GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוחמד ברכה: זו חברה ציבורית, שנוסדה לתת שירות בעניין הדיור, ולא מין גוף שמטרתו ליישם תוכניות מוצהרות או מוסוות שתכליתן להצר את חייהם ולהפריע לחייהם התקינים של התושבים בעיר עכו.
מוחמד ברכה: הנושא השני, יש לי רושם מאוד קשה, שיש ניסיון לרוקן את עכו מתושביה הערביים.
מוחמד ברכה: גם הדיור שנבנה בכפר מכרה הסמוך, היתה מטרתו למשוך את האנשים מחוץ לעכו ולהתייחס לעכו כמקום שגרים בו יהודים, והאזור העתיק הוא אזור של מין אטרקציה תיירותית, ולא מקום שחיים בו אנשים דורי-דורות, וכנראה, יש גופים שהם ממלכתיים או סמי-ממלכתיים, שפשוט חורגים מעצם הגדרת תפקידם, ואני כולל בזה את עמידר, שלא נותנים את השירות על-פי המנדט שלשמו הם הוקמו, אלא מנסים ליישם תוכניות שאין ביניהן לבין גישה אזרחית שום דבר.
מוחמד ברכה: האירוע שאנחנו עומדים בפניו היום, שהוא נושא הדיון, הוא מרכיב אחד במכלול של מרכיבים שבאו כדי להצר את חיי האזרחים הערביים, ולכן אני מציע, אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הוועדה, לשמוע, אחרי חברי חבר הכנסת מג'אדלה, את שניים מהנציגים ואז נשמע את אנשי עמידר וכו'.
מוחמד ברכה: הבנתי שאנשי העירייה לא הגיעו.
ציון פיניאן: הוזמנו.
ציון פיניאן: אני רואה את זה בחומרה רבה, אדוני.
ציון פיניאן: זו לא פעם ראשונה שעיריית עכו מתנהלת בזלזול כלפי הכנסת, עד כדי שפעם אחד מחברי הכנסת פנה לראש העיר כדי שידון אתו בהתרחבות תופעות הפשיעה, ותשובתו היתה שאין שום בעיה בעכו.
ציון פיניאן: אני לא יודע אם הוא חי בעכו או במקום אחר, אבל צריך לבוא בדברים נוקבים לעיריית עכו, וצריך להעביר את זה לחבר הכנסת גפני, יושב-ראש ועדת הכספים, שאינה טורחת לבוא ואפילו להשתתף בדיון שנוגע לתושביה, ללא קשר, אם היא מסכימה אתם או לא מסכימה אתם, אבל זה נושא שהוא סביב תושבים בעיר עכו, שמתנהל בהיעדרה של עיריית עכו, וזה דבר שהוא בלתי-סביר לחלוטין, ובהתייעצות עם יושב-ראש ועדת הכספים אשקול – אני חושב שחברי הכנסת וקנין ומג'אדלה, סגני היושב-ראש, יסכימו אתי, נעלה את זה היום בנשיאות, שמוסדות נבחרים ומוסדות ממלכתיים ורשמיים אינם יכולים לנהוג כך בהזמנות של הכנסת ושל ועדה חשובה בכנסת.
ציון פיניאן: חבר הכנסת גאלב מג'אלדה, בבקשה.
ציון פיניאן: סוף דבריו של חבר הכנסת ברכה הם הדברים ששמעתי לאחרונה מפי תושבי עכו, וזה מאוד מצער, לגבי תפקידה של עמידר, שברגע שהציבור אומר את הדברים האלה, והם אומרים את זה לא בכוונה תחילה, לא במתוכנן אלא הם אומרים את זה באקראי, בצורה לא מגמתית, זה מאוד מפריע, וחשוב שאנשי עמידר יידעו את זה, כי לא זה התפקיד של עמידר אלא התפקיד של עמידר הוא מוגדר – היא חברה ציבורית, זה ידוע ומעוגן.
ציון פיניאן: לענייננו, אדוני היושב-ראש, קודם כל, צריך לברך את החברים והחברות שבאו מעכו, שנסעו דרך ארוכה – יותר משלוש שעות.
ציון פיניאן: אדוני היושב-ראש, מאוד מצער אותי שזה הדיון השני במשך שנתיים.
ציון פיניאן: דיון כזה צריך להגיע לוועדה בכנסת בחברה מתוקנת?
ציון פיניאן: חברה ציבורית שמכבדת את עצמה צריכה להביא את התושבים ונבחריהם, להביא דיון כזה לסדר-יומה של ועדת הכספים בכנסת?
ציון פיניאן: אם עמידר, יש לה בעיה כספית, צריך לפנות לחברי ועדת הכספים, ואנחנו מוכנים להתגייס כדי לעזור לה.
עמי ליברמן: לא עמידר יזמה את הדיון הזה.
גאלב מג'אדלה: לא אמרתי שעמידר יזמה, אלא אמרתי שעמידר גרמה לזה שהדיון הזה יתקיים בזה שנכשלה במילוי תפקידה – הבדל גדול.
גאלב מג'אדלה: זו דעתי.
גאלב מג'אדלה: אני טוען שעמידר נכשלה בתפקידה, ומעלה באמון שניתן לה ובמנדט, שהביאה את האזרחים עד כך שהנושא הזה יידון כאן בוועדת הכנסת.
גאלב מג'אדלה: עצם קיום הדיון כאן זה רע מאוד.
גאלב מג'אדלה: זה לא חברה מתוקנת.
גאלב מג'אדלה: זה לא חברה ציבורית, שאני רואה אותה כפי שהייתי רוצה לראות אותה.
ציון פיניאן: אני מבקש שלא ישתמע שחברת עמידר היא מפלצת – כדייר עמידר לשעבר וכדייר בשכונה שיש לה 2,700 דירות עמידר, אני לא יודע לגבי מה שאנחנו דנים פה, אבל הם מבצעים עבודת קודש במדינת ישראל.
ציון פיניאן: אי-אפשר לקחת מהם היסטוריה מפותחת מאוד שקיבלנו בשנת 62' את כל העלייה מצפון אפריקה - אי-אפשר לקחת את זה מהם.
פניה קירשנבאום: אם מפנים אותם בגלל המסוכנות של הבניין – אם חלילה יקרה בעתיד איזה אסון, גם יבואו לעמידר בטענה, ויגידו: לא פיניתם אותנו.
ציון פיניאן: את צודקת.
ציון פיניאן: הדיירים, בבקשה.
סמי הווארי: לדאבוני, אנחנו מגיעים לכאן בפעם השנייה אחרי דיון שהיה בוועדת הכלכלה.
סמי הווארי: המסקנות וההמלצות של ועדת הכלכלה לא כובדו, לא יצאו לפועל.
יצחק וקנין: בדרך כלל כל נושא הבינוי והשיכון זה ועדת הכלכלה.
יצחק וקנין: אני גם מתפלא, למה זה הגיע לפה.
יצחק וקנין: אני חושש שחברת עמידר לא נכנסת בידיים נקיות לעכו העתיקה.
יצחק וקנין: אני יכול להזכיר פה את ההתנהלות דווקא בבניין הזה, שמראה שהכוונה של חברת עמידר זה לטרטר את התושבים, ופעם ראשונה הם מצהירים שהם רוצים למכור את כל החלקה שעליה קיים הבניין.
ציון פיניאן: מה החשש שלכם?
ציון פיניאן: החשש הוא לפנות את הדיירים ולא להחזיר אותם, כי החברה מתכוונת למכור את כל החלקה.
ציון פיניאן: אילו החברה רצתה לשרת את הציבור, היתה מוציאה את כל הדירות, דירה-דירה, למכירה, וכך יכולים הדיירים לקנות את הדירות שלהם.
ציון פיניאן: דבר שני, הטענה שלהם, שצריך לפנות את הדיירים, אבל אחרי משא ומתן החברה חזרה בה, וטענה שאפשר לבצע את התיקון ואת השיפוץ בלי לפנות את כל הדיירים.
ציון פיניאן: חברת עמידר מחזיקה ביותר מ-200 דירות אטומות בעכו העתיקה.
ציון פיניאן: אילו רצתה לשרת את הציבור ולפתור את בעיית המצוקה המאוד קשה של הציבור, היתה מאפשרת לדיירים הערבים וגם ליהודים בעכו לקנות את הדירות האלה, אבל היא לא רוצה; היא רוצה רק לאסוף יותר כסף.
ציון פיניאן: מוציאה את הדירות האלה למכרזים, ורק אנשים - אפשר לעשות לדיירי מקום, אפשר לעשות לתושבים מקומיים, איך שמינהל מקרקעי ישראל מקצה במקומות אחרים לתושבים המקומיים, אפשר להקצות לתושבי עכו.
ציון פיניאן: הבנו - אתם חוששים לצאת ולא לחזור.
ציון פיניאן: בהחלט, כי לא קבעו תקופת שיפוץ, לא קבעו עלויות של שיפוץ.
מוחמד ברכה: השתתפות בדיור החלופי.
חאלד סלימאן: אני דייר בבניין 11/192.
חאלד סלימאן: אנחנו מנהלים כשבעה חודשים דיון בבתי משפט נגד עמידר, או הם נגדנו.
חאלד סלימאן: בתוך ארבע-חמש שנים עברנו, הבניין שלנו, שלוש פעמים שיפוץ בטענת הסרת סכנה – שלוש פעמים עברו, ובאמת סידרו.
חאלד סלימאן: אנחנו בעד זה שיסדרו וישפצו.
חאלד סלימאן: נשאר קיר אחד.
חאלד סלימאן: בתוך ארבע השנים האלה ובתוך העבודה שהם עשו, איך לא עלו על זה, שהקיר הזה עומד להתמוטט?
חאלד סלימאן: כל שנתיים שולחים לנו חוברת, שאנחנו מתקנים, וצריך לשלם כך וכך כסף.
חאלד סלימאן: בקשר לכספים שהם דורשים מאתנו, שמו לנו קיר תומך עץ באורך של כ-20 מטר, ברוחב כ-3 מטר, קורות עץ, שכל אחד עושה צחוק מעצמו כששומע את המחיר: 95,500 שקל לעץ – זה מתחלק על הדיירים.
חאלד סלימאן: זה 5,000 שקל למטר.
חאלד סלימאן: איפה נשמע דבר כזה?
חאלד סלימאן: זה סתם עץ שמחזיק.
חאלד סלימאן: למה אני צריך לשלם?
חאלד סלימאן: עכו היא עיר מורשת עולם - כך החליטו באונסק"ו, זה נכס לאומי.
חאלד סלימאן: התושבים לא יכולים להחזיק בעוול הזה שקורה להם עם הכספים.
חאלד סלימאן: עכו עיר עלייה, ש-95 אחוז מהם פועלים.
ציון פיניאן: מה הסוציו אקונומי של עכו – 5 או 6?
חאלד סלימאן: הבטחת הכנסה ושכר מינימום הם חיים, מ-3 עד 5 אלף שקל שבקושי חיים מזה.
חאלד סלימאן: המהנדס של עמידר דרש בבית המשפט, כששאל אותו השופט, מה עלות התיקון הזה, בדיון השני אמר שזה 9 מיליון, בדיון הרביעי ירד ל-5 מיליון, בדיון האחרון הוא ביקש 900 אלף, מיליון ומעלה, ולכן אנחנו רוצים לדעת, כמה זה צריך לעלות.
חאלד סלימאן: תודה.
סעיד סעיד אגא: עמידר מנהלת נגדי בית משפט על פינוי, 12 שנה.
סעיד סעיד אגא: קיבלו כספים, היו דיונים בוועדת הפנים של הכנסת, ישבנו, קיבלו כספים, ושלחתי את כל החומר.
ציון פיניאן: אנחנו מדברים על כל הדירות של עכו, לכן אי-אפשר לדבר פה על משהו אישי.
סעיד סעיד אגא: אני תושב עכו.
סעיד סעיד אגא: הרסו לי את המשפחה, הרסו את הפרנסה, הרסו הכול.
סעיד סעיד אגא: הם לא רוצים לתת לי.
סעיד סעיד אגא: שלחתי לשר השיכון, למנכ"ל עמידר, לכולם, ואין תשובות.
סעיד סעיד אגא: הם רק רוצים לפנות אותי.
ציון פיניאן: חברת עמידר, בבקשה.
ציון פיניאן: אני מבקש להתייחס לנושא הפינוי.
ערן כהן: אני לא שומע את זה פעם ראשונה, שמייחסים לנו איזושהי מדיניות נסתרת.
ערן כהן: אנחנו משרתי ציבור, אנחנו עיוורים לעובדה, אם הוא ערבי או יהודי - זה לא מעניין, ואנחנו לא מתעסקים בשאלות האלה.
חנין זועבי: אבל אתה צריך להתעסק בשאלות האלה, כי אתה שומע רק סבל לתושבים, אז תתייחס ברצינות.
חנין זועבי: אנחנו לא ממציאים עובדות.
ציון פיניאן: סליחה, חברת הכנסת זועבי, שמעו אותך, דיברת - בואו נשמע אותם.
ערן כהן: זה לא פעם ראשונה שמייחסים לנו מדיניות.
ערן כהן: אני לא יודע מאיפה היא הגיעה.
ערן כהן: אין דבר רחוק מהאמת מהדבר הזה.
ערן כהן: זה לא ייאמן.
ערן כהן: אנחנו משרתי ציבור, יש לנו עובדים שהם משרתי ציבור, הם עובדים עם אוכלוסיות קשות יום-יום, ובסופו של דבר הם גם חוטפים את ההאשמות האלה.
ערן כהן: זה ממש לא הוגן.
ערן כהן: אני מזכיר חברת עמידר וסמנכ"ל החברה.
ערן כהן: מדובר במבנה שנדון בבית משפט, גם בית המשפט – לא חברת עמידר - קבע שהוא מסוכן, שיש להסיר את צו הסכנה.
ערן כהן: מדובר בבריאות הדיירים.
ערן כהן: אני כמעט לא מבחין למה אנחנו נוכחים בדיון הזה בנושא כזה.
ערן כהן: הרי אם יקרה משהו למבנה, אתם תבואו בטענות אלינו.
ערן כהן: יש לנו אחריות.
מוחמד ברכה: בידכם לעשות את זה פשוט – לומר שאין מחלוקת על הצורך בשיפוץ וחיזוק המבנה.
מוחמד ברכה: אתה מתבקש לומר לוועדה ולתושבים, כמה זמן זה ייקח, מה העלות, מה ההשתתפות שלכם בדיור החלופי, ושלא עולה בדעתכם שאנשים לא יחזרו לדירות שמהן הוצאו.
ערן כהן: מישהו שמע על זה?
ערן כהן: מוחמד ברכה: תגיד את זה.
ציון פיניאן: לפי הערתו של חבר הכנסת מוחמד ברכה, אני רואה שלא קיימת בעיה בנושא, אם תגידו את מה שהוא ביקש.
עמי ליברמן: זה דיון שני, הבעיה – שאותו דיון, נשמעים אותם דברים משני הצדדים.
עמי ליברמן: הסברנו גם בדיון לפני שנתיים, שאנחנו לא מנהלים פה דיור ציבורי בתחום הזה אלא את רכוש רשות הפיתוח עבור מינהל מקרקעי ישראל ולא עבור משרד השיכון ולא ביעדים סוציאליים.
עמי ליברמן: אמרנו שהיעד המרכזי שלנו הוא למכור את הנכסים לדיירים שמתגוררים שם.
ציון פיניאן: זו הערה חשובה, כי חברת עמידר לא מוכרת דירות לדיירים יהודים, ואם הוא עושה את זה עכשיו פה, זה הישג.
ציון פיניאן: אני יודע את זה מטבריה.
ציון פיניאן: הם סירבו למכור דירות עכשיו.
ציון פיניאן: 163 תושבי עכו רכשו.
ציון פיניאן: גם אותם דיירים במבנה הזה, שהם דיירים מוגנים – לא פולשים או משהו כזה – קיבלו הצעה לרכוש, והם יממשו אותה.
קריאה: עמי ליברמן יכול להיות שאתה פולש.
קריאה: אני לא פולש.
קריאה: צלצלנו אתמול פעם שנייה, ובהתלהבות רבה אנשים ענו ואמורים היום לבוא, לשלם את דמי פתיחת תיק, תיערך שומה, וירכשו את הבניינים.
מוחמד ברכה: מה פשר העניין, שאתם מתכוונים למכור את החלקה?
עמי ליברמן: להד"ם, וגם לא היתה אף פעם כוונה כזאת.
עמי ליברמן: המבנה הזה נמצא בין שני ח"נים שהמינהל הכריז במכרז, היה זוכה, לא היה זוכה, נדמה לי שמכריזים שוב, החלקה הזאת לא כלולה גם במכרז החדש של המינהל.
עמי ליברמן: יש נציג המינהל שיכול לאמת את הדברים, אז כל הקמפיין הזה הוא מצוץ מהאצבע.
עמי ליברמן: לגבי מכרזים, 34 נכסים נמכרו – זה החוק במדינה, והוא שווה לעכו או לתל-אביב או ליפו.
עמי ליברמן: אתמול פתחנו עוד מכרזים, עוד שני נכסים נמכרו לכל המרבה במחיר – זה לפי הכללים שקובע החוק ומינהל מקרקעי ישראל.
עמי ליברמן: הבניין הזה הוא בניין בעייתי כמו כל הבניינים בעכו העתיקה – עתיק מהתקופה העותמאנית, וגם טוענת רשות העתיקות, שגם מעבר לזה.
עמי ליברמן: כל שיפוץ בעכו העתיקה הוא מאוד יקר, ומזה נמספר שנים, לפי החלטת המינהל, עמידר מחייבת את הדיירים רק במחיר מינימלי, שהוא שווה ערך כאילו עשו את השיפוץ הזה בלוד, למשל, ואת כל העלויות הכבדות, שמועמסות על-ידי רשות העתיקות, משלם עמידר מכספים שמוקצבים לו על-ידי המינהל, כלומר כמות השיפוץ לדייר בעכו לא צריכה להיות שונה מדייר בלוד, רמלה או יפו.
עמי ליברמן: הבניין הזה עצמו חוזק בעצמו, המשיך להידרדר, בין היתר בגלל בנייה בלתי-חוקית על גגו - נבנתה שם קוביית בטון שמערערת את כל יסודותיו.
עמי ליברמן: עיריית עכו, שחבל שאינה נמצאת פה, הוציאה צו סכנה חדש, הזמינה אותנו לשימוע, כלומר לתבוע את עמידר לדין על זה שהיא לא מקיימת את צו הסרת הסכנה.
עמי ליברמן: המהנדסים עבדו, הגיעו למסקנה שהשיפוץ צריך להיעשות כאשר כל הדיירים בחוץ – דיירים מוגנים ודיירים בבעלות.
עמי ליברמן: הדיירים התנגדו, התנהל קמפיין בבית משפט במשך מספר חודשים, בא מומחה מטעם הדיירים, באו מומחים מטעם המינהל.
עמי ליברמן: השופט בפסק דין של שלושים וכמה עמודים, שבששה מהם פסל את העדות של היועץ מטעם הדיירים – לא קראתי מעולם פסילה כזאת, סעיף-סעיף הוא פסל את הטיעונים שלו, והחליט שהדיירים צריכים לצאת.
עמי ליברמן: למעלה מזה, הוא החליט גם שנממן במלואם את השהות שלהם בחוץ, למרות שלפי חוק הגנת הדייר- - -
יצחק וקנין: כלומר בית המשפט החליט לפנות אותם כדי לשפץ, וגם שעמידר תממן את כל עלויות השכירות של הדיור החלופי?
יצחק וקנין: כן, בניגוד למקובל, שאנחנו מממנים 50 אחוז, כמקובל לפי חוק הגנת הדייר.
יצחק וקנין: כרגע הדיירים ערערו, וזה נמצא בערעור, אז לא הולכים לא לפה ולא לשם.
יצחק וקנין: לגבי העלויות, עדיין רשות העתיקות מכתיבה לנו מדי דברים.
יצחק וקנין: בימים הקרובים, כנראה, תפורסם הפרוגרמה, ונדע כמה זה יעלה, ואז נצטרך לעשות את העבודה – כמה יעלה לדיירים וכמה יעלה לנו.
יצחק וקנין: מעבר לזה, מכיוון שחלק מהדיירים מן הסתם ירכשו, השחק ישתנה - הם יעמדו בפרונט מול העירייה ולא עמידר, לפי היחס האחוזי, אם נאבד את הרוב בבניין או לא, ואז הם יצטרכו לממן את מלוא השיפוץ.
יצחק וקנין: בשומות שניתן נתחשב במצב הבניין, כמו שאנחנו מתחשבים תמיד.
יצחק וקנין: נראה לי שזו תמונת המצב האמיתית, ולפני שנתיים - התקדמנו מאז חזק במכר הדירות, ויש לנו כרגע אצל המוכרנית שלנו, שגם פגעו בה בצורה גסה בסיור המכרזים האחרון, יש אצלה סדר גודל של כ-50 בקשות לרכישה, ואנחנו מתקדמים כל הזמן.
יצחק וקנין: היעד שלנו הוא למכור את כל ה-300 ומשהו.
יצחק וקנין: כמה דירות יש בבניין שאתם צריכים?
יצחק וקנין: 12 יחידות.
יצחק וקנין: כמה בבעלות הדיירים?
יצחק וקנין: עמי ליברמן 2 יחידות.
ציון פיניאן: כמה ביקשו לרכוש – כל ה-12?
ציון פיניאן: עמי ליברמן לא.
ציון פיניאן: לאותם דיירים שהם דיירים מוגנים – נדמה לי שזה חמישה או ששה.
ציון פיניאן: יש עוד ארבעה דיירים שהם בוויכוח משפטי אתנו על הזכויות.
מוחמד ברכה: איך נקבע המחיר של הדירה?
מוחמד ברכה: עמי ליברמן המהנדס שלנו ציין שהוא מעריך את העלות ב-900 אלף.
מוחמד ברכה: הנציג הנכבד הזה הוסיף אפס - זכותו.
קריאה: 9 מיליון, אני לא משקר.
קריאה: שטויות, אתה שקרן, זה מה שאתה.
מוחמד ברכה: מה זה הסגנון הזה?
ציון פיניאן: אני מבקש שתחזור בך.
מוחמד ברכה: מה זו הבריונות הזו?
גאלב מג'אדלה: אתה צריך לשמש דוגמה לציבור.
ציון פיניאן: הוא חזר בו מדבריו, זה נמחק מהפרוטוקול.
גאלב מג'אדלה: אני דיברתי בשיא האדיבות, ולא צריך לקבל ציונים.
עמי ליברמן: פגעת בנו קשות.
גאלב מג'אדלה: פעם שנייה תהיה מאופק ואדיב כאן.
גאלב מג'אדלה: מה זה "פגעתי בך"?
גאלב מג'אדלה: זאת ביקורת לגיטימית.
גאלב מג'אדלה: אתה, כנראה, לא יודע מה זו ביקורת.
עמי ליברמן: ביקורת גסה.
ציון פיניאן: אני מבקש לא לענות.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, בדבריי פגעתי במישהו?
ציון פיניאן: אני מבקש שיתנצל.
ציון פיניאן: הוא כבר התנצל.
פניה קירשנבאום: קודם כל, אני רוצה להבהיר שבעכו יש ל"ישראל ביתנו" סגן ראש העיר, והוא דואג לציבור.
פניה קירשנבאום: למה לא בא לכאן, אם דואג לציבור?
פניה קירשנבאום: עכו לא נמצאת כאן, העירייה לא מיוצגת.
פניה קירשנבאום: לא יודעת.
פניה קירשנבאום: החוק של רן כהן למכירה של דיור ציבורי, זה ש- - -
עמי ליברמן: לא חל על זה.
עמי ליברמן: זה לא דיור ציבורי אלא דיור של רשות העתיקות.
עמי ליברמן: מזה יוצאות הרבה אי-הבנות.
ערן כהן: אגב, הם יכולים לרכוש את הדירות.
פניה קירשנבאום: אם יחליטו, ועמידר משפץ דירות, צריך להיות ברור לדיירים שגם אם ישופו בעד שכר הדירה, כשהם יחזרו, הם יצטרכו לשלם את עלויות השיפוץ הזה.
ציון פיניאן: יש להם השתתפות, אבל עדיין לא יודעים מה הגובה.
ציון פיניאן: אז אין מה לעשות – אם בניין מסוכן, צריך לתקן אותו, אבל אם מתקנים ואם מחזירים, שלא נמצא את עצמנו בסיפור, שישלמו שכר דירה, נגיד שהכול הולך חלק, ומשלמים להם שכר דירה ומשפצים את הבניין, ומחזירים אותם, ואז נמצא את עצמנו פה.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת קירשנבאום היא עורכת דין של עמידר או נציגת האזרחים?
ציון פיניאן: היא שאלה שאלות כמו כולם.
פניה קירשנבאום: יש ציבור לא רק ערבי שגר בעמידר, יש גם ציבור דובר רוסית.
פניה קירשנבאום: למה אתה עושה את זה?
פניה קירשנבאום: אם זה ינוהל כך, אני אקום מפה ואצא, כי אם פה יכולים להיות רק חברי כנסת דוברי ערבית, ורק הם מייצגים את הציבור הזה, אני אצא מפה.
מוחמד ברכה: אני לא מסכים שהדיון יתבזבז על שטויות.
מוחמד ברכה: השאלה שלי, אנשי עמידר, מר ליברמן, כשאתם באים לקבוע את מחיר הדירה, התושבים טוענים למחירים מופקעים.
מוחמד ברכה: איך אתם קובעים את המחיר?
מוחמד ברכה: יש שמאות מוסכמת?
עמי ליברמן: לזכותו של הדייר המוגן עומדים 60 אחוז מערך השומה.
עמי ליברמן: על יתר ה-40 אחוז המינהל נותן הנחה של 40 אחוז, קרי האדם משלם 24 אחוז נטו מערך הדירה.
עמי ליברמן: בשומה מוחשב כל המצב הפיזי של הדירה.
ציון פיניאן: האם הדייר יכול להביא שומה נגדית?
ציון פיניאן: עלות ממוצע דירה בעכו העתיקה היא 56 אלף שקל – זה ה-24.
ציון פיניאן: לדייר עומדת הזכות להגיש שומה נגדית, ואז השומה של עמידר עם שומה נגדית הולכת לנציג של השמאי הממשלתי, שהוא שמאי מכריע.
ציון פיניאן: יש אנשים שעושים את זה.
ציון פיניאן: כללית, המכר בעכו העתיקה מתנהל בצורה די טובה.
מוחמד ברכה: מה אתה עונה לטענה של מחירים מופקעים?
מוחמד ברכה: היחיד שרב אתנו על מחיר הוא אורי בורי.
מוחמד ברכה: הוא באמת קיבל מחיר גבוה, אבל הדיירים מקבלים מחירים די נמוכים.
מוחמד ברכה: לא היו הרבה ערעורים.
ציון פיניאן: טוב שיש שומה נגדית ויש שמאי ממשלתי מכריע – זה החוק.
ציון פיניאן: מסעוד גנאים, בבקשה.
מסעוד גנאים: ראשית, אני מתנצל על האיחור – בגלל הפקקים.
מסעוד גנאים: הבעיות של האוכלוסייה הערבית, אנחנו גם רוצים שחברי כנסת גם יהודים יירתמו לפתור את הבעיות של החברה הערבית ושל האוכלוסייה הערבית.
מסעוד גנאים: היה דיון בוועדת הכלכלה.
מסעוד גנאים: מה שאמרתי בדיון הזה, שהבעיה, שהבעיה של האוכלוסייה הערבית בעכו - בעיית הדיור זה סימפטום.
מסעוד גנאים: זו אוכלוסייה חלשה שצריך אותה, ולכן צריך ועדה בין-משרדית, שהיא תדון בעניין הזה ותחזק את האוכלוסייה הערבית בעכו, והייתי מציע לוועדת הכספים ולוועדה שתדון בעניין של הדיירים, כמו שהיינו אתמול במפעל פרי הגליל בחצור כדי להביע את תמיכתנו בעובדים או את הדאגה שלנו, לפתור את הבעיה של העובדים שם, אני חושב שעל ועדת הכספים או ועדת הכלכלה, הדיון הבא, שיהיה בעכו כדי לשמוע את האנשים וגם כאות, כי אנחנו מאוד מעוניינים לפתור את הבעיה שם.
גאלב מג'אדלה: אם התשובות האלה ששמענו היום, היו ניתנות בכבוד הראוי לאזרחים, הינו מגיעים לכאן היום?
חנין זועבי: אני העליתי את הנושא, ולא עלו פה תשובות.
חנין זועבי: יש פה שלוש שאלות: שאלת התקופה, שאלת העלות והשאלה של ההשתתפות.
חנין זועבי: לכן העלינו את הנושא, ועל זה לא קיבלנו תשובות.
ציון פיניאן: אני רוצה לסכם.
ציון פיניאן: ראשית, הוועדה רשמה לפניה לפגיעה שאין כל כוונת זדון מצד חברת עמידר לפגיעה בתושבי השכונה.
ציון פיניאן: הוועדה רואה בחומרה רבה, שנציגי הרשות המקומית לא הגיעו.
ציון פיניאן: שתיים, הוועדה מבקשת להודיע לתושבים את עלות השיפוץ, את השתתפות התושבים בשיפוץ, את משך זמן השיפוץ ומתי התושבים יגיעו לאחר השיפוץ – האם מיידית או יש תקופה אחרת, שצריך לבחון אותה.
ציון פיניאן: כל הנושאים האלה, אם יש לחברי הכנסת הערה – בבקשה.
מוחמד ברכה: אדוני, תוסיף שהוועדה רשמה לפניה שעמידר נושאת במלוא העלויות לדיור החלופי.
ציון פיניאן: כן, הם אמרו את זה.
ציון פיניאן: לאחר הסיכום כמה משפטים לנציג המינהל, בבקשה.
יורי גמרמן גמרמן: למעשה, חברת עמידר היא זרוע ביצוע של המינהל.
יורי גמרמן גמרמן: אני מדגיש שאין שום מזימות במינהל ולא בעמידר, ואנחנו באים בניקיון כפיים, ומטפלים בכל המגזרים בצורה שווה.
יורי גמרמן גמרמן: המינהל משקיע מיליוני שקלים בעיר עכו העתיקה, ובין היתר גם בהסרות צווי סכנה ובבתים שבהם גרים הדיירים בדמי מפתח.
יורי גמרמן גמרמן: יתרה מכך, נאמר פה ואני מדגיש, שעלויות השיפוץ בעכו העתיקה בדרך כלל גבוהות יותר, כי יש דרישות של רשות העתיקות.
יורי גמרמן גמרמן: המינהל בא לטובת התושבים, ולמעשה דורש השתתפות רק בעלויות שיפוץ קונבנציונליות, כלומר כל האקסטרות שדורשת רשות העתיקות, אנחנו מממנים מהתקציב.
ציון פיניאן: אני מבקש שהתשובות לכל השאלות שהעלינו תהיינה תוך שבועיים ימים.
גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים שאתה תעקוב אחר התשובות, אדוני היושב-ראש.
ציון פיניאן: מאה אחוז.
ציון פיניאן: התשובות תגענה לוועדה תוך שבועיים, ואני אעקוב אחר זה.
עמי ליברמן: זה אצל המהנדסים.
ציון פיניאן: אז תוך שלושה שבועות.
ציון פיניאן: בבקשה, דב חנין.
דב חנין: אני מתנצל שלא יכולתי להיות בישיבה מתחילתה, כי יש לנו דיון מקביל בוועדת החוקה.
דב חנין: אני רק רוצה להעביר לעמידר את המסר, שנראה לי מאוד חשוב להעבירו – כשאתם פועלים על בסיס של מנגנונים כלכליים, התוצאה תהיה סילוק של התושבים מהמקומות שבהם הם גרים ואותם הם מפעילים בעכו העתיקה, לכן הגישה חייבת להיות גישה הפוכה; נקודת המוצא חייבת להיות שהאנשים האלה חייבים להישאר במקום, וצריך לייצר את המנגנונים שיאפשרו להם להמשיך להישאר שם.
דב חנין: כל התרגילים שאתם פועלים בהם בעצם גורמים לסילוק האוכלוסייה מהמקום הזה.
דב חנין: אפשר להגיע למקום הזה ולראות מקרה אחרי מקרה איך אתם פועלים, וכמה שהדבר הזה הוא חמור ומסוכן.
ציון פיניאן: על סדר-היום: צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד שירותים או נכסים כהכנסה)(תיקון), התשע"ב – 2011.
ליאת גרבר: מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד שירותים או נכסים כהכנסה) קובע רשימה של גופים שחייבים לנכות מס במקור, כשהם משלמים תשלומים בעד נכס שרכשו או שירות שקיבלו.
ליאת גרבר: שיעור הניכוי במקור נקבע בתקנות מס הכנסה ל-20 אחוז.
ליאת גרבר: החייבים בניכוי הם כל הגופים המנויים בצו - - - בעל מחזור עסקים העולה על סכום מינימום העולה על סכום מינימום הקבוע בתוספת א' לצו.
ליאת גרבר: חברה בת נשלטת על-ידי חברה אם, וחברה אם ששולטת בחברת בת, יהיו חייבות בניכוי במקור, אם המחזור של שתיהן יחד עולה על סכום המינימום הקבוע בתוספת א', וחברה בת שמחזור עסקיה נמוך ולא עולה על הסכום שנקבע בתוספת ב', לא תהיה חייבת בניכוי במקור.
ליאת גרבר: לגבי מוסד ציבורי, הוא יהיה חייב בניכוי במקור לפי המחזור שנקבע בתוספת ג'.
ליאת גרבר: בכל שנה השינוי במחזור נקבע בהתאם לשיעור עליית המדד, חודש אוגוסט השנה לעומת השנה שעברה.
ליאת גרבר: שיעור עליית המדד, חודש אוגוסט 2010 לעומת משש חודש אוגוסט 2011 הסתכם ל-3.42 אחוז, לכן אנחנו מציעים לקבוע לשנת המס 2012 את הסכומים: בתוספת א' – 5 מיליון ו-100, בתוספת ב' מיליון ו-10 שקלים, בתוספת ג' - 3 מיליון ו-200 אלף שקלים, ואנחנו מבקשים את אישור ועדת הכספים.
שלומית ארליך: תיקון קטן – נוסח, בתיקון תוספת א' צריך להיות: במקום "בסופו", "בסופה".
ציון פיניאן: מי בעד הצו, כפי שהוקרא וכפי שהוסבר?
ציון פיניאן: בעד – פה אחד
ציון פיניאן: הצו אושר.
ציון פיניאן: 2.
ציון פיניאן: צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד עיבוד יהלומים או בעד מסחר ביהלומים כהכנסה)(תיקון), התשע"ב – 2011, בבקשה.
ציון פיניאן: בדומה לצו הקודם, גם צו מס הכנסה (קביעת תשלומים בעד עיבוד יהלומים) קובע חובת ניכוי במקור מתשלומים בעד עיבוד יהלומים או בעד מסחר ביהלומים, כאשר מחזורו של המשלם עולה על הסכום הנקוב בתוספת.
ציון פיניאן: בסוף כל שנת מס, בהתחשב בשינוי בין מדד חודש אוגוסט השנה למדד חודש אוגוסט שנה קודמת, נקבע מחזור מעודכן באישור ועדת הכספים של הכנסת.
ציון פיניאן: אנחנו מציעים לתקן את הצו בהתאם לשינוי במדד, חודש אוגוסט 2011 לעומת חודש אוגוסט 2010, שהיה 3.42 אחוז.
ציון פיניאן: אנחנו מציעים לקבוע את המחזור על סך 16 מיליון ו-600 אלף שקלים.
שלומית ארליך: שימו לב שבמכתב הפנייה יש טעות נוסח – כתוב שזה בין מדד חודש אוגוסט 2009 לחודש אוגוסט 2010, ובעצם זה יהיה כפי שליאת אמרה – בין חודש אוגוסט 2011 לעומת מדד חודש אוגוסט 2010.
ציון פיניאן: מי בעד הצו כפי שהוקרא והוסבר?
ציון פיניאן: על סדר-היום: תקנות הדואר (הוראות מס), התשע"ב-2011.
ליאת גרבר: התקנות שאנחנו מבקשים פה להאריך הן מכוח חוק הדואר.
ליאת גרבר: למעשה, רשות הדואר הפכה לגוף שדינו לעניין מס כדין כל גוף אחר שאינו המדינה.
ליאת גרבר: עובר להקמת חברת הדואר, היו ברשות הדואר עובדים שהיו זכאים לפנסיה תקציבית, וכספי ייעודה שנצברו לזכותם הועברו לחברת הדואר עם הקמתה.
ליאת גרבר: במסגרת הסכם קיבוצי חברת הדואר התחייבה להקים קופת גמל מרכזית לקצבה- - -
ציון פיניאן: זה כספי העובדים, אני מבין.
ליאת גרבר: נכון, זה כספי העובדים שהיו זכאים לפנסיה תקציבית, ושאמורים להיות מופקדים בקופת גמל מרכזית לקצבה, שעד היום לא הוקמה, שלא באשמת רשות הדואר; יש הליכי חקיקה- - -
שי חרמש: הם עוברים מפנסיה תקציבית לפנסיה צוברת?
ליאת גרבר: כן, אבל הכספים של מי שהיה בפנסיה תקציבית, יישמרו להם בקופה מרכזית.
שי חרמש: הם ינוהלו הלאה כפנסיה תקציבית?
ליאת גרבר: הם ינוהלו בקופת גמל מרכזית לקצבה בהתאם להסכם שנקבע שם.
ליאת גרבר: זה לא קשור אלינו.
ליאת גרבר: אנחנו מאריכים את התקנות מדי שנה.
ליאת גרבר: הואיל והקופה טרם הוקמה, ולמיטב הבנתנו מאגף שוק ההון, זה לא באשמת רשות הדואר אלא יש הליכים רגולטוריים מאוד ארוכים, אבל הם עומדים בפני סיום, לפי מה שהבנו, התקנות עומדות להיות מאושרות בימים אלה, לכן הכדור תכף יעבור למגרש של חברת הדואר, ולכן אנחנו מבקשים להאריך את זה לשנת 2011.
ליאת גרבר: נבחן בשנת 2012.
ציון פיניאן: לייעוץ המשפטי יש כמה שאלות – בבקשה.
שני ארזי: רציתי שתסבירי לחברי הוועדה, איך הגענו למצב שבשנת 2012 אנחנו מאריכים עד סוף 2012, כשלמעשה יש פה שנתיים של חלל?
ליאת גרבר: למעשה, התקנות תוקנו בסוף שנת 2009.
ליאת גרבר: אנחנו היינו בדיונים עם אגף שוק ההון ועם חברת הדואר כדי לוודא, כלומר רשות המסים עוקבת מאוד מקרוב אחרי ההליך הזה, לא נרצה שכספי העובדים ינוהלו בצורה לא נכונה.
ליאת גרבר: היינו בדיונים עם חברת הדואר, לוודא שהם באמת מנהלים את הכספים כמו שצריך, והיינו בדיונים עם אגף שוק ההון כדי לראות איך ההליך מתקדם.
ליאת גרבר: אנחנו לא אוהבים להאריך את התקנות באופן אוטומטי כל שנה, לכן אנחנו עוקבים אחרי ההליך, אבל כמובן, אנחנו לא רוצים לפגוע בעובדים, לכן אנחנו כן מבקשים להאריך את התקנות.
ליאת גרבר: כפי שאמרתי, אנחנו צופים שהקמת הקופה תושלם בזמן הקרוב.
גולדשלגר: מה קורה מ-2010 עד היום?
ליאת גרבר: 2010 ו-2011 אנחנו מבקשים להאריך היום.
שני ארזי: תסבירי שלא נגבו הכספים.
ליאת גרבר: הכספים היום מנוהלים על-ידי חברת הדואר, לפי התקנות.
גולדשלגר: השאלה, אנשים שצריכים לקבל גמל או פנסיה בשנים 2010 ו-2011.
ליאת גרבר: זה אנשים שאמורים לקבל פנסיה תקציבית.
שני ארזי: חשוב לי להבהיר שב-2010 ו-2011 בינתיים לא נגבה מס.
ליאת גרבר: נכון, ואגיד יותר מזה – הדוחות של 2010 אמורים להיות מוגשים בימים אלה.
ליאת גרבר: אישרנו להם להגיש ללא ניכוי המס תוך ציון מפורש של העובדה שהתקנות אמורות להיות מוארכות באישור ועדת הכספים.
ציון פיניאן: מי בעד תקנות הדואר (הוראות מס), התשע"ב-2011, כפי שהוסברו וכפי שהוקראו?
ציון פיניאן: על סדר-היום: תקנות ניירות ערך (דוחות תקופתיים ומידיים) (תיקון), התשע"ב-2011.
דניאל אילון: התקנות שמונחות כאן לאישורכם הן תחנה חשובה בתוך מארג כלים שהרשות בוחנת כדי להתמודד עם תופעת הסדרי החוב, ובהחלט כיוון שמדובר משלהי 2008 בכ-100 הסדרי חוב, אפשר לדבר במונחים של תופעה.
דניאל אילון: מה שמונח כאן זה רק אבן מתוך שורה של אבנים שהרשות הניחה, בין בדרישות הגילוי – לא המתנו לעת הקטטונית הזאת שהחברה מתמוטטת ונדרשת להסדר, אלא ביקשנו והבאנו לאישורה של הוועדה גילויים על קשיים עוד בשלבים מוקדמים יותר, בדרך של חובת גילוי תזרים מזומנים חזוי לחברות עם סימני אזהרה וגילוי בעניין חלוקת דיבידנדים ודרישות גילוי אחרות.