GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל חיון: ושיצאה החלטה שהעיקול יבוטל מיד.
יעל חיון: ייקור תעריפי המים לתעשיינים ב- 25%, הצעתם של ח"כ יצחק וקנין וח"כ שי חרמש
משה גפני: אני עובר לנושא השני, העלאת מחירי המים לתעשייה וחקלאות, הצעתו של חבר הכנסת ציון פיניאן ואחרי כן הצעתם של יצחק וקנין ושי חרמש.
ציון פיניאן: לפני שבוע "התבשרנו" על כך שרשות המים אמורה השבוע לייקר את מחיר המים לתעשייה ב-25 אחוזים ושהמחיר לקוב יגיע ל-6.02 שקלים.
ציון פיניאן: התעריף החדש הוא גבוה פי שלושה מהעלות הריאלית של אספקת המים שהיא 2,1.
ציון פיניאן: העלייה הזאת תגרום לתעשייה הוצאה של עוד מאה מיליון שקלים וזה בזמן שהיום התעשייה הישראלית בכל מקרה מנהלת קרב הישרדות בגלל המצב הכלכלי של המדינה בכלל המצב הכלכלי בעולם.
ציון פיניאן: היום על הפרק עומד ייקור המים, ייקור החשמל, ייקור הארנונה וזה יוביל אותנו לשתי אפשרויות כאשר האחת היא פיטורי אלפי עובדים והשנייה ייקור המוצרים הישראלים וברגע שמייקרים, לא עומדים בתחרות מול העולם דבר שמהווה קריסת כל המערכות של התעשייה.
ציון פיניאן: אני מציע בנושא הזה להקפיא את הגזרה הזאת של ייקור המים ב-25 אחוזים כי זאת גזרה שאי אפשר לעמוד בה.
ציון פיניאן: אני מדבר עם אנשי התעשייה בצפון, כמו מפעל פניציה ואחרים שמעסיקים הרבה מאוד עובדים, והנושא של ייקור החשמל והמים, יש בו בעיה קשה.
שי חרמש: למען הגילוי הנאות צריך לומר שזה לא נחת לא על החקלאים ולא על התעשיינים כהפתעה.
שי חרמש: היה משא ומתן.
שי חרמש: לא קמנו בבוקר מול ייקור כזה אלא הדברים האלה היו צפויים.
שי חרמש: היה משא ומתן, היה ניסיון להגיע להבנות ועם החקלאים אפילו נחתם הסכם על מתווה של עליית מים רב שנתי, אבל הבעיה היחידה שלא הייתה צפויה היא כמובן המציאות הכלכלית בה נמצאים כרגע כאשר המים לא לבדם אלא על המים באו תוספות חשמל.
שי חרמש: בסופו של דבר יקרה אחד משני מצבים:
שי חרמש: או שיהיה ייקור בתשומות וכתוצאה מכך יהיה ייקור במוצרים וזה דבר שאי אפשר להימלט ממנו, או שכושר התחרותיות של התעשייה הישראלית, כמו גם החקלאות הישראלית, תיפגע מול החלופות השונות.
שי חרמש: הייתי מוסיף כאן עוד ממד וזה לאנשי הקואליציה.
שי חרמש: בד בבד עם העלאת מחיר המים והעלאת מחיר החשמל נוסף כאן ממד שלישי שלא היה על מסך הרדאר לא של החקלאים ולא של התעשיינים במשא ומתן שנוהל וזאת יוזמת הממשלה היום להוריד מכסים.
משה גפני: מה זה הממשלה?
משה גפני: זה השולחן העגול.
שי חרמש: היוזמה להורדת מכסים גורפת היא לא יוזמה של שולחן עגול.
משה גפני: איזה מכסים?
שי חרמש: הורדת המכסים על מוצרים.
משה גפני: חבר הכנסת חרמש, אני אוהב תמיד לשמוע אותך.
משה גפני: מהדיון הזה אני יכול להגיע עד לאיווט ליברמן עם יום לימודים ארוך.
שי חרמש: אין צורך.
שי חרמש: אני עוצר אותך תחנה לפני.
משה גפני: לשם אתה רוצה להגיע?
שי חרמש: אני רוצה להגיע לנקודה אחת אותה אני רוצה לציין.
משה גפני: אז עזוב את המכסים.
שי חרמש: לא, סליחה, זה חוסר הבנת המציאות.
משה גפני: אם אתה אומר לי חוסר הבנה, אני מקשיב.
שי חרמש: מצאתי את המילה המנצחת.
שי חרמש: החקלאים עמדו מול הסכמה על ייקור המים, הסקטור הזה בו הייתי שותף במשא ומתן הזה, לא עמדה על סדר היום כוונה של האוצר להסיר מכסים והורדת הגנות על תוצרת מקומית.
שי חרמש: ברגע שאתה מייקר את עלויות המים, מייקר את עלויות החשמל ומוריד מכסים, אתה חושף את התעשייה הישראלית ואת החקלאות הישראלית לתחרות בחוץ לארץ אתה לא יוכלו להתמודד.
שי חרמש: גם זה וגם זה וגם זה, שלושת המכות, לא הולכות יחד.
שי חרמש: היות ושירה כבר הסבירה לנו קודם, והיא גם תאמר לנו כרגע שמשק המים הוא משק סגור, אז אין ברירה אלא לחזור לדברי התבונה שאתה אמרת קודם לגבי כל פתרון שמגיע לכאן.
משה גפני: אגב, זה לא משק סגור.
משה גפני: הוא לא משק סגור.
משה גפני: אנחנו מסבסדים את החקלאות.
משה גפני: קוראים לזה מחיר אפס.
שי חרמש: תן לי להסביר לך.
משה גפני: את הנכים לא מסבסדים אבל את החקלאות כן.
שי חרמש: משק סגור אומר שאני גובה מהצרכן את מה שאני גובה, אני משלים מהממשלה את מה שאני משלים ובתוך המעגל הזה רשות המים צריכה לספק את המים.
משה גפני: וקונים משרדים ומכוניות לתאגידים.
שי חרמש: גפני, זה לא לעניין.
שי חרמש: תסלח לי על ההערה.
משה גפני: זה לא עולה כסף.
משה גפני: זה בחינם.
שי חרמש: לא אמרתי שזה לא עולה כסף.
שי חרמש: אמרתי שזה לא לעניין.
שי חרמש: יש הרבה דברים עולים כסף אבל זה לא לעניין.
שי חרמש: מה שיהיה כאן, לרשות המים יש מאגר של תקציב מוגדר שמורכב משני מרכיבים – האחד, מה משלם החקלאי, התעשיין והאזרח, והשני הוא מה הממשלה מוסיפה לתוך התקציב הזה.
שי חרמש: היות שאנחנו מדברים כרגע על עצירה ופנייה להקפאה של חלק מההעלאות אלה כי במציאות הכלכלית כרגע זה לא עומד, המשמעות היום היא לחזור לאוצר ולומר שאנחנו צריכים היום כסף תוספתי כדי לעצור כרגע לפחות חלקית את עליית מחיר המים.
שי חרמש: אין פתרון אחר.
שי חרמש: עכשיו הבהרתי את זה בסדר?
משה גפני: למה התעלמת מהמשרדים?
שי חרמש: כי זה חלק מהתקציב.
שי חרמש: אתה רוצה שהפקידים ישבו באוהל בשדרות רוטשילד?
משה גפני: רק אתה צריך לשבת באוהל?
שי חרמש: דרך אגב, אני יושב שם.
משה גפני: אתה יושב באוהל?
משה גפני: אתה קיבלת דירה ממוגנת.
שי חרמש: לא, אני יושב בספסל ברוטשילד כי פינו אותי מהלשכה הפרלמנטארית בתל אביב.
משה גפני: קושניר, בבקשה.
אלכסנדר קושניר: אני אענה בקצרה.
אלכסנדר קושניר: כפי שציינתי בהתחלה, אנחנו הרשות הממשלתית ופועלים בשני המקרים האלה לפי הסכמים של ממשלת ישראל עם התאחדות התעשיינים וגם עם התאחדות החקלאים, כפי שבצדק ציין חבר הכנסת שי חרמש.
משה גפני: אבל 25 אחוזים לתעשייה, זה הרבה כסף.
אלכסנדר קושניר: אדוני היושב ראש, אני אענה במספרים.
אלכסנדר קושניר: גם מסלול ההעלאה הזה הוא מסלול מוסכם עם החקלאים לגבי 12 אגורות בשנה.
ציון פיניאן: כן, אבל אף אחד לא צפה את הבעיות הכלכליות שיתעוררו.
אלכסנדר קושניר: רבותיי, אני אענה.
אלכסנדר קושניר: ציינת בצדק אדוני היושב ראש שנכון להיום יש סבסוד עמוק של תעריפים לחקלאים והסבסוד הזה מאפשר העלאה כל כך איטית והדרגתית.
אלכסנדר קושניר: עם ייצור הקפאה, אוטומטית זה אומר העלאת תעריפים לצרכן הביתי שכבר היום תומך בחקלאות.
שי חרמש: אגב, החקלאי תומך באזרח.
משה גפני: חבר הכנסת חרמש, לא.
משה גפני: הוא מדבר עכשיו.
שי חרמש: סבסוד המים מספק עגבניות בזול.
אלכסנדר קושניר: אני אנסה לענות.
אלכסנדר קושניר: אנחנו בשמחה עוזרים ותומכים בחקלאות אבל לכל דבר יש מחיר.
אלכסנדר קושניר: כפי שאמרנו, אנחנו במשק סגור וזה מתווה שנחתם בין התאחדות החקלאים לממשלת ישראל.
אלכסנדר קושניר: מועצת הרשות אימצה את זה ואנחנו פועלים בדיוק בתיאום, כולל גם משרד החקלאות שנותן פייט הוגן.
אלכסנדר קושניר: זה בנוגע לחקלאות.
אלכסנדר קושניר: כנ"ל ודומה הסכם העלאת התעריפים בתעשייה.
משה גפני: 25 אחוזים, זה הרבה.
משה גפני: זה שיש החלטה, זה לא מעניין אותנו כי אם זה כך, אנחנו לא צריכים את הדיון הזה.
אלכסנדר קושניר: אני גם יכול לומר שנכון להיום, כולל תעריף 2012, הוא עדיין תעריף עלות.
משה גפני: יש כאן מישהו מהתעשיינים?
אלכסנדר קושניר: גם כאן אנחנו התרענו לפני חצי שנה.
אלכסנדר קושניר: שום דבר כאן לא נעשה באישון לילה.
אלכסנדר קושניר: יש הסכם חתום.
משה גפני: יש הסכם חתום, זה בסדר.
משה גפני: אני חתום על ההסכם הזה?
משה גפני: אז מה אתה רוצה ממני?
משה גפני: אני צריך לכבד חתימות של אחרים?
אלכסנדר קושניר: אני מעדכן אותך שיש הסכם חתום עם התאחדות התעשיינים לבין ממשלת ישראל.
משה גפני: מי שחתם, שיכבד.
משה גפני: למה זה עסק שלי?
אלכסנדר קושניר: אתה ביקשת התייחסות.
משה גפני: אתה כל הזמן אומר חתמו, חתמו, חתמו.
משה גפני: אני הולך לבדוק אצלי בחשבון הבנק אם חתמתי על משהו.
משה גפני: אני לא חתמתי ואני צריך לפקח על מה שחתמו ואני חושב שזה מחיר יקר.
משה גפני: אז מה אם חתמו?
אלכסנדר קושניר: התשובה לשאלה האם זה מחיר יקר או לא, אני אומר לך שזה עדיין מחיר עלות.
ציון פיניאן: המחיר הוא פי שלוש מהעלות.
אלכסנדר קושניר: נכון מאוד.
אלכסנדר קושניר: גם אני זוכר תעריפים ששילמתי פעם לפני עידן ההתפלה אבל הכול השתנה כולל תעריף הרפרנס בבסיס.
אלכסנדר קושניר: מצטער, אני מבין שזאת לא בשורה מעודדת.
משה גפני: איך ידעתם כאשר חתמתם שעכשיו זה יעלה ב-25 אחוזים?
אלכסנדר קושניר: לא, אז זה היה צמוד באחוזים.
אלכסנדר קושניר: ידענו.
משה גפני: אז זאת לא עלות.
משה גפני: זה משהו כלכלי.
אלכסנדר קושניר: הכול כלכלי.
אלכסנדר קושניר: המספרים הם לא אבסולוטיים.
אלכסנדר קושניר: נכון להיום אנחנו הרי יודעים אם התעריף מאוזן או לא.
אלכסנדר קושניר: אם אנחנו יודעים היום תעריף גבוה שמסבסד כמעט את כל המגזרים, התעריף הנמוך לא.
משה גפני: שירה, בבקשה.
שירה גרינברג: חשוב להבין את מה שכבר נאמר כאן באופן חלקי.
שירה גרינברג: היום כ-500 מיליון שקלים, המגזר הביתי מסבסד את החקלאים ואת התעשיינים.
שי חרמש: זה הפוך.
משה גפני: הכול הפוך.
משה גפני: כל פעם שמדברים על החקלאות, אתה קופץ ומעוות את המציאות.
שי חרמש: אני מעוות?
שי חרמש: אתם מעוותים.
שי חרמש: תשלם על עגבנייה עשרה שקלים לקילו.
משה גפני: שמעתי על העגבנייה שלך.
משה גפני: אני יכול להביא לך עוד דוגמאות לסבסוד.
שי חרמש: ציון, אני מסבסד אותך.
שי חרמש: אני צריך לסבסד אותך?
שי חרמש: עשרה שקלים לקילו עגבניות.
משה גפני: חבר הכנסת חרמש, זה לא בסדר מה שאתה עושה.
שי חרמש: גם מה שאתה עושה לא בסדר.
משה גפני: אבל לי יש סמכות כי אני היושב ראש.
שי חרמש: על זה אין ויכוח.
משה גפני: שירה, תגידי את הדברים.
משה גפני: אל תפחדי ממנו.
שירה גרינברג: אני לא מפחדת.
שירה גרינברג: חבר הכנסת שי חרמש יודע את זה.
שירה גרינברג: בכל מקרה, חשוב להבין שהיה סבסוד לאורך שנים והדבר הזה, המתווה שסוכם גם עם החקלאים וגם עם התעשיינים – וחשוב, כפי שנאמר, עוד פעם לומר את זה - זה סיכום אתם.
שירה גרינברג: הם חתומים על הסכם.
שירה גרינברג: התעשיינים, על הסכם השולחן העגול והם קיבלו המון הטבות שקשורות במסגרת ההסכם הזה.
קריאה: איזה הטבות?
שירה גרינברג: אני גם שלחתי לוועדת הכספים את ההסכם על מנת לרענן את זיכרונכם לגבי ההטבות שמגזר התעשיינים קיבל.
שירה גרינברג: אני לא אציין כרגע את הדברים אבל מדובר – תעברו על הסעיפים השונים – על מאות מיליוני שקלים בתחומים כאלו ואחרים.
שירה גרינברג: זאת הייתה מסגרת שלמה שתמורת כל התוספות האלה, דובר גם על הנושא הזה שהצרכנים הביתיים יפסיקו לסבסד את החקלאות ואת התעשייה.
שירה גרינברג: על כן נחתם ההסכם הזה.
משה גפני: גם בהסכם הזה יש לכם דיווח מקוון.
משה גפני: סליחה, לא יכולתי להתאפק.
משה גפני: בסוף באוצר גם תדעו היכן אנחנו הולכים לבלות?
שירה גרינברג: גם החקלאים במסגרת ההסכם שנחתם אתם - השולחן העגול מדבר על התעשיינים - מקבלים תוספות תקציביות נרחבות כל שנה.
שירה גרינברג: סך הכול הסכום אמור להגיע עד 2019 למיליארד נקודה ארבעה מיליון שקלים.
שירה גרינברג: עבור כל התייקרות הממשלה עצמה נותנת תקציב ותומכת וזאת על מנת למנוע את הסבסוד הצולב שקיים היום, שהצרכנים הביתיים מסבסדים את זה.
שירה גרינברג: המדינה נותנת כספים מתקציב המדינה על מנת להקל על החקלאים להסתגל לעליית התעריפים הללו.
מגלי והבה: לפעמים התחושה שלי היא שאנחנו מיתממים, כולל אתה.
מגלי והבה: אנחנו אלה שהעלינו את מחירי המים.
מגלי והבה: אנחנו אלה שאפשרנו לתאגידים ולאחרים להתנהל כפי שהם מתנהלים.
מגלי והבה: אנחנו אפשרנו לממשלת ישראל.
מגלי והבה: כל נושא ההתפלה, במקום שהיא תישא בו ואז מחיר המים יסתדר, הפילו את זה על הצרכנים, על האזרחים.
מגלי והבה: כאן אנחנו מתווכחים כשהגענו למחירים שהמים לחקלאות וגם לתעשייה עולים.
מגלי והבה: זה יעלה עוד.
מגלי והבה: צריך להגיד לממשלה עד כאן.
מגלי והבה: סדר העדיפויות צריך להשתנות ולא יכול להיות שאנחנו נמשיך לספק את כל נושא ההתפלה מחד ומצד שני כל הסיפור הזה, הבלון הנפוח הזה של תאגידי המים, ימשיך.
מגלי והבה: שאלת את האנשים מתאגידי המים כמה עובדים יש להם, כמה עובדי גבייה יש לו, כמה מנהלים, מה המשכורות שלהם ומי משלם את זה.
מגלי והבה: משלם את זה אותו צרכן.
מגלי והבה: כל הזמן אנחנו מעלים את הבעיה של אותם משרדים.
בישראל עינב: בעירייה לא היו משרדים?
מגלי והבה: לא היו.
מגלי והבה: חבורה של גנבים ואני אחראי על כל מילה.
מגלי והבה: כן, תאגידי המים הם חבורה של גנבים.
ישראל עינב: אני מתבייש לשמוע את זה.
מגלי והבה: אני לא מתבייש להגיד את האמת.
מגלי והבה: הגיע הזמן שנגיד את זה ושהממשלה לא תטמון את ראשה בחול.
ישראל עינב: מגזר שלך משקיעים חצי מיליארד שקלים השנה.
מגלי והבה: משקיעים כספים?
מגלי והבה: גובים כספים.
מגלי והבה: אני רוצה שיבינו מה קורה שם.
משה גפני: אני נותן לך עצה של חבר וגם מבחינה פרלמנטארית.
משה גפני: אי אפשר להגיד חבורה של גנבים אם לקחו אנשים והאנשים האלה עושים את מלאכתם.
משה גפני: מי שקבע את זה, זאת הממשלה והכנסת בחקיקה.
משה גפני: אי אפשר להגיד את זה על אנשים שעושים את מלאכתם.
מגלי והבה: אז מה אתה רוצה, שיעלו את המחירים ונדהר קדימה?
מגלי והבה: כואב לציבור וכואב לאזרחים.
משה גפני: אתה תגיד מה שאתה רוצה, אבל הבקשה שלי למחוק את המילה חבורה של גנבים.
מגלי והבה: אני מוחק את המשפט חבורה של גנבים שהוא לא פרלמנטארי.
מגלי והבה: אל תיתממו, אני רואה יושב ראש תאגיד ואת המשכורת הגבוהה שלו ואת מספר העובדים בתאגיד.
ישראל עינב: הוא משתכר כמו מנהל אגף בעירייה ולא משהו אחר.
מגלי והבה: אני רואה כמה מנהלים וכמה חברות גבייה.
משה גפני: זה ויכוח מיותר.
מגלי והבה: לא, זה לא מיותר.
ציון פיניאן: אתה באמת חושב שכל התאגידים פועלים כמו שצריך?
ציון פיניאן: אתה הרי יודע את האמת.
ישראל עינב: לא כל מערכת פועלת כמו שצריך.
ישראל עינב: מערכת שמשרתת את האזרחים יכולה לעשות גם טעויות.
משה גפני: מר עינב, אתה לא מתערב.
משה גפני: עוד התערבות אחת שלך, אתה יוצא החוצה.
מגלי והבה: אני לא מביע את הכאב שלי כי אני משלם את המים ויכול לעמוד בזה, אבל אני מביע את כאבם של אלפי אזרחים, של כולם, של כל אזרחי מדינת ישראל.
מגלי והבה: אני רואה את חברות הגבייה ובמקום שידעו לתקן את מערכות המים, עושים עיקולים ולתפוס אזרחים ולהעניש אותם.
מגלי והבה: מספר המשרדים השכורים רק בישובים השונים יכולים להוות תקציב כדי להוריד את מחיר המים.
מגלי והבה: כדאי שנתעורר.
מגלי והבה: צריך לעשות לא רק תחקיר של כלבוטק אלא תחקיר של הוועדה הזאת שתבחן את מספר חברות הגבייה ומה שמתנהל בישובים.
מגלי והבה: הגיע הזמן שנגיד את זה.
מגלי והבה: אני אמרתי את זה וגם הצבעתי נגד התאגידים ואני עדיין עומד על דבריי שהתאגידים הם האסון הגדול ביותר של מדינת ישראל.
מגלי והבה: אנחנו עוד הרבה זמן נהיה כאן ונוכיח את זה.
משה גפני: נציגי התעשיינים והחקלאות.
משה גפני: אחד מכל מגזר ובקצרה.
אורן הרמבם: אני מייצג את התאחדות התעשיינים.
אורן הרמבם: אורן הרמבם, אני מנהל את המחלקה הכלכלית בהתאחדות התעשיינים.
אורן הרמבם: הדיון אמנם עוסק בתעריפי המים לתעשייה, אבל צריך להבין שיש לזה הקשר ישיר לדיון הקודם כי בסופו של דבר כאשר מדברים על התייקרות של מאה מיליון שקלים כתוספת נטל עלות על התעשייה בעקבות 25 אחוזים התייקרות בתעריפי המים, ומוסיפים לזה גם מיליארד שקלים תוספת נטל עלות על התעשייה בעקבות התייקרות תעריפי החשמל והתייקרות של עוד 250 מיליון שקלים בארנונה לשנת 2012, צריך להבין שבסופו של דבר כל תוספות העלות הללו על התעשייה, אחרי תהליכים של התייעלות ועם כל המאמצים שלא לייקר את מחירי המוצרים, בסופו של דבר ההתייקרויות האלה באות לידי ביטוי גם ביוקר המחייה וגם בעלייה במחירי המוצרים.
אורן הרמבם: אני לא מכחיש שאנחנו חתומים על עסקת החבילה, כמו שאמרה שירה ממשרד האוצר, אבל יש כמה דברים שצריך לזכור.
אורן הרמבם: ראשית, גם הממשלה לא קיימה את כל הסעיפים עליה היא חתמה בעסקת החבילה, אבל נשים את זה לרגע בצד.
אורן הרמבם: הדבר החשוב יותר הוא שהתנאים מאז עסקת החבילה השתנו.
אורן הרמבם: ראשית, הייתה לנו מחאה על יוקר המחייה בקיץ האחרון וצריך להבין, כמו שאמרתי קודם לכן, שהתייקרות כזאת בתעריפי המים לצד התייקרות בתשומות אחרות שחלקן נשלטות על ידי הממשלה, בסופו של דבר משפיעה על מחירי המוצרים לכל האזרחים.
אורן הרמבם: שנית, אנחנו עומדים בפני האטה כלכלית.
אורן הרמבם: יש אורות אדומים גם מכיוון ארצות הברית וגם מכיוון אירופה, האטה שתשפיע בסופו של דבר גם על המשק הישראלי וגם על התעשייה.
אורן הרמבם: לכן כל תוספת נטל עלות כזאת פוגעת בכושר התחרות של התעשייה, פוגעת בפעילות ופוגעת בתעסוקה.
אורן הרמבם: הדבר האחרון שלצערי לא קיבל מספיק ביטוי ולא קיבל מספיק כותרות מאז התקבלה אותה החלטה.
אורן הרמבם: לפני כחודשיים ממשלת ישראל קיבלה החלטה שלדעתנו היא מהווה פתח לחזרה לאחור בכל מה שקשור לקשר שבין הרשויות המקומיות לבין תאגידי המים והביוב.
אורן הרמבם: ההחלטה הזאת מחזקת את הקשר בין הרשויות המקומיות לבין התאגידים, היא יכולה להביא לצמצום בעלויות של תאגידי המים והביוב והכי חשוב, ואני חושב שזה נושא שיובא לכאן אדוני היושב ראש, לוועדה שבראשותך, ניתן לתאגידים פטור ממס חברות, ניתן לרשויות המקומיות פטור ממס דיבידנד על משיכת רווחים מהתאגידים והעלות, כמו שמשרד האוצר מעריך אותה, מוערכת בכחמישים מיליון שקלים.
אורן הרמבם: כלומר, יש לנו חמישים מיליון שקלים מדי שנה, חמישים מיליון שקלים עודפים בתוך תאגידי המים.
אורן הרמבם: חמישים מיליון השקלים הללו ועוד מאות מיליוני שקלים אחרים שאפשר לצמצם מתוך העלויות של התאגידים – בין אם על ידי איחוד תאגידים, בין אם על ידי מימוש אותה החלטת ממשלה שמדברת על איחוד של פעילויות בין הרשויות לבין התאגידים – אותם מאות מיליוני שקלים צריכים לבוא לידי ביטוי בהפחתת תעריפי המים.
אורן הרמבם: אם אפשר לתת ביטוי לתעשייה שסובלת.
משה גפני: נציג החקלאות.
אברהם מיכאלי: אני מזכיר איגוד מגדלי הפרחים.
אברהם מיכאלי: אני רוצה להאיר את עיניה של הוועדה.
אברהם מיכאלי: אני שומע כאן שמסבסדים אותנו.
אברהם מיכאלי: עם כל הכבוד, צריך לקחת את החקלאות בגדול ולא במקטעים.
אברהם מיכאלי: זה א'-ב' של העניין.
אברהם מיכאלי: על החקלאות מטילים מסים.
משה גפני: רק להעיר הערה.
משה גפני: אתה אמרת משהו לגבי הוועדה.
משה גפני: יש לנו ויכוח עם משרד האוצר ועם רשות המים, ויכוח מתמשך.
משה גפני: מדובר כל הזמן על כך שהמדינה לא מתערבת על פי ההחלטות שהתקבלו בתעריפי המים.
משה גפני: מחירי עלות, קרא לזה כך מר קושניר.
משה גפני: אנחנו אמרנו – ואני לא יודע למה שי חרמש קפץ וגם אתה לא צריך להתייחס לעניין הזה – שאנחנו תומכים בחקלאות ואנחנו תומכים בתעשייה, אבל שלא יגידו לנו דבר שהוא איננו נכון.
משה גפני: המדינה מעורבת.
משה גפני: יש סבסוד של מחירי המים לחקלאות בצדק.
משה גפני: אני בכלל לא מתערב בעניין הזה.
משה גפני: אנחנו דרשנו סבסוד של הנכים ואמרו לנו שאין דבר כזה.
משה גפני: בדיונים אמרנו שיש דבר כזה ומותר להגיד את זה ולא להגיע מיד לעגבנייה של שי חרמש.
משה גפני: אנחנו תומכים בחקלאות ותומכים בתעשייה, אבל אין דבר כזה שאין סבסוד.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני אומר שבמכלול אין סבסוד ועל החקלאות מוטל מס כבד.
אברהם מיכאלי: אני רוצה להאיר את עיניך אדוני היושב ראש.
אברהם מיכאלי: יש 5,000 חקלאים שמייצרים את האוכל במדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: מה הגיל הממוצע שלהם?
אברהם מיכאלי: 63.
אברהם מיכאלי: זה הגיל הממוצע.
אברהם מיכאלי: אין דור המשך ואין דור המשך כי כשרואים את החקלאות במצב כזה, אף אחד לא רוצה להגיע ענף הזה.
אברהם מיכאלי: כשאני מסתכל על הבן, הוא אומר לי: אתה מתמודד, בבוקר משטרת ההגירה, בערב מסים, אגרות, אין מים, יש מים.
אברהם מיכאלי: כל העסק הזה מסביב, אף אחד לא רוצה להגיע לזה.
אברהם מיכאלי: אלה לא שנות ה-90, ממשלת רבין, אז קלטנו דור המשך, קלטנו חקלאים, הייתה עדנה בחקלאות ואנשים רצו להיות חקלאים.
אברהם מיכאלי: כאן אני מאיר את עיניך למחאה שתהיה עוד שבע-שמונה שנים.
אברהם מיכאלי: אם 5,000 החקלאים האלה ייעלמו, אלה שמייצרים את הסלט שאוכלים כל בוקר אזרחי מדינת ישראל, הם לא יהיו, ואז מאיפה יהיה יבוא?
אברהם מיכאלי: מאירופה וכולנו יודעים מה תהיה העלות.
משה גפני: הדיון הוא לא על החקלאות.
משה גפני: מה אתה אומר על העלאת מחירי המים?
אברהם מיכאלי: אני אומר שיש למנוע את העלייה הזאת.
משה גפני: אבל חתמתם על זה.
אברהם מיכאלי: אז מה אם חתמנו?
אברהם מיכאלי: חתמנו, שמו לנו אקדח על הרקה.
אברהם מיכאלי: זאת הסיבה שחתמנו.
אברהם מיכאלי: אקדח על הרקה.
רונן שחורי: עשיתי את כל הדרך משלומי לכאן.
רונן שחורי: אני מייצג את חברת זוגלובק שהיא חברה תעשייתית בין לאומית.
משה גפני: חברה טובה.
שי חרמש: עם בשר כשר.
רונן שחורי: חברת זוגלובק מפרנסת 1,500 משפחות באזורי הפריפריה.
רונן שחורי: המפעלים שלנו כולם בקווי עימות.
רונן שחורי: יש לנו שלושה מפעלים בצפון, שניים מהם בשלומי, אחד בנהריה ועוד מפעל אחד סמוך לקיבוץ ברור חיל בעוטף עזה.
רונן שחורי: מה שאנחנו חטפנו בשנים האחרונות, ותכף נדבר גם עליית תעריפי המים, זאת עלייה בהוצאות שלנו כתוצאה מרגולציה בסך של 19 מיליון שקלים.
רונן שחורי: אני מדבר גם על עליית תעריפי המים ואני קורא כאן להקפיא את העלייה.
רונן שחורי: אני מדבר על עליית תעריפי החשמל וכאן אנחנו מדברים על כמה מיליוני שקלים.
רונן שחורי: שלושה מיליון שקלים בשנת 2012 שהם אחרי סדר גודל של מיליון וחצי שקלים במהלך 2011 ויש עוד תקנות נוספות שכל הזמן אנחנו חוטפים וחווים כתוצאה מהעובדה שהסנכרון בין הרגולטורים השונים, כל משרדי הממשלה, הוא בעצם לא קיים.
רונן שחורי: אין כמעט סנכרון בין משרדי הממשלה.
רונן שחורי: אנחנו כל הזמן חוטפים על הראש.
רונן שחורי: אם זה מ, אם זה ממשרד החקלאות, אם זה מרשות המים וכולי.
רונן שחורי: קודם שמעתי את האמירות הדי זחוחות שנאמרו על ידי הנציגים שבעצם אנחנו נדרשים מחיר שהוא גבוה פי שלוש מהעלות האמיתית של המים.
רונן שחורי: התעשייה משלמת עלות גבוהה פי שלוש מהעלות האמיתית של המים וכתוצאה מזה, בסיכומו של עניין, שיעור האבטלה במדינת ישראל יגבר.
רונן שחורי: אנחנו לא נוכל לממן את כל העלויות האלה.
רונן שחורי: אני מבקש להקפיא את עליית מחירי המים.
משה אבנון: אני רוצה לומר משפט אחד.
משה אבנון: אדוני היושב ראש, מחיר המים במדינת ישראל לטעמנו הוא שערורייה.
משה אבנון: מחיר המים במדינת ישראל, כפי שהוא בנוי היום, הוא שערורייה.
משה אבנון: זאת תולדה של רפורמה שהתחילו לעשות אותה לפני שנתיים, רפורמה לא חכמה שגורמת רק נזק.
משה אבנון: אני רוצה לציין שני מספרים.
משה אבנון: עלות המים כולל התפלה בראש השטח של הרשות המקומית – אם זה בירושלים או בראש העין או ברמת השרון – היא 2.10 שקלים.
משה אבנון: המחיר שמשה אבנון משלם בממוצע למים מהברז שלו, מגבול השיפוט, עשרה שקלים בממוצע.
משה אבנון: פי חמש.
משה אבנון: התעשייה פי שלוש והצרכן פי חמש.
מירי רגב: למה ההבדל הזה?
משה אבנון: אגב, זה נמצא עכשיו בבג"ץ בבית המשפט.
משה גפני: אבל זה לא הדיון הזה.
מירי רגב: זה גם הדיון.
מירי רגב: מי מרוויח מהדבר הזה?
משה אבנון: אדוני היושב ראש, זה השליך על הנכים, זה השליך על משפחות קשות יום ועל כולם, כי כל המערכת הזאת, כפי שהיא בנויה היום, מעוותת ואת זה חייבים לתקן.
אוסאמה סייף: אני מנהל המחוז של הסתדרות העובדים הלאומית בצפון.
אוסאמה סייף: אני רוצה להתריע כאן בפני הוועדה לפני שיהיה מאוחר.
אוסאמה סייף: בסופו של יום גם החקלאים וגם התעשיינים יובילו את זה למקום אחד, לפיטורי עובדים.
אוסאמה סייף: הם לא יעזו היום להעלות את המחירים לאור המחאות החברתיות הקיימות ומה שיעשו זה דבר אחד, יצמצמו את העלויות האלה ויגלגלו אותן למקום אחר כך שהעובד הפשוט במקום העבודה יהיה זה שישלם את המחיר.
אוסאמה סייף: או שתהיה פגיעה בשכר שלו או שיפטרו אותו.
אוסאמה סייף: זה יקרה במיוחד בפריפריה באזור הצפון.
מירי רגב: זה לא רק פיטורי עובדים אלא בסוף מחיר העגבנייה יהיה גבוה.
שי חרמש: שמעת גפני?
שי חרמש: זה כבר לא אני.
משה גפני: אתה משכנע את מירי רגב.
שי חרמש: מירי, כשאני אמרתי את זה, הותקפתי.
אוסאמה סייף: גם כך מקומות העבודה בפריפריה מאוד מוגבלים ונמצאים במצב קשה.
אוסאמה סייף: אל נשכח דבר אחד חשוב, אדוני והוא שהצרכן של המים משלם פעמיים.
אוסאמה סייף: העובד משלם פעמיים.
אוסאמה סייף: פעם אחת הוא משלם כצרכן של המים בבית שלו ופעם שנייה הוא ישלם את זה כשהוא ישלם את המחיר כשיפטרו אותו.
משה גפני: רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון הזה ולומר כדלהלן.
משה גפני: אני רואה את ההסכם החתום עליו חתמו התעשיינים והחקלאים וכל מה שנלווה לעניין הזה.
משה גפני: לפני חודש וחצי נדמה לי שינינו סיכום שהיה בנושא של הרפורמה במס.
משה גפני: היה סיכום שהובא בחוק, לא בסיכום שחתמו עליו הגופים אלא בחוק, שמס החברות ירד עד 2016 ל-18 אחוזים וכל מה שנלווה לעניין הזה.
משה גפני: שינינו את הסיכום הזה בגלל המצב שהשתנה ואכן המצב השתנה.
משה גפני: לכן עשינו את הרפורמה במס וסיכומים שהיו בוטלו ושונו ויש הסדרים חדשים.
משה גפני: זה לא כמו המקרה של הנכים אלא זה באמת מצב שבו כולם חתמו.
משה גפני: התעשיינים חתמו, החקלאים חתמו, האוצר חתם ונתנו הטבות ונתנו גם מתווה של העלאות.
משה גפני: לפי ההעלאות אנחנו צפויים להגיע בשנת2014 ל-6.92 שקלים כשהיום זה עומד על 3.8 שקלים.
משה גפני: זאת אומרת, זה הולך להיות כמעט מוכפל בתוך זמן קצר.
משה גפני: הוועדה מבקשת לשקול מחדש את הסיכום הזה.
משה גפני: יש מצב שבו הממשלה מתהדרת, בצדק, ואני שותף לעניין הזה של הורדת אחוזי האבטלה לשפל או יותר נכון למקום אליו כולנו רוצים לרדת אליו, אחוזי אבטלה נמוכים, ודבר כזה עלול להצטרף לדברים רבים נוספים שקרו במהלך השנתיים האלה וזה עלול לפגוע בתעשייה.
משה גפני: אנחנו יודעים ש-2012 הולכת להיות שנה קשה ואנחנו לא שוכחים את העגבנייה של שי חרמש.
משה גפני: החקלאים סובלים וכפי שנאמר קודם החקלאות נמצאת במצב מאוד מאוד לא קל, אם לנקוט בלשון המעטה.
משה גפני: אז נכון שאין לי טענות, זה היה ההסכם, אבל הסכמים צריך לפתוח והסכמים צריך לבחון מחדש.
משה גפני: צריך לבחון האם מה שחתמו פעם זה נכון להיום, כי אם לא תבחנו את זה מחדש, אנחנו נבחן את זה וכשאנחנו נבחן את זה, יהיו הרבה בעיות.
משה גפני: אני מציע שאתם תעשו את זה ותבדקו מחדש את ההסכמים האלה.
משה גפני: אנחנו קוראים לכם – משרד האוצר, משרד החקלאות ורשות המים – לבחון מחדש את העלאת מחירי המים לתעשייה ולחקלאות, לשנות את זה כי אחרת הולך מצב שהוא לא טוב, לא צפו שהוא יקרה עת נחתם ההסכם הזה.
משה גפני: הכול השתנה ושנת 2012 לפי התחזיות של האוצר הולכת להיות שנה קשה.
משה גפני: אני דווקא כל הזמן מתווכח על זה.
משה גפני: אני אומר שהקדוש ברוך הוא מנהל את העולם ויהיה בסדר, אבל אתם אומרים שהולך להיות רע ולכן צריך לקצץ ולקצץ.
משה גפני: אם הולך להיות רע, אז התעשייה הולכת לסבול והחקלאות הולכת לסבול.
משה גפני: לכן אנחנו קוראים לכם לבחון מחדש את ההסכם הזה.
משה גפני: ציון, אנחנו קוראים להם לבחון מחדש את ההסכם הזה ולהתאים אותו למצב של היום.
מירי רגב: תגביל אותם בזמן.
מירי רגב: תן לוחות זמנים.
מירי רגב: לבחון הם יבחנו בשנה הבאה.
משה גפני: אני לא יכול לתת לוחות זמנים.
מירי רגב: אין שום תוקף להחלטה הזאת.
מירי רגב: זאת החלטה באקדמיה.
משה גפני: ניתן חודש?
מירי רגב: לא יודעת.
מירי רגב: תן תאריך.
משה גפני: תגידי את.
משה גפני: אני עושה מה שאת אומרת.
מירי רגב: תן להם חודש.
משה גפני: בתוך חודש ימים אני רוצה שתבחנו מחדש את ההסכם ותגיעו אלינו לומר לאיזו מסקנה הגעתם, האם אתם רוצים להמשיך את ההסכם או לא.
משה גפני: הדד ליין כאן הוא שכאשר יגיע לכאן נושא תעשייה או חקלאות, נגיד להם את זה.
משה גפני: אני מבקש שתבחנו את העניין הזה ובתוך חודש לתת לנו מסקנות.
אורי מקלב: אני אורח בוועדת הכספים ועל פי רוב אני מגיע רק לנושא המים.
אורי מקלב: אם נאמר גם בכנסת שהמחאה החברתית דילגה על הכנסת, אז הנה אחת ההוכחות לכך שזה לא נכון.
אורי מקלב: המחאה החברתית לא דילגה על הכנסת.
אורי מקלב: כמובן שחלק מהמחאה החברתית היה גם עליית המחירים ומחירי המים בראשם והנה כמה דיונים הכנסת דנה לאורך תקופה של שנתיים ואולי אפילו יותר, רק בנושא מחירי המים לנכים ועוד.
אורי מקלב: אם כן, קשה להגיד שהמחאה החברתית דילגה על הכנסת.
אורי מקלב: אתה ודאי עושה זאת בעוד נושאים שלא לכולם אני מודע.
אורי מקלב: בסוף שבוע שעבר הייתה פסיקת ביניים של בית המשפט בנושא מחירי המים בעתירה שהוגשה מטעם השלטון המקומי ושם המדינה התבקשה לענות האם באמת מחירי המים הם מחיר טהור או שיש בו גם מס לאור סבסודים שונים.
אורי מקלב: הדברים שנדונו כאן, ואולי דחו אותנו בקש, מתברר שהדברים לא פשוטים.
אורי מקלב: עוד נושא שאתה מעלה אותו כל הזמן הוא החזרת הפיקוח לכנסת.
אורי מקלב: גם כאן – אמנם זאת דעת יחיד – הייתה איזו אמירה מסוימת בבית המשפט שהפיקוח על תעריפי המים צריך לחזור לכנסת.