: את זה עשו בשוליים.
אבישי ברוורמן: מעבר לכך, הייתה כאן הרבה מאוד תקשורת אבל בתכל"ס אין כאן הרבה.
אבישי ברוורמן: אחת ההמלצות של הוועדה הייתה להפחית את מחירי התחבורה הציבורית, אבל כמו שאמרת, בינואר המחירים עלו והפעם בשיעור של שלושה אחוזים.
אבישי ברוורמן: כרטיס נסיעה רגיל יעלה 6.60 שקלים במקום 6.40 שקלים, כרטיס פרברי יעלה 10,40 שקלים במקום 10 שקלים, מחירי ה כרטיסים חופשי-חודשי עולים בהתאם כך שחופשי-חודשי בקוד אחד – כלומר, בתחומה של עיר אחת או ערים סמוכות – יעלה 256 שקלים במקום 248 שקלים.
אבישי ברוורמן: דהיינו, בשנה האחרונה, כולל העלייה הזאת, התעריפים יעלו בשיעור מצטבר של 14 אחוזים.
אבישי ברוורמן: מדובר בעדכון שיגרתי.
יהודה אלבז: לא, זאת טעות.
אבישי ברוורמן: בשנה הזאת, התעריפים עולים בשיעור מצטבר של 14 אחוזים.
משה גפני: יהודה, תרשום ואחר כך תשיב.
משה גפני: תשיב לכל חברי הכנסת יחד.
אבישי ברוורמן: אם טעיתי, אני אשמח אם יתקנו אותי.
אבישי ברוורמן: מדובר בעדכון שגרתי שמתרחש פעם בחצי שנה כאשר המחירים מוצמדים למדד תשומות התחבורה.
אבישי ברוורמן: במשרד התחבורה מציינים כי לפני כחצי שנה לא בוצעה אותה עלייה תקופתית אולם בחודש יולי בוצעה רפורמה בתחבורה הציבורית באזור המרכז, במסגרתה עלו המחירים לנסיעות הקצרות.