GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכה פרלמן: תחום הכבישים אצלנו לצערי מופרד מהתחום בו אני מתעסק.
מיכה פרלמן: אני יכול לבדוק עם הצוות השני מה קרה עם הרביזיה כי לא אני העברתי אותה.
מיכה פרלמן: בכל מקרה, כאן מדובר בענייני תחבורה ציבורית בלבד.
משה גפני: מי אחראי על הכבישים?
מיכה פרלמן: אצלנו באגף, שאול מרידור וערן כהן.
משה גפני: למה אין תשובה למגלי והבה?
מיכה פרלמן: שוב, אם זה היה בתחום אחריותי, הייתי יודע, אבל זה לא בתחום שלי.
מיכה פרלמן: אני מוכן לבדוק את זה.
משה גפני: אנחנו נאשר את הפנייה הזאת, אבל אני מאוד מבקש שהשבוע תהיה תשובה למה זה לא מתבצע.
משה גפני: אני מבקש שתעבירו לחבר הכנסת מגלי והבה וגם אלי.
משה גפני: בעד אישור פנייה מספר 693 – פה אחד הבקשה אושרה.
משה גפני: פנייה מספר 694 –
אמיר רשף: רע"ן מינהל מקרקעי ישראל, אגף התקציבים, משרד האוצר.
אמיר רשף: הפנייה היא פניית סוף שנה של המינהל ולכן יש כאן די הרבה דברים ואני אסביר את העיקריים.
אמיר רשף: יש שינויים בתקציב ההנחות בהתאם לביצוע בפועל של 158 מיליון שקלים.
אמיר רשף: יש תקצוב של 300 מיליון שקלים לתשלומי חלף היטל השבחה בגין עסקאות ושיווקים שביצע המינהל, העברות לרשויות המקומיות כמקובל בחוק.
אמיר רשף: יש תקצוב של 12.5 מיליון שקלים לאחזקת נכסי רשות הפיתוח.
אמיר רשף: יש תקציב הרשאות לפיתוח של 96 מיליון שקלים ועוד 92 מיליון לפינוי מתקנים ביטחוניים.
אמיר רשף: יש העברה של 30 מיליון שקלים למשרד הביטחון לטובת פרויקט צה"ל לנגב.
משה גפני: מה זה חלף היטל השבחה?
אמיר רשף: בכל עסקה שהמינהל מבצע, 10 אחוזים מההכנסות בגין העסקה עוברים לרשות המקומית.
אמיר רשף: זה כסף שמיועד לצרכים ציבוריים כגון פארקים, מדרכות ודברים כאלה.
משה גפני: בעד אישור פנייה מספר 694 – פה אחד הבקשה אושרה.
נסים זאב: אני מבין שזה בעצם פיצוי על כך שהקרקע נלקחת מהרשות עצמה.
נסים זאב: אלה עשרה אחוזים מהרווחים.
נסים זאב: זאת המשמעות?
נסים זאב: זה פיצוי כי כאילו לוקחים שטח מהרשות המקומות לצרכים אחרים.
אמיר רשף: לא לוקחים שטח מהרשות המקומית כי הקרקע היא אדמת מינהל, אבל כדי שגם הם ייהנו מההשבחה שנעשתה בקרקע ומהעסקה שהניבה הכנסות למדינה, יש הסכם שמעבירים אליהם עשרה אחוזים.
נסים זאב: הסכם בין מי למי, במשרד השיכון?
אמיר רשף: לא, סליחה.
אמיר רשף: זה קבוע בחוק התכנון והבנייה.
משה גפני: פנייה מספר 695 –
אמיר רשף: פניית סוף שנה.
אמיר רשף: יש כאן העברה של 10 מיליון שקלים להעסקת יועצים עבור הוועדות לדיור לאומי.
משה גפני: מי אלה היועצים?
אמיר רשף: כדי שהוועדות יוכלו לעמוד בעומס ובפניות שמגיעות אליהם לאישור, צריך להעסיק יועצים שיבדקו את התוכניות.
משה גפני: איך לוקחים את היועצים האלה?
משה גפני: במכרז?
אמיר רשף: יש כבר התקשרויות קיימות של מינהל התכנון.
אמיר רשף: הוא מרחיב את העסקת היועצים דרך ההתקשרויות האלה.
משה גפני: בעד אישור פנייה מספר 695 – פה אחד הבקשה אושרה.
משה גפני: פנייה מספר 697 -
אנסטסיה סורוקינה: הפנייה נועדה לתגבר את תקציב המינהל האזרחי בסך של שני מיליוני שקלים בהוצאה מותנית בהכנסה שעיקרם תגבור פעולות האכיפה באזור איו"ש.
משה גפני: זה נגד המתנחלים?
אנסטסיה סורוקינה: זה הכול.
אנסטסיה סורוקינה: זה לא נגד המתנחלים.
אנסטסיה סורוקינה: זאת אכיפה נגד גניבות מים, איכות הסביבה ועוד.
משה גפני: סתם צחקתי.
משה גפני: בעד אישור פנייה מספר 697 – פה אחד הבקשה אושרה.
משה גפני: פנייה מספר 700 – פיתוח אזורי תעשייה
דוד שטיינמץ: מדובר כאן בהשלמת תקציב למינהל אזורי פיתוח בסך 40 מיליון שקלים, השלמת תקציב לשנת 2011.
משה גפני: איפה אזורי הפיתוח?
דוד שטיינמץ: נמצא כאן מנחם יחזקאלי שיוכל להתייחס.
משה גפני: אתמול היה כאן ידון על צומת שוקת.
מנחם יחזקאלי: אזור תעשייה נועם.
מנחם יחזקאלי: אזור התקציב לאזור תעשייה נועם, זה ליד נתיבות, משותף למספר רשויות.
משה גפני: בעד אישור פנייה מספר 700 – פה אחד הבקשה אושרה.
זאב אלקין: אני מבקש רביזיה.
זאב אלקין: אני לא הבנתי.
משה גפני: הסביר מנחם יחזקאלי שזה בעיקר הולך לאזור התעשייה נועם ליד נתיבות, אבל יש רביזיה ואתה תצטרך אחרי כן להסביר לו כדי שהוא יסיר אותה.
משה גפני: אנחנו ועדה מאוד פלורליסטית וליברלית.
מנחם יחזקאלי: תסתיים השנה ולא נספיק לעשות.
משה גפני: תאמין לי שיש הרבה דברים שמשרד התעשייה צריך לעשות עד סוף השנה והוא לא מספיק.
משה גפני: יהיה עוד משהו.
משה גפני: אני מכיר את חבר הכנסת אלקין, הוא חבר כנסת אחראי, ואתה תסביר לו וכבר היום הוא יסיר את הרביזיה.
משה גפני: עד סוף השנה, המשיח עוד יבוא.
נסים זאב: במגזר הדרוזי, היכן זה בדיוק?
מנחם יחזקאלי: בעידן להבים.
נסים זאב: לא הדרוזי.
נסים זאב: הבדואי.
מנחם יחזקאלי: מדובר על אזור תעשייה עידן הנגב שהוא משותף לרהט, בני שמעון ולהבים.
מנחם יחזקאלי: זה אזור תעשייה גדול שמפתחים אותו עכשיו.
מנחם יחזקאלי: יש דרישה גדולה לפיתוח שם.
מנחם יחזקאלי: מתוך ה-28 מיליון, אלה 24 מיליון שקלים ועוד שני מיליון שקלים לערוער ושני מיליון שקלים לשגב שלום.
נסים זאב: אדוני היושב ראש, אני מבקש שהעמוד הזה תמיד יהיה מונח לפניך כשאתה שומע את טלב אלסאנע זועק שהבדואים מקופחים.
משה גפני: טלב אלסאנע ממשיך לזעוק.
משה גפני: הוא היה כאן אתמול בדיון מהיר שלו והוא טען נגדם ושאל למה לא עושים את אזור התעשייה בצומת שוקת.
משה גפני: אזור התעשייה בצומת שוקת הוא אזור תעשייה גם ליהודים וגם לערבים והוא אומר שזה עומד להיות מיזם עצום אבל הם לא מתקצבים אותו.
משה גפני: 20 מיליון שקלים.
משה גפני: הסיכום היה שאנחנו פונים לראש הממשלה, לשר האוצר ולשר התעשייה לבקש להשקיע את עשרים מיליון השקלים.
מנחם יחזקאלי: מקובל עלינו.
משה גפני: הוא אמר שזה מקובל עליהם, ה-20 מיליון שקלים.
משה גפני: אני הולך להגיד את זה לטלב אלסאנע.
משה גפני: פנייה מספר 701 –
שירלי באבד: הפנייה נועדה לבצע שינויים פנימיים בתקציב משרד החינוך לפי בקשתו.
משה גפני: מה אלה ההעברות כאן?
משה גפני: מה השינויים הפנימיים?
שירלי באבד: אם אתה רוצה פירוט, אני יכולה לתת לך.
משה גפני: זה 312 אלף שקלים.
שירלי באבד: 312 אלף שקלים זה תקציב שעובר למשרד הבריאות לצורך אבחון ילדים.
משה גפני: בעד אישור פנייה מספר 701 – פה אחד הבקשה אושרה.
משה גפני: אגב, למה נכנס כאן גם הסעיף של תמיכה בכוללים בלי שום מספר?
משה גפני: סתם לעצבן אותי?
שירלי באבד: לא, זה משהו טכני.
משה גפני: מי יודע להסביר מי רצה לעצבן אותי?
זאב אלקין: הם רומזים שיכלו להוריד את הכסף הזה משם אבל לא הורידו משם.
משה גפני: תבדקי אם זה נכון מה שהוא אמר.
משה גפני: הוא אמר ששמתם את זה כאן אבל זה לא קשור לכאן.
שירלי באבד: לא, זה קשור.
שירלי באבד: כל הפניות כאן הן פנימיות.
משה גפני: פנייה מספר 702 –
צחי דוד: הפנייה נועדה לבצע שינויים פנימיים בתקציב משרד הדתות וכן להעביר 350 אלפי שקלים ממשרד הנגב והגליל למשרד הדתות עבור שיפוץ ושיקום מערת המכפלה וכן לביצוע שינויים פנימיים.
משה גפני: בעד אישור פנייה מספר 702 – פה אחד הבקשה אושרה.
משה גפני: פנייה מספר 705 -
צחי דוד: הפנייה נועדה לתקצוב 108 אלפי שקלים במשרד השיכון.
משה גפני: לא, אתה מדבר על משהו אחר.
משה גפני: אנחנו מדברים על פנייה מספר 705.
משה גפני: 18 מיליון שקלים לפיתוח הנגב והגליל.
צחי דוד: אני אגיע גם לזה.
צחי דוד: אני מסביר את הכול.
צחי דוד: הפנייה נועדה לתקצוב 18 מיליון שקלים בהתאם לסיכום התקציבי עם משרד הנגב והגליל וכן 16 מיליוני שקלים בהרשאה להתחייב לפיתוח העיר מודיעין.
צחי דוד: בנוסף נועדה הפנייה לתקצוב 108 מיליון שקלים בהוצאה מותנית בהכנסה בהתאם לגידול בתחזית ההכנסות של המשרד.
משה גפני: מה זה מודיעין?
צחי דוד: מדובר בהמשך פיתוח העיר.
צחי דוד: לאחרונה עבר אישור של מתחם נוסף בן אלף יחידות דיור.
צחי דוד: מדובר בתקצוב הרשאה להתחייב כנגד הכנסות מפיתוח מקבלנים.
משה גפני: בעד אישור פנייה מספר 705 – פה אחד הבקשה אושרה.
משה גפני: פנייה מספר 710 -
אריאל לוין: הפנייה נועדה לאישור הסכם עמידר.
אריאל לוין: עמידר מנהלת עבור מדינת ישראל 45 אלף דירות דיור ציבורי וכנגד הניהול הזה היא מקבלת עמלה ותקציבים נוספים לשיפוצים.
אריאל לוין: לצורך כך היא מתוקצבת ב-989 מיליוני שקלים לחמש שנים, חוזה חמש שנתי בהרשאה להתחייב אשר מימונו הוא פנימי.
אריאל לוין: העמלה משולמת כנגד הכנסות משכר דירה.
אריאל לוין: בנוסף מיועדת הפנייה לתקצוב 26 מיליוני שקלים להוסטלים לקשישים, גם לחמש שנים, אשר מנוהלים על ידי עמידר בפטור ממכרז.
משה גפני: מיליארד ו-15 מיליון שקלים.
אריאל לוין: אני שוב מדגיש שמדובר בהרשאה להתחייב כאשר המימון הנו מהכנסות משכר דירה.
אריאל לוין: מדובר על תקצוב לחמש וחצי שנים ולא על תקצוב חד שנתי.
קריאה: יש הסכם עם חברת עמידר שנחתם ב-2004 לחמש שנים ועכשיו יש תקופה נוספת של חמש שנים.
משה גפני: אתם מעוניינים בזה?
משה גפני: בעד אישור פנייה מספר 710 – פה אחד הבקשה אושרה.
אורי אריאל: היושב ראש, לסדר, אני מבקש רביזיה על ההעברה למינהל האזרחי.
משה גפני: חשבתי שכבר הסתדרת אתם.
אנסטסיה סורוקינה: אפשר לשאול מה אפשר לעשות כדי שהרביזיה תוסר?
אורי אריאל: לפי הערכתי אנחנו נשוחח עם ראש המינהל האזרחי כדי להבין בדיוק מה.
אנסטסיה סורוקינה: שידבר אתי?
משה גפני: תדאגי שראש המינהל האזרחי ידבר עם חבר הכנסת אורי אריאל.
משה גפני: הוא בחור טוב, אבל מאוד קשה.
משה גפני: פניות מספר 712 עד 716 –
שירלי באבד: הפנייה נועדה להעביר ממשרד ראש הממשלה למשרד החינוך 18 מיליון שקלים לטובת התכנית הרב שנתית לדרוזים ולצ'רקסים.
שירלי באבד: בנוסף, מיליון שקלים לטובת קידום אורח חיים בריא בתנועות הנוער ו-450 אלף שקלים לטובת ימי הדרכה ושעות השתלמות להטמעת תוכנית התקשוב ביישובי עוטף עזה.
משה גפני: בעד אישור פניות מספר 712–716 – פה אחד הבקשה אושרה.
משה גפני: פנייה מספר 718 -
ראובן להבי: משרד הפנים.
ראובן להבי: הפנייה נועדה לבצע שינויים פנימיים בתקציב הרשויות המקומיות להגדלה של מענק האיזון ב-125 מיליון שקלים, 40 מיליון שקלים למענקים להתיישבות צעירה, 35 מיליון שקלים מענקים ביטחוניים לרשויות באיו"ש.
משה גפני: 125 זה למענקי איזון?
ראובן להבי: אמת.
משה גפני: עוד לא אישרתי את זה.
משה גפני: על מה מענקי האיזון?
ראובן להבי: העמדת מענק האיזון על 2 מיליארד ו-775 מיליון שקלים על פי החלטת מרכז השלטון המקומי עם ראש הממשלה.
ציון פיניאן: זאת השלמה לשני מיליארד ו-750 מיליון.
ציון פיניאן: ב-2012 יש שני מיליארד ו-850 מיליון שקלים.
משה גפני: אורי, אתה הולך להגיש על זה רביזיה?
אורי אריאל: שהיא שכנעה אותי לא להגיש.
משה גפני: בעד אישור פנייה מספר 718 – פה אחד הבקשה אושרה.
משה גפני: אני עוצר כאן ואנחנו ממשיכים את ההעברות מחר.
משה גפני: אני מוסיף את זה לסדר ההעברות מחר.
משה גפני: על סדר היום: תקנות ניירות ערך (סייג לעניין המניות הבנקאיות שבהסדר) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"א-2011.
משה גפני: בשבוע שעבר התקיים דיון בנושא הזה ואני מבין שמבקשים הארכה לשנתיים.
משה גפני: אני מתכבד לפתוח את הישיבה המשותפת של ועדת הכספים וועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
משה גפני: אני מתנצל, היו פקקים בדרך שגם יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תקוע בהם ואני מקווה שב-10-15 דקות הקרובות הוא יצטרף אלינו.
משה גפני: אנחנו נתחיל את הישיבה.
משה גפני: חיים כץ ואני דיברנו על כך שצריך לקיים דיון על הנושא של דמי הניהול של קרנות הפנסיה וקופות הגמל.
משה גפני: לפי מה שמסתמן ולפי מה שנראה, מדובר על אנשים שהשקיעו את מיטב כספם כדי לחסוך גם לפנסיה, גם לקופות גמל וכולי, וגובים מהם דמי ניהול באופן כזה שנראה כאילו אין לגבי העניין הזה רגולטור או הקפדה על מה שנעשה.
משה גפני: לוקחים את הכסף של האנשים ונותנים אותו לצרכים שהם אינם הצרכים לשמם הכספים הללו נחסכו או שניתנו או שהושקעו בחברות האלו.
משה גפני: רג'ואן, אני קודם אאפשר לחברי הכנסת שנמצאים כאן לומר את דבריהם.
משה גפני: אתה הרגולטור הבכיר ביותר שנמצא כאן.
משה גפני: הגיע יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
משה גפני: אני חוזר על הדברים שאמרתי.
משה גפני: קודם כל, התנצלתי בשמי ובשמך.
משה גפני: אמרנו שדיברנו בשבוע שעבר והחלטנו לקיים את הדיון הזה.
משה גפני: אנשים משקיעים את מיטב כספם והוא הולך לדמי ניהול.
משה גפני: הצעתי שקודם ידברו חברי הכנסת ולאחר מכן ניתן לממונה על הביטוח אפשרות להתייחס.
משה גפני: חיים, תתחיל אתה.
חיים כץ: לצערי מה שאמרתי בשנת 2003 שיקרה בשנת 2008 אכן קורה.
חיים כץ: הלאמת קרנות הפנסיה הביאה למזור רגעי או תקופתי לפרק זמן של שלוש, ארבע, חמש שנים ואז המצב ילך ויחמיר.
חיים כץ: קודם כל, בקופות הוותיקות כמות האג"חים הולכת ויורדת והכספים שמועברים לבורסה הולכים וגדלים.
חיים כץ: זה דבר אחד.
חיים כץ: בקופות החדשות כל השיטה של עמלות ניהול, היא בגדר שערורייה.
חיים כץ: אדם שחוסך 35 שנים, בשנה ה-35, ארבעים אחוזים מהחיסכון הולכים לדמי ניהול.
חיים כץ: כבר לא כדאי לחסוך.
חיים כץ: ארבעים אחוזים מהחיסכון הולכים לדמי ניהול ולכן לשם מה להשקיע?
חיים כץ: כל השיטה של דמי הניהול, כל עם סגירת החיסכון ההוני, כל המעבר לבנקים עם דמי הייעוץ המצחיקים של רבע אחוז מההון – זאת בדיחה.
חיים כץ: רצו לרצות אנשים.
חיים כץ: אדם שרוצה ללכת לרופא מומחה, הולך לרופא מומחה ומשלם לו.
חיים כץ: מי שרוצה ייעוץ מבנק, רוצה ייעוץ פנסיוני, שילך לייעוץ, ישלם אלף שקלים, אלפיים שקלים, 5,000 שקלים בסכום חד פעמי ולא ייקחו רבע אחוז מהצבירה במשך כל החיים.
חיים כץ: אומרים שזה לא בא על חשבון הצרכן אלא זה בא על חשבון היצרן, אבל אין דברים כאלה.
חיים כץ: אין יש מאין.
חיים כץ: אם זה בא על חשבון היצרן, היצרן ייקח מהצרכן והוא לא מפסיד כסף.
חיים כץ: צריך לסגור את הקטע הזה של הייעוץ בבנקים, צריך להוריד את דמי הניהול, צריך ללכת מעשרים שנים ולהקפיא את דמי הניהול.
חיים כץ: דמי הניהול מתחלקים לשניים: עד שישה אחוזים מהפרמיה.
חיים כץ: הייתי בתוכנית טלוויזיה בה דיברו על דמי הניהול ואמרתי שאפשר להסתפק ב-0.3, ב-0.4, ב-0.5.
חיים כץ: היה מולי מישהו שניהול קרן פנסיה ואמר לי שאני לא מבין.
חיים כץ: אמרתי לו שיכול להיות שאני לא מבין, אבל כשיצאתי ראיתי שהוא נוסע בפורש ואז הבנתי שאני לא מבין.
משה גפני: מה זה פורש?
חיים כץ: מכונית.
משה גפני: את זה הוא קונה מדמי הניהול?
חיים כץ: הוא יכול לקנות שתיים.
חיים כץ: אז הבנתי שאני לא מבין.
חיים כץ: הוא צודק.
חיים כץ: אני שמח על הדיון הזה.
חיים כץ: אני חושב שצריך לעשות סדר בנושא הזה.
חיים כץ: אי אפשר לקחת את אלה שחוסכים את החיסכון הכי גדול בחיים שלהם, לפרק זמן הכי ארוך ולתת לקבוצות – אם אלה בנקים, אם אלו חברות ביטוח, אם אלה קרנות השתלמות וכולי.
חיים כץ: בדרך לכאן שמעתי תוכנית של קרן נויבך, דיבר בה עודד שחר ואמר שהוא מסתכל עכשיו על העמלות, בן אדם השקיע בשנה הזאת בקרן שקלית עם תשואה כלום.
חיים כץ: מהי קרן שקלית?
חיים כץ: הוא שילם ארבעים אחוזים דמי ניהול על כל הרווח שהוא קיבל.
חיים כץ: מישהו אחר שילם לקופה והכל עלה בעשן.
חיים כץ: הוא הפסיד את הכול אבל דמי הניהול נשארים.
חיים כץ: אני זוכר שהגשתי הצעת חוק שתשואות יפורסמו פעם בשנה.
חיים כץ: אמרו לי שצריכה להיות שקיפות ולכן צריך להיות כל חודש.
חיים כץ: כל חודש גורם לסיכונים, גורם להשקעות מסוכנות, גורם לאנשים להראות כמה מרוויחים.
חיים כץ: לפני שבוע ראיתי כתבה של ניר גלעד ב"גלובס".
משה גפני: כל הזמן אתה קורא עיתונים?
חיים כץ: כל הזמן.
חיים כץ: אני קם ב-4 בבוקר, אתה הולך להתפלל ולעשות מצוות ואני קורא עיתונים.
חיים כץ: ראיתי שהוא אמר באותה כתבה שזאת שגיאה לפרסם את התשואות כל חודש.
חיים כץ: כשאתה הולך לחיסכון של ארבעים שנים, מה זה משנה כל חודש?
חיים כץ: השקיפות הזאת, המעבר הזה, תקנה ברווז, תקנה חתול, תקנה משהו אחר, המעבר בין הקופות – צריך לעשות סדר בדמי הניהול, צריך לקעקע את ועדת בכר.
חיים כץ: המדינה עשתה טעות והיא צריכה להגיד שהיא טעתה, שגתה, זה היה טוב לימים כאלה ועכשיו היא רוצה לשנות את העניין.
משה גפני: חבר הכנסת יוחנן פלסנר ואחריו חבר הכנסת עמיר פרץ.
יוחנן פלסנר: אני מברך את שניכם על קיום הדיון החשוב הזה.
יוחנן פלסנר: אני אנסה להוסיף על הדברים שאמר חבר הכנסת חיים כץ.
יוחנן פלסנר: מילא אם היינו מקבלים ערך מוסף על דמי הניהול האלה, אבל מה אנחנו רואים?
יוחנן פלסנר: כשאתה משווה את התשואות שמייצרות רוב הקרנות, רוב הגופים המוסדיים, אל מול התשואות של השוק, אתה רואה שבערך – ועכשיו אל תתפסו אותי במילה, אבל סדר גודל – שמונים אחוזים הם בכלל מתחת לתפקוד של השוק.
יוחנן פלסנר: כלומר, אם אני בלי דמי ניהול, רק משקיע וקונה סל של אג"חים או תעודת סל של מניות או משהו כזה, ברוב המקרים אני בכלל מנצח את מה שאותו משקיע מדופלם שלקח שלושים-ארבעים.
חיים כץ: סלח לי, אני רוצה להוסיף משפט אחד.
חיים כץ: חוץ מדמי ניהול, יש גם עלויות נוספות של דמי שמירה.
חיים כץ: פעם היית קונה מניות, היו שומרים אותן.
חיים כץ: היום זאת שורה במחשב ולוקחים לך על זה עמלה.
יוחנן פלסנר: יש לנו כאן את כל דמי הניהול הנסתרים.
יוחנן פלסנר: ברוקראג', דמי שמירה, ואני מניח שנקבל את הדברים.
יוחנן פלסנר: השורה התחתונה היא תשלומים אדירים.
יוחנן פלסנר: חשוב להדגיש כאן שאין לנו אופציה אחרת, לנו כחוסכים ארוכי טווח.
יוחנן פלסנר: בעבר אם היית חבר כנסת או היית באיזשהו תפקיד בשירות ציבורי, הייתה פנסיה תקציבית וזה לא עניין אותך.
יוחנן פלסנר: או להבדיל, או אג"ח מיועדות במקומות אחרים.
יוחנן פלסנר: היום אף אחד לא שואל אותנו.
יוחנן פלסנר: כל הכסף שלנו, החיסכון העתידי שלנו, הוא בשוק ההון וזה כתוצאה מהרפורמות שנעשו בעשר השנים האחרונות.
יוחנן פלסנר: לכן שוק ההון הוא כבר לא אופציה אלא הוא חובה והוא תחום עניין שמשפיע על העתיד של כל אחד מאתנו.
יוחנן פלסנר: אף אחד לא בחר משקיע גדול, לא בהכרח מתמצא בדברים האלה ובעצם מכריחים אותו קודם כל, אם הוא רוצה שיהיה לו עתיד כלכלי, לשים את הכסף שלו בשוק ההון ואחר כך האופציה היחידה היא שבעצם יש לך שותף שאתה מגלה.
יוחנן פלסנר: ניסיתי לחשוב על אנלוגיה על עוד עסקה שבה על טרנזקציה אחת שמבצעים גוזרים כל כך הרבה עמלות אחר כך בעתיד.
יוחנן פלסנר: הרי אם אתה קונה דירה, אתה משלם א אחוז-אחוז וחצי, אפילו שני אחוזים, למתווך, אבל הנכס בידיים שלך.
יוחנן פלסנר: כאן אתה משלם אחר כך לכל אורך השנים וכשאתה מנסה להבין מה הערך המוסף שאתה מקבל, מאוד קשה לראות אותו.
חיים כץ: אתה הולך לבנק ומבקש ייעוץ.
חיים כץ: הוא אומר לך לא לעשות כלום כי אתה במצב מצוין – רבע אחוז כל החיים מכל מה שאתה חוסך.
יוחנן פלסנר: כשאתה מחשב את זה בריבית דריבית, הנחת המוצא בסוף של רובנו היא שגם אם חסכנו במשך עשרות שנים, זה מה שנקרא קפיטליזם ברווחים וסוציאליזם בהפסדים, אנחנו נהיה שותפים להפסדים, שם יש הרבה מאוד שוויון.
יוחנן פלסנר: אני חושב שזה נושא סבוך ורציני.
יוחנן פלסנר: יש לנו עבודה קשה ואחראית.
יוחנן פלסנר: אני חושב שנמצא כאן קונצנזוס בין החברים שצריך להסדיר את הנושא הזה ונעשה את זה ביחד ובאחריות.
עמיר פרץ: רבותיי יושבי הראש, אני באמת שמח על הדיון הזה משום שהוא חשוב ביותר.
עמיר פרץ: אני רוצה לברך את שניכם על שילוב הכוחות.
עמיר פרץ: חבר הכנסת חיים כץ מגלה בקיאות והוא יכול לשמש לנו זיכרון ארגוני רב שנים ומתמשך על כל התהפוכות והשינויים.
עמיר פרץ: אין ספק שדרך הצגת הדברים מעמידה את האבסורד הגדול.
עמיר פרץ: בין היתר באמת אנשים לא כל כך מתמחים והאזרחים שלנו עמוסים באינפורמציה וכל היום שומעים על המיליארדים שעברו מהצד הזה והמיליארדים שעברו בצד השני, אבל בסוף האזרח שואל מה לגבי ה-5,000 שקלים שלו והאם הם בסדר.
עמיר פרץ: עם המיליארדים הכול בסדר, אבל הוא שואל מה עם הסכום הקטן שלו והאם הוא בטוח.
עמיר פרץ: אומרים לו שלא בהכרח.
עמיר פרץ: ודאי שאנחנו צריכים להיות אלה שמבהירים לאזרח את התמונה.
עמיר פרץ: אין ספק שיש הבדל גדול בין דמי ניהול שהם בקרנות הפנסיה הוותיקות, שבעיקר לצערי מושתים על הגמלאים, ושם אחת הבעיות הקשות היא שבעצם הפנסיה כבר משולמת וזה כבר לא ניהול כספי שיש בו רמת סיכון כי במקרה הוותיקים ביותר, רוב הכסף שלהם הוא עדיין באגרות חוב מיועדות.
עמיר פרץ: אני לא יודע מה החלוקה היום.
חיים כץ: פחות.
חיים כץ: פחות מחמישים אחוזים.
עמיר פרץ: אם זה פחות מחמישים אחוזים, זאת שערוריה.
חיים כץ: זה היה סגור ל-15 שנים.
חיים כץ: מ-2003 עברו שמונה שנים, כל חודש זה נסגר, חצי מהתקופה נגמרה.
עמיר פרץ: אלה דברים שבפירוש נוגדים את כל התפיסה שהוצגה, כי הרי בין היתר צריך לבדוק מה רמת הסיכון לפני שנפטרים מאותן איגרות חוב מיועדות.
עמיר פרץ: אני חושב שרמת הסיכון היום שנוטלות הקרנות הוותיקות היא רמת סיכון מאוד נמוכה ואין שום סיבה שבעולם שמשתמשים במה שנקרא אותו גרף יורד.
עמיר פרץ: באמת הגיע הזמן לעצור את הגרף הזה.
עמיר פרץ: הדבר הכי שערורייתי זה מה שהוצג כאן, שלא משנה מה קורה, דמי הניהול או כל גבייה אחרת, היא נגד החיסכון ולא נגד התוצאה.
עמיר פרץ: אם זה היה עומד בעיקרון כנגד התוצאה, ואם בחודש מסוים הקרן הפסידה ואז אומרים שהקרן הפסידה ואף אחד לא יקבל דמי ניהול, יש בזה איזשהו הגיון, אבל אם יש מצב שבו הגבייה היא כנגד ההעברה, זה צריך להיות מספר אבסולוטי.
עמיר פרץ: לא משנה כמה אתה מעביר, אם השירות שלך שווה מאה שקלים, שלם מאה שקלים.
עמיר פרץ: אם שני האחוזים שלך שווים פחות, הגובה יגיד שהוא צריך מאה שקלים כדי לקיים את כל המכשור, הייעוץ וכולי.
עמיר פרץ: הרי לא יתכן שזה יהיה פר הכנסה.
עמיר פרץ: זה דבר דמיוני מה שקורה כאן.
עמיר פרץ: אנחנו יודעים שהשוק הזה הפך לשוק מניפולטיבי.
עמיר פרץ: כל הניסיונות של אגף שוק ההון לייצר מצגות וכלים שיסייעו לאזרח, איך הוא נכנס ולומד את כל המערכת שמייצרים עבורו היום – חבר'ה, אתם חושבים שמישהו שגומר לעבוד באיזה מפעל בשעה 7-8 בערב ייכנס למחשבים שלכם כדי לבדוק איזה כלים אתם מעמידים לרשותו?
עמיר פרץ: זאת כסות להמשך התהליך הבלתי אפשרי הזה שהפך שימוש במידה מסוימת חסר אחריות.
עמיר פרץ: אני לא רוצה להשתמש במלים בומבסטיות כמו מופקר, אבל במידה מסוימת חסר אחריות.
עמיר פרץ: מדובר בסופו של דבר על תהליך של כרסום הולך וגדל.
עמיר פרץ: היינו בתקופות בהן היה מה שנקרא מושג אשראי מסופקים.
עמיר פרץ: הבנקים נכנסו למצב שהיקף העמדת הכסף שהם העמידו מול הבטוחות שהיו להם, היה גדול יותר.
עמיר פרץ: הם נכנסו למצב של אשראי מסופקים.
עמיר פרץ: אז בא בנק ישראל ואמר שמאורע חד צדדי, כל הבנקים משלימים קודם כל את האשראי המסופקים ואחר כך רק מחשבים את הדיבידנד שלהם.
עמיר פרץ: מרגע שהקרנות יצאו כחלק ממייצרי האשראי, בעצם מנהלי הקרנות בדילמה קבועה כל יום למצוא לעצמם מסלולים היכן להשקיע.
עמיר פרץ: סל ההשקעות במדינת ישראל הוא לא סל מגוון כל כך.
עמיר פרץ: אם מישהו ירצה להישאר רק בתוך מדינת ישראל, הסל הוא מצומצם ולכן הולכים לרעות בשדות זרים.
עמיר פרץ: לכן חלק גדול מכספי החסכונות נמצאים במדינות מזרח אירופה וכולי.
עמיר פרץ: אין ברירה אדוני היושב ראש, צריך לומר באופן נחרץ שעשינו הסדר רב שנתי מול משבר שכולם היו שותפים לו.
עמיר פרץ: המדינה העבירה 174 מיליארד שקלים, אחרים העבירו, כל אחד העביר כדי לייצב את העסק שבמשך שנים רבות לא טופל, אבל כרגע ברור לחלוטין שאחריות המדינה חייבת לחזור ולהיות הרבה יותר גדולה מאשר הגרף שהולך וקטן.
עמיר פרץ: לדעתי אי אפשר להתנהל לאורך זמן ושאנשים ירגישו בטוחים אם יהיה פחות מרף מינימאלי של חמישים אחוזים איגרות חוב מיועדות.
עמיר פרץ: חייבים לחזור לעיקרון הזה.
עמיר פרץ: חלוקת הסיכון בין האזרחים לבין המדינה, כי המדינה היא המרוויח העיקרי ואני רוצה להדגיש זאת.
עמיר פרץ: המדינה היא המרוויח העיקרי.
עמיר פרץ: היא לא הייתה לעולם מצליחה לייצר מתווה אשראי כזה שמשמש אותה לכל צרכיה כמעט, גם אם היא לא מכוונת אותו.
עמיר פרץ: אם היא לא הייתה פותחת את לאיגרות החוב, זה לא היה קורה.
עמיר פרץ: עכשיו הגענו לשלב שרק האזרחים כמעט לוקחים את הסיכונים.
עמיר פרץ: לכן אני אומר שהמינימום – גם בקרנות החדשות ולא רק בקרנות הוותיקות – שהסכמנו להתחלה של שלושים אחוזים, דיברנו שיהיה משא ומתן להגדיל לחמישים אחוזים כחלק מהמתווה שהיה צריך להיות מתווה עולה ולא מתווה יורד.
עמיר פרץ: זה אחד ההסכמים הכי מורכבים והכי מסובכים שאי פעם הונחו במדינת ישראל אבל היו בו מתווים לכל הכיוונים.
עמיר פרץ: לצערי הממשלות לדורותיהן בתקופות האחרונות, ב-15 השנים האחרונות, בחרו לעצמן רק מה שנוח להן.
עמיר פרץ: לכן צריך לעצור את זה ולפי דעתי צריכה להיות חשיבה מחודשת והדבר הבסיסי הוא שמוכרח להיות קשר בין התשואה לבין דמי הניהול לבין דמי ההשתתפות.
עמיר פרץ: אי אפשר שזה יהיה מנותק לחלוטין.
עמיר פרץ: שני מרכיבים, איגרות חוב מיועדות בהיקף מינימאלי, קשר בין התשואות לבין דמי הניהול.
משה גפני: רחל אדטו ואחריה שלי יחימוביץ.
משה גפני: אחרון הדוברים יהיה ציון פיניאן, רכז הקואליציה בוועדת הכספים.
רחל אדטו: אני חושבת שזה אחד הדיונים היותר חשובים בתקופה האחרונה, הנושא הזה של דמי הניהול.
רחל אדטו: אנחנו מדברים על כך שאנשים היום חוסכים לפנסיה בתור חובה.
רחל אדטו: אנשים צעירים צריכים להתחיל לחסוך כחובה לחיסכון פנסיוני.
רחל אדטו: לאחרונה ראיתי מספר פעמים שחישבו כמה אדם משלם במהלך חייו עבור עמלות ניהול.
רחל אדטו: מישהו עשה חשבון שאנשים יכולים להגיע לסדרי גודל של 500 אלף שקלים שאנשים משלמים דמי ניהול במהלך תקופת החיסכון, שזה כמובן לא קביל בכל קנה מידה.
רחל אדטו: השילוב של שניכם שיושבים בראש - שניכם מאמינים שצריך לשנות – מבטיח איזשהו אופק שבאמת יהיה ניתן לשנות.
רחל אדטו: הם עושים משהו שהוא הכי ציבורי שאפשר לעשות ובכוחות של שניהם ובהבנה שלהם, אפשר יהיה לעשות.
רחל אדטו: אנשים בתור התחלה משלמים 1,2 אחוז דמי ניהול.
רחל אדטו: רוב האנשים לא ערים לזה וגם לא ערים ליכולת שלהם להתחיל לנהל ויכוח על ה-1,2 אחוז.
רחל אדטו: אתה מגיע לפקידה והיא אומרת לך אי אפשר.
רחל אדטו: אתה מגיע מעל הפקידה, מתווכח ומורידים לך, עושים לך את הטובה הגדולה ומורידים לך ל-0,8 אחוז את דמי הניהול.
רחל אדטו: עדיין מגיע דוח הרבעון ואז אתה אומר שההפסד שלך הולך וגדל כל חודש.
חיים כץ: מי מוריד ל-0,8 אחוז?
רחל אדטו: המנהל.
רחל אדטו: אמרת לו שאתה עובר לקרן אחרת.
חיים כץ: עד שמורידים ל-0,8 אחוז, צריך להיבחר לכנסת.
רחל אדטו: יש לך היום את היכולת אבל רוב האנשים לא עושים את זה.
רחל אדטו: אתה אומר שאתה עובר לקרן אחרת.
חיים כץ: אתה עובר, אתה מאבד ביטוחים, תקופות אכשרה, זה צחוק?
רחל אדטו: בודדים שבבודדים יכולים להגיע לזה, אבל רוב האנשים משלמים ולא יודעים שאפשר להתווכח.
רחל אדטו: הם משלמים את הסכום המקסימאלי.
רחל אדטו: זה חלק מהעניין וחלק מההטעיה.
רחל אדטו: מעבר להסכמה המוחלטת שאתה מפסיד, אתה גם על ההפסדים משלם באופן קבוע את האחוז.
חיים כץ: לא על ההפסדים.
חיים כץ: אתה משלם על הצבירה שלך, בלי שום קשר להפסדים.
חיים כץ: כמה שצברת, כמה שהשקעת, על זה אתה משלם.
חיים כץ: זה הבסיס.
רחל אדטו: כטענת נגד יאמרו לנו שאם אנחנו נוותר לחברות הביטוח או לבנקים על דמי הניהול, אנחנו יכולים לערער את היציבות הכלכלית שלהם ולכן לא ניגע, כדי לא לפגוע בבנקים.
חיים כץ: אתה יודעת כמה לקחו לצבא?
חיים כץ: 0,018.
רחל אדטו: קל וחומר זה מחזק את מה שאמרתי בפתיח, שאם יש משהו ציבורי שצריך לעשות עכשיו לטובתנו, כי כל אחד מאתנו נמצא באותה סירה אבל לטובת אזרחי ישראל זה הדבר הכי ציבורי שאפשר לעשות עכשיו, לעשות מהלך במיוחד שאמרת עכשיו שיש גם תקדימים כמו בצבא.
חיים כץ: אני מכיר עוד כמה גופים.
רחל אדטו: אני מחזקת את הרעיון להעלות את זה לסדר היום.
משה גפני: המדינה פשוט יצאה מהעניין הזה ואנחנו צריכים להחזיר את המדינה בחזרה לעניין.
משה גפני: הרי זה חלק ממערך כולל שכאן זה בא לידי ביטוי בעניין הזה של החוסכים.
משה גפני: המדינה יצאה מהכל.
רחל אדטו: אתה מגיע לכך שבן אדם משלם 500 אלף שקלים, אתה מדבר אחר כך על הפורש שחיים סיפר עליו?
משה גפני: לגבי הרכב עניין אותי, אבל זה חלק מתהליך שכאן הוא בא לידי ביטוי מאוד מרגיז.
משה גפני: המדינה יוצאת מכל הדברים.
משה גפני: הכול יתנהל לבד.
משה גפני: הקשיש ההוא שמגיע לפנסיה והוא חסך כל החיים שלו, שיתמודד לבד מול מנהל קרן החיסכון או הבנק.
משה גפני: המדינה עומדת מהצד.
חיים כץ: המדינה יודעת שהוא לא יגיע לפנסיה.
חיים כץ: היא יודעת.
חיים כץ: היא יודעת שממה שהוא צובר, הוא לא יוכל.
חיים כץ: היא השחילה אותו לפנסיית חובה ואני אומר לך שדפקו אותם פעמיים כי משלמים אלה שאין להם וכשהם מגיעים לקבל הבטחת הכנסה, הם לא מקבלים כי יש להם פנסיה.
חיים כץ: שחקו אותם לכל החיים.
משה גפני: אנחנו צריכים לדעת מי זאת המדינה, מי אחראי על העניין הזה ומי צריך בסופו של דבר לתקן את הדבר הזה.
משה גפני: המדינה היא דבר רחב.
משה גפני: לכן רג'ואן כאן, הוא יציג את הדברים ואנחנו נראה מה עושים עם זה.
שלי יחימוביץ': השילוב של שניכם הוא שילוב קטלני במובן הטוב של המילה.