GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
: בנוסף, כתוצאה מהדיון שהתפתח בישיבת הממשלה, קמו מספר שרים והעלו את העניין ושאלו איך יכול להיות שדווקא הסקטור הזה של ערי הפריפריה, של ערי הפיתוח, לא מקבל איזושהי תוכנית עבודה מסודרת רב שנתית ולעומת זאת מגזרים אחרים כן קיבלו.
: מגזרים כמו מגזר המיעוטים ומגזר ההתיישבות כן קיבלו.
: כתוצאה מכך ראש הממשלה – לדעתי ולפחות מהמידע שקיבלתי – נתן הנחיה שהוא מבקש מהדרג המקצועי במשרד ראש הממשלה להכין תוכנית רב שנתית לנושא ערי הפיתוח והפריפריה.
מירי רגב: זאת אומרת, בנוסף למפת העדיפות הלאומית, זאת הייתה הנחיה של ראש הממשלה.
: גבי, זה נכון?
גבי גולן: אני אסביר את זה לאחר מכן.
: אלה עיקרי הדברים.
: אני יכול רק לומר שכתוצאה מהכינוס של הוועדה שלך ומהדחיפה שלך, סוף כל סוף מתחילים להבין שאי אפשר להתחמק מהחוק הזה, מה גם שיש חובת דיווח כאשר פעם אחת יש דיווח לממשלה ופעם שנייה דיווח לכנסת כפי שקבוע בהוראות החוק.
מירי רגב: אתה רוצה להוסיף עוד משהו?
מירי רגב: פיני, אתה רוצה להוסיף משהו לדבריו של סמי?
מירי רגב: רוני, בבקשה.
רוני פלמר: חשוב להביא עוד כמה נקודות לידי ביטוי וחשוב שנציגי המשרדים יתייחסו אליהו.
רוני פלמר: נראה לי שאנחנו נמצאים באיזושהי תקופה היסטורית, או יותר נכון עתידית, ואפשר לספור עשרות מיליארדי שקלים של השקעות שהממשלה הנוכחית החליטה עליהם וכבר נמצאים בביצוע בשטח.
רוני פלמר: זה מצד אחד מעולה.
רוני פלמר: מצד שני, יש כאן חוק שיכול לשנות ברגע אחד את כל התמונה ולהוריד לטמיון החלטות שמגיעות למעל עשרים מיליארד שקלים כמו מעבר צה"ל, החלטות על השקעות הון, החלטות על כל נושא הכבישים, כי בסופו של כביש יגיעו לאזור שהוא לא יהיה אטרקטיבי מבחינה של השקעות הון ומיסוי ואז אנחנו בעצם נישאר במצב שהיום להעביר חברה או מפעל לאזור גדרה או לאזור קריית מלאכי, זה אותו הדבר כמו להעביר לאזור להבים ולאזורים אחרים בנגב.
רוני פלמר: זה אחד הדברים המרכזיים שחשוב לראות שמשנים.
רוני פלמר: בסבב שהיה בפגישה הקודמת היו התייחסויות של המשרדים לחלק מהסעיפים אבל בסוף הם לא נתנו את השורה התחתונה של כסף, לוח זמנים והשוואה בין השינוי אל מול מה שהיה עד היום.
רוני פלמר: זה דבר שמאוד חשוב להבין אותו גם כבשורה לפריפריה וגם באמת לראות שבסופו של יום החוק הזה עושה איזשהו מהלך שהוא מהפך.
רוני פלמר: נקודה נוספת היא הסנכרון.
רוני פלמר: בעבודה בין המשרדים אנחנו מזהים שיש כאן פערים.
רוני פלמר: היום משרד השיכון לצורך העניין מייצר באגף הפרוגראמות עבודה שתוגש בעוד מספר שבועות והיא תגדיר את קריית שמונה בוודאי כאזור עדיפות לאומית א' ומצד שני יש כל מיני תפיסות לגבי ישובים אחרים בארץ כי משרד השיכון מסתכל על התקציב שלו והוא אומר שהוא ברמת התקציב שלו לא רוצה עכשיו להתחיל לסבסד.
רוני פלמר: מי שבאזור עדיפות א', צריך לסבסד לו תשתיות.
רוני פלמר: נוצרת מפה אחת של משרד השיכון.
רוני פלמר: מינהל מקרקעי ישראל במקביל צריך גם להתייחס והוא מייצר מפה שמושפעת מדמי ההיוון, שזה בעיקר לאור החוק, 31 אחוזים הנחה באזור א' ו-51 אחוזים הנחה באזור ב'.
רוני פלמר: זאת מפה אחרת.
רוני פלמר: רק בתחום הדיור לצורך העניין יכולות להיות תפיסות שונות וכאן חשוב להבין איך העסק הזה בסופו של יום מסתנכרן.
רוני פלמר: אני רוצה להוריד את זה לרזולוציה של משפחה שצריכה לקבל החלטה אם לחזור לארץ, לעבור לגליל או לנגב ומצד אחד ייתנו לה הטבה בסבסוד אבל לא ייתנו לה הטבה בהיוון.
רוני פלמר: אני מפעל, חברה שרוצה לעשות רי-לוקיישן, מצד אחד יאמרו לי שהביאו לי את הכביש אבל אין השקעות הון.
רוני פלמר: צריך לראות שהעסק מסתנכרן.
רוני פלמר: אם אני לא טועה, גם האוצר עבר לגישה שמרכזת בסוף סבסודים או הטבות ושלא יצא מצב שבצד אחד של הגליל יש הטבה כזאת ובצד השני הטבה אחרת אבל בסוף אתה משחק איזשהו משחק ואתה לא יודע מה להכריע כמשפחה או כיזם.
רוני פלמר: הנקודה האחרונה היא ההתייחסות לנושא של התקציב.
רוני פלמר: בסוף הכול יחזור לכסף.
רוני פלמר: השאלה אם אנחנו משחקים משחק יותר גדול בסכום אפס או בסכום הקודם שנקבע וצריך לחלק אותו כרגע ליותר רשויות וליותר השקעות.
רוני פלמר: אז בעצם יצא שכרנו בהפסדנו כי המקומות שכבר הצליחו, הרוויחו ונכנסו לתהליך – אני תושב ירוחם היום ואני יכול להגיד שיש שינוי בירוחם כי המדינה נותנת הטבות ועושה השקעות ופתאום ירוחם, במקום הנחות המס שקיימות היום והטבות אחרות, פתאום אנשים ימצאו את עצמם במצב בו ישאלו למה להם בעצם לבוא והמקום ירד ממפת השיקולים.
רוני פלמר: לכן אני אשמח לקבל התייחסות לגבי התקציב הכולל של החוק.
רוני פלמר: אני אומר לכולנו שצריך לראות שלא מפספסים את ההזדמנות הזאת כי נראה לי שזה מה שקורה כאן פעם בעשור או פעם בשני עשורים, כאשר פותחים בראייה לאומית מפה וקובעים לאן המדינה הולכת להתפתח, על שבעים-שמונים אחוזים מהשטח שלה.
רוני פלמר: תודה.
מירי רגב: גבי, אני מבקשת את ההתייחסויות שלך.
מירי רגב: תאמר לנו האם יש לנו מסגרת תקציבית שכל משרד קיבל, האם באמת יכול משרד לקבל החלטה היכן הוא משקיע והיכן לא לפי מפה פרטית שלו כפי שהציג את זה רוני, ובעצם איך אנחנו רואים את החוק הזה מתחיל להיטיב עם אותם תושבים בפריפריה עבורם החוק הזה יועד.
גבי גולן: אני אזכיר לנוכחים כאן שהחוק הזה בעצם נוצר עקב פסיקת בג"ץ.
גבי גולן: פסיקת בג"ץ הייתה בעיקר בתחום החינוך אבל בג"ץ קבע שתי אמות מידה: האחת, שוויוניות שמובנת לכולנו, והשנייה, מידתיות.
גבי גולן: בג"ץ אמר שאם על פי כל הפרמטרים אתם רוצים להעדיף אוכלוסייה מסוימת או אזור מסוים על פני אזור אחר, זה לא מידתי כי הדרתם ולא כללתם קבוצה גדולה ולכן רואים בזה פגיעה חוקתית.
גבי גולן: אני חייב לומר – וחברת הכנסת מירי רגב, את מכירה את הנושאים – שזה לא היה קל לממשלה.
גבי גולן: עד אותה פסיקת בג"ץ למעשה הממשלה פעלה על פי החלטות ממשלה בלי צורך לתת יותר מדי דין וחשבון.
גבי גולן: אני לא מדבר דווקא על הממשלה הזאת, כי הכול היה בממשלות קודמות ואני מדבר על ממשלות משנות ה-90.
גבי גולן: החוק הזה בעצם קובע ארבעה עיקרים חשובים.
גבי גולן: העיקר הראשון מבדיל – וזה חשוב להבין – בין מתכונת של עדיפות מטעמי מדיניות למתכונת של עדיפות מטעמי צרכים מקומיים שהם יכולים להיות צרכים יישוביים או יכולים להיות צרכים אזוריים.
גבי גולן: בחוק כתוב שזאת עדיפות לאומית על פי אמות מידה מקצועיים.
גבי גולן: החוק הבדיל.
גבי גולן: אמות מידה מקצועיים, זה בעצם – ניתן דוגמא – אם יש למשל בירוחם מחסור במורים לאנגלית ומשרד החינוך מחליט שהוא נותן העדפה כספית למורים לאנגלית בירוחם, זה בסדר.
גבי גולן: כמובן שאם יהיה ישוב דוגמת ירוחם שיש בו את אותו מחסור, הוא יצטרך לשמור על שוויוניות.
מירי רגב: ההחלטה היא שמשרד החינוך או משרד כזה או אחר מחליט איפה הוא נותן.
מירי רגב: החוק בעצם מאפשר לשר לקבוע איפה הוא שם את המשקולת.
גבי גולן: בדיוק.
גבי גולן: צריך להדגיש עוד פעם כי זאת נקודה מאוד חשובה שהחוק עצמו הוא חוק כללי, הוא חוק שקובע מתכונת והוא לא קובע את אותם הפרטים שאותם צריכה הממשלה – אם הממשלה במליאתה ואם כל שר בנפרד – לקחת בחשבון.
גבי גולן: דבר שני.
גבי גולן: החוק עצמו קבע שני סוגים של מיפוי של עדיפות לאומית כאשר האחד הוא מיפוי כללי, הווה אומר שהממשלה במליאתה מחליטה על אזורים או על אזור והיא אומרת שאלה הם אזורי העדיפות הלאומית מטעמים של מדיניות ובתוך אותה מפה חייבים השרים השונים או המשרדים השונים לקבוע מפות ייעודיות לכל תחום ותחום.
גבי גולן: למשל, אם בתחום השיכון בישוב מסוים שנמצא בתחום אזור עדיפות לאומית אין בעיה, לא חייבים לתת לו את אותה עדיפות שנותנים לישוב שלידו שבו כן קיימת בעיית שיכון.
גבי גולן: הדבר האחרון שאני רוצה לומר הוא שבחוק עצמו הממשלה הציעה – והכנסת אישרה – פרמטרים מאוד רחבים של שקיפות.
גבי גולן: דרך אגב, אני אומר במאמר מוסגר, עשינו את זה גם בחוק ה-וד"לים וכפי שאת לפחות יודעת ההתנגדות לחוק הזה לא הייתה מטעמים ענייניים.
גבי גולן: היום כולם מברכים על החוק הזה למרות הצעקות שהיו לפני שלושה חודשים, כולל הירוקים, אבל זה במאמר מוסגר שאנחנו סוגרים אותו.
מירי רגב: כולם מברכים על הכול אלא שבינתיים אין בנייה ואין דיור לזוגות צעירים.
מירי רגב: לא נפתח את זה כאן כי יהיה לנו דיון נפרד על נושא הדיור הציבורי, על פינוי-בינוי ועל דיור לזוגות צעירים.
מירי רגב: מרוב חוקים ומרוב רפורמות, בסוף, התוצאה היא האם זוג צעיר קונה היום דירה במחיר סביר?
מירי רגב: כאמור, לא נפתח את זה לדיון.
גבי גולן: לא נפתח את זה לדיון, אבל תרשי לי משפט קצר.
גבי גולן: אנחנו נגיע לוועדה משותפת של ועדת הכלכלה וועדת הכספים ואנחנו נדווח.
גבי גולן: לדעתנו נעשה הרבה אבל אתם תשפטו כי אתם עושים עלינו את הביקורת.
גבי גולן: כולם מבינים שדירה זה לא דבר שיש על המדף ומורידים אותה.
גבי גולן: כשאני מראה שאנחנו בתקופה קצרה אישרנו בתוכניות איקס אלפי יחידות דיור בפריסה רחבה, זאת עדיין לא דירה שאפשר לגור בה אבל זה מעשה.
גבי גולן: נחזור לעניין שלנו.
גבי גולן: בעקבות החוק הקמנו אתר פתוח לכל הציבור ובאתר הזה יש כ-800 דפים ושם יש את כל הנתונים הנדרשים לעניין עדיפות לאומית ולפחות רוני יכול להעיד כאן ממקור אישי שהוא מצא איזו טעות, הוא שלח לי מייל והטעות תוקנה תוך שעות.
גבי גולן: זאת אומרת, הציבור צריך לדעת ולמרות שפרסמנו את זה והכל, פחות משתמשים.
גבי גולן: כל החומר קיים, הצופה הבסיסי ביותר יכול להיכנס, זה כתוב בשפה פשוטה, הוא יכול לראות מפות, רשימות ונימוקים.
גבי גולן: הנושא האחרון, ואני אבקש עוד מעט מאבנר להרחיב מעט, הוא שבמסגרת החוק אנחנו צריכים אחת לשנה לבצע איזושהי פעולה של בדיקה, של הצגה בממשלה ולאחר מכן אנחנו מגיעים לכנסת ומציגים את זה בפני ועדת הכספים.
גבי גולן: אנחנו עכשיו נמצאים בעיצומו של הכנת החומר.
גבי גולן: ראש הממשלה אכן הנחה אותנו לעשות בדיקה מחודשת, כאשר זה גם בעקבות הפגישה שהייתה לכם עם ראש הממשלה לפני חודש וחצי.
גבי גולן: צריך להדגיש שכולם מבינים שיש צורך בתקציב כדי לתת הטבות.
גבי גולן: בשלב זה אין תוספות תקציב.
מירי רגב: אתה אומר שנקבע חוק אבל לא סגרו במשרדים תקציב צבוע לטובת יישום החוק.
גבי גולן: אני רוצה להדגיש.
גבי גולן: יש תקציבים מיועדים למתן הטבות לעדיפות לאומית.
גבי גולן: התקציבים האלה, דרך אגב, באתר שלנו הם שקופים וכל אחד יכול להיכנס ולראות אותם.
גבי גולן: אלא שאלה הם תקציבים שנקבעו בהתאם ליכולות של הממשלה לממן.
גבי גולן: לכן, כאשר יש צורך או כאשר יש רצון של שר מסוים להרחיב את קבוצת הנהנים, הוא צריך לעשות את זה במסגרת התקציב הקיים.
גבי גולן: אני רוצה לומר כאן משהו שאמרו לי לא כל כך לומר, אבל בכל זאת.
גבי גולן: אתם לפחות צריכים להבין שבמסגרת ההחלטות שהממשלה תקבל ליישום הצוות החברתי-כלכלי - קרי, טרכטנברג - כנראה שהתקציבים האלה יופחתו כי הרי אין יש מאין וכנראה שיצטרכו למצוא מימון לנושאים השונים שהומלצו בוועדה ואחד המקורות הוא קיצוץ רוחבי.
גבי גולן: כך אני מעריך, אבל הממשלה עוד לא החליטה.
מירי רגב: שלום לכבוד יושב ראש ועדת הכספים.
גבי גולן: שלום לאדוני.
גבי גולן: כאמור, הממשלה עדיין לא החליטה.
: אני מבין שעדיפות לאומית זה לעשות עכשיו צדק חברתי במרכז הארץ.
גבי גולן: לא אמרתי את זה.
: אני אמרתי.
מירי רגב: מפת העדיפות הלאומית – כפי שאמרתי, היה דיון של כמעט שנה וחצי בוועדת הכספים – כאשר החליטו מה הקריטריונים, מי נכנס וכולי ובסוף נקבעה המפה שלא כולנו אהבנו אותה.
מירי רגב: אנחנו הגענו להסכמות.
מירי רגב: היו ראשי ערים, היו ויכוחים עם המשרדים, אבל נקבעה המפה.
מירי רגב: המפה הזאת נקבעה, אם אני לא טועה – יתקן אותי כבוד היושב ראש – חצי שנה-שנה לפני המחאה החברתית.
מירי רגב: נקבעה מפה והמפה הזאת שנקבעה, היא נקבעה לא כדי שתהיה מפה ויאמרו שיש חוק, אלא כי בעצם הממשלה – ואתה אמור היית ליישם את ההחלטה הזאת – הייתה אמורה לבוא ולומר שאלה הערים, המפה הזאת אמורה לבוא לידי ביטוי במשרדים הבאים, זה התקציב הצבוע שיש למשרדים כדי לממש את סדר העדיפות על פי החלטת השר.
מירי רגב: השר קבע שנניח הפעם הוא ישקיע בצפת ובפעם הבאה הוא ישקיע בעיר אחרת.
מירי רגב: אתה אומר לנו כאן שקודם כל חובת הפיקוח של ראש הממשלה, כפי שהוא אמר לכם, אחת לשנה, אמורה להיות כבר עכשיו.
מירי רגב: אתם מכינים עכשיו את הרשימה שתאמר איזה משרדים עשו מה לטובת הערים.
מירי רגב: הבנתי נכון?
מירי רגב: אני מאמינה שאת הדבר הזה תציגו בפני ראש הממשלה ובודאי תצטרכו גם להציג את זה בוועדת הכספים על פי הנוהל שנקבע.
גבי גולן: אחת לשנה.
מירי רגב: אני שמחה שאנחנו מגיעים לזה עכשיו.
מירי רגב: זאת אומרת, לפני סוף השנה.
מירי רגב: בוודאי בינואר-פברואר תאמרו לנו מה עשיתם.
גבי גולן: אנחנו נהיה מוכנים.
גבי גולן: אנחנו, הצוות המקצועי, נהיה מוכנים בימים הקרובים.
מירי רגב: הדבר השני שאתה אומר הוא שאנחנו צריכים לדעת שבעקבות המחאה ובעקבות ועדת טרכטנברג, לא רק שהכספים שגם ככה הם בעייתיים וגם ככה עוד לא אפשרו לתת אותם למשרדים, הכספים עוד יותר יצטמצמו לטובת נושא המחאה.
גבי גולן: עדיין לא אומרים את זה.
גבי גולן: אני רק אומר בהערת ביניים או בהערת שוליים לדיון שכאשר הייתה החלטה וכאשר הממשלה החליטה על אזור עדיפות רחב, והדגשתי שהמשרדים עצמם צריכים לקחת ובתוך אותו אזור להניח את התשתית למפה שנוגעת לכל תחום ותחום, בשלב הזה החליטה הממשלה לא להגדיל את התקציבים.
גבי גולן: אמרתי שלקראת השנה הבאה אני מעריך שיהיה צורך לממן פעולות כאלה ואחרות של עדיפות שנגזרות מהמלצות הוועדה ואני מעריך שאחד המקורות למימון אותן פעולות יבוא מהתקציבים.
מירי רגב: כרגיל, הפריפריה.
גבי גולן: אבל אנחנו מביאים הרבה מאוד החלטות לפריפריה.
מירי רגב: קודם כל, אני לא ראיתי שום דבר בנושא ועדת טרכטנברג.
מירי רגב: אני לא יודעת מה ועדת טרכטנברג המליצה, מה אישרתם ומה נתתם לזה.
מירי רגב: אני עוד לא יודעת.
מירי רגב: אני רק יודעת על דברים שקורים בוועדת הכספים והם לא קשורים לוועדת טרכטנברג ויודעת שאלה נושאים שלפני כן דנו עליהם בוועדת הכספים.
מירי רגב: בטח גם יושב ראש ועדת הכספים יתייחס לזה.
מירי רגב: תראה מה אתה אומר.
מירי רגב: אתה אומר כאן דבר שאני מנסה להבין אותו.
מירי רגב: הדיון הזה, אני לא בטוחה שנמשיך אותו ואת דעתי אני גם אומר במכתב שאני אכתוב לראש הממשלה.
מירי רגב: אני אולי שמחה שראשי הערים אינם כאן כי הם מבינים שבסוף אלה דברים כמו חול ואין מה לאכול.
מירי רגב: בסוף אתה אומר דבר מאוד פשוט.
מירי רגב: אתה אומר שאתם לא הגדלתם את התקציב למפת העדיפות הלאומית, אבל את זה ידענו.
מירי רגב: ידענו את זה בוועדת הכספים עם אישור החוק.
מירי רגב: ידענו על בג"ץ עדאללה והבנו מה הבעיות.
מירי רגב: החלטנו על קריטריונים.
מירי רגב: באותה נשימה אתה גם אומר שהשר הרלוונטי הוא זה שאחראי לחלק את התקציב היותר קטן שיש לו.
מירי רגב: היום יכול השר לומר שהוא מטפל טיפול נקודתי בנצרת עילית, בבית שמש ובחצור, ובשנה הבאה בתקציב הזה – בגלל שהוא לא גדול – יטפל בירוחם, באופקים ובצפת.
מירי רגב: הוא יכול לעשות את זה.
מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה מאוד פשוטה.
מירי רגב: ראשית, בתקציב המאוד קטן שניתן, מה טופל עד היום?
מירי רגב: לא הגדלתם את התקציב.
מירי רגב: מה טופל, באיזה משרדים ובאילו ערים?
גבי גולן: המשרדים יושבים כאן.
מירי רגב: הם תכף יציגו את הדברים אבל אני שואלת אותך כמי שאחראי על זה, כמי שאמור באופן עקרוני לשלוף ולומר לי כאן טופל, כאן טופל, כאן עוד לא וכולי.
מירי רגב: אם כן, ראשית, אני שואלת מה טופל.
מירי רגב: שנית, על חשבון מה תבוא ועדת טרכטנברג?
מירי רגב: מתי נדע על חשבון מי תבוא ועדת טרכטנברג?
מירי רגב: על חשבון איזו עיר?
מירי רגב: על חשבון איזה נושא?
מירי רגב: על חשבון איזה תחום תבוא ועדת טרכטנברג?
מירי רגב: אני לא מדברת על ועדת המשנה שלנו – ואחרי הדיון הזה התכוונתי לדבר על הנושא עם הרב גפני, גם בנושא הזה שפתאום יש ועדה גם בוועדת הכלכלה – אבל זה הופך גם את ועדת הכספים לצחוק.
מירי רגב: יושבים, דנים שנה וחצי על חוק, מתקיימים ויכוחים ובסוף זה בעצם עוד חוק.
גבי גולן: לגבי הוועדה החברתית-כלכלית.
גבי גולן: זה יגיע אליכם ותדונו.
משה גפני: לא יגיע.
גבי גולן: או שלא יגיע.
משה גפני: זה ייעצר בשער פולומבו.
גבי גולן: מה שיחליט היושב ראש.
משה גפני: לכאן זה לא יגיע.
גבי גולן: שוב, אנחנו לא מטפלים בזה.
גבי גולן: אני אומר דבר מאוד פשוט וכאמור, נמצאים כאן נציגי המשרדים.
משה גפני: גם טרכטנברג לא רלוונטי לנושא?
מירי רגב: כן רלוונטי כי הוא אומר שהמלצות ועדת טרכטנברג, התקציב לא יבוא מאין.
מירי רגב: מאיפה הוא יבוא?
מירי רגב: יבוא על חשבון אזורי פיתוח שגם כך התקציב כל כך קטן.
מירי רגב: גבי לא יודע כלום, אבל אלמלא ידעתי את מעמדך בלשכת ראש הממשלה, הייתי מאמינה לך כי אתה משדר אמינות.
משה גפני: ידעתי כל הזמן שהוא איש חכם, אבל לא ידעתי שהוא חכם עד כדי כך.
משה גפני: נכנסתי רק לברך אותך על שהעלית את הנושא הזה.
משה גפני: לצערי הרב לא הולך לקרות עם זה שום דבר אבל הוא נושא שהחשיבות הלאומית שלו היא בלתי ניתנת לתיאור.
משה גפני: אתמול העברנו את הנושא של אזור עדיפות לאילת.
משה גפני: העברנו את זה ב-92 קולות ללא מתנגדים וללא נמנעים עם התנגדות של היועץ המשפטי לממשלה.
משה גפני: העברנו את זה כאן והנושא שוב עלה על סדר היום.
משה גפני: נגיד את האמת.
משה גפני: לא נמצאים כאן ראשי ערים.
מירי רגב: אין.
משה גפני: אנחנו שני חברי כנסת מהקואליציה.
משה גפני: מבין חברי הכנסת אין כאן מישהו מהאופוזיציה, אבל הייתי אומר את זה גם אחרת.
משה גפני: יש בעיה עם הנושא הזה וזה לא רק הממשלה הנוכחית.
משה גפני: אזור עדיפות לאומית לגבי כל הנושאים הללו, הוא נושא בעדיפות לאומית בלתי רגילה מסיבה מאוד פשוטה: אם אנחנו מתייחסים לחצור כמו שמתייחסים לחולון, זאת שאלה מאוד מרכזית בחיי מדינה, במיוחד מדינה כמו שלנו.
משה גפני: אתמול היה כאן דיון עם פרי הגליל שהוא מפעל עוגן ואם הוא נסגר, הישוב נסגר.
משה גפני: הממשלה צריכה לטפל בעניין הזה.
משה גפני: הבעיה המרכזית היא שלא הממשלה הקודמת ולא הממשלה הנוכחית מעזים לטפל בזה אלא משאירים את המצב כפי שהוא ואתם תעמדו בביקורת וזה בשעה שאתם לא אשמים.
משה גפני: הממשלה הייתה צריכה לשבת בישיבה אחת, בשתי ישיבות ובשלוש ישיבות על מנת לגמור את העניין הזה ולהחליט מה מפת העדיפות לגבי כל נושא.
משה גפני: גם לא כל אחד מתאים.
משה גפני: שיכון זה לא תמיד ישוב מסוים, החינוך לא תמיד ישוב מסוים, אבל יש ממשלה שתפקידה למשול והיא צריכה לדעת את המפה מאנשי המקצוע והיא צריכה לקבל החלטות ושאלה יהיו גם החלטות שעומדות במבחן בג"ץ.
משה גפני: דורית בייניש עומדת עם יד על העט כדי לחתום על פסק דין שאפילו אני החרדי לא אוכל לצאת נגדה.
מירי רגב: זאת אמירה.
גבי גולן: בנושא של המיסוי?
משה גפני: הטבות המס.
משה גפני: אני לא אוכל לומר מילה.
גבי גולן: אנחנו מחכים שהיא תחתום.
משה גפני: את זה אני לא אומר.
גבי גולן: אנחנו לא יודעים מה כתוב שם.
משה גפני: מה שהיא תגיד, היא תגיד לבטל את זה.
משה גפני: מה היא תגיד?
משה גפני: ברור מה שהיא תגיד.
משה גפני: למה מחכים שהיא תחתום?
משה גפני: למה לא מטפלים בזה?
משה גפני: הרי יודעים בדיוק את העקרונות.
משה גפני: אף ממשלה – לא של קדימה, לא של הליכוד ואף ממשלה אחרת – לא רוצה לריב עם ראשי הערים.
משה גפני: גם אני לא רוצה לריב עם ראשי הערים ולכן אני לא אומר שמות, אבל במקום לומר שמקום מסוים צריך אזור עדיפות בנושא של חינוך והמקום הזה לא צריך אזור עדיפות בנושא של חינוך, כי לא כל המדינה היא כזאת, היא לא אומרת כלום.
משה גפני: פשוט מחכים שדורית בייניש תחתום וזאת שערורייה שלא הייתה כדוגמתה.
משה גפני: זאת אומרת, הרשות המבצעת, תפקידה לשלוט.
משה גפני: הרשות השופטת, תפקידה לפקח, להעביר ביקורת שיפוטית על העניין כשאנחנו יודעים בדיוק מה צריך לעשות.
משה גפני: הדבר הזה הוא נורא ואיום.
משה גפני: התוצאה שלו תהיה מאוד פשוטה: זה ימוטט את הישובים החלשים.
משה גפני: זה ימוטט את הישובים שצריכים עדיפות בחינוך, ימוטט את הישובים שצריכים עדיפות בשיכון, ימוטט את הישובים שצריכים הטבות במס כדי לקלוט אנשים ברמה וכדי שהם יבואו לשם.
משה גפני: הממשלות פוחדות להתמודד עם העניין הזה.
משה גפני: התוצאה תהיה רעה מאוד.
משה גפני: מה אמרת לגבי ועדת הכלכלה?
מירי רגב: הם הקימו שם ועדה בנושא גליל ונגב.
מירי רגב: היא מתאימה בנושאים שלה לוועדה שלנו.
משה גפני: אני לא יודע, אבל אני יודע שאם את תגידי לי לא להביא יותר העברות של משרד ראש הממשלה עד שיקבלו החלטה, אני לא אביא וזה דבר שוועדת הכלכלה לא יכולה לעשות.
משה גפני: יש לנו כאן יכולת.
מירי רגב: שוורץ, למה אתה צוחק?
מירי רגב: אנחנו נעשה את זה בשיכון.
משה גפני: היום כבר התחלנו בחלק מהעניין.
משה גפני: שיכון דווקא העברנו אבל אלה היו רק 700 אלף שקלים.
מירי רגב: בכל זאת שר השיכון הוא מ-ש"ס.
משה גפני: 36 מיליון שקלים של החשב הכללי לא העברנו.
משה גפני: יש לנו יותר יכולות וגם מבחינת החוק הם מחויבים לוועדת הכספים גם בנושא של הפריפריה מכיוון שזאת אותה מפה אתה צריך להתמודד.
מירי רגב: הלוואי.
מירי רגב: שיהיו כמה שיותר ועדות, אבל שיהיו תוצאות.
משה גפני: אני מעדיף שלא יהיו ועדות אבל שיעשו את מה שצריך לעשות.
משה גפני: מקימים ועדות משנה, תודה רבה, כולם מדברים אבל שלא יקימו שום ועדה אלא יעשו את מה שצריך לעשות.
משה גפני: התפקיד שלנו מבחינת ועדת הכספים, זה התפקיד שלנו ואנחנו לא מספיק עושים את מלאכתנו בעניין הזה.
משה גפני: אני מברך אותך על כך ומה שתחליטי, אני מוכן לבצע.
מירי רגב: אני מציעה שנשמע את נציגי המשרדים ואז נראה איך אנחנו מסכמים.
מירי רגב: כפי שאמר גפני, הוא שולט על הברז של הכסף, כך שלפחות בעניין הזה אולי נצליח במשהו לקדם דברים אמיתיים.
מירי רגב: אנחנו נתחיל לפי הסדר, לא של החשיבות, אלא לפי הסדר שמנהלת הוועדה כאן החליטה.
מירי רגב: אנחנו נתחיל עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
מירי רגב: נמצא כאן אשר שטרית.
שטרית: אני מייצג את מרכז ההשקעות.
שטרית: מרכז ההשקעות היום מתבסס על החוק לעידוד השקעות הון ועל החלטות ממשלה מספר 1060.
שטרית: ההבדלים ביניהם קיימים.
שטרית: החוק לעידוד השקעות הון מינוס 1060, בעצם נותן את נפת אשקלון.
שטרית: נפת אשקלון בחוץ.
שטרית: אלה ההבדלים ואנחנו הולכים לפי זה.
מירי רגב: מה כן יש?
רוני פלמר: מה הקו הצפוני?
מירי רגב: מי בחוץ, בסדר, אבל מה כן קיים?
מירי רגב: מי מקבל מה?
מירי רגב: איפה יכולים לקבל משהו מסודר על מי מקבל מה ואיך זה בא לידי ביטוי?
שטרית: יש לי רשימה.
שטרית: אני יכול להעביר לך רשימה ארוכה מאוד של הישובים שמהווים חלק מאזור עדיפות.
מירי רגב: במה זה מתבטא.
שטרית: במרכז ההשקעות מסלול תעסוקה מסבסד שכר לשני סוגי אוכלוסיות: האוכלוסייה הכללית והאוכלוסיות המיוחדות הכוללות חרדים, ערבים, חד הוריים ומוגבלים.
שטרית: האוכלוסיות המיוחדות מסובסדות בכל הארץ ללא כל קשר לישוב בו הם מתגוררים.
שטרית: כלומר, כאן אני לא צריך שום חוק אלא אני מסתפק בסוג האוכלוסייה עצמו, באוכלוסיות המיוחדות.
שטרית: לגבי האוכלוסייה הכללית שהיא לא בגדר אוכלוסיות מיוחדות, שם זאת פונקציה של אזורי עדיפות.
מירי רגב: זה לא נותן לי תשובה.
מירי רגב: אני באמת מכבדת אתכם ויודעת שאתם עושים עבודה, אני מבקשת ממך דבר מאוד פשוט.
מירי רגב: אני רוצה מפה.
מירי רגב: אני רוצה רשימה.
מירי רגב: עפולה, חצור, באר-שבע וכולי.
מירי רגב: תגיד לי מי כן ומי לא.
מירי רגב: דרך אגב, בעניין הזה אני מקבלת שהשר יכול להחליט על פי שיקול דעתו כי יש לו איקס תקציב והוא יחליט למי הוא מחלק אותו.
שטרית: אמרתי.
שטרית: יש מאות ישובים שיכולים לקבל מאתנו הטבות.
מירי רגב: אני רוצה לדעת מי כן.
שטרית: אני אעביר לך רשימה.
מירי רגב: אני רוצה לפי מפת העדיפות הלאומית.
מירי רגב: יפנה אליך רוני שהוא מרכז הנושא הזה והוא יפנה אליך בשמי ולא בשמו.
מירי רגב: הוא יושב כאן כאחד מחברי הצוות שלנו.
מירי רגב: הוא יפנה אליך ואתה היום-מחר תעביר לו ואלי במייל רשימה של הערים ותציין מה מקבלת כל עיר.
מירי רגב: נדע מה מקבלת כל עיר.
שטרית: לא מה היא מקבלת.
מירי רגב: יזם שירצה להקים היום מפעל בחצור, מה הוא יקבל.
מירי רגב: אנחנו נפנה לראש עיריית חצור, ונמצא כאן נציגו הנאמן, ונשאל אותו האם הוא יודע שמפעל עם איקס עובדים שיוקם בחצור יקבל הטבות כאלה וכאלה.
מירי רגב: האם מישהו פנה אליכם, איזה יזם, כי אולי הוא רוצה את זה?
מירי רגב: אולי הוא אפילו לא יודע מה מגיע לו? אני רוצה לדעת איזה ישובים ומה ההטבות שהם מקבלים.
מירי רגב: דרך זה אני רוצה לעודד כי יכול להיות שאנחנו נשב ונגיד שנפנה לכמה יזמים ונאמר להם שכאן יש להם הטבה כזאת, שם יש להם הטבה אחרת ושיבואו כי הממשלה מעודדת אותם לבוא.
מירי רגב: יכול להיות שהיזמים בכלל לא יודעים את זה.
מירי רגב: אני רוצה לקבל רשימה האומרת מה ההטבות ובאיזה ישובים.
מירי רגב: אני לא רוצה יותר לקבל דברים כלליים.
מירי רגב: זה כמו שהיום הייתה ישיבת ועדת חוץ וביטחון, רגילים שמנהלים ישיבה וכאשר מגיע האלוף או מגיע הרמטכ"ל, הוא נותן סקירה כללית אין יותר סקירות כלליות שלוקחות לי את כל הזמן.
מירי רגב: אני רוצה נושאים ספציפיים – חיילים, חיילי מילואים, שירת נשים וכולי.
מירי רגב: נושאים נקודתיים.
מירי רגב: אותו הדבר כאן.
מירי רגב: אני מבקשת עכשיו תכל'ס.
מירי רגב: אני מבקשת לקבל מפה מסודרת.
מירי רגב: אתה תגיד לי שאלה הישובים ואלה ההטבות, מי מימש אותן ומי לא מימש אותן.
שטרית: תקבלי.
פיני קבלו: משרד התעשייה מזמן הוא לא רק תעסוקה.
פיני קבלו: אני חושב שהבעיה הכי כאובה בפריפריה זה הנושא של מעונות יום.
מירי רגב: על הכול הוא צריך לתת הסבר.
שטרית: תקבל מפה מדויקת.
רוני פלמר: בחוק יש תשעה היבטים.
מירי רגב: בחוק יש תשעה היבטים.
מירי רגב: יש גם את חוק עידוד השקעות הון, יש גם את המחקר והפיתוח וכולי.
שטרית: אני מבקש לומר עוד הערה לגבי התקציבים.
שטרית: קודם כל, התקציב של מרכז ההשקעות מעוגן בחוק, כך שהוא לא יוכל להיות מופחת כתוצאה מוועדת טרכטנברג.
שטרית: התקציב של מרכז ההשקעות בשנת 2012 הוא 250 מיליון שקלים וכל כולו ילך למענקים להון פיזי וגם להון אנושי.
שטרית: כלומר, מסלול תעסוקה.
רוני פלמר: בפריפריה?
שטרית: לא רק בפריפריה.
שטרית: בכל אזור עדיפות.
מירי רגב: אני גם דיברתי עם שמחון.
מירי רגב: אני יודעת שבסך הכול במשרד התעשייה יש התייחסות לזה, גם לעסקים קטנים עליהם לא דיברתי כאן, ואני מבקשת לקבל רשימה.
מירי רגב: אחרי שנקבל את הדבר, נלך שר-שר נקודתית, פגישה אתו כדי להתחיל לראות מה קורה כי אחרת יבואו ויאמרו שהממשלה לא עושה עם זה כלום אבל אנחנו כן רוצים להראות שאנחנו עושים משהו.
מירי רגב: אני מבקשת שזה יצא כסיכום מסודר של הוועדה דרך ועדת הכספים.
מירי רגב: משרד התעשייה, אשר שטרית, יעביר רשימות.
מירי רגב: כמה זמן אתה צריך לזה?
שטרית: עד יום ראשון תקבלי את המבוקש.
מירי רגב: יום ראשון.
מירי רגב: משרד התעשייה, אשר שטרית, יעביר אלינו עד יום ראשון ואנחנו נעביר את החומר בין הגורמים השונים.
מירי רגב: אני מבקשת לדעת מה ההטבות שמשרד התעשייה נותן ולאיזה ישובים, מה גובה המענקים והתייחסות לכל הנושאים שמשרד התעשייה אמור להתייחס אליהם.
שטרית: בסדר.
מירי רגב: זה לגבי משרד התעשייה.
מירי רגב: אנחנו עוברים למשרד הבינוי והשיכון.
ישראל שוורץ: כמו שאמר גבי, אנחנו בהתכנסות לרשימה המוצעת.
ישראל שוורץ: היא צריכה כמובן לעבור את העין של משרד המשפטים.
ישראל שוורץ: אנחנו צריכים לעשות את זה בצורת קריטריונים שוויוניים, מידתיים וכל מה שכרוך בזה.
ישראל שוורץ: לכן צריך את עינו של משרד המשפטים כדי שיאמרו לנו אם מה שהתכוונו, גם עומד בכל המבחנים.
מירי רגב: יש לכם רשימה מסודרת?
ישראל שוורץ: אנחנו לקראת גיבוש הרשימה.
מירי רגב: לקח לכם זמן.
מירי רגב: שנה.
סימונה טסטה: הכנו רשימה אבל היא בהכנה לאישור משרד המשפטים ומשרד ראש הממשלה.
מירי רגב: רשימה של הישובים?
סימונה טסטה: הרשימה מתבססת על החלטת הממשלה 1060.
מירי רגב: מה היא אומרת?
סימונה טסטה: בהחלטת הממשלה 1060 יש רשימה שמרכזת את כל הישובים שנכללים באזורי עדיפות לאומית.
סימונה טסטה: מתוך הרשימה הזאת, מאחר וכל משרד התבקש להכין מפה שרלוונטית - כמו שגבי גולן אמר - לצרכים שלו, ישבנו על המדוכה והכנו מפה שכוללת את הישובים הכפריים ומפה אחרת הכוללת את הישובים העירוניים עם פרמטרים אובייקטיבים, שוויוניים וכדומה.
מירי רגב: במה זה בא לידי ביטוי?
מירי רגב: נניח עכשיו אושרה המפה שלכם, שתכף נדבר עליה, אבל במה זה בא לידי ביטוי?
סימונה טסטה: לפני כן אני רוצה להשלים ולומר עד שהמפה הזה תישאר, זה לא שמשרד השיכון לא מטפל באזורי עדיפות לאומית.
סימונה טסטה: הוא מטפל בהם לפי המפה הישנה.
רוני פלמר: כמו כל החוק.
סימונה טסטה: יש חפיפה מאוד גדולה בין שתי המפות.
מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה.
מירי רגב: רשימת הישובים שתאושר על ידי משרד המשפטים ועל ידי משרד ראש הממשלה, במה יבואו ההטבות לידי ביטוי?
סימונה טסטה: אותם כלי סיוע שכרגע נמצאים.
מירי רגב: מה הם?
סימונה טסטה: בשני אלמנטים.