GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אהוד שני: יש לנו לא פחות מחויבות מכל משרד אחר שלכאורה הוא בתחום העולם שלו ואני אומר את זה מדם לבי כי כל היום זה עולה ויורד, עולה ויורד.
אהוד שני: לשלושת המחויבויות האלה יש מחיר מסוים.
אהוד שני: פתחתי בנושא של תכנון רב שנתי והחיים הם יותר דינאמיים והבעיות כל הזמן עולות וצפות.
אהוד שני: מכיוון שיש לנו מתווה רב שנתי בחשיבה וגם בדקלרציה – זה לא שאנחנו בונים את זה בעצמנו אלא הכול עובר תהליכים, חשיבה, אישורים, הצגות וכולי – יש מצב שהמשימות לכאורה שנכנסות ביום יום הן נוסף ולא במקום.
אהוד שני: אם נכנסת משימה שהיא בדין ובצדק חוקית במדינת ישראל – לדוגמה, אלמנות שנישאו מחדש – ואתה מקבל עכשיו מאה-מאתיים מיליון, או שאתה מקבל לחילופין גדר, זה לא באותה נקודת זמן שאני מחליט עכשיו שעוצרים הצטיידות במלאי.
אהוד שני: זה לא עובד כך.
אהוד שני: אתה לא מקבל מיד כשאתה מקבל מטלה חדשה עצור באימונים או עצור באיזושהי משימה אחרת.
אהוד שני: האונייה נוסעת.
אהוד שני: זה ד.נ.א. של משרד הביטחון.
אהוד שני: זה לא שאתה מוציא מחר סיוע לתורכיה שלושה מטוסים ושתי אוניות וזה על חשבות עצירה של משהו אחר.
אהוד שני: זה ON TOP OF.
אורי אריאל: למה זה עניינכם הסיוע לתורכיה?
אהוד שני: כי זאת המשימה.
אורי אריאל: תקציבית אני שואל.
אהוד שני: לא אמרתי תקציבית.
אהוד שני: ראשית כל, זה משרד הכי ביצועי במדינה.
אהוד ברק: הסיבה שאנחנו עוסקים בנושא התורכי היא כי יש למדינת ישראל עניין.
אהוד ברק: כמו שהתורכים נחלצו אלינו הומניטארית, כך אנחנו רוצים וחושבים שחשוב לעזור להם.
אהוד ברק: היות שצריך לעזור והגוף היחידי במדינה שיכול במהירות הזאת לארגן את האוניות, להעמיס עליהם וכולי, זה אנחנו.
אורי אריאל: אני מבין את הצורך.
אורי אריאל: גם אם לא הייתי מבין, מרגע שראש הממשלה ואתם החלטתם, זה בסדר.
אורי אריאל: אני שואל רק על התקציב.
אורי אריאל: העניין הזה עלה כמה מיליוני דולרים.
אורי אריאל: לפני כן הייתה קפריסין, מחר תהיה יוון.
אורי אריאל: בסדר, אם ראש הממשלה אומר שזה הגוף הביצועי הכי טוב, בסדר, זה נכון ואין ספק בכך.
אורי אריאל: תשימו תג מחיר.
אהוד ברק: ברור שהיינו מצפים שנקבל על זה שנקבל על כך החזר מהאוצר או ממשרד החוץ או מקרן מיוחד בהתערבות של מדינת ישראל במצבי חירום אבל היות שאנחנו קודם מבצעים, כי אם נעביר את זה דרך כל המסלולים זה אף פעם לא יקרה בזמן – לא האוהלים לסינים, לא השמיכות לתורכים ולא הבתים – אז אנחנו קודם כל עושים את זה.
אהוד ברק: היות והעשייה עצמה יוצרת עלות, בסוף אנחנו נשארים במידה מסוימת בני ערובה בידי מי שאחר כך ירצה.
אהוד ברק: יש כל כך הרבה דברים שנאבקים עליהם ובדרך כלל לא נמצאת אנרגיה להיאבק על הדבר השולי הזה.
אהוד ברק: .
שלמה מולה: אין קרן לצרכים מסוג זה?
אהוד ברק: אין קרן או סעיף בתקציב.
אהוד ברק: יש לנו הרבה דברים שהם בהיקפים יותר גדולים.
משה גפני: זה ממש לא העיקר.
מגלי והבה: מדברים על הסמכות.
אהוד שני: אלה הרבה מיליונים אבל אני אומר לכם איך זה מתכנס.
אהוד שני: מכיוון שיש תכנון רב שנתי, אחד היתרונות של ברודט הוא שידענו או אנחנו יודעים מה הווקטור השנתי.
אהוד שני: במעלה הדרך הדברים מתכנסים ואתה יודע לצמצם ולהחיל במעלה הדרך ולא באותה נקודת זמן כי ה-ד.נ.א.
אהוד שני: אומר שצריך לבצע.
אהוד שני: זאת המדינה ויש לה התחייבויות.
אהוד שני: יש אירוע ביפן, רעידת אדמה, אתה מיד מוציא ולא שואל.
אהוד שני: יש אירוע של הכנות לספטמבר, באה המשטרה ואומרת שצה"ל רוכש צידו אלפא לפיזור הפגנות באיקס כסף, תוסיפו גם את הדרישות של המשטרה.
אהוד שני: אני לא מתחשבן אלא אני אומר בסדר.
אהוד שני: למה?
אהוד שני: ספטמבר הוא בעוד שלושה חודשים ויוצאים לדרך.
אהוד שני: אחר כך מתחילים להתחשבן, לאט לאט.
אהוד שני: אלה לא מיליונים בודדים אלא אלה הרבה מאוד כי אפילו משימת גדר כזאת, שאין לי טענות אליה, התקבלה החלטה.
אהוד שני: זאת אחת האנומליות כי אחרת מה יקרה?
אהוד שני: אם על כל משימה או על כל איזשהו זיק ביטחוני, אפילו ברזולוציה נמוכה, למשל יש פריצה בגדר, מזמנים מעכשיו לעוד שישים ימים עוד גדוד מילואים, בסוף זה כסף.
אהוד שני: אתה לא מקבל החלטות כלכליות.
אהוד שני: אנחנו ראשית כל מבצעים.
אהוד שני: כיוון שיש מתווה ארוך שנים, אתה יודע לעשות את זה.
אהוד שני: מה לעשות, בסופו של יום, בסוף השנה, זה הניצול של מאה האחוזים תקציב.
אהוד שני: אתה רוצה לקחת לעולם תוכן אחר.
אהוד שני: בוא נדבר עכשיו על כיפת ברזל.
אהוד שני: השר בטח יתייחס אליה בסוף דבריו ויאמר מה החשיבות.
אהוד שני: אתה יודע שאתה מקבל מענק מהאמריקאים בסך 200 מיליון דולר.
אהוד שני: אני רוצה לספר לכם שה-200 מיליון דולר האלה, אתה יכול לרכוש בהם רק שלושה דברים: את הקרון והתקשורת, את המיירט ואת המשדר.
אהוד שני: אלה הכללים לדולר סיוע.
אהוד שני: אבל זה שקיבלנו 205 מיליון, יש לזה כוח אדם זר בסוללות, יש לזה נגזרות בחלקי חילוף.
אהוד ברק: יש גם דרישה אמריקאית מפורשת שאנחנו נשים מול ה-205 שלהם 205 שלנו.
אהוד ברק: אני אומר לכם בהערת אגב שאנחנו צריכים להיזהר יותר מדיי בנפנוף בצורך לקצץ בביטחון כי ארצות הברית של אמריקה שהיא במצב כלכלי לא פשוט, אנשים בקונגרס ובממשל מאותתים לנו שאנחנו מורידים אצלנו, זאת זכותנו אבל גם להם יש זכות כזאת.
אהוד ברק: הם עוד לא אומרים אבל הם גורמים לכך שלא נהיה מופתעים אם הם יאמרו שאם אנחנו מורידים, אם גם יכולים.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל זה לא חשוב שזה יצא לתקשורת עד כדי כך כי האמריקאים לא מטומטמים.
אהוד ברק: לא, אני לא חושב.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו צריכים להבין את זה בינינו לבין עצמנו.
אהוד ברק: צריך להבין שכאשר האמריקאים נותנים לנו, אנחנו צריכים לתת.
אהוד ברק: כאשר ראיתם את הידיעה על צוללת שהגרמנים מוכנים לאפשר ולאשר ייצור צוללת שישית והם נותנים 180 מיליון דולר, כשהם נותנים 180 מיליון דולר, אנחנו נותנים 360 מיליון דולר.
אהוד ברק: זאת אומרת, צריך להעמיד איפה שהוא בתוך תקציב הביטחון עוד מיליארד ו-100 מיליון שקלים רק לרכישת הצוללת הזאת ואני לא מדבר על הפעלתה לאורך עשרים השנים או שלושים השנים הבאות.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה משהו לגבי האמירה הזאת.
רוחמה אברהם-בלילא: אני משווה אותה לאותה אמירה חסרת אחריות שהאוצר אומר שתקציב הביטחון מתנהל בחוסר שקיפות וטוהר מידות והאמריקאים שומעים גם את זה.
רוחמה אברהם-בלילא: את הסדר צריך קודם כל לעשות בממשלה.
אהוד שני: אין הוצאה כזאת שלא חותם עליה נציג האוצר.
רוחמה אברהם-בלילא: זאת הצהרה שהיא חסרת אחריות באותה מידה.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, אני מציע תמשיך ואני מבקש לא להפריע לך.
משה גפני: אנחנו נכנסים כאן לאלף סוגיות, האם מה שהאוצר אומר זה טוב או לא טוב, האם הסיוע לתורכיה הוא טוב או לא טוב והאם הוא צריך ללכת על חשבון הביטחון, והאם אנחנו משדרים לארצות הברית גם באמירה הזאת שאנחנו מקצצים שגם הם יקצצו.
משה גפני: אלה הכול סוגיות שצריכות לעלות על הפרק אבל אני רוצה רק להבין את ה-ד.נ.א. ואני לא מצליח להבין אותו.
משה גפני: אצלכם במשרד הביטחון כל פעולה שאתם עושים, היא פעולה חשובה והיא גובלת גם בחיי אדם, אבל התכנון הרב שנתי הוא בכל המשרדים.
משה גפני: משרד החינוך פותח בית ספר בנהריה, אז הוא לא מתכנן את התקציב גם לעוד שלוש שנים?
אהוד ברק: לגבי תהליך בניית בתי הספר במשרד החינוך.
משה גפני: אתה לא הולך להיות שר החינוך.
אהוד ברק: הייתי ראש ממשלה ועסקתי בזה.
אהוד ברק: יש תוכנית ארוכת טווח.
אהוד ברק: תאר לך שיש משהו שהוא מתעכב בה.
אהוד ברק: אז בשנה הנתונה משרד החינוך לא מוציא חוזים בשביל השנים הבאות.
אהוד ברק: כל בנייה של כל בית ספר לחוד לוקחת שנתיים ויש תוכניות.
אהוד ברק: יש תוכנית ארוכת טווח אבל לפי התקציב השנתי מכיילים את הביצוע.
אהוד ברק: לכן זה דבר שהוא נשלט.
אהוד ברק: אגב, אותו הדבר לגבי התחבורה.
אהוד ברק: גם שם יש פרויקטים ארוכי טווח אבל מכוונים את זה כל הזמן לפי התקציב.
אהוד ברק: אצלנו, ברגע שנכנסים לפרויקט כמו כיפת ברזל, צריך להקים קו ייצור.
אהוד ברק: במשרד החינוך לא מקימים קווי ייצור לגני ילדים אלא משתמשים באאוט-סורסינג.
אהוד ברק: צריך להקים קו ייצור למיירטים, צריך להקים קו ייצור לדברים כאלה, אנחנו צריכים להשקיע השקעות וההשקעה עצמה היא רב שנתית והיא לא מסתיימת.
אהוד ברק: כל פרויקט לחוד משתרע על פני עשר שנים.
אהוד ברק: לכן צריך את הראייה הרב שנתית.
אהוד ברק: אודי אומר לך שני דברים.
אהוד ברק: מצד שני, במהות יש כאן דברים מאוד ארוכי טווח ומהצד השני יש דברים משתנים.
אהוד ברק: אנחנו מחליטים מול התפתחות.
אהוד ברק: הולכים להגיע תוך שנה רקטות בידי החמאס בעזה שיכסו את כל גוש דן.
אהוד ברק: אם אנחנו נעמוד עם כל גוש דן ערום בפני החמאס, מדינת ישראל תהיה בת ערובה כמו שבדרום היה קיים במשך הרבה שנים.
אהוד ברק: זה דבר שהוא לא סביר.
אהוד ברק: צריך להאיץ את הבנייה של סוללות כיפת ברזל ושל המיירטים.
אהוד ברק: כשאתה בא להאיץ, מסתבר שיש חלקים בתוך הקרון הזה, בתוך המיירט, שאם אתה לא מזמין אותם מבית החרושת שנה וחצי מראש, אין לך אותם.
אהוד ברק: זאת אומרת, כשתתקבל ההחלטה ויאמרו לך ללכת לבצע, אתה תגיד שאתה לא יכול לבצע.
אהוד ברק: עכשיו אתה צריך להתחיל לספור את השנה וחצי עד שיגיעו הפריטים ואחר כך עוד שנה וחצי, אבל בינתיים החמאס לא מחכה אלא הוא בונה את הרקטות שלו ומאיים על גוש דן.
אהוד ברק: לכן יש כאן תחרות שצריך לשנות בה כל הזמן כיוונים ועדיפויות במובן הזה.
אהוד ברק: אנחנו דומים למשרד האוצר בכך שאנחנו מתמודדים כל הזמן מול יריב חיצוני.
אהוד ברק: אמרתי פעם שהעפר אותו צריך להזיז כדי לסלול כביש, הוא לא מתנגד באופן פעיל, הוא יזוז מתי שתביא את הטרקטור ותתחיל להזיז אותו.
אהוד ברק: תוכנית הלימודים לא מתנגדת למורים אלא לכל היותר הילדים מפריעים בבית הספר, אבל חוץ מזה אין התנגדות.
אהוד ברק: באוצר יש אירועים שקורים בעולם והם לא בשליטתנו והם מפריעים לנו, ובביטחון יש אירועים שקורים בסביבה והם לא בשליטתנו והם מיועדים בכוונה להכשיל אותנו.
אהוד ברק: יש כאן שאלה מי מסתכן יותר, האוצר כאשר הוא לוקח סיכונים מסוימים או הביטחון כאשר אנחנו מסכנים את הקיום.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, תמשיך.
אהוד שני: אני סיימתי.
אהוד שני: ראם ידבר.
ראם עמינוח: אני אנסה להתייחס לנושאים עליהם דיברתם בישיבה הקודמת כמו שקיפות, התייעלות וכולי.
ראם עמינוח: לפני כן אני רוצה לומר משפט.
ראם עמינוח: אחד הדברים שלמדתי הוא שנעמדים אנשים שונים, לא מכובדים, ואומרים דברים הפוכים לפעמים.
משה גפני: על השר אני לא יכול להשתלט.
משה גפני: אני רוצה לשאול משהו.
משה גפני: מתנהל ויכוח אותו אנחנו חייבים לברר ואתה אומר שאתה הולך לדבר על זה.
משה גפני: הטענה המרכזית נגד מרכז הביטחון – המרכזית אבל לא היחידה – היא שהתקציב של משרד הביטחון הוא משרד גדול ואף אחד לא מדבר על הנושאים עליהם דיבר השר, פרויקטים שקשורים לנושא של ביטחון ממש, אבל מה מפריע לכם שישב כאן בן אדם או שניים ממשרד האוצר, כמו שהוא יושב במשרד החינוך וכמו שהוא יושב במשרד להגנת הסביבה?
משה גפני: הוא יעבור את כל הסיווג הביטחוני האפשרי כמו שאנשים במשרד הביטחון הם אנשים שעוברים את הסיווג והם יודעים את סודות המדינה.
משה גפני: ישבו במשרד עוד שני אנשים שהם עובדי משרד האוצר.
משה גפני: יש הוצאות והם יפקחו עליהן.
ראם עמינוח: לזה בדיוק אני אתייחס.
אהוד ברק: ביקשתם שהוא ידבר על שני דברים, על שקיפות ועל התייעלות.
אהוד ברק: תתחיל עם השקפים של התכנים.
ראם עמינוח: אני רוצה לומר מילה בעניין הזה.
ראם עמינוח: אני רואה חשבון ואצלנו יש ביטוי שאומר שמישהו מספר לי איזה סיפור שאני לא שומע חשבון אלא אני רואה חשבון.
ראם עמינוח: מה שאני מנסה לעשות כרגע, ברשותכם, זה קצת להעביר את זה מסיפורים ואגדות לניירות.
ראם עמינוח: ברשותכם, אני אתחיל בנושא השקיפות ואני אתן תשובות מאוד מסודרות למה ששאלת כרגע.
ראם עמינוח: אני התחיל בצד של מה סוכם ומה נאמר.
ראם עמינוח: ברודט אמר שצריך שקיפות.
ראם עמינוח: אגב, כולנו יודעים את זה ולא היינו צריכים את ברודט לשם כך.
ראם עמינוח: הממשלה ישבה וקיבלה החלטה מספר 4008 שאומרת שצריך שקיפות, שצריך לקבע את זה, צריך להקים צוות ושהצוות יחליט מה הם כללי השקיפות כך שנפסיק לריב על שקיפות.
ראם עמינוח: אחרי שההחלטה הזאת התקבלה, הוקם צוות והצוות קיבל החלטות.
ראם עמינוח: שימו לב, "סיכום זה נותן מענה מלא להחלטות הממשלה 4008".
ראם עמינוח: סגר את זה לחלוטין.
ראם עמינוח: מיצוי תביעות האוצר עד שנת 2017, כי אנחנו יודעים שאם רק נכתוב ממתי, לא יהיה ברור עד מתי.
ראם עמינוח: לאוצר אפילו אסור ליזום הצעות חדשות.
אורי אריאל: אתם מבצעים את סעיף 4?
אורי אריאל: אני אומר לך שלא.
אורי אריאל: בדרך כלל אני שואל את השאלות כשאני יודע את התשובות.
ראם עמינוח: ברשותכם, אני אענה.
ראם עמינוח: אני אחלק את התשובה לשני חלקים.
ראם עמינוח: האחד, אנחנו חושבים שאנחנו מבצעים הכול.
אורי אריאל: אתם לא מבצעים את סעיף 4, סימן קריאה.
אורי אריאל: אני לא שואל אלא אני מודיע.
ראם עמינוח: ברשות
ראם עמינוח: כם, אני מציע לשאול את לטקו האם מאז אני בתפקיד יש פסיק שהוא ביקש ולא קיבל אותו תוך שעה.
קריאה: הוא לא צריך לבקש.
אורי אריאל: אם אפשר לבקש שתענו לשאלות.
אורי אריאל: אני שאלתי לא למה לטקו מתלונן או לא מתלונן.
אורי אריאל: לטקו הוא איש אופטימי ודרך אגב, גם אני.
אורי אריאל: אני שאלתי וגם עניתי כי אתה לא עונה.
אורי אריאל: אני קובע, מידיעה, שאתם לא עומדים בסעיף 4, שלא לדבר על כך שסעיפים 1, 2, ו-3 לא מופיעים כאן ואני לא יודע על מה אתה מדבר.
אורי אריאל: בסעיף 4 שמופיע, אתם לא עומדים כולל לפי דעתי אתה כי אתה נמצא כאן כבר כמה חודשים.
אורי אריאל: לא הגיע שום דיווח לוועדה על שום הוצאה.
אהוד ברק: אנחנו רושמים לפנינו כל דבר שקשור לשקיפות ואנחנו נעמוד בו.
אהוד ברק: כל דבר שקשור לשקיפות.
אהוד ברק: אין לנו מה להסתיר.
ראם עמינוח: הם קיבלו את כל מה שהם ביקשו.
משה גפני: על זה מדבר שר האוצר.
משה גפני: אורי, שמעת.
משה גפני: אומר השר שהם יעשו כל מה שנדרש.
משה גפני: יש לנו בעיה כי אם אתה אומר שאתם מבצעים את כל מה שנכתב, אין לכם מה לשנות.
משה גפני: שואל חבר הכנסת אורי אריאל, ולפי דעתי כל אחד מבין הנוכחים רואה את זה, האם אתם מעבירים למשרד האוצר דיווח חודשי המפרט שינויים מעל שלושים מיליון שקלים והאם אתם מעבירים את זה גם לוועדה המשותפת לכספים ולחוץ וביטחון.
ראם עמינוח: התשובה היא כן חד משמעית.
ראם עמינוח: כן, כן, כן.
אהוד ברק: יש ויכוח על העובדות.
אהוד ברק: אני מכבד את אורי אריאל שבדרך כלל הוא איש מדויק.
רוחמה אברהם-בלילא: מתי היה הדיווח האחרון שהעברת?
זבולון אורלב: ראם מדבר על האוצר והוא מדבר על ועדת המשנה לתקציב הביטחון.
משה גפני: לא, הוא מדבר גם על האוצר.
משה גפני: רשמנו את זה.
ראם עמינוח: אני רוצה לומר וסליחה שאני חוזר על דברי השר.
ראם עמינוח: מבחינתי שהוועדה או מישהו אחר, כל דבר שצריך להעביר, יועבר לפני הזמן.
אהוד ברק: כל דבר.
אהוד ברק: אין לנו שום דבר להסתיר.
ראם עמינוח: אבל זה לא מה שהאוצר מבקש.
ראם עמינוח: ברשותכם, אני רוצה לגשת למשהו אחר.
ראם עמינוח: האוצר מתלונן כל הזמן על כך שהוא לא רואה, לא מבין, לא שקוף.
ראם עמינוח: אני רוצה להתייחס לשאלת יושב ראש הוועדה.
ראם עמינוח: שאלת למה לא ישים האוצר בן אדם כמו שקורה במשרדים אחרים.
ראם עמינוח: יש במשרד את האיש הזה.
ראם עמינוח: שני אנשים שהם אנשי האוצר.
ראם עמינוח: לחשב האוצר במשרד הביטחון קוראים צחי מלאך והוא יושב כאן.
ראם עמינוח: הוא יושב בקומה עם האנשים שלי, הוא מחובר לכל המחשבים שלנו.
ראם עמינוח: במקרה לפני שידעו שיהיה ויכוח על הכסף, הוא התראיין.
ראם עמינוח: הוא אמר שאי אפשר לעקוף אותו.
ראם עמינוח: אני אסביר.
ראם עמינוח: הוא אמר שאי אפשר לעקוף אותו, כל המערכת שלו ממוחשבת במערכת.
ראם עמינוח: זה הוא אומר בראיון ולא אני.
ראם עמינוח: הוא אומר בראיון לעיתון: לא ניתן להסתיר ממני דברים.
ראם עמינוח: הוא אומר את זה.
אורי אריאל: יש מישהו שמאמין לעיתון?
ראם עמינוח: חברים, צחי מלאך יושב כאן בבניין ותשאלו אותו אם הוא לא אמר את זה.
ראם עמינוח: הוא אמר את זה.
ראם עמינוח: אין ויכוח.
אהוד שני: הוא ראש אגף במשרד הביטחון, איש אוצר עם ארגון של 150 אנשים.
אהוד שני: זה אגף הכספים.
אהוד שני: יש כאן את אגף התקציבים ואת אגף הכספים.
אהוד שני: כל תפקידו של אגף הכספים הוא לייצר בקרה והאיש הזה הוא לא חותם על שום קבלה אלא חותמים שני אנשים, המנכ"ל והחשב.
אורי אריאל: שאלתם להזמין אותו לדיון כאן?
אהוד שני: הוא יכול לבוא.
אהוד שני: אין בעיה.
אהוד שני: בקריאה הוא יכול לבוא.
רוחמה אברהם-בלילא: את זה הוא אמר ב-2009 ומאז עבר זמן.
רוחמה אברהם-בלילא: ב-2009 גם התחלפה ממשלה.
משה גפני: הם קראו לו ותכף נשמע אותו.
רוחמה אברהם-בלילא: אז האוצר לא התבטא באופן כל כך חמור על משרד הביטחון.
אהוד ברק: מה שהשתנה, זאת התרבות.
אהוד ברק: בממשלה ב-2008 היה שר אוצר שגם כשהיו לו מחלוקות, הוא שמר על התנהגות תרבותית וזה קצת נשחק.
משה גפני: אני מוכן לעמוד בראש ועדת אתיקה בממשלת ישראל.
ראם עמינוח: כמו שאמרתי, הוא מחובר לכל מערכות המחשבים והוא יושב כאן.
ראם עמינוח: יש לו יותר ממאה אנשים שכפופים לו.
ראם עמינוח: מעבר לכל זה, צריך להבין עוד דבר.
ראם עמינוח: אם אני רוצה להזמין את העט הזאת או את הלפטופ הזה, יש רק אדם אחד בכל מערכת הביטחון שיכול לחתום על ההזמנה וקוראים לו צחי מלאך.
ראם עמינוח: אני לא יכול להזמין עט, כוס או בקבוק.
ראם עמינוח: כלום.
ראם עמינוח: יותר מזה אני רוצה להגיד.
ראם עמינוח: הזמנתי את העט כי צחי חתם לי, הגיעה העט, אני רוצה לחתום על השיק שהוא כבר אישר את ההזמנה, אני לא יכול.
רוחמה אברהם-בלילא: אל תציג את זה באופן כזה.
ראם עמינוח: זה המצב.
רוחמה אברהם-בלילא: יש איזשהו סכום מינימאלי.
אהוד ברק: אני רוצה להסביר משהו.
אהוד ברק: אילו אני לא הכרתי היטב את המערכת הזאת וגם את האוצר – בהזדמנות, אם יהיה לנו זמן לקראת הסוף נוציא מכאן את הסיביל סרוונטס ואני אדבר אתכם קצת על האוצר ואז יסתבר לכם איפה באמת אין שקיפות, איפה באמת אתם לא יודעים איך מתנהלים דברים, איפה מתמרנים באמת את שרי הממשלה.
משה גפני: זה כשיצאו האנשים.
אהוד ברק: אני לא רוצה לעשות את זה אפילו בנוכחות אנשים לובשי מדים.
אהוד ברק: מה יש באמת.
אהוד ברק: הרי יש כאן שאלה מהותית.
אהוד ברק: אם מישהו היה בא מהמארס והיה שומע את זה, היה חושב שיש כאן תחרות בין שני ארגונים עסקיים ואני לא רוצה להפליג לעולמות יותר בעייתיים, שמתמרנים אחד את השני וחלילה מסתירים.
אהוד ברק: אני שמעתי אדם בכיר מאוד באוצר, אדם במשרת אמון, שקבע ששיקים מסתובבים ומשוטטים – אמר לאזרחי המדינה ברדיו – ואף אחד לא יודע מי הוציא אותם.
אהוד ברק: אין לדבר הזה שום שחר.
אהוד ברק: משרד הביטחון מוציא את כל ההוצאות שלו לביטחון המדינה.
אהוד ברק: אין כאן קרן ולא בונים כאן איזו חברת אחזקות בצד.
אהוד ברק: אין כאן שום דבר חוץ ממה שרואים ואפשר לראות.
אהוד ברק: בישיבה הכוללת דיברתי על הנתח הכולל של התקציב.
אהוד ברק: זה לא רק שאנחנו לא רוצים אלא שאין לנו דבר להסתיר, אין שום דבר שצריך לרצות להסתיר.
אהוד ברק: אני מאמין בשקיפות לא פחות משטייניץ ועוסק בזה הרבה יותר.
אהוד ברק: אין לנו שום דבר ולכן אין לנו שום בעיה עם זה שיש כאן ארגון של מאה אנשים שחותמים.
אהוד ברק: יש דבר אחד שאנחנו לא מוכנים לוותר עליו ואני מתכוון להמשיך להתעקש עליו וזה על כך שנוכל לעמוד במשימות, שלא יקרה לנו חלילה מה שקורה בתחומים אחרים ואני לא רוצה לתת את הדוגמה מהשריפה.
אהוד ברק: כולנו יודעים איזה דיונים היו, מי שהיה בממשלה יודע – מי שזוכר את הממשלה הקודמת – איך שר הפנים דפק על השולחן והתחנן ואמר מה עוד הוא יכול לעשות אבל זה לא עזר לו כי לא היה כסף כי בסוף אמרו לו שעד שלא תהיה רפורמה – סגרו לו.
אהוד ברק: כל מי מכם שנחשף לפעילות האופרטיבית של משרד ממשלה - ויושבים כאן שרים לשעבר – יודע שאתה לא יכול לבצע את התוכנית שלך.
אהוד ברק: בביטחון אי אפשר לעשות את זה.
אהוד ברק: אי אפשר להציע למערכת הביטחון את מה שהאוצר מציע למדינה, ואני אומר לכם שזה גם כן תסריט מסוכן ביותר לחכות עד שההתקפה בפועל תקרה ואז נחזיר מלחמה שערה.
אורי אריאל: אז תשנו את החוק.
אהוד ברק: אין בחוק שום דרישה שהם יגבילו לנו את הפעולה.
אהוד ברק: יש דרישה רק לשקיפות ולבקרה.
אהוד ברק: אין לנו בעיה עם שקיפות, אין לנו בעיה עם בקרה, כל מה שצריך לשפר – נשפר.
אהוד ברק: אני אומר לך שכל דבר שאתה תראה לי שלא דווח מספיק, או אם תשבו ותחליטו שצריך לדווח עוד יותר, אין לי בעיה עם זה.
אהוד ברק: הדבר היחידי שאני לא מוכן הוא שהיות ואני אחראי לביטחון ישראל מטעמכם כמובן, מטעם האזרחים, מטעם הממשלה, והרמטכ"ל כפוף לי ויושב מעל כל צה"ל, שיהיה מצב שבו נצטרך לומר לא אימנו את החיילים, לא קנינו את התחמושת, לא נערכנו בזמן כי לא קיבלנו אישור מהפקיד או מהנבחר באוצר.
אהוד ברק: זה לא סביר.
אורי אריאל: אבל אתה מסכים שלא יכולים לעבור על החוק.
אהוד ברק: בטח שלא.
אורי אריאל: אבל אתם עוברים.
אורי אריאל: אני אומר לך ואני אראה לך.
אהוד ברק: כל מקום שתראה לי שעוברים על החוק, אנחנו ניכנס בחזרה לתוך החוק.
אורי אריאל: אתם עוברים ב-ד.נ.א.
אורי אריאל: כמו שאומר המנכ"ל.
אורי אריאל: זה לא עניין שפה עברתי בטעות והייתה תקלה.
אורי אריאל: אני רוצה לבקש ממך שתשנו את החוק.
אהוד ברק: אם אתם רוצים, תוציאו את כל הסיביל סרוונטס ואת כל האנשים עם המדים ברגע המתאים ואז אני אסביר לכם ממה נובע חלק מהדברים שאורי קורא להם כך.
אהוד ברק: זה לא נובע ממוטיבציה שלנו אלא נובע מבקשת האוצר.
משה גפני: אורי, לאן נגיע עם הדיון הזה?
משה גפני: לאן אנחנו רוצים להגיע?
משה גפני: אנחנו מגיעים לוויכוח הפוך ממה שצריך.
משה גפני: אני חושב שהוא צריך להשלים את הדברים.
משה גפני: אנחנו שומעים כאן כל הזמן בדרך אגב את הדברים המרכזיים עליהם מתקיים הדיון.
משה גפני: אתם אומרים שהכל עובר דרך צחי מלאך שהוא עובד משרד האוצר, אתם אומרים שבכל אתם פועלים שקיפות ואתם אומרים שהם תפעלו בשקיפות כמו משרד החינוך, לא תוכלו לבצע את המשימות שלכם.
אהוד ברק: את זה אנחנו לא אומרים.
אהוד ברק: אנחנו אומרים שאם אנחנו ניתן לאוצר את זכות הווטו על פעולה.
אהוד ברק: כלומר, אם היוצרות תתהפכנה ויקרה מה שחלק מכם מכירים.
משה גפני: אבל צחי מלאך הוא איש משרד האוצר.
משה גפני: הוא יכול להטיל וטו.
אהוד ברק: הוא לא יכול להטיל וטו על החלטה אלא שאי אפשר להוציא בלעדיו.
אהוד ברק: אם הוא מרגיש שמשהו לא חוקי, שמשהו לא ראוי, שההוצאה לא הולכת לביטחון אלא לדברים לא ראויים, יש לו זכות לא לאשר ואז זה חוזר עוד פעם.
רוחמה אברהם-בלילא: מה באשר לעסקאות ארוכות טווח?
משה גפני: אדוני השר, אל תשיב.
משה גפני: בכל הישיבה הזאת יש בעיה – אין כאן פטיש וזאת בעיה ממש חמורה.
משה גפני: אדוני השר, אני מבקש שראם יסיים את דבריו ואני מבקש שחברי הכנסת יתייחסו לעניין הזה אחרי שהוא יסיים את דבריו.
זבולון אורלב: לעניין השקיפות.
זבולון אורלב: נדמה לי שאני היחידי כאן שהיה גם מנכ"ל וגם שר וקצת מכיר.
זבולון אורלב: אני מדבר על השקף הזה.
זבולון אורלב: לכאורה יש סתירה בין מה שאומר היועץ – אמרתי לכאורה – לבין מה שאתה אומר.
זבולון אורלב: התקציב של המדינה בנוי באופן כזה שכל שר ומנכ"ל מגישים את ההצעות והמדינה מאשרת את התקציב לסעיפיו.
זבולון אורלב: התפקיד של החשב הוא לוודא שאתה מבצע את התקציב על פי הסעיפים שקיבלת.
זבולון אורלב: אם אתה רוצה שינויים, יש פרוצדורה איך משנים.
זבולון אורלב: אני לא מבין מה אתה רוצה יותר ממשרד ממשלתי.
זבולון אורלב: לפי התיאור שלו הוא עובד בדיוק כל משרד ממשלתי.
זבולון אורלב: אתה אומר שאתה לא רוצה לתת להם את זכות הווטו, ואני לא מבין על מה.
זבולון אורלב: אם זה במסגרת הסעיף התקציבי, אין לו זכות וטו.
זבולון אורלב: אם זה לא במסגרת הסעיף התקציבי, יש פרוצדורה לשינויים.
אהוד ברק: אני אענה.
משה גפני: אתה לא יכול לענות כי למה תענה רק למישהו מהבית היהודי ולא לזה מהליכוד?
משה גפני: תשמע את כולם.
שי חרמש: השר משוריין בליכוד.
שי חרמש: ציון.
ציון פיניאן: הוא לא יודע ששר ביטחון אפשר גם בלי כנסת.
אהוד ברק: המעוז האמיתי שלי היא התנועה הקיבוצית והבעיה שלי היא ששי חרמש השתלט על חלק ממנה.
אהוד ברק: אני מבקש לענות.
אהוד ברק: אני יודע למה אני מתערב, כי זה יבהיר דבר יסודי מדבריו של זבולון.
אהוד ברק: מכונני הסדרים בהם עובדת מדינת ישראל מימי האבות המייסדים החינו בחלק ממה שאודי תיאר כ-ד.נ.א. ומהייחודיות של תקציב הביטחון.
אהוד ברק: הם עשו שני דברים: ראשית, הם קבעו שמשרד הביטחון, תקציבו יהיה כתוב בסיעוף יותר נמוך.
אהוד ברק: מדוע?
אהוד ברק: מתוך הכרה בצרכים.
אהוד ברק: זה בניגוד לסעיפים בתקציב אצלכם שהם מפורטים לפרטי פרטים.
אהוד ברק: במשרד הביטחון זה עשוי בגושים יותר גדולים והרף שמותר למשרד הביטחון להעביר מסעיף לסעיף בגלל אותם צרכים שאודי תיאר, הוא יותר גבוה.
אהוד ברק: אנחנו עובדים במסגרת החוק ובכל מקום שאנחנו טועים – כי זאת מפלצת לא קטנה – אני אומר לכם מראש שהסבו את תשומת לבנו ואנחנו נחזור לעבוד בדיוק כפי שצריך.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל איך אתה מסביר את זה?
זבולון אורלב: לא הסברת מה אתה רוצה יותר ממשרד ממשלתי אחר.
אהוד ברק: אני לא רוצה.
אהוד ברק: אני רוצה שייתנו לי לעבוד.
אהוד ברק: אני רוצה שיעמדו בהתחייבויות.
אהוד ברק: אני רוצה שכשיש הסכם בין אגף התקציבים במשרד האוצר לבין אגף התקציבים במשרד הביטחון, הסכמים יכובדו כי אחרת אין בסיס לשום עבודה.
אהוד ברק: אני רוצה שכאשר ועדת ברודט קובעת שתקציב הביטחון יהיה ריאלי וכולם מבינים מה זה ריאלי – וריאלי, פירושו שכשיש התייקרויות, עושים את ההתאמות הנובעות מההתייקרויות – אז לא יהיה ניסיון שיטתי, בגלל שלא היו מרוצים ממנו ברגע לידתו, רודפים אותו בחייו, את הסכם ברודט.
משה גפני: אדוני השר, אתה רוצה לקחת אותי לחצי שעה ליועץ התקשורת שלך ויחסי ציבור?
משה גפני: מצטייר כאן עכשיו כאילו אתם לא רוצים לקיים את הדיון באופן יסודי.
משה גפני: הרי כולנו מסכימים שתקציב הביטחון צריך להיות שונה מכל משרדי הממשלה האחרים, כולנו מסכימים שצריכה להיות שקיפות, כולנו מסכימים שהדברים נעשים אחרת אבל אנחנו רוצים להגיע לנקודה שבה נדע איך זה מתבצע.
משה גפני: נשמע את חברי הכנסת ונגיע לאיזושהי החלטה בעניין הזה ואז אתה מנצח.
אהוד ברק: קיבלתי את ההמלצה שלך.
ראם עמינוח: אני אומר רק שתי מלים להתייחסות שהובאה כאן.
ראם עמינוח: אנחנו שקופים לחלוטין ועומדים בכל ההסכמים ונשמח אם יבדקו את זה.
ראם עמינוח: אני אומר שוב שזה לא אומר שאנחנו זהים למשרדים האחרים.
ראם עמינוח: אנחנו לא זהים.
ראם עמינוח: יש הבחנה בינינו לבין המשרדים האחרים ביכולת להעביר מסעיף לסעיף.
ראם עמינוח: לי יש סמכות להעביר בסעיפים מסוימים מעל חמישה מיליון שקלים ויש סעיפים שאני צריך אישור מעל 89 מיליון שקלים.
ראם עמינוח: אגב, אנחנו החמרנו ואנחנו מבקשים את האישור כבר מחמישים מיליון שקלים.
ראם עמינוח: אני אומר שוב שיש לנו סמכות להעביר.
ראם עמינוח: אם חיל האוויר רוצה להעביר מטיל אחד לטיל אחר לחיל הים, הרמטכ"ל והשר יכולים לקבל החלטה ואני לא צריך אישור של האוצר לשם כך.
ראם עמינוח: אני אדווח אחר כך, הם יראו את זה אחר כך כי הוא מחובר למערכות המחשב, אבל אני לא צריך אישור.
ראם עמינוח: זה שונה כי במשרדים אחרים כל דבר קטן, אתה צריך אישור.
אהוד ברק: תמשיך הלאה.
ראם עמינוח: סיימנו את נושא השקיפות.
משה גפני: תכף תשמע את החברים.
ראם עמינוח: אני אעבור לנושא הבא.
ראם עמינוח: כבוד היושב ראש, לענות לשאלות בשקיפות או שאתם רוצים שאני אעבור לנושא הבא?
משה גפני: תעבור לחלק השני ואחר כך תענה על השאלות.
ראם עמינוח: אני עובר לדברים הבאים.
ראם עמינוח: אחת הטענות הקשות של האוצר מולנו כל הזמן היא שוועדת ברודט אמרה שאנחנו אמורים לקבל מאה מיליארד שקלים, לא חשוב המספר אבל הוא רק שבעים.
ראם עמינוח: ב-30 אנחנו אמורים להתייעל וזה הכסף שלנו.
ראם עמינוח: ב-30 האלה הם טוענים שאנחנו לא מתייעלים.
ראם עמינוח: ברשותכם, אני אחלק את הדברים לשניים.
ראם עמינוח: חברי גיא צור יראה לכם אחר כך בפרוטרוט את נושא ההתייעלות.
ראם עמינוח: אני רוצה לומר משהו אחר.
ראם עמינוח: אני רוצה לומר שמי שמונה לבקר את נושא ההתייעלות הוא לא האוצר.
ראם עמינוח: מינו את משרד ראש הממשלה, המל"ל, לבקר.
ראם עמינוח: היו עד כה מספר ביקורות והנה ציטוטים: "המאמצים המרוכזים של מערכת הביטחון לנושא תוכנית ההתייעלות הם ללא תקדים".
ראם עמינוח: את זה אומר הבקר שלנו, מי שמונה להיות הבקר.
ראם עמינוח: "עלויות השכר בצה"ל ירדו ומשרד האוצר מכיר בכך".
ראם עמינוח: אגב, אם תשאלו אותם, אני לא יודע אם הוא מכיר, אבל משרד ראש הממשלה אומר שהם מכירים.
ראם עמינוח: ב-4 בדצמבר נאמר: "מתבצעת עבודה משמעותית של ניתוח ויישום תהליכי וצעדי התייעלות".
משה גפני: את מי אתה מצטט?
ראם עמינוח: את המל"ל.
אהוד ברק: הם נקבעו לבקר את משרד הביטחון.
משה גפני: ממשרד ראש הממשלה?
ראם עמינוח: כן.