GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שגית אפיק: (8) בסעיף 125ב - (א) בפסקה (1), במקום "20 אחוזים" יבוא "25 אחוזים".
שגית אפיק: (ב) בפסקה (2), במקום ":25 אחוזים" יבוא "30 אחוזים".
שגית אפיק: (ג) בפסקה (3), במקום "20 אחוזים" יבוא "25 אחוזים" ובמקום "25 אחוזים" יבוא "30 אחוזים".
שגית אפיק: (ד) בפסקה (4), במקום "20 אחוזים" יבוא "25 אחוזים".
שגית אפיק: (ה) בפסקה (5), במקום "20 אחוזים" יבוא "25 אחוזים" ובמקום "25 אחוזים" יבוא "30 אחוזים".
שגית אפיק: (14) בסעיף 125ב1(ב), במקום "20 אחוזים" יבוא "25 אחוזים".
שגית אפיק: (15) בסעיף 125ג(ב), במקום "20 אחוזים" יבוא "25 אחוזים".
שגית אפיק: יש לנו את הפסקאות האחרונות, (1) ו-(2) בעמוד הראשון.
שגית אפיק: (1) בסעיף 3(ג) – שיעור שחל בפדיון מניות – בפסקה (1), במקום "20 אחוזים" יבוא "25 אחוזים" ובמקום "25 אחוזים" יבוא "30 אחוזים".
שגית אפיק: (2) בסעיף 28(ג), במקום "או" יבוא "ולגבי יחיד, גם כנגד" ובמקום "20 אחוזים" יבוא "25 אחוזים".
שגית אפיק: תגידו מה רציתם לתקן.
פרידה ישראלי: אנחנו מעלים את שיעור המס מ-20 ל-25 אחוזים על רווחי הון.
פרידה ישראלי: סעיף 28(ג) מאפשר שלא לקזז הפסדים אם אתה לא מעוניין, הפסדים מעסק כנגד הכנסה שחל עליה שיעור מס נמוך, כדי לא למחוק הפסדים שיש עליהם שיעור מס גבוה כנגד הכנסה שיש עליה שיעור מס נמוך.
פרידה ישראלי: כתוב כאן שההצעה היא לאפשר את ההעלאה לעשרים אחוזים.
שגית אפיק: אנחנו בעמוד 1, סעיף (1) ו-(2).
שגית אפיק: תיקון של סעיף 28ג, הסעיף שעוסק בקיזוז הפסדים.
טליה דולן: אני לא בטוחה שאין הוראת מעבר.
פרידה ישראלי: מכיוון שאנחנו מעלים את שיעור המס מה-20 ל-25 אחוזים, יוצא מצב שלפי ההצעה כאן שיש בה איזושהי טעות, משהו שלא נלקח בחשבון, שהוא מס החברות על חברה וממילא הוא 25 אחוזים.
פרידה ישראלי: לגבי חברה אנחנו רוצים לחייב אותה לקזז הפסדים כי זה שיעור מס החברות הרגיל עליה.
פרידה ישראלי: מטרת הסעיף הזה היא להקל במקרים שלמשל יש לך הפסד מעסק, עסק עם שיעור מס שולי כשאתה מגיע ל-38 אחוזים מס שולי, שלא תהיה חייב לקזז אם יש לך כנגד ההפסד מעסק, כנגד רווח נניח שיש לך, רווח הון שחייב ב-25 אחוזים מס.
פרידה ישראלי: ההעלאה ל-25 אחוזים הכניסה פתאום גם את כל החברות ששיעור המס עליהן הוא 25 אחוזים ממילא.
פרידה ישראלי: לכן אנחנו צריכים להחיל את הסעיף הזה רק על יחיד.
פרידה ישראלי: כאן אני שואלת אותך לגבי סכום אינפלציוני של חברה יש פתרון.
טליה דולן: סכום אינפלציוני חייבים תמיד.
ליאת גרבר: סכום אינפלציוני יהיה גם לחברה וגם ליחיד.
משה גפני: תחליטו ונחזור לזה.
טליה דולן: אנחנו נבדוק את זה.
משה גפני: שגית, תעברי לנקודות זיכוי.
שגית אפיק: נתחיל מעמוד 2.
עופר מנירב: אדוני, לא מתייחסים להערות?
עופר מנירב: כללנו בתוך הסעיף גם נושא של שבח.
עופר מנירב: אמנם שבח בא בנפרד אבל בתוך הסעיף הזה יש גם את הפריסה של השבח.
עופר מנירב: אתה רוצה שאני אתייחס עכשיו לנושא של השבח או להתייחס לזה בנפרד?
עופר מנירב: כל הדברים שמתייחסים לרווח הון, מתייחסים גם לשבח.
עופר מנירב: החלוקה הליניארית מתייחסת גם לשבח או לא לשבח.
עופר מנירב: שבח זה בסעיף (2) אחר כך.
שגית אפיק: מה זה שבח בסעיף (2)?
עופר מנירב: בסעיף (2) העלו את שיעור המס על השבח גם כן ל-25 אחוזים.
שגית אפיק: היושב ראש ביקש לא להכליל העלאת השבח.
עופר מנירב: אבל זה מופיע כאן.
שגית אפיק: אין לכם כאן את העלאת השבח.
שגית אפיק: יש כאן רק במנגנון הליניארי.
עופר מנירב: המנגנון הליניארי מתייחס גם לשבח.
עופר מנירב: הגענו למנגנון הליניארי גם על השבח.
עופר מנירב: כתוב.
עופר מנירב: אם לא צריך את זה, אז לא צריך.
ליאת גרבר: דיברנו על המקדמות ולא על מס שבח.
ליאת גרבר: אי אפשר לא להעלות את שיעור המס על שבח.
ליאת גרבר: זה יהיה הדבר היחיד שלא מעלים עליו את המס?
משה גפני: למה אתה רוצה להתייחס?
זיו שרון: להרבה דברים ששגית הקריאה כרגע.
זיו שרון: ראשית, המצב הנוכחי יצר מצב שהוא לא חוקתי שיש גופים במדינת ישראל שזכאים לקזז הפסדים וגופים במדינת ישראל שלא זכאים לקזז הפסדים כי יש סעיף מכל הסעיפים בפקודת מס הכנסה שלא התייחסו אליו וזה הסעיף שמאפשר לקזז ריבית ודיבידנד באותה שנה אם שיעור המס לא עולה על 25 אחוזים.
זיו שרון: כל זה היה טוב ויפה לפני ההעלאה.
זיו שרון: ברגע שמעלים את שיעור המס ומוספים גם את שני האחוזים, התוצאה היא שיש אנשים שמסוגלים לקזז.
זיו שרון: זה כבר לא עניין של שיעורי מס אלא יש אנשים שמותר להם לקזז הפסדים ויש אנשים שלא מותר להם לקזז הפסדים.
זיו שרון: זאת נקודה אחת.
זיו שרון: נקודה שנייה.
זיו שרון: מעלים את שיעור המס על דיבידנד.
זיו שרון: הרבה חברות צברו רווחים במשך תקופה ארוכה, חלק מהרווחים הם רווחים שהחברות שילמו עליהם מס לא של 24 או 25 אחוזים אלא גם של 36 אחוזים.
זיו שרון: העלאת המס על דיבידנד באופן גורף לשלושים אחוזים לא נכונה ומביאה לשיעור מס משוקלל לא נכון.
זיו שרון: אם מעלים את שיעור המס על דיבידנד, צריך להעלות אותו לדיבידנד מרווחים שייצברו אחרי שנת 2012.
זיו שרון: לא יכול להיות שעושים את הדברים בצורה שהיא גורפת ומביאה לשיעורי מס לא הגיוניים.
זיו שרון: הכנסת לפני תקופה אישרה איזשהו מבצע כשהיה חסר כסף בקופת המדינה, לאפשר לחלק דיבידנדים של חברות עם דיבידנדים צבורים לפני הרפורמה ב-12 אחוזים.
זיו שרון: בשנת 2009.
זיו שרון: הייתה התחייבות במסגרת אותו חוק להישאר ברמת הכנסות ממשכורת כדי לא ליצור תכנון מס.
זיו שרון: מי שבאמת הקשיב לאוצר המדינה, הלך ועשה את הדברים וישמור על אותה רמת משכורת מהסיבה היחידה שהוא הקשיב למה שאמרו לו קודם ועכשיו מעלים לו את שיעור המס ולמעשה הוא יוצא נפגע מאותו מצב.
עופר מנירב: הוא לא יכול למשוך דיבידנד.
זיו שרון: אם הוא יוריד את המשכורת ויש באפשרותו להוריד את המשכורת, הוא חוטף רטרואקטיבית את ההפרש של 13 אחוזים על הדיבידנד מ-12 ל-25 אחוזים.
זיו שרון: מצד שני, כלאו אותו כאן בהעלאת שיעורי המס על המשכורת.
עופר מנירב: הוא לא יכול למשוך עכשיו דיבידנד ב-25 אחוזים גם אם הוא רוצה עד 31 בדצמבר בגלל המגבלה שהייתה.
עופר מנירב: זה חדש.
עופר מנירב: הוא לא יכול כי אין לו מספיק רווח בגלל המשכורת.
עופר מנירב: הוא לא יכול להקטין משכורת ולמשוך דיבידנד משום שהוא מוגבל.
ליאת גרבר: על מה אתם מדברים, על המשכורת או על הדיבידנד?
זיו שרון: גם וגם.
ליאת גרבר: אבל למה הוא לא יכול למשוך דיבידנד?
עופר מנירב: משום שהוא מושך את הכול כמשכורת.
זיו שרון: את אותו דיבידנד הוא כבר משך ב-12 אחוזים ועשה שיקול דעת שהוא שיקול דעת סביר לאותו מועד.
זיו שרון: אם הוא נשאר באותה רמת משכורת, הוא משלם מס מוגדל.
פרידה ישראלי: בגלל שהעלינו ל-48 אחוזים את המס השולי?
זיו שרון: בגלל שהעלינו ל-48 אחוזים את המס השולי.
זיו שרון: כאן זה משפיע על משהו שהוא עשה.
ליאת גרבר: אבל אין לך הבטחה על שיעור המס.
זיו שרון: זה שאין לי הבטחה על שיעור המס, הכול בסדר, אבל עשיתי משהו והחוק חייב אותי לשמור על אותה רמת משכורת.
משה גפני: למה לא לעשות הוראת מעבר?
ליאת גרבר: שלא לחייב אותו על משכורת?
עופר מנירב: זה לא על משכורת.
עופר מנירב: זה על הרווחים שהצטברו עד 2011.
זיו שרון: אני מדבר על אותם אנשים שהיו להם רווחים ראויים לחלוקה.
זיו שרון: המדינה נזקקה אז לכסף ויצאה במבצע שאת הרווחים שלפני 2001 אפשר למשוך ב-12 אחוזים.
ליאת גרבר: מ-2003.
זיו שרון: צודקת.
זיו שרון: מ-2003.
זיו שרון: באותו מבצע נכללה גם התחייבות למניעת תכנוני מס שבה מתחייבים לשמור על אותה רמת משכורת גם ל-2012 למרות שזה משהו שהוא היה ב-2009.
זיו שרון: לא יכול להיות שכשאתה מחייב את אותו אדם לשמור על אותה רמת משכורת, אתה למעשה כולא אותו.
זיו שרון: זה אומר שיכול להיות שצריך לתקן את אותו חוק ולגמור את תקופת ההתחייבות ל-2011 ולא להמשיך את אותה תקופת התחייבות ל-2012.
זיו שרון: אם יש שינויים, אתה לא יכול לכלוא מישהו בעבר.
זיו שרון: זה אומר לתקן את אותו סעיף באותה הוראת שעה ולסיים את תקופת ההתחייבות בסוף 2011.
זיו שרון: זה הגון כלפי אזרחי המדינה.
פרידה ישראלי: אני רוצה להסביר מה היה.
פרידה ישראלי: בגלל שינויים בחקיקה אנשים ננעלו בחברות שלהם עם רווחים מלפני 2003, בגלל שהיה שם סיפור של מיסוי של אותם רווחים אם הם מחלקים אותם.
פרידה ישראלי: יצא משרד האוצר, נקרא לזה כך, במבצע, בהוראת חקיקה, הוראת שעה שאמרה שנחלק את הרווחים ב-12 אחוזי מס בלבד, אבל בגלל החשש שאנשים שיחלקו רווחים ב-12 אחוזים מס יפסיקו למשוך משכורות, כי אנשים משכו מהמניות שלהם את הרווחים ואז יש להם ממה לחיות והם לא צריכים למשוך משכורת, והיה חשש שיפסיקו למשוך משכורות ואנחנו נפסיד מס בגלל זה, אמרנו שהם יכולים לעשות את זה אם הם מתחייבים לשמור על אותה רמת משכורת לכך וכך שנים.
פרידה ישראלי: תשמרו על אותה רמת משכורת כדי שלא יצא שכרנו בהפסדנו, שהם לא ימשכו משכורות ולא יהיה את המס על המשכורות, ושיתחייבו על רמת משכורות מסוימת.
פרידה ישראלי: מי שעשה את המבצע הזה, נכנס להתחייבות ועכשיו הוא צריך לשמור על רמת משכורת ב-2012 שאולי תחייב אותו ב-48 אחוזי מס שולי.
פרידה ישראלי: האם זה נראה לך עיוות שמנהל בחברה מתחייב לשמור על רמת משכורת בגלל סוכרייה שהוא קיבל וזה הופך את העלאת המס השולי העליון ללא לגיטימי כי כשדרשנו ממנו את הרמה הוא לא היה מודע לזה שיום אחד נעלה שיעור מס עליון?
ליאת גרבר: הם קיבלו דיבידנד ב-12 אחוזים במקום ב-25 אחוזים.
פרידה ישראלי: הם קיבלו דיבידנד ב-12 אחוזים מס, התחייבו לרמת משכורת, האם צריכה להיות כנגד זה התחייבות?
זיו שרון: מה שאני אומר על מה שפרידה אומרת זה שאנשים מתכננים ומתחייבים.
זיו שרון: לא יכול להיות שנדרשת מהם התחייבות ארוכת טווח שכאשר נעשה שינוי מהסוג הזה, הם עדיין כבולים.
זיו שרון: כל מה שאני אומר זה שאין בעיה, אפשר להעלות את שיעור המס השולי, אבל לגבי אותו חוק לקצר את תקופת ההתחייבות.
זיו שרון: אם עושים שינויים, עושים שינויים בכל.
ליאת גרבר: אין התחייבות שלא יהיו שינויים.
ליאת גרבר: קיבלו דיבידנד ב-12 אחוזים במקום ב-25 אחוזים ולא הייתה התחייבות ששיעור המס לא יעלה.
זיו שרון: זה שלא הייתה התחייבות, הכול טוב ויפה אבל יש מה שנקרא הגינות.
ליאת גרבר: ויש את הצד השני של ההגינות.
פרידה ישראלי: מה עם אדם שהקים חברה ויאמר שהוא חשב שהולכים ל-18 אחוזים מס ועכשיו לא?
משה גפני: אתה מציע את הוראת המעבר?
זיו שרון: אפילו לא הוראת מעבר אלא לתקן את אותו חוק ולקבוע שהתקופה בה אדם יהיה חייב לשמור על אותה רמת משכורת מסתיימת בסוף 2011.
פרידה ישראלי: מדברים על בעלי הכנסות של מעל ארבעים אלף שקלים לחודש.
ליאת גרבר: זאת לא רק משכורת אלא אלה כל התשלומים שהוא משלם.
ליאת גרבר: זה היה סעיף אנטי תכנוני.
זיו שרון: אם משנים משהו, לא יכולים לכבול בן אדם.
עופר מנירב: כבודו, מציגים כאן את 12 האחוזים כאילו נתנו לו הטבה גדולה אבל אני רוצה שנבין במה מדובר.
עופר מנירב: מדובר ברווחים ראויים לחלוקה שאם הוא היה מפרק את החברה, הוא היה משלם 10 אחוזים מס.
עופר מנירב: כיוון שלא רצו שיפרקו חברו, אפשרו את 12 האחוזים.
עופר מנירב: מה שעושים עכשיו , יוצרים עוד פעם תמריץ חדש של חמשת האחוזים עם אותם רווחים ראויים לחלוקה שהצטברו בשנים האחרות.
עופר מנירב: יוצרים עוד פעם את הפער של חמישה אחוזים.
עופר מנירב: אני מסכים במאה אחוזים עם דבריו של זיו, שצריך לקבוע שנסתיימה ב-31 בדצמבר 2011 ההתניה שהייתה בגלל העלאת שיעור המס, ירצו – ימשכו משכורות גבוהות, לא ירצו – לא ימשכו.
עופר מנירב: לא תהיה עליהם את החובה להמשיך באותה משכורת.
עופר מנירב: אתם פחדתם מתכנון אבל תכנון כבר לא היה משום שלראיה פנו בלי תכנון.
עופר מנירב: עכשיו נוצר מצב חדש ללא תכנון.
משה גפני: תעברי לנקודות זיכוי.
משה גפני: תכף נחליט מה עושים עם זה.
שגית אפיק: נקודות זיכוי.
שגית אפיק: ההוראה העיקרית נמצאת בעמוד 2, פסקה (5).
שגית אפיק: (5) בסעיף 66(ג), בפסקה (3), הסיפה החל במלים "האישה תהא זכאית" תסומן כפסקה "(4)" ואחריה יבוא: "(5) הגבר יהא זכאי, כנגד המס החל על הכנסתו מיגיעה אישית, לנקודות זיכוי בעד כל אחד מילדיו שהם פעוטות, כלהלן: (1) נקודת זיכוי אחת בשנת לידתו של הפעוט ובשנת המס שבה מלאו לו שלוש שנים.
שגית אפיק: (2) שתי נקודות זיכוי בשנת המס שלאחר שנת לידתו של הפעוט ובשנת המס שלאחריה.
שגית אפיק: לעניין זה, "פעוט" ו"שנת לידה" – כהגדרתם בסעיף 40(ב)(3)".
שגית אפיק: זאת ההוראה העיקרית שבחישוב מס נפרד האב יהיה זכאי לשתי נקודות זיכוי לגבי ילדים שהם עד גיל שלוש.
שגית אפיק: ההוראה הנוספת נמצאת בעמוד 1 בפסקה (3).
משה גפני: נקודת זיכוי, אם מלאו לו שלוש שנים ושתי נקודות זיכוי, מתי?
שגית אפיק: זה מחולק בצורה כזאת: אחת הוא מקבל בשנת הלידה ואחת כאשר הילד מגיע לגיל שלוש.
שגית אפיק: שתי נקודות זיכוי בגילאים 1 ו-2.
שגית אפיק: עשו חלוקה שקיימת כבר היום גם לגבי נשים לגבי ילדים עד גיל חמש.
שגית אפיק: זאת אותה טכניקה של חלוקת נקודות הזיכוי.
פרידה ישראלי: גם ילדים בכלל.
שגית אפיק: גם ילדים בכלל.
פרידה ישראלי: אנחנו לא יודעים מתי הוא בדיוק נולד, כך שבשנה הראשונה נותנים חצי ואחר כך שנתיים, ובשנה האחרונה שוב חצי.
פרידה ישראלי: יחד זה נותן את השלוש.
משה גפני: כשהילד בן ארבע, הוא מאבד את שתי נקודות הזיכוי?
פרידה ישראלי: זה לילדים עד גיל שלוש.
פרידה ישראלי: במקום לתת נקודה במשך שלוש שנים, זה חצי, שתי נקודות וחצי.
שגית אפיק: זה 1, 2, 2 ו-1.
משה גפני: למה ההגבלה הזאת לגבי הגבר?
שגית אפיק: עד גיל שלוש ולא עד גיל חמש כמו לאישה.
טמיר כהן: מה עלות הסעיף הזה?
פרידה ישראלי: מיליארד שקלים.
שגית אפיק: נקריא גם את האמור לגבי חד הורי.
שגית אפיק: (3) בסעיף 40(ב) - (א) בפסקה (1), הסיפה החל במלים "ובשל עצם" – תימחק.
שגית אפיק: (ב) אחרי פסקה (1) יבוא: "(1א) בחישוב המס של יחיד תושב ישראל שהוא אב לפעוט במשפחה חד הורית ואינו זכאי לנקודות זיכוי לפי פסקה (1), יובאו בחשבון, כנגד המס החל על הכנסתו מיגיעה אישית, בשל כל פעוט כאמור, נקודות זיכוי כמפורט להלן, ואולם אם אמו של הפעוט במשפחה חד הורית היא תושבת ישראל ואינה זכאית, בשל אותו פעוט, לנקודות זיכוי לפי פסקה (1), יובאו בחשבון נקודות הזיכוי לפי פסקת משנה זו, כנגד הכנסתה מיגיעה אישית, ולא כנגד הכנסתו של האב: (א) נקודת זיכוי אחת בשנת לידתו של הפעוט ובשנת המס שבה מלאו לו שלוש שנים.
שגית אפיק: (ב) שתי נקודות זיכוי בשנת המס שלאחר שנת לידתו של הפעוט ובשנת המס שלאחריה.
שגית אפיק: (1ב) במשפחה חד הורית שבה ילד להורה אחד ואותו הורה זכאי לנקודות זיכוי לפי פסקה (1), תובא בחשבון נגד הכנסתו מיגיעה אישית של אותו הורה, נקודת זיכוי אחת נוספת.
שגית אפיק: היה ילדו של אותו הורה – פעוט, יובאו בחשבון כנגד הכנסתו של ההורה כאמור, על אף הוראות פסקה (1א), גם נקודות הזיכוי לפי אותה פסקה".
שגית אפיק: (ג) בפסקה (2), אחרי "החיים בנפרד", יבוא "יקבל ההורה הזכאי לנקודת זיכוי לפי פסקה (1), נקודת זיכוי אחת נוספת" ובמקום "וכלכלת" יבוא "ואם כלכלת".
שגית אפיק: (ד) בפסקה (3), לפני ההגדרה "שנת לידה" יבוא: "ילד להורה אחד" – ילד שבשנת המס טרם מלאו לו תשע עשרה שנים ואחד מהוריו נפטר בשנת המס או קודם לכן או שהוא רשום במרשם האוכלוסין בלא פרטי אחד ההורים.
שגית אפיק: "פעוט" – ילד שטרם מלאו לו ארבע שנים בשנת המס.
עופר מנירב: שאלה.
עופר מנירב: האם נכון להבדיל בין מישהו שהוא לא נשוי, חד הורי, לבין זוג שהאישה לא עובדת או לא יכולה לעבוד ואז הם לא מקבלים את זה?
עופר מנירב: זאת אומרת, אנחנו מעודדים עכשיו מצב שלא יהיו יותר זוגות או שאולי אנחנו מעודדים זוגות מעורבים כאלה שלא יהיו נשואים?
פרידה ישראלי: עופר, זוג נשוי שהאישה לא עובדת, יכול להיות שאתה צודק.
פרידה ישראלי: זה לא בכוונה.
עופר מנירב: אם כן, תקנו את זה.
עופר מנירב: אם אין כוונה כזאת, תבורכו.
משה גפני: אמרתם אתמול שזה בפנים.
משה גפני: אתם רוצים שאני אעביר חוק ושיזרקו אותי מהכנסת?
משה גפני: לא הבנתי מה אתם רוצים.
משה גפני: אל תבדקו.
שגית אפיק: במהות אין ספק שזוג נשוי, בין אם האישה עובדת ובין אם האישה לא עובדת, ברגע שמחליטים לתת נקודות זיכוי לאב, הוא יקבל אותן.
שגית אפיק: זה לא משנה אם האישה עובדת או לא עובדת.
שגית אפיק: אין על זה ויכוח.
שגית אפיק: אם זה לא מופיע בנוסח, אני לא יודעת למה זה לא מופיע.
משה גפני: זה בפנים.
ליאת גרבר: גבר מקבל מול הכנסתו מיגיעה אישית.
ליאת גרבר: למה צריך להגיד?
שגית אפיק: זה לא חשוב אם אשתו עובדת או לא עובדת.
שגית אפיק: מה השאלה בכלל?
שגית אפיק: אם הוא זכאי לשתי נקודות זיכוי, הוא זכאי.
משה גפני: אם התשובה לשאלה של עופר מנירב היא שלילית, אין חוק.
משה גפני: מה הדיון כאן?
ערן יעקב: אין בעיה.
משה גפני: אם אין בעיה, תכתבו את זה.
ערן יעקב: זה כתוב.
משה גפני: אם זה כתוב, זה בסדר.
עופר מנירב: זה לא כתוב.
עופר מנירב: למה אתה אומר שזה כתוב כשזה לא כתוב?
משה גפני: עופר, אין לך את הפריבילגיה לצעוק כאן אלא רק לי.
ליאת גרבר: אני מנסה להבין איפה זה צריך להיות.
משה גפני: איפה שזה יהיה צריך לכתוב, זה יהיה כתוב.
פרידה ישראלי: אנחנו נבדוק את זה.
משה גפני: תבדקו ושזה יהיה כתוב.
זיו שרון: עדיין לא קיבלתי תשובות על הדיבידנדים.
משה גפני: אנחנו נחזור לשם.
משה גפני: בסוף נציע משהו ונראה מה עושים עם זה.
עופר מנירב: גם עם נושא קיזוז ההפסדים.
ציון פיניאן: אם אתם אומרים שזה כתוב, מה הבעיה?
משה גפני: יש עכשיו קונספירציה במשרד האוצר.
משה גפני: הם החליטו לזרוק אותי מהכנסת אבל הם לא יכולים עכשיו, אז בכנסת הבאה.
משה גפני: זה חייב להיות בפנים.
משה גפני: גם ההיגיון אומר את זה.
משה גפני: יש כאן איזושהי טעות.
שגית אפיק: הפחתת מס חברות?
ליאת גרבר: העלאה.
שגית אפיק: ביטול הפחתה.
שגית אפיק: עמוד 7, סעיף 2(1).
שגית אפיק: זה תיקון של חוק ההתייעלות הכלכלית שקבע את מתווה ההפחתה לגבי מס החברות ועכשיו אנחנו מבטלים אותו.
שגית אפיק: תיקון חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010) בחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010), התשס"ט-2009 – (1) בסעיף 165, פסקה (10) – תימחק.
שגית אפיק: פסקה (10) מתקנת את סעיף 126א לפקודת מס הכנסה שעושה את ההפחתה.
שגית אפיק: אלה הוראות השעה לגבי הפחתת מס החברות לשנים 2012 ו-2015.
ליאת גרבר: שגית, לא צריך את זה.
ליאת גרבר: ברגע שאנחנו מבטלים את זה, זה חוזר אוטומטית.
ליאת גרבר: למעשה שיעור מס החברות היום הוא 25 אחוזים.
משה גפני: הייתה התלבטות בעניין הזה של מס החברות.
משה גפני: היו הצעות גם במחאה החברתית, הפרופסורים שהיו שם הציעו להעלות את מס החברות לאחוז הרבה יותר גבוה, שזה מכניס הרבה יותר כסף ואז אפשר להוסיף לדברים אחרים.
משה גפני: אני לא סבור שמותר לעשות את זה.
משה גפני: על כל פנים, בעניין הזה צריך לנהוג בזהירות.
משה גפני: מצד אחד היה מתווה של הפחתה עד 2016 ל-18 אחוזים.
משה גפני: עכשיו אנחנו משאירים את זה ומבטלים את המתווה של ההפחתה ולהעלות את זה לאחוזים גבוהים מדיי, אני חושש שזה עלול להבריח חברות.
משה גפני: לכן ההעלאה המינורית הזאת של 25 אחוזים, אני חושב שהיא נראית לי מאוזנת.
משה גפני: לא ללכת ליותר מזה.
ציון פיניאן: מדברים על 26 אחוזים.
משה גפני: הם דיברו אפילו על שלושים אחוזים.
משה גפני: הם נפגשו אתי ודיברו על שלושים אחוזים, הוועדה מהמחאה החברתית אבל אני חושב שהם טועים בעניין הזה ואני חושב שצריך ללכת בזהירות.
משה גפני: אי אפשר ללכת לקיצוניות השנייה.
משה גפני: להעלות את המתווה, גם הקפאת ההפחתה וגם להעלות את זה ל-25 אחוזים, אני חושב שזה מספיק ולא צריך ללכת על יותר מזה.
ערן יעקב: כך המליצה גם הוועדה.
ערן יעקב: הוועדה ההיא.
משה גפני: אנחנו הצענו את זה כאן לפני שנתיים.
משה גפני: אתם לא הסכמתם.
משה גפני: הממשלה לא הסכימה.
משה גפני: אנחנו הצענו את זה.
פרידה ישראלי: זה עבר בוועדת הכספים.
משה גפני: לפני המחאה החברתית.
ערן יעקב: אנחנו אפילו הסכמנו.
שגית אפיק: פסקה (12) בעמוד 6, מס על הכנסות גבוהות.
שגית אפיק: (12) לפני סעיף 122 יבוא: "121ב מס על הכנסות גבוהות (א) יחיד אשר הכנסתו החייבת בשנת המס עלתה על מיליון שקלים חדשים, יהיה חייב במס נוסף על חלק הכנסתו החייבת העולה על מיליון שקלים חדשים (בסעיף זה – הכנסה החייבת במס נוסף) בשיעור של 2 אחוזים.
שגית אפיק: (ב) על הכנסה החייבת במס נוסף לא יחולו הוראות סעיף 91(ד) לעניין מקדמות.
שגית אפיק: (ג) הוראות סעיף זה יחולו על אף האמור בכל חיקוק.
שגית אפיק: ד) בסעיף זה, "הכנסה חייבת" – לרבות שבח כמשמעותו בחוק מיסוי מקרקעין, ולמעט סכום אינפלציוני כהגדרתו בסעיף 88 וסכום אינפלציוני כהגדרתו בסעיף 47 לחוק מיסוי מקרקעין".
שגית אפיק: פסקה (10) בעמוד 5 היא תיאום הסכומים.
שגית אפיק: (10) בסעיף 120א, בהגדרה "תקרות הכנסה", בסופה יבוא "וכל הכנסה החייבת במס נוסף, כמשמעותה בסעיף 121ב".
שגית אפיק: אלה הוראות הצמדה לסכומים בפקודה ויש כאן הוספה של ההגדרה של הכנסה חייבת נוספת, כך שהיא תתעדכן לפי הוראות ההצמדה הקיימות.
משה גפני: דיברנו על העניין הזה כמה פעמים.
משה גפני: למה זה לא מס כפול?
פרידה ישראלי: זה לא מס על המס.
פרידה ישראלי: אנחנו בעצם קובעים כאן מדרגת מס נוספת אבל בצורה קצת שונה.
פרידה ישראלי: למה?
פרידה ישראלי: כי זאת מדרגת מס שלוקחת בחשבון את סך כל הכנסתו החייבת של יחיד והיא מצרפת את ההכנסה שיש לו מריבית, מרווחי הון, מדמי שכירות אם אלה דמי שכירות שחייבים במס, מיגיעה אישית, מעסק וכולי, ורק אם זה עולה על המיליון שקלים בשנה, אז אנחנו מטילים שני אחוזי מס נוספים.
פרידה ישראלי: מה שיפה בזה זה שבעצם לא קבענו כאן מדרגות למס רווח הון.
פרידה ישראלי: הוא 25 אחוזים או 30 אחוזים.
פרידה ישראלי: לא קבענו 27.
פרידה ישראלי: מתי זה בעצם יהיה 27 אחוזים?
פרידה ישראלי: אם זה נובע מהכנסה שעולה על מיליון וכך הלאה לגבי כלל סוגי ההכנסות.
פרידה ישראלי: יש כאן מדרגת מס נוספת - אין כאן מס כפול – והיפה בה שהיא מתחשבת בבעלי הכנסות גבוהות.
פרידה ישראלי: זה הרבה מעל העשירון העליון.
זיו שרון: יש בעיה עם העניין הזה ברגע שמכניסים את השבח ואת רווחי ההון לעניין הזה.
זיו שרון: כשבן אדם צריך לדוגמה באירוע רפואי או באירוע אחר וזאת לא הכנסה שהיא הכנסה שוטפת, בהכרח מדובר באירוע חד פעמי ועל האירוע החד פעמי, המשמעות היא שבסופו של דבר מעלים את שיעור מס רווחי ההון ואת שיעור מס השבח למישהו שהוא לא תושב חוץ ואין לו כלום בארץ, מעלים אותו בעוד שני אחוזים.
זיו שרון: אני מצליח להבין את אותו מס מיוחד ביחס להכנסות השוטפות אבל אני לא מצליח להבין ביחס להכנסות ההוניות מדוע מוטל מס מיוחד.
משה גפני: לגבי תקרת ההכנסות בביטוח הלאומי.
משה גפני: אחרי כן מס הכנסה שלילי.
שגית אפיק: תקרת ההכנסות בביטוח הלאומי, סעיף (3) בעמוד 8.
שגית אפיק: תיקון חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה) בחוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה), בתשע"א-2011 – (1) בסעיף 11(ב) – בטל.
שגית אפיק: (2) בסעיף 12 פסקה (2) – תימחק.
שגית אפיק: למעשה יש כאן את ביטול הוראת השעה.
שגית אפיק: ברגע שמבטלים את הוראת השעה, זה יחזור למצב של פי חמש, המצב שהיה לפני.
פרידה ישראלי: פי חמש מהשכר הבסיסי.
משה גפני: זאת הטבה.
פרידה ישראלי: זה לא השכר הממוצע.
פרידה ישראלי: נקבע איזשהו שכר בסיסי.
פרידה ישראלי: נדמה לי 8,150 ומשהו שקלים.
משה גפני: זאת הטבה שנותנים ובעיניי רק היעד שלה הוא כדאי.
משה גפני: אולי תגידו משפט לגבי העניין הזה.
משה גפני: תסבירו - כדי שגם יהיה בפרוטוקול – למה אתם מבקשים את זה.
משה גפני: זאת בקשה שלכם.
משה גפני: לא אנחנו ביקשנו את זה.
פרידה ישראלי: אנחנו מדברים על טווח של הכנסה שאנחנו קוראים לו גבנון, גיבנת, כי בתוך טווח ההכנסה הזאת אנחנו נמצאים בשיעור מס גבוה היום של 57 אחוזים.
פרידה ישראלי: אם לא נתקן את זה, במקום 57 אחוזים, יהיו לנו עוד שלושה אחוזים של המס השולי שעולה, שישים אחוזים ועוד שני אחוזים מס יסף.
פרידה ישראלי: זאת אומרת, אם לא נתקן את זה, נגיע אפילו לשיעורים של מעל שישים אחוזי מס.
פרידה ישראלי: בעצם אנחנו מדברים בהוראה שהמקור שלה בחוק התייעלות כלכלית.
פרידה ישראלי: היה חוסר פיסקאלי, רצון לגייס הכנסות ונקבעה איזושהי הוראה שבאיזושהי מידה היינו מודעים גם כשהיא נקבעה לבעייתיות שלה.
פרידה ישראלי: ההוראה קובעת שתקרת ההכנסה לביטוח הלאומי במקום שבאופן טבעי היא תסתיים באותה מדרגה בה אנחנו במס השולי העליון, היא תעלה ובאופן מדורג תרד חזרה לפי חמש השכר הממוצע.
פרידה ישראלי: נדמה לי שהיא עלתה עד לפי עשר והיא יורדת בהדרגה.
משה גפני: זאת הייתה אז טעות מכיוון שאנשים הפכו להיות חברות.
פרידה ישראלי: מה שקרה זה שזה נתן עידוד מאוד מאוד גבוה לפעילות באמצעות חברות של יחידים שאלמלא זה לא היו עושים את זה.
פרידה ישראלי: אנחנו שמענו ממנכ"לית המוסד לביטוח לאומי הערכות שלה האומרות שסדר גודל של שליש מהעצמאים שהסיפור הזה חל עליהם מבחינת רמת ההכנסה שלהם, עברו לעבוד במסגרת של חברות .
פרידה ישראלי: המעבר לעבוד במסגרת של חברות, הפגיעה שלו כפולה ולא רק בנושא של דמי ביטוח לאומי שהם לא מושכים משכורות ומשלמים דמי ביטוח לאומי אלא במסגרת ההתאגדות של חברה, אנחנו גם נפגענו במס הכנסה כי נמשכו משכורות יותר נמוכות.
פרידה ישראלי: אנחנו מבקשים להביא את זה לידי תיקון.
פרידה ישראלי: אנחנו מדברים כאן על שיעור מס סביר.
פרידה ישראלי: העלינו מספיק את שיעורי המס על בעלי הכנסות גבוהות, כמו שאתם יודעים העלינו ל-48 אחוזים ועוד מס יסף.
פרידה ישראלי: נסת
פרידה ישראלי: פק בזה ולא ניצור גיבנת שמביאה לתמריצים לא חיוביים.
משה גפני: יש כאן הוצאה שהממשלה תצטרך להוציא כדי ליישם את הסעיף הזה, אבל ההכנסות יגדלו בשנים הבאות.
פרידה ישראלי: נכון שבשנת 2012 יש תוצאה, אבל בהחלט יהיו פירות.
חיזקיה ישראל: בסוף 2012 זה ממילא צריך להתבטל.
פרידה ישראלי: נכון.
פרידה ישראלי: בסוף 2012 זה היה צריך ממילא להתבטל.
פרידה ישראלי: אמרתי שתהיה לנו עלות של 400 מיליון שקלים שזאת עלות ישירה אבל בגלל המניעה של התמרוץ השלילי יש השפעות חיוביות שיניבו הכנסות.
עופר מנירב: אני מברך את פרידה על ההצעה שחזרה על דברים שאמרתי לפני שלוש שנים בדיוק מילה במילה והם מצויים בפרוטוקול אבל אז אמרו לי שאני מדבר שטויות וזה לא נכון.
פרידה ישראלי: לא אני.
עופר מנירב: לא את.
משה גפני: פרידה לא אומרת על אף אחד שהוא מדבר שטויות, אפילו לא עליך.
פרידה ישראלי: אפילו לא חשבתי בלב.
עופר מנירב: מעבר לכך, אני אזכיר לכבודו שפעם אחרונה שזה עלה, כל כך חששו מכבודו עד שהעבירו את זה לוועדת העבודה כדי שהיא תאשר את זה וזה עבר בוועדת העבודה ולא אצל כבודו.
ערן יעקב: בקיצור, לקחנו את ההצעה של עופר ויישמנו אותה.
עופר מנירב: יש לי עוד הצעה שתידון בשבוע הבא.
עופר מנירב: אני מציע שגם אותה תקבל.
ליאת גרבר: יש עוד את נושא מס השבח.
משה גפני: מה זה השבח?
פרידה ישראלי: יש שני דברים.
פרידה ישראלי: יש את שיעור מס השבח שהוא חייב לעלות כמו שיעור מס רווח הון.
משה גפני: הוא לא יעלה.
משה גפני: זה נגד כל המדיניות שלנו.
פרידה ישראלי: זה לא קשור לדיור.
פרידה ישראלי: אנחנו לא מדברים כאן על שינויים בתחום הדיור למגורים.
משה גפני: אנחנו לא שם עכשיו.
משה גפני: אני רוצה לומר לכם – אתם כנראה לא ידעתם – שמאתמול בבוקר השתנו סדרי השלטון במדינת ישראל.
משה גפני: מאתמול בבוקר השלטון יצא מידי משרד האוצר ועבר לוועדת הכספים.
משה גפני: זה קרה אתמול בבוקר ואתם לא ידעתם את זה.
משה גפני: יש שינוי.
משה גפני: לפני שאנחנו מקריאים, אני רוצה לומר משהו לגבי מס הכנסה שלילי.
משה גפני: אמרתי בבוקר שיש חוק ראשון שאנחנו מביאים – אנחנו יחד עם ועדת הכספים – והחוק הראשון שאנחנו מדברים בו הוא בקשר למחאה החברתית.
משה גפני: אני סבור שיש צורך בחוק הזה לעשות איזה שהן פעולות ושהפעולות האלה גם יאותתו לציבור שהמגמה היא לסייע ולסייע בעיקר למעמד הביניים, כפי שאמרתי בתחילת הישיבה.
ציון פיניאן: חוק עם כוונות טובות.
משה גפני: לא רק כוונות אלא גם בפועל.
משה גפני: אנחנו קראנו קודם סעיף לפיו אנחנו נותנים נקודות זיכוי לגבר שעובד.
משה גפני: אנחנו רוצים לעודד גם את הנשים.
משה גפני: הסבירו לי מאוד באריכות – לא הבנתי, אבל הבנתי שהסבירו לי דבר נכון – שאי אפשר ללכת על המתווה של מס הכנסה שלילי לגבר ונקודת הזיכוי לאישה בין כה וכה קיימת.
משה גפני: אני מבקש – ולכן אנחנו עכשיו דנים על העניין הזה - לגבי מס הכנסה שלילי לאישה.
משה גפני: אנחנו נותנים את נקודות הזיכוי לגבר, אנחנו מעלים מס הכנסה שלילי בחמישים אחוזים לאישה, ותכף נדון בזה.
משה גפני: כלומר, אנחנו הולכים על מתווה שאנחנו מסייעים בעיקר למעמד הביניים.
משה גפני: נדמה לי שכאן אפילו מדובר באנשים עובדים בשכבות כלכליות יותר חלשות, אבל בעיקר מעמד הביניים.
משה גפני: לכן אני מבקש, אפילו שזה לא מופיע בהצעת החוק הממשלתית, זה נוגע לעניין הזה ואני חושב שהמתווה הזה צריך להיות.
משה גפני: נעבור למס הכנסה שלילי.