GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לירון נעים: חלק מהסעיפים מצריכים בחינה משפטית, וחלק מהסעיפים, שוב, היתה עליהם ביקורת, שהיא לא בהכרח מנקודת מבט משפטית, אבל - - -
משה גפני: לא, ביקורת אחרת זה בסדר.
משה גפני: אני מפחד משפטית.
משה גפני: זאת אומרת, ביקורת אחרת - - -
גלית כהן: אבל אין סתירה ביניהם לבין ההסכם שנחתם עם הממשלה.
לירון נעים: כך אמרתי.
גלית כהן: זה בדיוק העניין, שאין סתירה.
משה גפני: מי הגברת?
גלית כהן: גלית כהן, סמנכ"ל תכנון, מהמשרד להגנת הסביבה.
גלית כהן: אותם חלקים בתוך הצעת החוק הם אותם חלקים שבהחלט אין סתירה בין ההסכם הפיסקאלי ולעת הזאת וכולי, שנחתם עם הממשלה, לבין כל הנושא של השיקום, של האגן הצפוני, הזרמת מים.
גלית כהן: אלו שאלות משפטיות, אבל אין סתירה להסכם.
משה גפני: הבנתי, אני מאוד מודה לך.
משה גפני: נועם גולדשטיין, סמנכ"ל תשתיות של "מפעלי ים-המלח".
לירון נעים: אני רק רוצה לדייק.
לירון נעים: ישנם סעיפים שסותרים, ישנם סעיפים אחרים שמעלים בעיות משפטיות, קשיים משפטיים.
לירון נעים: אני לא יכולה לומר שמבחינה משפטית, הסעיפים האחרים הם כשירים ואנחנו נאפשר אותם.
משה גפני: תשובה אופיינית.
דב חנין: היא יכולה לפתוח קריירה במשרד החוץ כדיפלומטית.
משה גפני: חשבתי שאולי תהיה תשובה יותר - - לא חשוב.
משה גפני: נועם גולדשטיין, בקצרה, "מפעלי ים-המלח".
נועם גולדשטיין: דיברו פה קודם על החלטת הממשלה משנת 2004 – נתנו הנחייה לפתור את הבעיה עד סוף - - זה היה ביוני או ביולי, ואמרו שעד דצמבר יהיה פתרון.
נועם גולדשטיין: ב-2004 בהחלטת הממשלה דיברו שעד דצמבר 2004 יהיה פיתרון.
נועם גולדשטיין: מאז דצמבר 2004 הדברים לא זזו עד עכשיו – שמונה שנים עברו, והמצב החמיר מאוד.
נועם גולדשטיין: לקח הרבה מאוד עבודה – חלי, אחרים, אנחנו – כדי להגיע לאיזשהו מתווה שאפשר למצוא פיתרון, כאשר מוסכם על כולם שגם אם פיתרון הקציר הא הפיתרון הנכון, אם לא מסיימים אותו בזמן, הוא לא יהיה פתרון.
נועם גולדשטיין: זאת אומרת, הפתרון הזה של הקציר הוא לא פיתרון שאפשר לשמור אותו ולהגיד, נדחה את זה בעוד שנתיים או בעוד חמש – יהיה קציר.
נועם גולדשטיין: אם לא יהיה קציר, ואם הוא לא יהיה עכשיו - - -
משה גפני: מה אתה רוצה לומר לנו?
דב ליטבינוף: אני חושב ש"מפעלי ים-המלח"- - -
משה גפני: שצריך לחתום על ההסכם.
דב ליטבינוף: אנחנו חתמנו על ההסכם.
משה גפני: לא, אבל ההסכם המפורט, ולבצע אותו.
דב ליטבינוף: "מפעלי ים-המלח" נכנסו להסכם הזה לא בשמחה רבה.
דב ליטבינוף: זה הסכם שהוא קשה מאוד מבחינתנו, מבחינה כלכלית.
דב ליטבינוף: אחרי הסיפור של המיסוי - - -
משה גפני: למה הסכמתם?
דב ליטבינוף: אנחנו הסכמנו, אני חושב, מכמה סיבות - -
קריאה: כי לא היתה להם ברירה.
דב ליטבינוף: - - קודם כל, אני חושב שמתוך אחריות.
דב ליטבינוף: היו לנו הרבה ברירות, כי יש לנו גם מסלולים של בוררות ומסלולים אחרים.
דב ליטבינוף: אני חושב ש"מפעלי ים-המלח", "כי"ל", נהגו פה באחריות.
דב ליטבינוף: אנחנו הסכמנו להכניס את היד לכיס עמוק מאוד כדי להביא את הפרויקט הזה שייצא לדרך.
דב ליטבינוף: הפרויקט הזה עולה לנו הרבה מאוד כסף, גם לחברה כמו "כי"ל" הוא עולה הרבה מאוד כסף, וזה כדי להגיע להסכם וכדי לייצב.
דב ליטבינוף: אני חושב שהפיתרון שמושג עכשיו, בסופו של דבר, לאגן הדרומי זה הפיתרון שנותן למעשה גם מה שאחרים רוצים.
דב ליטבינוף: אחרים רוצים גם את הקציר וגם פיתוח תיירות.
דב ליטבינוף: רק הפתרון הזה יאפשר את זה.
דב ליטבינוף: הבעיות שהוצגו פה לגבי האגן הצפוני, עם כל הכבוד, השאיבה של ים-המלח היא לא הגורם, אלא שמַּיִם לא מגיעים, וזאת בעיה אחרת.
דב ליטבינוף: לכן אני חושב, הדגש הוא, שצריך עכשיו להפשיל שרוולים ולהיכנס לפרויקט הזה.
דב ליטבינוף: זה פרויקט מאוד מורכב, זה פרויקט שעולה מיליארדים, יש לו הרבה מאוד קשיים.
דב ליטבינוף: אם לא נתחיל אותו עכשיו הוא לא יסתיים בזמן, ולכן צריך לעשות הכול על מנת שהפרויקט הזה יסתיים במועד, וקודם כל שיתחיל.
משה גפני: מ"אדם, טבע ודין", מי אדוני?
אמנון פורטגלי: אמנון פורטוגלי, המכללה הכלכלית- חברתית.
משה גפני: ממש בקצרה, בבקשה.
דנה טבצ'ניק: בסדר אדוני.
דנה טבצ'ניק: דנה טבצ'ניק, עורכת דין מ"אדם, טבע ודין".
דנה טבצ'ניק: אני מביעה כאן את עמדת "אדם, טבע ודין", וגם "התנועה לאיכות השלטון".
דנה טבצ'ניק: אנחנו קוראים לוועדה - - -
משה גפני: לא הבנתי - - -
דנה טבצ'ניק: אני מביעה את עמדת "אדם, טבע ודין", כי אני מ אדם, כי אני מ"אדם, טבע ודין" - - -
משה גפני: זה מספיק.
משה גפני: את "התנועה לאיכות השלטון" את לא צריכה להביא כאן מכיוון שזה גוף פוליטי.
דנה טבצ'ניק: בסדר.
שי חרמש: אֶה.
דנה טבצ'ניק: זו גם עמדתם.
משה גפני: בֶה.
שי חרמש: איך כותבים את זה בפרוטוקול, בי"ת ה"א?
משה גפני: שיהיה כתוב בפרוטוקול: ה"התנועה לאיכות השלטון" היא תנועה פוליטית.
משה גפני: "אדם, טבע ודין" – אני חסיד שלהם, אז תגידי "אדם, טבע ודין".
משה גפני: היא תנועה פוליטית.
קריאה: טוב, זו לא מילה גסה.
משה גפני: נכון, אני לא אמרתי גסה.
משה גפני: אבל ה"התנועה לאיכות השלטון" – אני רוצה באיכות השלטון, אני לא רוצה דברים שהם עושים שזה לא איכות השלטון, אלא עמדה פוליטית.
דנה טבצ'ניק: אדוני, אני אתייחס לגופו של ההסכם - - -
משה גפני: "אדם, טבע ודין" זה גוף שאני חסיד שלו, אפילו שאני ליטאי.
דנה טבצ'ניק: אנחנו רוצים להעלות את ההסכם, איך הוא נעשה, האופן בו הוא נעשה - - -
משה גפני: אבל ממש בקצרה.
דנה טבצ'ניק: בקצרה, בקצרה, כמובן.
דנה טבצ'ניק: אני חיכיתי בסבלנות.
דנה טבצ'ניק: אף אחד לא דיבר כאן על הטעות המהותית שנעשתה, ובהנחה השגויה על-פיה נעשה ההסכם.
דנה טבצ'ניק: כשהשר שטייניץ הציג את עיקרי ההסכם – ההסכם מעולם לא פורסם, מסתבר שגם לא לרשויות הממשל אגב – הוא הציג אותו כהסכם ראוי משום שהוא מעניק לציבור 57% מהתגמולים, ודין ים-המלח כדין הים התיכון.
דנה טבצ'ניק: לכן גם לא צריך את ועדת ששינסקי ב'.
דנה טבצ'ניק: אבל, יום למחרת – אחרי שהוא הציג את החישוב לציבור – עלינו על כך, יחד עם עוד אנשים, שלא מדובר ב-60%, וגם לא מדובר ב-40% או 30%, מדובר בהרבה פחות, משום שהוא עשה חישוב שגוי, והכליל גם מסים שלא אמורים לכלול אותם.
דנה טבצ'ניק: למעשה, הנחת היסוד עליה הוא נימק כי ההסכם ראוי אינה נכונה, וההסכם מעניק לציבור כ-25% מס בלבד, שזה פחות ממחצית ממה שהוא אמר שהציבור יקבל.
דנה טבצ'ניק: כבר מדובר בהסכם לא מידתי ולא סביר, וההחלטה לקבל את ההסכם הזה, מבלי שהוא עבר בחינה מחודשת, כשביום חמישי הטעות התגלתה, וביום ראשון רצו לאשר את ההסכם בממשלה, לדעתנו, צריך לפסול החלטה שכזו, כבר על בסיס זה בלבד.
דנה טבצ'ניק: דבר שני, שקיפות ושיתוף הציבור.
דנה טבצ'ניק: נכון, לא כל המשא ומתן צריך לבוא בשקיפות ובשיתוף הציבור, אבל כשמדובר בהסכם שחל על אינטרסים ציבוריים משמעותיים – בדומה למשאבי הגז והנפט, בה הקימו ועדה ציבורית שהציבור יכול להתייחס למס הנכון שצריך לגבות – חייבים להביא את ההסכם לידיעת הציבור ולשמוע את הערותיו.
דנה טבצ'ניק: אדוני היושב-ראש, פה, כשעלינו על השגיאה, כשמדובר בשגיאה מהותית, זו ההוכחה לכך שכאן חייבים להביא את ההסכם לידיעת הציבור לפני שמאשרים אותו וממשיכים אותו.
דנה טבצ'ניק: רק עוד דבר נוסף - - -
משה גפני: ממש בקצרה, אנחנו כבר - - -
דנה טבצ'ניק: בקצרה.
דנה טבצ'ניק: עסקת החבילה בין קציר המלח לבין התמלוגים היא שגויה, היא לא נכונה.
דנה טבצ'ניק: גם על-פי - -
דנה טבצ'ניק: - - המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, אבי ליכט, שגם אמר שצריך לבחון מחדש את כל המדיניות הפיסקאלית - - -
דנה טבצ'ניק: אז אני אצטט אותו.
דנה טבצ'ניק: צריך לבחון מחדש את - - -
נועם גולדשטיין: - - - גם אם תגידי את זה - - -
דנה טבצ'ניק: סליחה, אני לא הפרעתי לך, מר גולדשטיין - - -
קריאה: את יכולה להגיד את זה כמה פעמים.
דנה טבצ'ניק: אני לא הפרעתי לכם.
דנה טבצ'ניק: צריך לבחון מחדש את נושא המדיניות הפיסקאלית, והוא אומר את זה בפירוש: "למעלה מן הצורך הרב שהוא לא התבקש, שצריך להטיל, או לבחון לפחות, הטלת היטל על הרווחים, בדומה למשאבי הגז ונפט".
דנה טבצ'ניק: אין מה לעשות, זה כתוב, אי-אפשר לשלול את דבריו כרגע.
דנה טבצ'ניק: וזה אגב, עוקף כל מכתב – ולא החלטת ממשלה – של בייגה – שכיום בדירקטוריון של כי"ל – שנתן הנחות, הטבות, ללא אישור הממשלה.
דנה טבצ'ניק: מדובר במכתב, זה לא עוקף חוק, לפי מה שידוע לי - - -
שי חרמש: האם יש קשר במכתב מ-95' לעובדה שהוא דירקטור היום?
משה גפני: חבר הכנסת חרמש - - -
שי חרמש: לא, זה נראה - - -
משה גפני: עם כל הכבוד לכולם - - -
שי חרמש: - - - ב-95' הוא חתם, הוא ידע שהוא יהיה דירקטור.
משה גפני: שי - - -
שי חרמש: גילוי נאות.
משה גפני: מה אתה רוצה שהיא תגיד - - -
שי חרמש: זה נראה מאוד מוזר.
שי חרמש: ב-95' אדם חתם על דבר, כי הוא ידע שהוא ידע שהוא יהיה דירקטור ב-2011.
שי חרמש: את זה אמרת כרגע, הבנתי נכון?
דנה טבצ'ניק: כן, אני ציינתי את העובדות, ואני חושבת שזה חשוב לדעת את העובדות.
שי חרמש: לא, החיבור הוא מעניין - - -
דנה טבצ'ניק: הציבור כבר יעשה את החיבור.
שי חרמש: כבר אז הוא ידע.
דנה טבצ'ניק: אבל סליחה, ההסכם שאושר ביום חמישי - - -
שי חרמש: חבר'ה, קצת כבוד, בחייכם.
שי חרמש: האיש הזה עשה כמה דברים בחיים, הוא לא יושב בבית סוהר, אז בבקשה תיזהרי.
דנה טבצ'ניק: אני לא אמרתי את זה - -
שי חרמש: - - - לאיכות השלטון.
דנה טבצ'ניק: - - אתה אמרת את זה.
דנה טבצ'ניק: אני לא אמרתי את זה.
דנה טבצ'ניק: אני רק ציינתי עובדות.
שי חרמש: לא, זה משתמע – אז הוא היה שר, היום הוא דירקטור - - -
דנה טבצ'ניק: מותר לי לציין איפה הוא עובד היום.
שי חרמש: 16 שנים עברו מאז, את יודעת.
שי חרמש: 16 שנים עברו מאז.
דנה טבצ'ניק: אבל העובדות - - -
משה גפני: גברת טבצ'ניק, את רוצה להוריד את זה מסדר היום, בגלל שזה נשמע קצת - - -
דנה טבצ'ניק: אני אסיים - - -
איתן כבל: אני מציע – גם מהיכרות שלי עם בייגה, אני לא ידעתי שאתה מדבר על בייגה – אני אומר - - -
קריאה: הוא לא מדבר, היא מדברת.
משה גפני: תורידי את זה.
דנה טבצ'ניק: אני מורידה את זה מסדר היום.
דנה טבצ'ניק: אני גם לא התכוונתי לזה, אבל מותר לי לציין עובדות, ואני מצטערת שזה מעורר כל-כך הרבה כעס.
דנה טבצ'ניק: אבל מותר לי להגיד איפה - - -
משה גפני: נראה לי שזו פעם ראשונה ששי חרמש מתעצבן באמת.
איתן כבל: הוא לא פה, הוא לא - - -
משה גפני: אני רוצה להציע לך - - -
איתן כבל: פשוט מוזר מידי.
משה גפני: אני רוצה להציע לך, היות ובייגה שוחט באמת לא כאן, כמו שאיתן כבל אומר, ומהיכרותנו – אני מכיר אותו הרבה מאוד שנים, עוד כשהוא היה ראש עיריית ערד – הוא היה שר אוצר, הוא חתם על המכתב הזה יחד עם שר התמ"ת דאז - -
דב חנין: חריש.
משה גפני: - - חריש - - -
איתן כבל: וזה היה אז - - -
משה גפני: - - הוא דירקטור היום.
משה גפני: מאז הוא היה בהרבה מאוד תפקידים, בין היתר יושב-ראש ועדת הכספים, חבר בוועדה, שר.
משה גפני: בקיצור - -
איתן כבל: בקיצור, הוא לא יכול לעבוד בשום מקום.
משה גפני: - - ההקשר נשמע – אף על פי שציינת עובדות, אבל - - תורידי את זה, זה גם לא רלוונטי.
דנה טבצ'ניק: אני לא אציין עוד עובדות.
דנה טבצ'ניק: אני רק רוצה לסיים ולהגיד - - -
משה גפני: אם תיבחן ההחלטה של בייגה שוחט אז, היא תיבחן לגופה.
דנה טבצ'ניק: לא, אבל גם לא צריך לבחון אותה, כי יש פיתרון, והציע אותו המשנה, שהוא הטלת היטל על רווחי המס, כמו שנעשה בגז ונפט - - -
משה גפני: רווחי היתר.
דנה טבצ'ניק: רווחי היתר, כן, סליחה.
דנה טבצ'ניק: אני רק אסיים ואציין עוד עובדה – אנחנו גם עתרנו לבג"ץ בנושא הזה, ונמתין להחלטתו.
דנה טבצ'ניק: עוד שבועיים - - -
משה גפני: אנחנו לא ממתינים להחלטת בג"ץ, אנחנו צריכים לקבל החלטות.
דב ליטבינוף: רק שתדעי שאתם גורמים לזה שיכול להיות שיפנו את בתי המלון.
דנה טבצ'ניק: אנחנו לא גורמים לכך, אנחנו חושבים שאין - - -
משה גפני: את הדיון הזה צריך לעשות בחוץ.
דנה טבצ'ניק: אפשר רק עוד משפט?
משה גפני: משפט, כן, אבל - - -
דנה טבצ'ניק: משפט אחרון חביב.
דנה טבצ'ניק: בנוגע לחקיקה שעלתה ביום ראשון ולא עברה – משפטית, בתור משפטנית – אין שום סתירה בין זה לבין המשפט שמקבע את האחוזים האפסיים שכי"ל משלמת, וקובע שבעתיד "לעת הזאת" – מי יודע מה זה וכמה זמן זה ימשך – הממשלה בעצם מוותרת על זכותה החוקתית לחוקק חוקים, וגם אומרת שהיא תפסול כל חוק - - -
דנה טבצ'ניק: מדובר בחקיקה סביבתית בלבד, ולא מדיניות פיסקאלית.
משה גפני: אמנון פורטוגלי.
משה גפני: אני זוכר אותך מששינסקי, אבל תעשה את זה בקצרה.
משה גפני: אנחנו היינו צריכים לסיים את הישיבה כבר לפני עשר דקות.
אמנון פורטגלי: אני אעשה את זה בקצרה.
אמנון פורטגלי: אדוני היושב-ראש, אני מבין שמכתב השרים המפורסם הזה גם הטיל אימה גדולה על האוצר, שהוא הציג את זה כהישג עצום בזה שהוא ביטל אותו.
אמנון פורטגלי: כל המכתב הזה כלל בגדול שתי התחייבויות, וכדאי לקרוא אותו, כיוון שזה עמוד אחד.
אמנון פורטגלי: התחייבות אחת היתה שבניגוד לזיכיון, הממשלה לא תתבע 10% תמלוגים מעל מיליון טון.
אמנון פורטגלי: ההתחייבות הזאת פגה בשנת 2010.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: התשובה היא לא נכון.
אמנון פורטגלי: היא פגה בשנת 2010 - -
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: לא נכון.
אמנון פורטגלי: - - אתה רוצה שאני אקריא לך?
אמנון פורטגלי: אני אקריא.
משה גפני: לא, אתה לא מקריא שום דבר.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: נאמרים פה דברים לא נכונים.
משה גפני: אני מודיע לך ש- - - פולומבו לא היה - - -, ואני לא מתייחס לגבי העניין הזה.
משה גפני: מותר לכל אחד להגיד כאן מה שהוא רוצה ומה שהוא חושב.
משה גפני: כל אחד והאמת שלו.
משה גפני: אף אחד לא יקבל את מה שכל אחד אומר ככתבה וכלשונה.
אמנון פורטגלי: ההתחייבות השנייה היא שללא הגבלת זמן – מעתה ועד עולם – שהתמלוגים של 10% יהיו רק משלושה מיליון טון.
אמנון פורטגלי: אלו שתי ההתחייבויות, אני חוזר ואומר, הראשונה נגמרה בשנת 2010.
אמנון פורטגלי: אם נכמת את ההישג של האוצר – שהחשכ"ל מאוד שמח בו – זה בגדול 20 מיליון דולר לשנה, הרבה כסף.
אמנון פורטגלי: אבל, כנגד זה הממשלה נתנה התחייבות שלא מוגבלת בזמן – לעת הזאת, בעתיד, נראה, פה ושם – וזה גם מותנה בהסכם על "מפעלי ים- המלח", שהם יסכימו לזה.
אמנון פורטגלי: ההתחייבות הזאת אפקטיבית לא להטיל מס רווחי יתר על רווחי ים-המלח.
אמנון פורטגלי: היא בסדר גודל של 250-200 מיליון דולר.
אמנון פורטגלי: זה הסכם לא סביר, להרוויח את ה-20 מיליון כדי - - -
אמנון פורטגלי: נקודה אחרונה קטנה, כדאי שכולנו נזכור.
אמנון פורטגלי: היום 15% מהמניות של כי"ל הם בידי חברת Potash הקנדית, שהולכת להגדיל את זה ל-25%.
אמנון פורטגלי: כל הטבה שאנחנו נותנים פה למפעלי ים-המלח, רבע ממנה הולך לידיים זרות.
משה גפני: מיכל, את רוצה להגיב ב"כן ולא" על מה שהוא אמר?
משה גפני: ב"כן ולא".
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: אני מעדיפה לומר על מה שדנה אמרה.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: אחד, אכן אט"ד הגישה בג"ץ נגד המדינה.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: תשובתנו תינתן בבג"ץ.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: שתיים, לגבי שקיפות ושיתוף הציבור – פרויקט הקציר הוא פרויקט מורכב, שגם אפילו להעלות אותו בשקפים ולהסביר מהו – הוא מאוד מורכב.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: זה לא להתמודד מול חברת כי"ל בפרויקט הקיר, זה לא הצבעה ב-SMS לים-המלח כאחד משבעת פלאי תבל.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: אי-אפשר להפריט את פעילות הממשלה.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: יש פה פקידות, יש פה מערכים משפטיים, וכל הגופים הממשלתיים הם אלה שהתמודדו, ובסופו של דבר גרמו לסגירת ההסדר הזה.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: אז גם בשקיפות ובדיון הציבור, צריך לזכור שלא יכולים לעמוד שבעה מיליון אזרחי ישראל מול החברה.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: הם עמדו באמצעות הכנסת, באמצעות שרים, שעמדו מאחורינו ועזרו לנו להשיג את ההסדר הזה.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: אבל אי-אפשר שהם ישבו בחדר עם עורכי הדין של כי"ל.
משה גפני: רבותי, אני מבקש לסכם את הדיון כדלהלן - - -
לירון נעים: אדוני, במשפט בבקשה.
לירון נעים: לעניין הדברים שנאמרו כאן על שינוי המדיניות הפיסקאלית לעת הזו.
לירון נעים: ההחלטה שאנחנו קיבלנו - - קודם כל, ההחלטה עומדת בקנה אחד עם חוות הדעת של המשנה.
לירון נעים: אנחנו לא כובלים את הממשלות הבאות, לא מדובר בכבילת שיקול דעת.
לירון נעים: לא מדובר בשינוי - - -
משה גפני: זאת אומרת, מה שעלה כאן, שמדובר לעולם ועד זה לא נכון.
לירון נעים: בהחלט לא לעולם ועד.
לירון נעים: כפי שהחשבת הכללית הסבירה, אנחנו מדברים על העת הזאת בלבד, עד שמשטר המס יתייצב, עד שחוסר הוודאות יוסר.
לירון נעים: אין פה שום דבר שדומה באיזשהו אופן לכבילת ממשלות באות, או לכבילה לעולם ועד.
לירון נעים: בהחלט לא בכך מדובר.
משה גפני: רבותי, אני מבקש לסכם כדלהלן: תראו, עלו פה כמה שאלות.
משה גפני: אני רוצה למנות אותן, ואני אבקש מחברי הוועדה שכל אחד יאמר את דעתו.
משה גפני: האחד הוא לגבי הנושא של גובה התמלוגים, של כל מה שנלווה לעניין הזה – האם אנחנו סבורים שזה באמת המתווה שבו צריך ללכת.
משה גפני: הדבר הנוסף הוא האם צריך להקים קרן לשיקום הסביבה בים-המלח, או אפילו אם לא קרן, שתהיה התחייבות ממשלתית ברורה וחד משמעית לגבי העניין הזה.
משה גפני: האם היה צריך ללכת לוועדה ציבורית נוסח ועדת ששינסקי כדי לטפל בנושא של מס היתר, וכל מה שכרוך בכך.
משה גפני: הדבר הרביעי, האם צריך לדרוש מהממשלה לקדם את החוק שמגן על הסביבה, עם החלקים שלא עומדים בסתירה להסכם.
משה גפני: על כל פנים, הוועדה צריכה לומר אמירה בעניין הזה.
משה גפני: אני לא מבקש לומר את האמירה היום, מכיוון שאני מרגיש גם את האחריות, שאמירה פה יכולה להיות אמירה מסוכנת אם היא לא תיבחן עד תום.
משה גפני: זה הדיון הראשון שאנחנו עושים בזה.
משה גפני: הדיון הבא יהיה עם קבלת החלטות של הוועדה, שיהיו לכך גם השלכות, גם מבחינה, כפי שאמרתי, הערכאות השונות, גם מבחינת הויכוח בין השרים – הרי אנחנו לא עדים כל יום לויכוח כזה ששני שרים מממשלת ישראל מגיעים לוועדה ומביעים עמדה אחרת פומבית וגלויה – מלבד תקציב כמובן, שבאים כל השרים ואומרים: הממשלה החליטה שהתקציב של המשרד שלי הוא 100 מיליון שקל.
משה גפני: אני מבקש שוועדת הכספים תוסיף לי עוד 25 מיליון.
משה גפני: לזה אנחנו רגילים, וזה בסדר.
משה גפני: בשעתו ג'ומס היה עושה לוח – כמה יוצא לפי דרישות השרים, כמה כסף צריך להוסיף לתקציב המדינה.
משה גפני: אבל זה דבר שלא בכל יום אנחנו עדים לו.
משה גפני: צריך גם את זה לקחת בחשבון, ולכן את השאלות הללו אנחנו נבחן בימים הקרובים, ונקבל החלטה של הוועדה, שהן תהיינה ההחלטות של הדיון המהיר, והן יונחו על שולחן הכנסת.
משה גפני: אני מודה לחברים, אני מודה למשתתפים על הדיון הזה.
קריאה: תודה, אדוני היושב-ראש.
איתן כבל: תדאגו גם להעביר גם למי שלא חבר.
משה גפני: כן, את השאלות האלה.
משה גפני: בחלק הראשון של הישיבה אנחנו דנים בנושאים שונים של תעריפי המים.
משה גפני: שלא כמו שהתפרסם, שהדיון יתקיים במשך חצי שעה, הוא יארך הרבה יותר זמן.
משה גפני: אנחנו נתחיל בתעריפי המים לנכים.
משה גפני: אני רוצה לומר שעל שולחן הוועדה מונחת הצעת חוק של חברי ועדת הכספים להשיב את הפיקוח על המים לוועדת הכספים.
משה גפני: בקדנציה הקודמת הכנסת החליטה, הממשלה הקודמת החליטה, להוציא את הפיקוח על המים מוועדת הכספים והעבירה אותו כביכול לרשות ציבורית שנקראת רשות המים וכמו כל הגופים האלה שהממשלה מקימה, היא מולאמת על ידי משרד האוצר.
משה גפני: אני מתנצל בפני אנשי רשות המים.
משה גפני: גם את המשא ומתן שאני מנהל, אני מנהל עם משרד האוצר ולא עם רשות המים.
משה גפני: ברשות המים יש אנשים, גם המנכ"ל ואנשים נוספים, שהם אנשים טובים ורצונם טוב, אבל בסופו של דבר משרד האוצר הוא זה שמחליט מה יהיו התעריפים, מי יקבל הנחות, עם מי מנהלים משא ומתן ומי בא לישיבת הוועדה כשמזמינים אותו ומי לא מגיע.
משה גפני: אני מציע שתסתכלו מסביב לשולחן ותראו מי לא הגיע לדיון הזה, וזאת הממשלה.
משה גפני: משרד האוצר נמצא אבל תראו מי ממשרד האוצר לא נמצא.
רוחמה אברהם-בלילא: תראה מי הוזמן ולא הגיע.
משה גפני: זאת ההחלטה שלהם.
משה גפני: אני אומר לכל מי שמתעניין בזה, ויש כאלה שבאים אלי בתלונות למה אני לא מצליח לקדם את החוק של השבת הפיקוח על המים לוועדה.
משה גפני: אני לא מצליח כיוון שאני חבר קואליציה.
משה גפני: גם אם הייתי באופוזיציה, כמו שעשה חבר הכנסת ברכה והביא את זה להצבעה, החוק נפל.
משה גפני: הקואליציה עדיין חזקה והיא תפיל את הצעת החוק.
משה גפני: לכן אני מתקדם לאט לאט ובסופו של דבר התוכנית שלי, ברגע שיתקרב מועד הבחירות, להביא את זה לאישור לקריאה שנייה ושלישית כדי לקדם את החוק.
רוחמה אברהם-בלילא: זאת אמירה חשובה מאוד.
פניה קירשנבאום: זה עבר בקריאה ראשונה?
משה גפני: לא, עכשיו זה בדרך לראשונה, אבל אני אעשה את זה מהר ואעביר את זה בקריאה שנייה ושלישית לפני הבחירות.
משה גפני: כל הזמן אני אומר את זה ואני אומר את זה גם בהנהלת הקואליציה.
משה גפני: ברגע שתתחיל התרופפות, מהניסיון שלי – ואני כבר עברתי כמה קדנציות בכנסת – כך נעשה.
משה גפני: כרגע המצב הוא לא כזה ולכן אני מתנהל לאט לאט ואני מנהל דיונים עם האוצר ועם רשות המים.
משה גפני: הנושא הראשון בו נדון היום הוא תעריפי המים לנכים.
משה גפני: מר מור-יוסף, אתה התראיינת.
משה גפני: אני לא ראיתי אבל אחרי כן באו לראיין אותו מערוץ 10 ואני אמרתי שאני מתכוון לקיים דיון בנושא.
משה גפני: עמיר פרץ, אתה רצית לומר משהו בעניין.
עמיר פרץ: לא, לפני כן, אם אדוני היושב ראש יכול לדווח לנו היכן נמצא החוק של מפעל פרי הגליל.
עמיר פרץ: אם תרצה, יותר מאוחר אני אוכל לדווח על מפעל סלינה.
משה גפני: החוק של פרי גליל יונח היום והיום אני אבקש את השחרור מחובת הנחה.
משה גפני: אנחנו בעצם כבר ביקשנו.
משה גפני: השבוע יהיה שחרור מחובת הנחה ודיון בוועדת הכספים.
רוחמה אברהם-בלילא: מה זה השבוע?
רוחמה אברהם-בלילא: השבוע זה מחר?
משה גפני: היום זה יונח על שולחן הכנסת.
משה גפני: אני מבקש מוועדת הכנסת פטור מחובת הנחה.
משה גפני: הוצאנו היום מכתב.
מירי רגב: אם היום אתה מבקש, זה יונח ביום שני הבא.
משה גפני: לא, הוא יונח היום.
עמיר פרץ: אדוני, נמצא אתנו ג'קי ואני מקווה שהיום נצליח לשכנע אותו להפסיק עם שביתת הרעב שלו נגד תאגידי המים.
עמיר פרץ: אם נצליח בכך, זאת תהיה הצלחה לוועדת הכספים.
משה גפני: מר מור-יוסף, אתה רוצה להתייחס לעניין הזה?
משה גפני: אתה יכול?
סמי מור יוסף: כן.
סמי מור יוסף: אני רוצה לדעת איך מחשבים את מחירי המים לנכים שמקבלים קצבה ואותו דבר לגבי אנשים שכירים.
משה גפני: אתה שואל איך מחשבים את מחירי המים לנכים?
סמי מור יוסף: מדוע לנכים אין איזושהי מכסה או סכום מסוים?
משה גפני: מחירי המים לנכים מחושבים בדיוק כמו שהמים ניתנים לאזרח בריא ורגיל.
סמי מור יוסף: כן, אבל אני לא בריא.
משה גפני: אני אומר שלצערנו הרב נכון לרגע זה בו אנחנו מדברים מחירי המים מחושבים כמו שמחושבים מחירי המים לאנשים בריאים.
משה גפני: בחוק היטל הבצורת שהיה כאן
משה גפני: אנחנו קבענו בחוק שנכים מקבלים מכסת מים פי שלוש מאשר אדם בריא.
משה גפני: הגענו למסקנה לאחר דיונים שהתקיימו בעניין הזה ואכן בחוק היטל הבצורת התעריף לנכים היה שונה לחלוטין.
משה גפני: הוא היה במכסת מים פי שלוש מאשר לאדם בריא.
משה גפני: כאן, במקרה הזה, במסגרת דיונים שאנחנו קיימנו עם משרד האוצר ועם רשות המים, היה מדובר על כך שנכים יקבלו תעריף מופחת ויקבלו מכסת מים יותר גבוהה.
משה גפני: נכון לרגע זה בו אנחנו מדברים עדיין זה לא בוצע.
משה גפני: אנחנו מדברים על הנושא הזה שהוא הסעיף הראשון בסדר היום.
שמחה בניטה: אבל למה נותנים להם לעקל חשבונות?
משה גפני: אנחנו קיימנו דיון על העניין הזה.
משה גפני: הייתה התחייבות של רשות המים שהם לא יעקלו חשבונות אבל כפי שאמרתי קודם, רשות המים היא לא בעלת הבית אלא בעל הבית זה משרד האוצר.
משה גפני: הם הרי אמרו שלא יעקלו חשבונות.
משה גפני: אני מלמד עליהם זכות.
ציון פיניאן: רשות המים היא גוף עצמאי שעושה מה שהוא רוצה.
מירי רגב: בנושא של הנכים דנו כאן.
שמחה בניטה: מגיעים ל-3,000 שקלים כשהקצבה היא 2,300 שקלים.
שמחה בניטה: מאיפה הוא ישלם את הסכום הזה?
משה גפני: על העניין הזה אנחנו מדברים.
משה גפני: בבקשה, מור יוסף.
סמי מור יוסף: בינתיים מחייבים אותי באותו מחיר כמו כל אדם רגיל.
משה גפני: מר קושניר, אני מבקש לדעת לגבי מור יוסף.
משה גפני: היה סיכום כאן בוועדה ואתם גם הוצאתם חוזר שבשלב זה לא יעוקלו חשבונות של הנכים.
משה גפני: למה עיקלו את חשבון הבנק של מר מור יוסף?
אלכסנדר קושניר: אדוני היושב ראש, אכן קיימת הוראת השעה והוראת השעה הזאת אוסרת לעקל חשבונות.
אלכסנדר קושניר: קרוב לוודאי שהייתה טעות מקומית.
ציון פיניאן: אם תעקלו לו את החשבון, הוא לא יוכל לשלם.
אלכסנדר קושניר: אני אענה לכולם אבל אחד-אחד ואני אסביר.
אלכסנדר קושניר: אם שמתם לב, באותה כתבה בטלוויזיה, באותו יום מנכ"ל התאגיד נפגש וביטל את העיקולים האלה והם הגיעו לאיזשהו הסדר.
אלכסנדר קושניר: זה מה שאני יודע.
אלכסנדר קושניר: אני חידשתי את אותה הוראת השעה עד שתתקבל הצעת החוק שהגשנו לך לטפל באופן מסודר ויסודי בכל הנושא של מכסות המים המוגדלות לנכים בתעריפים מופחתים, או שתתקבל במתכונת שלנו או שבמתכונת אחרת שאני מבין שאתה מעדיף אותה.
משה גפני: תכף נדבר על המתכונת שלכם.
משה גפני: המתכונת שלכם היא שאני אממן את זה.
אלכסנדר קושניר: כולנו.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו מעלים את התעריפים לכולם.
מירי רגב: אנחנו חוזרים לתחילת הדיון.
מירי רגב: הדיון הזה התקיים לפני שנה.
מירי רגב: הייתה ועדה מיוחדת שאתה מינית, שכחת?
משה גפני: לא שכחתי.
מירי רגב: רק לטפל בנושא הנכים.
מירי רגב: ישבנו כאן ודנו בזה.
מירי רגב: מה הסיפור כאן?
משה גפני: אין סיפור.
משה גפני: את יכולה לשבת עד מחר ואני אשב עד מחר אבל הם יעשו מה שהם רוצים.
שמחה בניטה: רק שיראו את זה בטלוויזיה.
משה גפני: ג'קי אדרי.
אלכסנדר קושניר: אני מבקש להגיב על הדברים.
משה גפני: אני נותן לך את האפשרות.
משה גפני: אתה מכיר את הסיפור של מור יוסף.
משה גפני: תתייחס לנושא הכללי, אבל לפני כן אני מבקש, הוא אזרח ששובת רעב בנושא הזה של המים.
מירי רגב: כבר כמעט 14 ימים.
משה גפני: כבר 18 ימים או 19 ימים.
ג'קי אדרי: 23 ימים.
משה גפני: יושב ראש מטה המאבק, מרד תשלומי מים בדימונה.
משה גפני: זה השם המלא?
ג'קי אדרי: כן.
ליה שמטוב: דרך אגב, הוא גם התחיל בנושא עובדי הקבלן.
משה גפני: בסדר, בבקשה.
משה גפני: תתחיל במור יוסף, לגבי העיקול.
ג'קי אדרי: אני אתחיל במור יוסף, בנקודה הכי קריטית וגלויה.
ג'קי אדרי: חשבונות הבנק שלו עוקלו על ידי תאגיד המים מעיינות דרום, אבל מור יוסף הוא אחד מ-600 משפחות להן עוקלו חשבונות הבנק שלהן בדימונה.
ג'קי אדרי: הוא לא המקרה היחיד.
ג'קי אדרי: הוציאו עיקולים בצורה גורפת על כולם, על כל חשבונות הבנק ופשוט השביתו אותם.
ג'קי אדרי: אני אז התחלתי לקבל עשרות טלפונים ביום שישי, בעיקר מהשכבות המוחלשות, שהלכו לבנק הדואר למשוך כסף כדי לקנות לשבת והחשבון שלהם עוקל.
ג'קי אדרי: סמי מור יוסף הוא אדם אמיץ, הוא היחיד שהסכים להתלוות אלי ולחשוף את המצוקה שלו אבל הוא לא היחיד.
ג'קי אדרי: גם לגבי עיקול החשבון שלו – וזה מתועד – לא רצו להגיע אתו להסדר.
ג'קי אדרי: נכון, סמי?
סמי מור יוסף: נכון.
סמי מור יוסף: לא רצו להגיע להסדר.
ג'קי אדרי: רק במעורבות של מצלמה ושל כתבת מערוץ 10.
ג'קי אדרי: רק כך נאות אותו מנכ"ל לרדת אליו ולפתור לו את בעיית החשבון המעוקל אבל הבעיה לא נפתרה.
ג'קי אדרי: אישה טובה מרמת גן גילתה אחריות אישית וסייעה לסמי שהיה במצוקה והוא התנגד לזה.
ג'קי אדרי: צר לי.
משה גפני: מבחינת תאגיד המים, כמה זמן הם נשארו עם העיקול?
סמי מור יוסף: חמישה ימים.
ג'קי אדרי: רק בהתערבות המצלמה והתערבות מאיה איידן שפנתה גם אליך, ניאותו לדבר אתו וגם לא ביטלו את העיקול.
ג'קי אדרי: העיקול בוטל כי יש אזרח במדינת ישראל ששילם את החוב.
ג'קי אדרי: זה בלתי ייאמן.
אלכסנדר קושניר: אדוני היושב ראש, נמצא כאן מנכ"ל תאגיד דימונה, מאחר שידענו שהנושא הזה יעלה, והוא יכול לתת תשובה.
מירי רגב: זאת בדיוק הבעיה, שבאים לכאן המנכ"לים.
משה גפני: אנחנו נברר כאן את הדבר הזה באופן יסודי.
ציון פיניאן: זאת לא בעיה רק של דימונה.
משה גפני: דימונה כמשל.
ג'קי אדרי: אני מבקש לא להפוך את הדיון על תאגיד המים מעיינות דרום כי זאת לא רק בעיה של דימונה.
משה גפני: אמרו כולם.
ג'קי אדרי: שמי יצחק ג'קי אדרי, אני תושב העיר דימונה, אני נולדתי בדימונה, אני אזרח ישר והגון שממלא את כל החובות שלו למדינה אבל יש אנשים שרומסים את הזכויות שלנו.
ג'קי אדרי: בחודש נובמבר 2010 – ב-22 בנובמבר – בנוכחות חברת הכנסת מירי רגב במליאת מועצת העיר דימונה הבנתי מה זה תאגידי המים והכרזתי שאני סרבן תשלומי מים לתאגיד המים ויצאנו למאבק.
משה גפני: היא הסיתה אותך.
ג'קי אדרי: היא לא הסיתה אותי.
ג'קי אדרי: היא התנגדה לזה, אבל זאת זכותה.
משה גפני: סתם, בצחוק.