GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דניאל אילון: פעם אחת, כל החיים, ואחר כך כל שנה אתה משלם כ-4,000 שקלים.
משה גפני: מה אתם מעלים לי?
דודו לביא: אנחנו מדברים על החברה לניהול תיקים.
דודו לביא: פסגות הוא בית השקעות, ויש קרנות נאמנות.
זבולון אורלב: כמה חברה גדולה לניהול תיקים משלמת אגרות?
דניאל אילון: 4,000 שקלים.
דניאל אילון: כשמדברים "בית השקעות", אין אישיות משפטית כזאת או אישיות עסקית כזאת; זה ז'רגון נוהג.
דניאל אילון: כשמדברים על פסגות, לצורך העניין, בית השקעות, יש לה כל מיני רכיבי פעולה.
דניאל אילון: יכול להיות שיהיה בו ניהול קרנות, ניהול תיקים, הוא יכול להיות חבר בורסה, יכול להיות בכל מיני רכיבים.
שי חרמש: הדיון כרגע זה על תיק או על כל החברה?
דניאל אילון: חברת ניהול תיקים גדולה משלמת כ-4,000 שקלים אגרה.
דניאל אילון: על הבדיחה הזאת אנחנו מדברים?
דניאל אילון: כן, שאנחנו רוצים לשנות אותה.
דניאל אילון: החברה הגדולה הזאת תשלם 600 אלף ₪ בשנה.
דניאל אילון: היום היא משלמת 4,000, ואנחנו מציעים להגדיל את זה משמעותית, וגם אחרי ההגדלה הזאת- - -
שגית אפיק: תאמרי את הנוסחה.
דניאל אילון: לגבי חברות ייעוץ השקעות ושיווק השקעות, התשלום נעשה לפי עובד, לפי מספר בעלי הרשיון.
דניאל אילון: על כל בעל רשיון אמורים לשלם לפי המודל החדש 1,450 שקלים לכל אחד, ובסך הכול לא פחות מ-5,000.
דניאל אילון: נכון להיום, יש 11 חברות ייעוץ; מתוכן 10 חברות ייעוץ ישלמו עוד פחות כסף בארבע השנים הקרובות – ישלמו 3,000 שקלים, ואחרי כן ישלמו בסך הכול 5,000 שקלים, כלומר גידול באלף שקלים אגרה.
שגית אפיק: איך זה יכול להיות, אם זה "אך לא פחות מ-5,000 שקלים"?
שגית אפיק: איך ישלמו פחות?
דניאל אילון: כי עכשיו אנחנו עושים הפחתה רוחבית, שרוכבת על הכול.
שגית אפיק: מורידה ממנה את ה-20 אחוז שממילא היית נותנת.
שי חרמש: זה הסיפור – חברות שמנהלות עשרות-מיליארדים, משלמות 4,000 שקל אגרות?
דניאל אילון: לא, הן הקטנות.
שי חרמש: פחות מביטוח לרכב.
משה גפני: אז אתה מציע שנאשר את זה בלי שנשמע?
דניאל אילון: יש רק חברת ייעוץ השקעות אחת – אני מדברת עכשיו על חברות ולא על יחידים, ועל חברות ייעוץ השקעות.
משה גפני: מה הקריטריון של האגרה השנתית?
דניאל אילון: הקריטריון של האגרה השנתית לחברות ייעוץ זה לפי מספר בעלי רשיון מועסקים.
דניאל אילון: כיוון שמבין 11 החברות הקיימות כיום יש לנו 10 חברות שמעסיקות מספר קטן של בעלי רשיון, יוצא שבשנים הקרובות אפילו תהיה להם הקלה בתשלום האגרות, ובטווח הארוך תהיה להם תוספת אגרה מזערית.
משה גפני: את אומרת שמי שיותר גדול, ישלם יותר אגרה, ומי שיותר קטן- - -
דניאל אילון: ומה זה יותר אגרה – החברה הכי גדולה של ייעוץ השקעות תשלם 8,700 שקלים.
משה גפני: חברה יותר גדולה תשלם יותר.
משה גפני: אני לא מדבר על כמה.
משה גפני: את אומרת שמי שיותר גדול, ישלם יותר אגרה, ומי שיותר קטן, ישלם פחות.
משה גפני: איך את קובעת מי יותר גדול?
דניאל אילון: אם זו חברת ייעוץ השקעות ושיווק השקעות, זה לפי מספר בעלי רשיון מועסקים, כי אין להם שווי נכסים מנוהל, אז אין פרמטר טוב אחר להעריך את הגודל, ויפה אמרת, שאנחנו מנסים לחפש תבחין, שילמד על גודל הפעילות.
דניאל אילון: כשמדובר במנהלי תיקים, הולכים לפי שווי נכסים מנוהל, וקבענו ארבע מדרגות.
משה גפני: אני לא אוהב את הקריטריונים של מספר העובדים.
דניאל אילון: זה לא עובדים אלא בעלי רשיון מועסקים.
משה גפני: אין קריטריון של עובדים?
משה גפני: אנחנו בנושא העובדים – אישרנו את זה כשהבאתם את האכיפה המינהלית, אישרנו את זה כי לא היה לנו קריטריון אחר.
משה גפני: באכיפה המינהלית של אגף שוק ההון לא אישרתי, לא אהבתי את זה.
משה גפני: קריטריון של עובדים הוא קריטריון לא טוב.
משה גפני: יכול להיות שלא תהיה ברירה, אבל הוא לא טוב, כי אז בעל החברה הזאת או בעל התיקים האלה, או לא חשוב מי, ינסה לצמצם בעובדים.
משה גפני: יכולה להיות פגיעה.
דניאל אילון: פה זה לא עובדים.
דניאל אילון: הם סוג של עובדים, אבל זה לא כולל את כל נותני השירותים אלא זה נספר לפי בעלי רשיון.
דניאל אילון: גם באכיפה מינהלית זה מה שעשינו, כי לא מצאנו תבחין טוב יותר.
זבולון אורלב: מה החברה שיש לה הכי הרבה מספר בעלי רשיונות?
דניאל אילון: עשרה בעלי רשיון, והבאה אחריה זה שלושה בעלי רשיון.
זבולון אורלב: אז איך הגעתם ל-600 אלף?
דניאל אילון: זה מושאל על פסגות ניהול תיקים, ואנחנו מדברים עכשיו – חברות ייעוץ השקעות.
דניאל אילון: תכף נגיע למספרים האחרים.
דניאל אילון: 1,450 פר רשיון הוא רק בחברות- - -
דניאל אילון: ייעוץ השקעות ושיווק השקעות.
דניאל אילון: שם את אומרת שהמקסימום יהיה 1,450 כפול עשרה.
משה גפני: בתקנות האלה הם הכניסו הרבה דברים יחד.
משה גפני: מה המשמעות לגבי המשקיע הקטן- - - את דמי הניהול – על מי יגולגל כל העניין הזה?
משה גפני: תשאל את זה אחרי שתבין את הוויכוח מולם, כי זאת הבעיה.
דניאל אילון: בדיון הקודם היה כאן מספר אחר – 2,500 ₪, וזה משמעותי; זה כמעט כפליים.
דניאל אילון: לא נתבקשנו לשנות את המדד למבחן, לא מצאנו מדד טוב יותר.
דניאל אילון: בחברות ניהול תיקים חילקנו לארבעה פלחים, לפי מדרגות של שווי נכסים מנוהל, כאשר זה בנוי, שכל מדרגה שעוברים אליה, כמו במס, משלמים רק את האגרה השולית.
דניאל אילון: חברות קטנות, שבהן 5,000 ל-50 מיליון ₪ מנהלות, לא משנים כמעט שום דבר, כי הם משלמים היום 4,000, והם ישלמו אחרי התיקון 5,000, ובארבע השנים הקרובות הן ישלמו עוד פחות ממה שהן משלמות היום בגלל ההפחתה.
משה גפני: מה זה האגרה השנתית?
משה גפני: איזו אגרה מפחיתים?
משה גפני: תמשיכי, אחרי זה אשאל.
דניאל אילון: יש היום 138 חברות, 8 מהן לא פעילות, של ניהול תיקים, איפה שהשינוי הגדול.
דניאל אילון: מתוכן 31 חברות נכנסות למדרגה הנמוכה.
דניאל אילון: הן ישלמו בעתיד 5,000 שקלים, שזה ייקור של 1,000 מהיום, ובארבע השנים הקרובות הן ישלמו 3,000, שזה פחות ממה שהן משלמות היום, כלומר הקטנות אינן נפסדות כלל מהמהלך הזה אלא רק נהנות ממנו.
דניאל אילון: המדרגה הבאה, נכנסות לתוכו 61 חברות.
דניאל אילון: הן ישלמו בין 5,000 ל-33 אלף שקלים בשלב העתידי.
משה גפני: איזה גודל חברה?
דניאל אילון: זה חברות שמנהלות בין 50 ל-500 מיליון שקלים, כלומר חברה שמנהלת כחצי מיליארד שקלים, היא תשלם 33 אלף שקלים, ובארבע השנים הקרובות 20 אלף שקלים – לחברה שמנהלת חצי מיליארד שקלים.
דניאל אילון: ברור שיש קשר הדוק מאוד בין רמת הפיקוח והתשומות שהרשות משקיעה, בהתאם לגודל הגוף המפוקח.
דניאל אילון: הדרגה הבאה כוללת 23 חברות שאמורות לשלם על הדרגה הזאת 1 ל-25 אלף שקלים, כלומר יוצא שהם ישלמו בפועל סך שנע בין 35 אלף ל-207 אלף שקלים, ומדובר בחברות שמנהלות מיליארדים רבים של שקלים, ובטווח הקרוב הם ישלמו בין 21 ל-124 אלף שקלים.
משה גפני: תגידי סכום.
משה גפני: בין חצי מיליארד ל-5 מיליארד.
דניאל אילון: מה שנותר זה מי שמלין על הגדלה משמעותית, הקבוצה האחרונה מונה 12 חברות, וביחס אליה קבענו שלדרגה הזאת תשלם 1 ל-40 אלף ₪, אבל שינינו במובן הזה בשני היבטים: אחד, שבסבב הקודם היה 1 ל-20 אלף ₪, כלומר הקלנו גם במדרגה, וחשוב מזה – קבענו לה תקרה של 600 אלף שקלים, שאליה, ככל הידוע לי, מגיעות שתי חברות ברשת – השתיים הגדולות יותר של ניהול תיקים, כלומר שתי החברות האלה, שמנהלות בסביבות 40 מיליארד שקלים נכסי ציבור בשנה, ישלמו 600 אלף שקלים בשנה.
דניאל אילון: זה הרעה הכי משמעותית שאפשר לראות בתמונה הזאת, וגם הן בארבע השנים הקרובות ישלמו בסך הכול – צריך לגרוע מזה 40 אחוזים, מה-600 אלף שקלים, יורד להם, כי גם הם נהנים מההפחתה, כלומר הם לא ישלמו את מלוא הסכום הזה בארבע השנים הקרובות.
דניאל אילון: כזאת חברה, שצריכה לשלם 600 אלף, על מי תגלגל את התשלום הזה?
דניאל אילון: יפחיתו את משכורות המנהלים?
דניאל אילון: יגדילו את העמלות?
דניאל אילון: מה יעשו?
דניאל אילון: נמצא כאן דודו לביא, מנהל מחלקת השקעות, ואנחנו נמצאנו שגם לו יגלגלו הכול על הצרכן, מדובר בזוטי מספרים, אבל הוא יסביר.
משה גפני: לפני כן, הבחינות.
דניאל אילון: נכון להיום מערך הבחינות בנוי מחמש או שש בחינות.
דניאל אילון: יועצי השקעות ומשווקי השקעות צריכים לעבור חמש בחינות, ומנהלי התיקים – שש בחינות.
דניאל אילון: הבחינות בנויות משלושה מבואות: כלכלה, סטטיסטיקה ומימון וחשבונאות, הבחינה הרביעית היא דיני ניירות ערך ואתיקה, הבחינה החמישית היא מקצועית א', ואם אתה רוצה רשיון של ניהול תיקים, אתה צריך לעבור גם מקצועית ב'.
דניאל אילון: אנחנו מבקשים לבטל את מבחני המבואות, כך שבמקום חמש או שש בחינות, יהיו שתיים או שלוש בחינות.
משה גפני: זה שתיים או שלוש?
משה גפני: אני, כנראה, בסיום תפקידי בכנסת, אני הולך לעבור את הבחינות האלה, בעזרת השם, בלי נדר.
משה גפני: ברוב התיקים, חוץ מיועצי המס, שאני הכנסתי את השטות הזאת, לא צריך בחינת בגרות.
משה גפני: עמד פה רז, אני זוכר, במליאת הכנסת, כשהיה שר הפנים, ואמר: למה צריך בגרות?
משה גפני: הרי זה נושא מקצועי.
משה גפני: או את עוברת את הבחינה או לא.
משה גפני: אבל תיקנתי את זה.
משה גפני: .. אני רוצה להיות יועץ השקעות, אילו בחינות אני צריך לעבור, לפי ההצעות שלכם?
דניאל אילון: שתי בחינות – דיני ניירות ערך ואתיקה, שבלאו הכי אתה צריך לעשות את זה היום, ומקצועית א', שבלאו הכי אתה צריך, אבל התוכן של מקצועית א' ישתנה כמעט- - -
דניאל אילון: איך אתה יודע שלא ישתנה?
דניאל אילון: ראית את המבחן?
פניה קירשנבאום: הוא ישתנה, כי הוא יכלול- - -
דניאל אילון: הוא לא בדיוק יכלול.
דניאל אילון: אנחנו מניחים שכדי לעבור צריך את המבחן של מקצועית א', צריך שאדם יידע את הידע שעליו הוא נבחן בשלושת המבואות.
דניאל אילון: לצורך העניין, למה הדבר דומה – אם אדם צריך לעבור טסט, אז לא מבקשים ממנו לעבור בחינה קודם גם ברוורס, גם בזינוק בעלייה ובכל החלקים.
דניאל אילון: כל החלק הזה זה גם בזבוז זמן, גם הרבה מאוד עלויות, כי לגשת לכל בחינה זה כמה מאות שקלים הגישה לבחינה, זה מכון הכשרה שמבקש עוד סכום כסף ניכר על כל בחינה, כי נכון להיום, יש אדם ממכוני הכשרה - מדובר בסך של כ-12 אלף שקלים הכנה לשש הבחינות, והיום אומרים שמי שמקבל פטור משלוש הראשונות, משלם פחות ממחצית כאשר הוא פטור מהמבואות, כלומר זה יהיה חיסכון לכיס דרמטי עבור בעלי הרשיון.
דניאל אילון: הם יוכלו לפגוש את הרשיון הרבה יותר מהר, לכן יוכלו להשתכר הרבה יותר מהר.
זבולון אורלב: לא הבנתי, התכנים שהיו בששת המבחנים שקיימים עד היום, יש תכנים שלא יצטרכו ללמוד אותם במסגרת הצמצום במבחנים?
דניאל אילון: כן, תוכן אחד אמרנו כבר ברשימת הנושאים – סטטיסטיקה יורד מרשימת הנושאים – אפשר לראות ברשימה.
דניאל אילון: מעבר לכך, שני הנושאים האחרים שהיו מנויים במבואות, שזה כלכלה וחשבונאות – שני הרכיבים האחרים של המבואות – אמרנו שהם ייכללו במקצועית א' אבל בהיבט הפרגמטי שלהם, כלומר לא נבקש יותר ידיעה בכלכלה מבחינת ניתוח עקומות תיאורטית, אלא הידע שיידרש הוא ידע פרגמטי, מעשי, שנדרש מיועץ השקעות, ולכן אין לראות את בחינת המקצועית א' שעתידה להיות כבחינה שנבלעים לתוכה כל המבחנים שהיו היום במבואות.
שגית אפיק: אבל באגרות של הבחינות?
שגית אפיק: כלומר עכשיו תעלה לי אגרה על הבחינה יותר, אגרה על ערעור?
דניאל אילון: יש קלים על ערעורים, על כל מיני דברים ספציפיים.
שגית אפיק: אבל האגרה עצמה נשארת אותו דבר.
פניה קירשנבאום: עד היום במוסדות להשכלה גבוהה שהתעסקו בכלכלה, ניהול עסקים ודברים כאלה, חלק מהמבואות נחשבו לפטור.
פניה קירשנבאום: אנשים גם הלכו ללמוד, וידעו שבמסלול הזה, אם הוא עובר בחינה כזאת, יש לו הטבה, שהוא לא נבחן במבחן הזה.
פניה קירשנבאום: אנשים נמצאים במסגרת לימודים, שבתחילת הלימודים הובטח להם הדבר הזה, כלומר צריכות להיות תקנות ביניים שאומרות: מי שהתחיל לימודים, ולומד כלכלה או כל מה שהוגדר באלה, הם עדיין יהיו כפופים למבחנים או לסדר כמו שהיה, ומעכשיו, מי שמתחיל לימודים, תעשו שינוי, ותגידו, כי קודם כל, יכול להיות שהם ילמדו תוכנית אחרת – אולי הם יכוונו ללימודים אחרים.
פניה קירשנבאום: זה עדיין משפיע על העניין.
פניה קירשנבאום: אני מבקשת לקחת בחשבון, שהלימודים מסתיימים ב-1 בספטמבר, ולכן מה שאתם כותבים פה, תקופת המעבר שמסתיימת ביוני, היא לא עונה לדרישות של מערכת הלימודים שקיימת כיום, ואני מבקשת מכם שתתחשבו בזה.
דניאל אילון: היום באמת יש תעשייה של פטורים משלושת המבואות, ואחד מהערכים שאנו רוצים להוביל, שיהיה יישור קו – לא משנה אם גמרת תיכון או לא, אם יש לך בגרות או לא, אם עשית תואר אקדמי או לא – מי שהוא טוב, יעמוד במבחן מקצועית א' .
דניאל אילון: נכון שיש כאלה שהניחו שהם יכולים להסתמך על הפטורים, ובעבורם יש תקופה של חוסר ודאות- - -
דניאל אילון: הם עדיין נבחנים במבחני מקצועיות.
דניאל אילון: נכון, והתשובה לכך בשלוש דרכים: אחד זה שאנחנו כבר מדברים על העניין שלפנינו לפחות שנתיים; שנתיים או שלוש התעשייה יודעת שלשם הרוח נושבת.
דניאל אילון: מדברים, אבל לא מחליטים.
דניאל אילון: זה לא תלוי בנו.
משה גפני: לגבי אגרות הבחינות אין שינויים.
שגית אפיק: אם אתה נרשם מאוחר, אתה צריך לשלם פי שלושה.
משה גפני: לגבי הבחינות, אמרה דניאל רימון – הייתי לוקח אותה בתור עורכת דין שלי – במקום שש בחינות יהיו רק שלוש, ובמקום חמש, שתיים – מה רע בזה?
נועם שפלטר: כפי שאמרתי לעו"ד רימון, לנו זה יעשה טוב; העניין הוא אחר: אין ויכוח שבין השיקולים שעו"ד רימון הציגה זה גם להעלות את רמת הנבחנים ולסנן, זה נכון- - -
משה גפני: היא לא מעלה את רמת המבחנים.
משה גפני: יש מספר דברים שלא הוצגו, ואציג אותם, כפי שעולה מהצעת החוק, ומלווה זאת עוד מפברואר 2010.
משה גפני: אני הבנתי מדבריה שלא מעלים את רמת הבחינות אלא מייעלים אותן.
משה גפני: הרעיון נכון, הכיוון נכון וראוי, אבל – ופה יש "אבל" גדול, עם מספר נתונים: תחולת החוק, כפי שמציעים, היא 1.1.12, כלומר רטרואקטיבית- - -
משה גפני: אם זו תהיה הבעיה, נפתור אותה.
משה גפני: אנחנו בהרבה בעיות קודם.
משה גפני: התחולה – נדבר בנפרד.
משה גפני: כרגע כל מי שלומד, כפי שהציגה חברת הכנסת קירשנבאום, מסתמך על כל שיש לו פטורים.
משה גפני: זו לא תעשיית פטורים אלא מכללות ואוניברסיטאות שהמל"ג אישר ומאשר את תוכניות הלימודים שלהם, ומעניקים לבוגרים שלהם פטורים ממקצועות היסוד, דהיינו כלכלה, מימון סטטיסטיקה, חשבונות, מהמבואות, כפי שצוין.
משה גפני: בנוסף, אחוזי המעבר הולכים ויורדים, והם נעים היום סביב 50 אחוז מעבר.
משה גפני: אציין, ויתקנו אותי מהרשות – יושבת מנהלת המחלקה, שגם ניתנו פקטורים של 10 ו-15 נקודות במועד האחרון לחלק מבחינות המבואות, ועדיין אחוזי המעבר היו מאוד נמוכים - תקנו אותי אם אני טועה, כי זה המידע שקיבלתי.
משה גפני: הבעיה היא בתחולה.
משה גפני: כיום יש אלפי סטודנטים שנמצאים בהליך הרישוי.
משה גפני: אל תלך לתחולה.
משה גפני: האם לדבריך, התקנות הללו מחמירות עם הבחינות או לא?
משה גפני: שאר הדברים הם שוליים.
משה גפני: מאחר שהם לא ציינו את הסילבוס, כפי שצוין היום בתקנות – היום בתקנות יש סילבוס מאוד מפורט, מה ייכלל ומה לא.
משה גפני: ההצעה פה: מושגים בתחום הכלכלה- - - וחשבונאות.
משה גפני: אף אחד שייגש לבחינה, לא יודע למה הכוונה.
משה גפני: אתם יכולים לפרט?
דודו לביא: ההגדרות הללו הן הגדרות כלליות, כי בתקנות שהן אמצעי שמבחינה משפטית, הוא לא גמיש ולא ניתן לשינוי באופן תכוף, ההגדרות צריכות להיות כלליות, כי שוק ההון משתנה באופן דינמי, ולאור השינויים גם התכנים הפרטניים משתנים בהתאם.
דודו לביא: מעבר לשכבה הזאת, שמתוארת במסגרת התקנות, יהיה מידע יותר מפורט שיתייחס לתתי-הנושאים.
משה גפני: היום, אם אתה רוצה לשנות את הבחינות, מה ההליך החוקי שאתה צריך לעשות אותו?
משה גפני: תיקון תקנות.
משה גפני: היום שוק ההון ברור.
משה גפני: פרט היום, פחות או יותר, את הבחינות, ואם יהיה שינוי בשוק ההון, תביא לפה שינויים, כמו היום.
משה גפני: אני מנסה לפתור את הבעיות.
משה גפני: תיקון תקנות הוא הליך שבדרך כלל מתמשך על פני זמן, ועצם העובדה שאנחנו דנים פה בנושא שהונח בפני הוועדה לפני שנתיים- - -
משה גפני: אני חוזר בתשובה, בלי נדר.
משה גפני: פונקציית המטרה שלנו היא במסגרת הבחינות האלה, לבצע עמידה נכונה ומדויקת של הכישורים שנדרשים ממי שמבקש להיות בעל רשיון.
משה גפני: מהלכים פה אימים, כאילו המבחן במתכונתו החדשה- - -
שגית אפיק: השאלה היא מאוד פשוטה: האם אפשר לרדת ליתר פירוט?
שגית אפיק: הבוקר הוצאתי את תקנות לשכת עורכי הדין ותקנות רואי חשבון.
שגית אפיק: יש שם פירוט ברחל בתך הקטנה: חוק האחריות למוצרים פגומים, חוק הביטוח לבריאות; אצלכם האמירה היא כללית.
שגית אפיק: לכאורה סטודנט שרוצה לעבור את ההתמחות ואת הבחינה, לא באמת יודע על מה תהיה הבחינה, ואולי לכן הוא צריך ללכת למכון הזה ולשלם לו כסף.
שגית אפיק: האמירה היא כללית היכן שאין מנוס אלא מלהגדיר את הדברים באמירות כלליות, אבל יש התייחסויות מאוד מפורטות היכן שניתן לפרט, למשל, כשמדובר בדינים מסוימים.
משה גפני: תקלו עלינו – האם אתם לא יכולים לפרט, פחות או יותר, את הדברים?
דניאל אילון: אבל אנחנו מציעים כאן שיהיה פירוט מאוד גדול.
דניאל אילון: הפירוט יהיה באתר הרשות כפריטה של מה שכתוב בתקנות, אבל הכניסה של זה לתוקף תהיה בחלוף חצי שנה.
דניאל אילון: היום אפשר להביא כאן תיקון לתקנות עם נושאים, שגם פה הם תמיד יהיו עמומים, ויש להם פתח להרבה מאוד גוונים.
משה גפני: היות שעסקתי, לצערי הרב, בחוק יועצי המס, והיו לי דיונים אין-סופיים לגבי נושא הבחינות ופירוט הבחינות, למה אי-אפשר לפרט – תגידו: עד כאן אנחנו יכולים לפרט, יותר מזה אין לנו יכולת – נאשר את זה.
משה גפני: אבל תביאו פירוט.
משה גפני: הרי אתם רוצים להילחם נגד המכונים שלוקחים ממני כסף, ואתם בעצם נותנים לו עכשיו כוח.
משה גפני: אשאל כמה עולה לי?
משה גפני: יאמר לי: עולה לך 20 אלף שקל, כי אתה צריך לעשות כך וכך, ואני לא יודע לומר לו שלא.
משה גפני: אבל אם תפרטו, אוכל לומר לו: מה צריך ללמוד פה?
משה גפני: במבחן התוצאה יהיה פירוט מלא.
משה גפני: אבל אתה לא בעל הבית של הפירוט; אני בעל הבית של הפירוט.
משה גפני: אני הייתי צריך להכניס את זה בחקיקה ראשית בחוק יועצי המס.
משה גפני: למה אתם לא? מה, אתם אוטונומיה?
משה גפני: תפרטו, נאשר.
משה גפני: אני לא אתווכח על זה, בלי נדר.
שגית אפיק: יש הבדל בין מושגים מתחום הכלכלה, המימון והחשבונאות, לבין שאתה באמת אומר למה אתה מתכוון – שזה יהיה באתר, אבל זה לא מתאים לאתר.
נועם שפלטר: עו"ד רימון ציינה שהם דחו בחצי שנה את ההצעה לתחולה.
נועם שפלטר: אני רוצה לתת נתונים מדוח רשות ניירות ערך, שהוצג למשרד האוצר לגבי המעבר.
נועם שפלטר: מדובר בשש בחינות; ניקח חמש, נלך לחומרא – סטודנט ממוצע – יתקנו אותי מהרשות - שתיים, שלוש בחינות גג במועד; לא ריאלי לגשת לכל הבחינות, כי זה המון חומר.
נועם שפלטר: אחוזי המעבר היום הם כ-50 אחוז מעבר, כלומר תיגש לשתי בחינות – אחת מהשתיים הוא יצטרך מועד נוסף, כי לא יעבור.
נועם שפלטר: צריך שלושה מועדים, דהיינו שנה וחצי.
דניאל אילון: אני חושבת שלא.
דניאל אילון: אם אתה דוחה את זה לינואר שנה הבאה, יש להם עוד שני מועדים, וגם אפשרנו להם לגשת לכמה בחינות- - -
דודו לביא: אני רוצה לדייק ולתקן רושם בהתייחס לגופים הקטנים, גם הגופים הקטנים לא צפויים לשלם אגרה גבוהה יותר לאחר השינוי, מאחר שהסכום המעודכן כרגע הוא 4,456.
דודו לביא: אנחנו מדברים על ארבע שנים של הפחתה של 40 אחוז.
דודו לביא: הסכום הזה צמוד למדד בהנחות מאוד שמרניות לגבי שיעור האינפלציה.
דודו לביא: אנו מדברים על אגרה שתהיה מעודכנת, לפי התעריפון היום בעוד ארבע שנים, לסכום של 5,000 שקלים, משמע האגרה לגופים הקטנים נשארת ללא שינוי.
דודו לביא: בהתייחס לנקודה השנייה שהועלתה לעניין גלגול העלויות על המשקיעים, נתנו את הדעת לנושא הזה בשים לב מיוחד, ולכן קבענו שהאגרה נמצאת במדרג שנמצא במתאם מוחלט למנגנון שלפיו בתי ההשקעות גובים את הכנסותיהם, קרי נגזרת של היקף הנכסים המנוהל, כאשר אנחנו מדברים על שיעורים שהם בין ל-1 חלקי 25 אלף שקל ל-1 חלקי 40 אלף לשקל השולי.
דודו לביא: המשמעות של זה במונחים של אחוזים זה בין 0.0066 אחוז ל-0.0025 אחוז.
דודו לביא: לצורך העניין, כאשר אנחנו מדברים על דמי ניהול שקובע בית השקעות וגובה מלקוחו, מדובר ברזולוציות של מקסימום פרומילים, כלומר עוד שתי רמות של אלפית האחוז, כלומר לא מדובר פה בסכום שניתן לגלגל.
דודו לביא: חלק מהמלך הזה גם כולל בחובו הפחתה של 10 אחוזים מהאגרה השנתית על מנהלי קרנות הנאמנות.
דודו לביא: מנהלי קרנות הנאמנות מציעים לציבור את המוצר העממי, וההפחתה הזאת תביא בסופו של דבר גם להפחתה של דמי הניהול.
שגית אפיק: בנוסח הראשון היתה הפחתה של 17 אחוז, אם אני זוכרת נכון.
שגית אפיק: למה עברתם ל-10 אחוז?
שגית אפיק: היה 17 אחוז, כי כפי שחברתי ציינה בפתח הדיון, כאשר ישבנו פה לפני כשנתיים, הצענו הצעה שכוללת אגרות בסכומים הרבה יותר גבוהים ללא תקרה.
שגית אפיק: אותם בתי השקעות, שאנחנו כרגע מדברים על אגרות של 600 אלף שקלים, לפי המתכונת המקורית, היו עשויים לשלם אגרה שעשויה להגיע כדי פי שלושה מהמספר הזה ואולי אף יותר.
זבולון אורלב: אומר לך מה הטעות שלו: הוא אומר שבסופו של דבר, אם רוצים לגלגל את זה על העמית, יוצא פרומילים על העמית, אבל יש לקחת בחשבון, שהעמיתים לא יודעים את החשבונות האלה, ואין לי ספק ששינוי האגרה יכול להיות מנוצל לרעה, וזה לא יהיה פרומילים אלא יהיה אחוזים, כי אתה לא מפקח; אין הרי חוק שאומר כמה עמלה צריך לקחת.
זבולון אורלב: השאלה, אם כל הדבר הזה לא ינוצל לרעה, ולכן אני מעלה ספקות, האם המהלך הזה הוא מהלך נכון – להגדיל.
רונן סולומון: קיבלנו אישור מהרשות לגלגל את זה על הלקוח.
משה גפני: לא קיבלתם שום אישור.
זבולון אורלב: כשאני מקבל הפסד במשך שנה, לא צריך לקבל אותו דמי ניהול; כל ההפסד, אני צריך לספוג אותו ולא אתם.
רונן סולומון: אני מנהל תחום פיננסים ושוק ההון בלשכת המסחר, אני כאן מהכובע של איגוד מנהלי השקעות.
רונן סולומון: לדעתי, אנחנו כאן מערבבים מיני תקנות, וצריך לשים סדר, כי יש פה גם הפחתה, מצד אחד, גם העלאת אגרות לניהול תיקים, מצד שני, וצריך לראות, מה עושים פה.
רונן סולומון: נכון שיש הוראת שעה שמפחיתה את האגרות ב-40 אחוז.
רונן סולומון: יש להבין גם מאיפה זה נולד.
רונן סולומון: רשות ניירות ערך צברה עודפים – זה פומבי - בסך מאות-מיליוני שקלים; אם איני טועה, זה היה 200 ומשהו מיליון.
זבולון אורלב: מהאגרות האלה של ה-4,000?
רונן סולומון: כן, ונהיה שומן, וזה הגיע למעלה, ושר האוצר אמר: יש פה יותר מדי שומן שנצבר בצד, אז אולי יורידו קצת, כי לא ייתכן שרשות ניירות ערך צוברת עוד ועוד עודפים – משם זה הגיע, כלומר אף אחד לא התנדב להוריד את התקציב של רשות ניירות ערך, ותכף נגיע לתקציב של רשות ניירות ערך, כי זה מאושר פה בוועדה.
רונן סולומון: רשות ניירות ערך לא מממנת בשקל מהמדינה, שזה טעות כשלעצמה – אני לא יודע איך אישרו את החוק הזה – ממומנת רק מאגרות שמשלמים כל השחקנים, בין אם זה קרנות, ניהול תיקים, חברות וכדומה.
רונן סולומון: בנושא של ניהול תיקים, יש פה עיוות.
רונן סולומון: אני מתעלם כרגע מנושא ההפחתה – נגיע לזה תכף.
רונן סולומון: מקפיצים פה את שיעורי האגרות מ-4,750, שזה העדכון האחרון ל-2012, זה עם ההצמדה למדד, זה אפילו פורסם ברשומות, לסכום התחלתי של 5,000 – ישלם עוד קצת פחות מ-500 שקל - זה לחברה הקטנה ביותר.
רונן סולומון: החברות הבינוניות יתחילו לשלם יותר, סכומים שמגיעים לעשרות-אלפי שקלים, הגדולות הרבה יותר – ישלמו מאות-אלפי שקלים, וזה לא נגמר בתקרה של ה-600 אלף שקל, כי חברה גדולה צריכה לשלם את ה-600 אלף שקל אגרה לחברה.
רונן סולומון: עכשיו יש לה גם עובדים – היא משלמת 725 שקל לכל עובד שהיא מחזיקה.
רונן סולומון: נוסף על זה, יש חברות שמחזיקות כמה רשיונות – היא גם חברה שמנהלת תיקים וגם חברה שמשווקת, אבל זה אותה חברה, לכן צריכה לשלם מס גולגולת - 1,450 כפול מספר עובדים, כלומר זה לא ייצא 600 אלף שקל אלא הרבה יותר.
משה גפני: מה זה "מס גולגולת"?
רונן סולומון: 1,450 על כל עובד שאני מעסיק, לכן יוצא שחברה גדולה תשלם 600 אלף שקל – בעלת רשיון לניהול תיקים.
רונן סולומון: תוסיף לזה עוד 725 שקל על כל עובד שהיא מחזירה לו את האגרה.
רונן סולומון: יש להם מאות עובדים.
רונן סולומון: תוסיף על זה עוד רשיון שהיא מחזיקה; זו אותה חברה – מחזיקה עוד רשיון לשיווק השקעות – צריכה לשלם שם 1,450 כפול מספר עובדים.
רונן סולומון: מזמן ברחנו לסכום של כמה מיליונים, אז לא לומר: 600 אלף שק, ועכשיו על זה תמחאו כפיים.
רונן סולומון: גם צריך להסתכל ארבע שנים קדימה.
רונן סולומון: למה אמרתי שערבבו הכול יחד – אחרי ארבע שנים נחזור למספרים הגבוהים, ואז נגמרה הוראת השעה, נגמרו העודפים של רשות ניירות הערך, לא נשאר כסף, נשארנו עם סכומים גבוהים.
רונן סולומון: אנחנו מדברים פה על סכומים – 600 אלף שקל - זה נראה גוף שמנהל מיליארדי שקלים, נכון, אז הוא יכול לספוג את זה.
רונן סולומון: הבעיה, שהשוק הזה סופג וסופג.
רונן סולומון: כמות השחקנים בשוק הזה יורדת ויורדת.
רונן סולומון: בחמש השנים האחרונות, נכנסתי לאתר הרשות – זה פומבי – ב-2006 היו פה 205 חברות, 2007 – 198, 2008 – 176 חברות, 2009 – 164 חברות, 2010, עוד לפני שאישרו את האגרות החדשות – 147 חברות.
רונן סולומון: הבוקר מצאתי שיש 144 חברות, כלומר מתחילת ינואר עוד שלושה נסגרו, כלומר אנחנו מדברים על שוק שנסגר לא בגלל האגרות אלא בגלל הרגולציה שנכנסת בלי סוף.
רונן סולומון: מדברים על חוק האכיפה המינהלית ירתיע שחקנים, וחלק מהשחקנים אמרו:
רונן סולומון: מוותר על התענוג – לא רוצה להיות בחשיפה או בחשש לקנסות.
רונן סולומון: אנחנו מדברים על שוק שבגלל עודף רגולציה הוא לאט-לאט מצטמצם.
רונן סולומון: נכון שזה 0.00 לא יודע כמה, אבל ה-0.00 כמה – או ישבור את הקטנים ביותר, או יתחילו לגלגל את זה על הלקוח.
רונן סולומון: מישהו צריך לשלם את זה.
רונן סולומון: יש גבול, כמה אפשר לספוג, כי זה רק נמשך ונמשך.
רונן סולומון: יש פה עיוות כפול – נאמר שחברה מנהלת תיקים, ניקח חברה ממוצעת, 500 מיליון שקל, ויש לה גם קרנות – היא מחזיקה בתוך ניהול התיקים 300 מיליון שקל כקרנות נאמנות.
רונן סולומון: יוצא שהיא משלמת כפל אגרה: פעם אחת היא משלמת לפי היקף הנכסים של 500 מיליון השקלים של אותה חברת ניהול תיקים- - -
משה גפני: יש לי בקשה, דניאל: אני מבקש עוד שבוע שיעורי בית.
משה גפני: לא נוכל להשאיר את זה כך.
משה גפני: לגבי הבחינות, נפתור את הבעיה.
משה גפני: לגבי הסכומים, צריך להגיע לפתרון – גם על פריסה וגם להפחית סכומים.
משה גפני: יש צדק בדברים שלו, אבל לא יכול להיות- - -
רונן סולומון: אנחנו מוכנים לשלם יותר, אבל שיהיה הוגן.
משה גפני: לא יכול להיות שחברה קטנה תשלם 4,750, וחברה גדולה תשלם 4,750.
משה גפני: גם מס גולגולת – אני לא אוהב את זה.
משה גפני: אולי תמצאו קריטריון אחר.
משה גפני: מי עוד ממך עוסק בדברים האלה?
רונן סולומון: יש הנציגות, החברות.
משה גפני: אני מבקש שתשבו אתם.
משה גפני: לא נוכל לאשר את זה.
דניאל אילון: אני רוצה להזכיר את שלושת הדברים שמאז הדיון שעבר הורדנו.
משה גפני: שמעת ממני טענה היום נגד הרשות לניירות ערך?
משה גפני: להפך – שיבחתי אתכם.
דניאל אילון: באיזשהו שלב אני אומרת כאן גם את דברו של היושב-ראש, שלא נמצא כאן, אבל אנחנו נמצאים על קשקש ההיתכנות מבחינת הרשות, מבחינה תקציבית, ומבחינתנו, זו מקשה אחת, ההסדר שמופיע כאן, ויכול להיות שהוא יהיה חסר היתכנות.
משה גפני: את מדברת על שמוליק האוזר?
משה גפני: גם אותו שיבחתי בתל-אביב בכנס.
משה גפני: אני מבקש שתשבו עם החברות, נסו להגיע להסכמה.
משה גפני: לא תגידו להסכמה - נצטרך להחליט, האם אנחנו מכריעים בעניין זה לצד זה או אחר, או אנחנו אומרים שאנחנו לא רוצים לאשר או כן רוצים לאשר אף-על-פי כן.
משה גפני: נסו להגיע להסכמה.
משה גפני: רק לסבר את האוזן, התעשייה שמר סולומון מייצג אותה, משלמת 7.8 אחוז מכלל האגרות שמשולמות לרשת מדי שנה על הכול – רישוי, אגרות, הכול, כלומר מי שלא יושב פה סביב השולחן הזה, ומרוצה מההסדר שמגיע לכאן, מסבסד סבסוד צולב את הפעילות של אותן חברות.
רונן סולומון: איזה סבסוד צולב?
רונן סולומון: אני לא הפרעתי לך.
רונן סולומון: מעבר לכך, אף אחד לא ביקש מבית ההשקעות, שעומד מאחורי הדברים האלה, לעבוד כסופרמרקט של השקעות.
רונן סולומון: יכול היה לנהל את עסקי המכולת בנפרד.
משה גפני: צריך לנסות להגיע להסכמה.
משה גפני: חברה שהיא יותר מאשר חברה קטנה, אלא היא חברה גדולה, היא צריכה לשלם יותר, אחרת זה נראה צחוק, אבל צריך למצוא לזה פתרון הגיוני.
משה גפני: בעוד שבועיים אנחנו נתכנס שוב.
משה גפני: אם תבואו עם הסכמה, זה יהיה קל מאוד; אם תבואו בלי הסכמה, נצטרך לדבר עם חברי הוועדה.
משה גפני: אני מסופקת אם נגיע להסכמה, כי ישבנו מספר פעמים.
משה גפני: תשתדלו.
משה גפני: אנחנו חיים כל הזמן באמונה; בלי זה אין לנו זכות קיום.