GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסנת קמחי: קבלן זוכה של מבנה ציבור וקראווילה עומדת שם באמצע, כשיש ... מלאות בניצן.
אורי אריאל: נו, זה ... עוד משהו?
אסנת קמחי: בעיקרון הדברים - - -
אורי אריאל: מה עם נחל שורק?
אורי אריאל: הכל בסדר?
אורי אריאל: הכל בשליטה?
אסנת קמחי: תשאל את ...
אסנת קמחי: הוא מנהל את הכל ביד רמה.
אליהו אסקוזידו: משרד השיכון אצלי לא נכנס.
אליהו אסקוזידו: הוא לא רוצה לבוא, הוא מחרים אותנו.
אסנת קמחי: הוא יודע למה כנראה.
אליהו אסקוזידו: אז אנחנו עושים את הדברים לבד.
אורי אריאל: אתה יכול לפתח את הנושא הזה, אסקוזידו?
אליהו אסקוזידו: רציתי להוסיף משהו לנקודה הזאת של משרד השיכון שבנחל שורק הם לא נכנסים, אבל הם יכולים ללמוד מנחל שורק.
אליהו אסקוזידו: היא אומרת,אסנת, כל הזמן: ייכנסו הראשונים ואחרונים, וזה לא נורא.
אליהו אסקוזידו: הלקח וההישג הנדרשים שלמדנו אותם וביצענו אותם והם הוכיחו את עצמם זה שמבני ציבור צריכים להיות לפני המפונים ולא אחרי.
אליהו אסקוזידו: כי זה חלק מהתמריץ של האנשים לבנות ולהגיע.
אליהו אסקוזידו: גני ילדים, זה לא היא בונה את הגני ילדים אולי, ואת המעונות, אבל בניית המוסדות חינוך, גם מועדון לפחות, לא דווקא בית כנסת, אתה יודע, אבל חלק מהמוסדות חייבים להיות בנויים לפני שהמפונים מגיעים, וזה מביא את המפונים.
אליהו אסקוזידו: אנחנו יודעים, מטבע הדברים, הקבלן לא בא, לא נכנס, אחר כך אנשים מתחילים לגור, אז אין מבני ציבור.
אליהו אסקוזידו: בניצן אני יודע, כי הם היו אצלי ובכו לי שהם כבר גרים ואין להם שם שום דבר בפנים, 130 משפחות, משהו כזה, וזה לא נכון להגיד שצריך - - -
אורי אריאל: לא, היא לא אמרה שזה ...
אורי אריאל: אחרי, היא אמרה, שאלתי, היא אמרה שזה ייפגש.
אורי אריאל: מבני הציבור ייפגשו.
אליהו אסקוזידו: אני טוען שזה לא צריך להיפגש, אני טוען שזה - - -
אורי אריאל: כן, ליאורה.
אסנת קמחי: אני אלמד ממך.
ליאורה טושינסקי: מעבר לבעייתיות הזאת שראינו גם בדיווח של אסנת, ישנה בעייתיות, לצערנו, אולי לא היינו ערים ולא זימנו לכאן, עם משרד החינוך.
ליאורה טושינסקי: יש עיכוב, החל מהחצי שנה אחרונה, עיכוב בבינוי של החינוך למפונים.
ליאורה טושינסקי: נובע מבעיות של משרד החינוך.
אורי אריאל: את יכולה להסביר לנו?
אורי אריאל: אנחנו לא נדון.
ליאורה טושינסקי: אני יכולה להגיד לך ברמת התוצאה.
ליאורה טושינסקי: אני חושבת שצריך להרים איזה שאילתא מסויימת, ואני אומרת בדיעבד אני מצטערת שלא זימנו, לא ביקשנו מהם לבוא לפה.
ליאורה טושינסקי: אני רק אגיד לך ברמת התוצאה, ישנם מקומות, כמו בית ספר בניצן, כמו גני ילדים בלכיש, שישנם אישורים, כולל תקציב, כולל אישור תקצוב לבינוי חינוך, ולמשרד החינוך אין כסף, כל מיני בעיות שיש לו עם מפעל הפיס ואגף תקציבים, ולא יודעת מה, לא יודעת הכל.
ליאורה טושינסקי: בפועל הוא לא משחרר הרשאות לבינוי של מוסדות חינוך.
אורי אריאל: את יודעת להגיד לנו משהו על זה, דניאלה?
דניאלה פרתם: אני לא חושבת - - -
אורי אריאל: זה מתקציב הפיתוח, הכיתות הללו זה תקציב חינוך כללי, או שאתם, אתם תקצבתם בזמנו איזה 130 כיתות, נדמה לי.
עדיאל שמרון: יש החלטת ממשלה, אם יורשה לי, יש החלטת ממשלה לפני 3 שנים בערך וזה היה בדיוק בתקופה שמשרד החינוך קיבל 5 מיליארד שקל לכיתות חינוך בכלל ברחבי הארץ, ונתנו 60 ומשהו מיליון שקל, זה לא היה 130, אם אני זוכר את הסכום נכון.
אורי אריאל: 130 כיתות זה 60 מיליון שקל.
אורי אריאל: זה יוצא טוב.
עדיאל שמרון: 130 כיתות.
עדיאל שמרון: נתנו תקציב, תגברו את משרד החינוך ב – 60 מיליון שקל ייעודיים וההחלטה קבעה במפורש: זה התקציב, מה שהתקן ידרוש בהמשך – משרד החינוך ייתן מתקציבו.
עדיאל שמרון: נחל שורק התקדמו מאד אצלם, וחלק גדול מהתקציב של ה – 60 מיליון שקל הלך לשם, כי הם הגיעו למקומות האלה.
עדיאל שמרון: עכשיו משרד החינוך, שצריך להביא את הכסף מתקציבו השוטף - - -
אורי אריאל: אני מבקש, ליאורה, תעבירי לי מסמך שמפרט בדיוק את האישורים וכמה, לפי אבל תיקנון, לא מה מתחשק, אלא מה ...
אורי אריאל: פרוגרמת משרד החינוך.
ליאורה טושינסקי: צודק אלי, יישוב לא יאוכלס אם לא יהיו בו גני ילדים, למשל.
אורי אריאל: לא צריך לגייר אותנו.
צביקה קדמן: נצר חזני גני הילדים כבר שנה בנויים, גמורים.
אורי אריאל: חברים, נשארו עוד דקותיים, אנחנו מסכמים.
אורי אריאל: אנחנו מבינים את הצורך ואת הדחיפות.
אורי אריאל: אנחנו רק צריכים את הרשימה המדויקת, ואני אזום פגישה עם שר החינוך על זה, או נתחיל גם יגאל צרפתי ונראה אם נגמור את זה אצלו – טוב.
אורי אריאל: ואם לא – נלך לשר החינוך ונראה איך נפתור את הבעיה.
אורי אריאל: ברור שצריך את המבנים האלה זה בדחיפות עליונה.
אורי אריאל: טוב שהעלית את זה.
אורי אריאל: יש עוד משהו, או מישהו שחייב לומר לנו עוד משהו?
אסנת קמחי: אני לא אמרתי כלום על חלוציות.
אסנת קמחי: אבל הייתי שם, אז אתה יודע.
אורי אריאל: ראיתי שאתם עושים עבודה יפה.
אורי אריאל: כולם.
אורי אריאל: כולם יבואו על הברכה.
אורי אריאל: אני לא אומר שמות.
אורי אריאל: אני מסכם ברשותכם.
אורי אריאל: א' – תודה על כל העבודה שנעשתה ושנעשית ושתיעשה.
אורי אריאל: כל מה שכבר בתוך הקנה ואני יודע שכולם מתאמצים, משתדלים.
אורי אריאל: אנחנו לא קובעים עכשיו עוד ישיבה.
אורי אריאל: אם יהיה צורך – נתאם עוד ישיבה בטווח של חודש, חודשיים.
אורי אריאל: מי שהתבקש להעביר חומר – יעביר את זה בהקדם, כדי שנוכל לסייע.
אורי אריאל: תודה רבה לכולם.
אורי אריאל: נסיעה טובה ובהצלחה.
ציון פיניאן: על הסדר, תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (הון עצמי מזערי הנדרש מחברה מנהלת של קופת גמל או קרן פנסיה), התשע"א-2011 .
משה גפני: הסעיף הראשון שעל סדר היום הוא תקנות סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (הארכת תחולת סעיף 5(ב) לחוק), התשע"ב-2011.
ליאת גרבר: התקנות הן מכוח חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי.
ליאת גרבר: סעיף 5(ב) לחוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה), התשס"ז-2007 מקנה הטבות מס לתושבי קו העימות הדרומי כהגדרתם בחוק ולישובים נוספים כפי שנקבעו בצו סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי.
ליאת גרבר: ההטבות ניתנות בהתאם לסעיף 11 לפקודה, באמצעות זיכוי ממס בשיעור של עשרים אחוזים עד סכום של 227,640 שקלים נכון לשנת 2011.
ציון פיניאן: זה כמו לאילת.
משה גפני: אבל זה עקב המצב הביטחוני.
ליאת גרבר: זה עקב המצב הביטחוני.
משה גפני: אולי תאמרי את זה.
ליאת גרבר: עד לאחרונה הסמכות של שר האוצר, באישור ועדת הכספים, להאריך את תוקפו של הסעיף נקבעה כהוראת שעה שמסתיימת ב-31 בדצמבר 2011.
ליאת גרבר: באוגוסט השנה ועדת הכספים אישרה תיקון לחוק לפיו שר האוצר, באישור ועדת הכספים.
משה גפני: שי חרמש, אתה היית הראשון בחוק של שדרות.
שי חרמש: נכון, ואתה הצטרפת באהבה רבה.
ציון פיניאן: זה רק לשדרות?
ליאת גרבר: לשדרות וליישובי קו עימות.
ציון פיניאן: איזה ישובים?
משה גפני: זה כתוב בחוק.
משה גפני: תסתכל ואחרי כן תחזיר לי.
שי חרמש: 47 ישובים.
ליאת גרבר: הישובים שהם שבעה קילומטרים מגדר המערכת.
ציון פיניאן: למדתי מרוחמה לשאול.
רוחמה אברהם-בלילא: זה חשוב שנדע את מי מחריגים.
שי חרמש: זאת החלטת ממשלה, של הממשלה הקודמת.
משה גפני: בוא נשאיר את הממשלה בצד.
משה גפני: אנחנו כאן בחוק.
שי חרמש: לא נגעו ברשימה הזאת מ-2006.
רוחמה אברהם-בלילא: לא נגעו ברשימה הזאת מ-2006 והשאלה שאנחנו צריכים לשאול אדוני היושב ראש היא השאלה הבאה: מכיוון שב-2006 הסיטואציה הביטחונית, הירי של הטילים היה אחר, היה יותר קצר, ומכיוון שהטווח רק הלך והתרחב ---
משה גפני: שי, יש סכסוך בקדימה?
רוחמה אברהם-בלילא: לא, אין סכסוך בקדימה.
משה גפני: אני שואל האם יש סכסוך בקדימה כי שי חרמש מפריע לרוחמה.
שי חרמש: לא, אין סכסוך.
משה גפני: רוחמה, רשות הדיבור שלך.
משה גפני: אם שי חרמש יפריע, נעצור אותו.
משה גפני: לא תהיה כאן הדרת נשים בוועדה.
רוחמה אברהם-בלילא: להגיב על זה?
רוחמה אברהם-בלילא: אני אוסיף ואומר שאני תומכת בתקנה הזאת, אבל התקנה הזאת היא כבר משנת 2006 ומאז המציאות הביטחונית לצערי הרב השתנתה.
רוחמה אברהם-בלילא: טווח הירי של הקסאמים והפצ"רים שנורים מעזה רק הלך והתרחב ונוספו לטווח הסיכון הזה ישובים נוספים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא זוכרת שב-2006 נפלה פצצה לא בקריית מלאכי, לא בגדרות, לא בגדרה.
מגלי והבה: גם לא בבאר-שבע.
ציון פיניאן: הקיבוץ שלך נמצא?
שי חרמש: לכן אני לא מצביע אלא רק מדבר.
רוחמה אברהם-בלילא: לכן אדוני היושב ראש, אני מציעה לאשר את התקנה הזאת אבל יחד עם זאת אני חושבת שאנחנו צריכים לעשות כאן איזשהו דיון בסוגיה של שבעת הקילומטרים.
משה גפני: בשבוע הבא יהיה בסדר היום – דחיתי את זה כבר שבועיים – הנושא של מיגון.
משה גפני: יש דיון מהיר בנושא של המיגון.
משה גפני: בשבוע הבא, בעזרת השם, אני מקווה שהדיון יתקיים.
משה גפני: אם לא יזיזו פתאום את ה-31 בדצמבר לעוד שבוע, יהיה לנו זמן.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע שהממשלה הזאת יכולה לעשות הכול.
משה גפני: כפי הנראה זה לא הולך לקרות ובשבוע הבא כנראה יהיה דיון בנושא הזה.
משה גפני: מה שאת אומרת, זה נכון אלא שהמיקום של העניין הזה צריך להיות בשינוי החקיקה.
משה גפני: יכול להיות שצריך להגיע לשינוי חקיקה, אבל זה כבר דיון גדול.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל זה דיון שאנחנו לא יכולים להתעלם ממנו לאור התוספות הביטחוניות שקיימות.
משה גפני: הבעיה היא ששאול מופז לא מאשר את התקציבים הביטחוניים.
מגלי והבה: עקפו אותו.
שי חרמש: באים אליך.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רציתי הצעה לסדר, אם אתה פתחת את נושא הביטחון.
רוחמה אברהם-בלילא: לפני ההצבעה, יש לי שאלה.
רוחמה אברהם-בלילא: אתמול הוועדה נדרשה לאשר תוספת של מאה מיליון שקלים שנוספו לאותם מיליארד וחצי שקלים שהיו בקופסה המיוחדת שאתה יצרת בעת הצבעתם על התקציב הדו-שנתי.
משה גפני: סעיף ההתאמות.
רוחמה אברהם-בלילא: מה שתמוה בעיני ודי לא ברור, ואני אשמח אם אתה כיושב ראש הוועדה אולי יודע, הרי אתמול אמרנו שאולי נקים צוות מיוחד שימליץ לאוצר איך לחלק את זה, איזה תקציבים ולאיזה משרדים.
רוחמה אברהם-בלילא: מה שתמוה בעיניי שפחות או יותר הסכום שאמור להיות תוספתי לביטחון, הוא פחות או יותר חופף.
רוחמה אברהם-בלילא: מדובר במיליארד ו-600, מיליארד ו-700.
משה גפני: מיליארד ו-600.
רוחמה אברהם-בלילא: האם זה לא אותו תקציב שאנחנו כאן אישרנו?
רוחמה אברהם-בלילא: שילך לביטחון?
רוחמה אברהם-בלילא: ויילקח מהנושא החברתי?
רוחמה אברהם-בלילא: אם טכנית לא וגם מעשית לא, אני מאוד מקווה, זה אומר – ואני מדגישה בפני הוועדה – שבסוף שנת 2012 יש קופה של למעלה משלושה מיליארד שקלים שחצי ממנה ילך לביטחון וחצי ממנה אולי ילך לנושא החברתי.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה יורד לסוף דעתי?
משה גפני: כן, אבל אני לא מסכים לזה.
משה גפני: אני גם דיברתי עם ראש הממשלה, גם נאמר כאן בוועדה וגם היה סיכום.
משה גפני: הם ביקשו דחייה של חודש והם נימקו אותה.
משה גפני: אנחנו לא קיבלנו את זה אבל זאת המציאות.
משה גפני: על ה-31 בינואר יש החלטה והיא כנראה תתבצע.
משה גפני: זאת גם ההערכה שלי, שהיא תתבצע.
משה גפני: המיליארד ו-600 יחולקו על ידי הממשלה ולאחר מכן ועדת הכספים.
משה גפני: זה יהיה כאן על השולחן.
משה גפני: הביטחון, עליו מדובר, המיליארד ו-600 מיליון שבמקרה באמת הסכום הוא חופף, הוא צריך להיות מאושר היום מסעיף אחר לחלוטין שלא קשור לסעיף הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: יופי, זה אומר שבסוף שנת הכספים 2011 יש קופה של למעלה משלושה מיליארד שקלים שעדיין חצי ממנה ילך לביטחון.
משה גפני: אם זה יאושר היום, חצי ילך לביטחון.
רוחמה אברהם-בלילא: זה מה שזה אומר.
משה גפני: זה שיש בורות תקציביים, אנחנו מסכימים.
רוחמה אברהם-בלילא: זה לא בור.
משה גפני: שי, אתה רצית לדבר?
משה גפני: אסור לך להצביע כאן.
שי חרמש: אני לא מצביע.
שי חרמש: תהיה מספיק תמיכה גם בלעדי.
שי חרמש: ציון הבטיח לי גיוס קואליציוני.
רוחמה אברהם-בלילא: האופוזיציה מתכוונת להתנגד?
שי חרמש: על האופוזיציה אני סומך.
שי חרמש: אני לא סומך על הקואליציה.
משה גפני: יצאת מזה בשלום אף על פי שכולנו הבנו אחרת.
שי חרמש: חבריה, אתם עוד לא התעוררתם הבוקר.
משה גפני: התעוררנו ועוד איך.
משה גפני: אותי כבר העירו אותי עם ההפגנה בבית שמש.
שי חרמש: כן, אתה הערת אותי הבוקר תוך כדי נהיגה בשער הגיא.
ציון פיניאן: כמה מפגינים היו?
ציון פיניאן: לפי עיתון אחד היו 4,000 מפגינים.
שי חרמש: 10,000.
רוחמה אברהם-בלילא: הבעיה היא בעיה.
שי חרמש: גפני, מה סדר היום?
משה גפני: התקנות על שדרות, לאחר מכן החוק על הדיווח המקוון, לאחר מכן יש שינויים בתקציב 2011 ולאחר מכן שינויים בתקציב 2012.
שי חרמש: שינויים קלים.
משה גפני: דבר נוסף שעשוי להגיע – אני עוד לא יודע - זה הארכת המועד של צו עידוד השקעות הון בחקלאות.
משה גפני: אתה מכיר את זה?
שי חרמש: לא רק שאני מכיר את זה אלא טיפלתי בזה.
משה גפני: תגיד לי, במה אתה לא מטפל כאן בכנסת?
שי חרמש: הדרת נשים.
משה גפני: את זה אתה משאיר לי.
שי חרמש: במהלך הזה של האוצר יש הטיה ממה שהתכוונו בקיץ ולא שמתם לב.
שי חרמש: אני אומר לכם במה מדובר.
שי חרמש: כשהעברנו את החוק בחתימת כל חברי ועדת הכספים אמרנו שנעשה מסלול מהיר כך שכל נושא הארכת ההטבות לשדרות לא יצטרך לעבור החלטות ממשלה.
שי חרמש: האוצר עמד בהתחייבות אחת לפני ה-31 בדצמבר והוא שם את זה כרגע כאן וזה מאושר.
שי חרמש: שים לב מה היה כתוב בהצעת החוק.
שי חרמש: בהצעת החוק נאמר שבסמכותו של שר האוצר להמליץ עד שנתיים ואחרי השנתיים לעוד שנתיים של שיקום במידה והמלחמה נגמרת.
שי חרמש: אני לא רוצה להגיד שאתמול בלילה כולנו ישבנו במרחבים מוגנים עד 1:30 בלילה.
שי חרמש: אני לא מדבר כרגע על העניין הזה.
שי חרמש: כל השבעה קילומטרים ישבו במרחבים מוגנים.
שי חרמש: כשאתה בא לכאן ורואה הארכה לשנה, אז חבריי מהאוצר, למה המשחקים האלה?
רוחמה אברהם-בלילא: לא רק לשנה.
רוחמה אברהם-בלילא: אם היושב ראש בא ואמר שיש צורך של הוועדה אולי לשנות בחקיקה ראשית את כל הסוגיה, גם של הטווח, בוא נדבר גם על הזמן.
רוחמה אברהם-בלילא: נכניס את הכול ביחד.
משה גפני: למה לא הארכתם את זה בשנתיים?
ליאת גרבר: הסמכות של השר היא להאריך את זה עד שנתיים.
ליאת גרבר: זאת פעם ראשונה שאנחנו משנים ונכנס הקריטריון שבודק את המצב הביטחוני ששורר או ששרר בעת ההארכה.
ליאת גרבר: עד עכשיו הארכנו כל פעם בשנה.
שי חרמש: וגם עכשיו מאריכים בשנה.
שי חרמש: למה בשנה?
ליאת גרבר: עד עכשיו האריכו כל שנה.
שי חרמש: כאן עשו פלסתר את רוח ההחלטה בחקיקה בוועדה.
שי חרמש: הכוונה הייתה לתת פרספקטיבה של ארבע שנים, שנתיים מצב ביטחוני.
שי חרמש: אני מציע ראשית לאשר את זה כי אין ברירה, ושנית, לקבל החלטה שאנחנו פועלים בתיאום עם האוצר, לא בדצמבר 2012 אלא במרץ-אפריל.
ליאת גרבר: העברנו באוגוסט את התיקון לחוק.
ליאת גרבר: לא הייתה סמכות לשר ל-2012.
ליאת גרבר: העברנו באוגוסט תיקון שמאפשר לו להאריך ל-2012.
שי חרמש: 2012-2013.
ליאת גרבר: אני אומרת של-2012 לא הייתה לו סמכות אלא רק באוגוסט העברנו.
שי חרמש: זה חוק שלנו, לא חוק שלכם.
משה גפני: אתה אומר דברים חכמים ונכונים, אבל אתה יודע שאין לנו ברירה ואנחנו צריכים לאשר את זה.
משה גפני: אנחנו קוראים לכם, לשר האוצר, לבדוק את העניין בחודשים הקרובים ואם יש אפשרות, אנחנו מבקשים להביא צו שיאריך את זה לעוד שנתיים.
שי חרמש: כן, מדובר בפרספקטיבה של זמן.
משה גפני: הפכתי להיות הדובר של שי חרמש.
שי חרמש: אתה עושה את זה מצוין.
משה גפני: מגלי, אתה רצית להתייחס?
מגלי והבה: ודאי שצריך לאשר את התקנות מה עוד שהפסימיות מבחינת ההתפתחויות הביטחוניות והסכנה היא שלא יהיו רק שבעה קילומטרים וראינו את זה.
מגלי והבה: אני חושב שברגע שמגיע ירי לטווח הרבה יותר ארוך, יש בעיה.
משה גפני: זה גם מה שאמרה רוחמה.
מגלי והבה: הנושא בו אנחנו לא מטפלים בו, כל הטבות המס מאז לבנון השנייה כאשר האוצר עשה עבודה גדולה בנושא הטבות לישובים, אם זה קו חיפה-עפולה צפונה ואם זה הקו הדרומי, אנחנו צריכים שיהיה לנו גם SAY כי היום מצד אחד אותם ישובים שהיו להם הנחות – במיוחד הישובים בצפון – נפגעו כי אמרו שיחכו לתקנה החדשה.
מגלי והבה: החוק שמונח היום אצל האוצר או בלשכת ראש הממשלה, לא מביאים אותו לכדי יישום.
מגלי והבה: אני מציע שנקיים דיון ובמסגרת הדיון הזה אנחנו צריכים לבקש את הטבות המס שהממשלה עוד ב-2007 התחייבה עליהן, אחר כך הכינה עבודה והממשלה הזאת קיבלה עבודה מוכנה להנחות והטבות מס לכל הישובים שבגלל המצב הביטחוני הם נפגעים או נפגעו.
מגלי והבה: לכן אנחנו חייבים להביא את זה.
ציון פיניאן: יש מפת עדיפות להטבות מס של אייל גבאי.
שי חרמש: אף אחד לא רוצה להתמודד עם זה.
מגלי והבה: אני מסתובב בארץ וגם בצפון ורואה שבגלל הטבות המס והשינויים האלה, יש נהירה או נשירה למקומות אחרים.
מגלי והבה: זה מה שהחזיק את הישובים האלה לאורך התקופה הזאת אבל שלוש-ארבע שנים הממשלה לא עושה כלום.
מגלי והבה: גם אנחנו כממשלה הכנו אבל לא עשינו.
מגלי והבה: ההחלטה מוכנה.
מגלי והבה: אני מציע ליזום כאן דיון, וזה יהיה הישג משמעותי לוועדת הכספים אם נצליח להניע את התהליך.
מגלי והבה: דרך אגב, לפי מה ששמענו אז הכסף קיים.
מגלי והבה: הכסף מוכן ומחכה לקבלת החלטה איך הוא יתחלק.
מגלי והבה: גם החלוקה קיימת וזה לא עניין של קואליציה ואופוזיציה אלא עניין של מישהו, כמו יושב ראש ועדת הכספים, שיניע את התהליך.
מגלי והבה: אם צריך להעלות את זה על סדר היום, נעשה את זה.
משה גפני: אני לא רוצה בחנוכה להגדיר את השרים בממשלה.
משה גפני: אחרי חנוכה.
משה גפני: זה לא בסדר מה שהממשלה עושה.
משה גפני: ציון, אתה רצית להתייחס?
ציון פיניאן: כמו שאמרתי, יש את המפה אצל ואני לא יודע אם מי שמעכב את זה, זה בג"ץ של המגזר הלא יהודי.
משה גפני: אני אגיד לך היכן זה עומד.
משה גפני: אנחנו דנו על זה כבר כמה פעמים.
משה גפני: יש בג"ץ של כמה מקומות.
משה גפני: דורית בייניש לא חותמת עדיין על ההחלטה.
משה גפני: ההחלטה תהיה לחסל את המפה הזאת כי כולם אמרו, כול הממשלה, שהולכים לשנות אותה.
משה גפני: הייתה כאן ישיבה עם רובי ריבלין, לפני חודשים ארוכים כאשר אמנון כהן אז ניהל את הישיבה, עם מכתב שהוא שלח אלי, שזה דבר חמור המצב הזה.
משה גפני: פנינו לממשלה, ביקשנו ודרשנו כמה פעמים להביא לאישור מפה מסודרת ונורמאלית אבל עד היום זה לא נעשה.
משה גפני: השרים פוחדים.
רוחמה אברהם-בלילא: אמרת משפט חזק.
רוחמה אברהם-בלילא: השרים פוחדים, שנדע את האמת.
משה גפני: השרים פוחדים בגלל הבעיות הפוליטיות.
משה גפני: זאת אומרת, טבריה תהיה בפנים או תהיה בחוץ?
משה גפני: אופקים תהיה בפנים או תהיה בחוץ?
משה גפני: אין אומץ ואין מנהיגות.
רוחמה אברהם-בלילא: ולא יהיה אומץ ולא תהיה מנהיגות אם אנחנו ניכנס ל-2012, שנת בחירות.
משה גפני: אתם רוצים שב-2012 נקיים על זה דיון ונכין מפה?
שי חרמש: אני מתנדב לא להיות בוועדה.
משה גפני: למה לא תהיה?
שי חרמש: אני יודע למה.
רוחמה אברהם-בלילא: אם זה לטובת העניין, אני לא מפחדת.
שי חרמש: אני לא אהיה בוועדה.
רוחמה אברהם-בלילא: לא תמיד אתה צריך להגיד בקול רם את מה שאתה חושב.
משה גפני: זאת מדיניות ממשלתית.
משה גפני: בואו לא נקפוץ על מה שאנחנו לא ממונים.
משה גפני: צריך מדיניות ממשלתית להביא לאישור ועדת הכספים על מפת אזורי העדיפות מכיוון שזאת שאלה אסטרטגית של איך נראית מדינת ישראל.
משה גפני: עם כל הכבוד, לנו אין סמכות לעשות את זה, אנחנו לא יכולים לעשות את זה, וגם בלי סמכות אנחנו נתחיל להתכתש כאן על דבר שהוא לא בסמכותנו.
משה גפני: אני מציע לא לגעת בעניין הזה.
זבולון אורלב: אלא אם כן מקימים ועדה של אדם אחד ואני מוכן להיות האדם.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מוכנה לעזור לך.
מגלי והבה: בבקשה, הנה, בוא תקים ועדה של אדם אחד.
מגלי והבה: ציון פיניאן מסכים.
משה גפני: אני רוצה שהממשלה תעשה.
משה גפני: על כל פנים, בשלב הזה.
משה גפני: אם לא תהיה ברירה, נעשה את זה אבל עדיין יש ברירה.
מגלי והבה: אדוני יוציא מכתב לראש הממשלה.
משה גפני: נוציא מכתב.
משה גפני: רבותיי, אני מבקש לאשר את התקנות האלה.
משה גפני: ראיתי שיש ראיון עם והוא אומר למה יש את המחאה החברתית, בגלל הממשלה שאישרה את התקציב הדו-שנתי.
משה גפני: דרך אגב, הוא צודק בזה אלא הוא לא אמר את זה כשהוא היה מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
ציון פיניאן: הוא תמך בזה באופן נלהב.
משה גפני: הרי רבתי אתם.
משה גפני: הוא אומר שאם לא היו מאשרים את התקציב הדו שנתי, הדיון הכלכלי חברתי היה כאן בקיץ 2011.
משה גפני: אני אמרתי בראיון ברדיו כשדיברו אתי על הרפורמה במס, הביאו אנשים מכובדים שישבו כאן ועכשיו הם אומרים ההפך, שאת הבעיה החברתית אפשר לפתור במה שאנחנו אמרנו כאן וכשהם ישבו כאן, הם אמרו את ההפך.
משה גפני: אמרתי למראיינת שאני לא יכול לסבול את הדבר הזה.
משה גפני: אנשים שהם באמת חברים שלי, כלכלנים מעולים, אבל מעניין, כשהם בממשלה והם פקידים ממשלתיים בכירים, הם יושבים בצד הזה בוועדת הכספים ומדברים כך, אחרת מאתנו, ופתאום הם עוברים לצד השני, הם לא בממשלה, ואומרים ההיפך.
יצחק וקנין: מה שרואים מכאן לא רואים משם.
משה גפני: שלפחות יהיה איזה צינון.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור תקנות סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (הארכת תחולת סעיף 5(ב) לחוק), התשע"ב-2011.
משה גפני: שי, אתה לא מצביע.
משה גפני: בעד אישור התקנות – פה אחד התקנות אושרו
רוחמה אברהם-בלילא: אני מוסיפה להצבעה שלי בעד את כל הסוגיה הזאת של דיון נוסף בהרחבה.
משה גפני: חבר הכנסת שי חרמש לא השתתף בהצבעה עקב העובדה שהוא מתגורר בישובים בעוטף עזה.
משה גפני: אנחנו מבקשים מהאוצר לבחון את העניין הזה.
משה גפני: זאת בקשה של כולם לבחון את כל הנושא.
משה גפני: הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 42), התשע"ב-2011.
משה גפני: רוחמה, את רוצה לומר משהו?
משה גפני: אני מציע שנאשר את ה-2.5 מיליון ואת העשרים מיליון ואת השאר נפצל.
משה גפני: אם כן, לשם מה צריך את הדיונים האלה?
משה גפני: נעשה את זה במשך דקה וזהו.
רוחמה אברהם-בלילא: למרות שבסעיפים שהשגנו יש הטבות נוספות.
משה גפני: נפצל ונעשה את זה בשבוע הבא, בעוד שבועיים ונגמור את העניין.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מציעה שנעשה את זה בשבוע הבא.
רוחמה אברהם-בלילא: זה תלוי בך.
משה גפני: מכיוון שאין זמן, חברי הוועדה, אני מציע שנפצל את הסעיפים האחרים ונמשיך את הדיונים בשבוע הבא.
משה גפני: נאשר במליאת הכנסת את מה שאישרנו וזהו.
משה גפני: למה צריך להסתבך?
שגית אפיק: לאשר את הדיווח המקוון על 2.5 מיליון ואת העשרים מיליון.
משה גפני: את השאר להמשיך על שולחן הוועדה ולהמשיך בשבוע הבא.
משה גפני: בשבוע הבא יש לנו זמן.
איריס וינברגר: אנחנו חושבים שנכון להעביר את החוק, להעביר את כל הסעיפים שנמצאים בו.
איריס וינברגר: אנחנו יודעים שחברי הוועדה היו מאוד מוטרדים מנושא הבסיס המזומן והאפקטיביות של החוק שעבר ביולי ולכן את הסעיף שנוגע לבסיס מזומן אנחנו חושבים שאולי נכון יהיה לפצל ובזמן הזה לבחון את הסוגיה הזאת.
משה גפני: להכניס את ההטבה.
משה גפני: על בסיס מזומן נותן הטבה.
איריס וינברגר: ההצעה שלנו שנגעה לסוגיה הספציפית בבסיס מזומן, היא מאוד חשובה לנו כי כרגע אנחנו לא יכולים לעשות שומות לגבי המועד או קשה לנו יותר לעשות שומות לגבי הנושא הזה של יחסים מיוחדים או עסקאות חליפין או עסקה שלא נקבעה לה תמורה, אבל אנחנו מבינים את הדאגה בנושא של האפקטיביות של הבסיס מזומן בגלל שישנם עוסקים.
משה גפני: נקיים על זה דיון בשבוע הבא.
איריס וינברגר: אני חושבת שצריך לקיים דיון כשהנושא צריך להיות מועד דרישת חשבונית המס.
משה גפני: אבל אפשר לעשות את זה בשבוע הבא.
איריס וינברגר: את זה אפשר לעשות בשבוע הבא.
משה גפני: זאת הטבה שאני יכול לעשות את זה בשבוע הבא.
איריס וינברגר: זאת לא בהכרח הטבה.
משה גפני: אני לא רוצה שאצלנו יהיו ויכוחים.
משה גפני: אתם במשרד האוצר, כללית יש לכם ויכוחים כי אתם אנשים ברמה מאוד גבוהה.
משה גפני: אני לא רוצה שיהיו ויכוחים אצלנו.
משה גפני: בחוק על בסיס מזומן, שזה החוק שלך ושל אלכס מילר, התעוררה בעיה.
משה גפני: אנחנו רוצים לנצל את ההזדמנות של הבסיס מזומן כדי לפתור בעיה שהתעוררה שהיא מנוגדת לחוק, שהחברות הגדולות מנצלות את היכולות שלהן.
קריאה: גם המדינה.
משה גפני: גם המדינה, בסדר.
משה גפני: אני אתך בעניין הזה.
משה גפני: בסדר, גם המדינה.
משה גפני: אז אנחנו רוצים לנצל את החוק הזה, כמו שנהוג לעשות, בהסכמה עם רשות המסים כדי לפתור את הבעיה הזאת.
משה גפני: אומרת איריס שגם להם יש אינטרס בסעיף הזה, נפצל אותו כדי לגמור את החוק לפני ה-31 בדצמבר.
משה גפני: בסדר, אבל לי יש אינטרס ולך יש אינטרס שהתיקון לסעיף הזה יהיה מיד.
משה גפני: אני שאלתי אותה האם מבחינתם הם יהיו ערוכים כבר בשבוע הבא.
משה גפני: אני לא בטוח שזה יהיה בשבוע הבא, אבל אני אומר בכוונה שבוע הבא כי אני מתכוון למועד הקרוב ביותר האפשרי.
רוחמה אברהם-בלילא: בישיבה שהייתה לי אתמול עם איריס ועם כל הצוות של רשות המסים, אנחנו הגענו לכלל הסכמה שאנחנו נפצל את הסעיף הזה מהחוק, לא נצביע עליו היום, כאשר מיד בימים הקרובים תיקבע ועדה יחד אתי או מי מחברי הכנסת שירצה להשתתף, רשות המסים וכמובן כל הגורמים המקצועיים שקשורים לעניין הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני הוספתי ואמרתי שתיקון המצב יכול להיעשות רק על ידי הנחת הצעת חוק.
רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, אנחנו נשמע את כולם ובסוף זאת תהיה הצעת חוק של הוועדה לתיקון המצב הנוכחי.
משה גפני: אני לא מסכים לזה ואני אגיד לך למה.
משה גפני: הצעת חוק זה תהליך ארוך, זה תהליך שיכול לקחת הרבה זמן.
רוחמה אברהם-בלילא: נבדוק את זה.
משה גפני: לכן אני שואל אותם האם כאשר מפצלים את זה, האם אפשר להביא את זה בזמן הקרוב.
משה גפני: אם מביאים את זה בזמן הקרוב, אנחנו כאן בוועדה נשים את זה בחוק.
משה גפני: אתם מתנגדים למה שאמרתי?
רוחמה אברהם-בלילא: אפשר לעשות את זה.
רוחמה אברהם-בלילא: גם את תיקון המועד שאתה חושב עליו, אפשר להכניס תוך כדי הדיון עצמו.
איריס וינברגר: לגבי הסעיף הזה, אני חושבת שכן אבל נדמה לי ששבוע זה זמן קצר מדי.
משה גפני: שבוע, שבועיים.
משה גפני: שבוע הבא בלאו הכי מלא לנו.
משה גפני: אני מדבר טכנית.
משה גפני: לא עוד שנה.
איריס וינברגר: לא עוד שנה.
משה גפני: ולא עוד שלושה חודשים.
משה גפני: בזמן הקרוב.
איריס וינברגר: אפשר לנסות.
משה גפני: לא לנסות.
משה גפני: אנחנו אנשים חרוצים.
משה גפני: קיבלתי את מה שאמרת.
יהודה טלמון: אדוני היושב ראש, יש לי בקשה אחת.
יהודה טלמון: אם הוועדה הולכת לפצל את הסעיף הזה, אני מבקש לפצל יחד עם זה עוד סעיף אחד, את סעיף השלושים אחוזים.
יהודה טלמון: מצד אחד יהיה המאזן הזה ומצד אחד המאזן הזה.
יהודה טלמון: אז הדיון יהיה שקול הרבה יותר.
משה גפני: איריס, מה עוד?
איריס וינברגר: מבחינתנו החוק כמו שהוא הוא חוק נכון.
איריס וינברגר: אם הוועדה מעוניינת, אני חושבת שכבר מספיק סעיף 29 כדי שיהיה לנו את האינטרס לבוא בפני הוועדה ולקיים את הדיון הזה.
איריס וינברגר: יש לנו אינטרס בלי קשר ואת זה גם הארגונים יודעים זאת.
איריס וינברגר: את סעיף 95 וסעיף 116 אנחנו היינו מאוד מבקשים מהוועדה להעביר היום.
איריס וינברגר: אנחנו הוספנו לו גם את התיקון שביקשה לשכת עורכי הדין.
איריס וינברגר: סעיף 95 זה הקנס של השלושים אחוזים.
משה גפני: אתם עושים את זה בכוונה.
משה גפני: גם מיכל דויטש עשתה את זה בכוונה.
שגית אפיק: זה נגד יועצים משפטיים באופן כללי.
שגית אפיק: לא לדבר במספרים אלא במלים.
איריס וינברגר: אני אגיד במלים.
משה גפני: מה שאתם עושים קבוע כי אתם רוצים לבלבל אותי.
שגית אפיק: לא, זה לא אתם אלא היועצים המשפטיים בכלל.
משה גפני: אלה יועצים משפטיים באופן כללי.
משה גפני: יש יוצאים מן הכלל.
משה גפני: דברי במלים כי אני לא יודע על מה מדובר.
משה גפני: אני מתבלבל ואני מתבייש להגיד שאני לא יודע.
משה גפני: מה זה 95?
איריס וינברגר: אנחנו מעוניינים שיעבור הקנס של השלושים אחוזים.
משה גפני: השלושים אחוזים, אמרתם שזאת הטבה.
משה גפני: נשאיר את ההטבה לעוד שבוע-שבועיים.
משה גפני: אמרת בישיבה הקודמת שעל פי החוק הקיים זאת הטבה מכיוון שהיום יש סמכות לעשות מאה אחוזים וכאן מורידים לשלושים אחוזים.
משה גפני: את ההטבה הזאת נעשה גם בעוד שבוע-שבועיים.
משה גפני: מה זה סעיף 116?
איריס וינברגר: הארכת מועדים.
איריס וינברגר: האפשרות להאריך מועדים, אבל אם אנחנו לא נעביר את 95, אנחנו מבקשים גם לא להעביר את 116 כי אחרת אנחנו באמת פותחים את השוק לכל מעלימי התשומות ומעלימי העסקאות.
איריס וינברגר: אם אני מתקנת את 116, אין לי את המאה אחוזים.
משה גפני: מה זה 116?
איריס וינברגר: אני רוצה להסביר שוב לוועדה.
איריס וינברגר: אנחנו נמצאים היום בסיטואציה שאנשים מעלימים את הרכישות שלהם כדי להעלים את העסקאות שלהם.
איריס וינברגר: כיום המצב המשפטי הושאר בבית המשפט העליון בצריך עיון ולא הוכרע בעניין הזה כאשר הסיבה שזה הושאר היא בגלל התיקון שקיים בסעיף 116 שלא מאפשר הארכת מועדים לניכוי תשומות.