GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: בסוף הרי יהיה מה שאתם תחליטו.
אריאל יוצר: כבוד היושב ראש, אני רוצה להסביר.
אריאל יוצר: מה שאמרת לגבי שר האוצר מדויק במאה אחוזים.
אריאל יוצר: מה שסוכם זה שבמידה והסכום יורד ל-227 אלף, השר מושך את הסתייגותו ואכן זה מה שאנחנו עושים.
אריאל יוצר: אם ועדת שרים צריכה לשנות את עמדתה, תהיה לה בעיה לעשות את זה כי תבוא התנגדות של היועץ המשפטי לממשלה שחושב שהחוק בעייתי.
משה גפני: אבל מצביעים שם בוועדת שרים.
אריאל יוצר: הם לא יוכלו להצביע בניגוד לעמדת היועץ המשפטי.
משה גפני: נחליף את הממשלה.
משה גפני: הם לא יכולים להצביע בניגוד לעמדת היועץ המשפטי לממשלה?
ליאת גרבר: מבחינה משפטית אמרה היועצת המשפטית וגם אנחנו סבורים.
משה גפני: ממש לא, אבל לא חשוב.
משה גפני: תעשו מה שאתם רוצים, הכול בסדר ומבחינתי החוק הזה הולך לעבור בשבוע הבא בעזרת השם במוח או בכוח.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מברכת על הרגע הזה למרות שעדיין יש הליכים בירוקרטיים.
רוחמה אברהם-בלילא: בהחלט אני חושבת שחמש שנים פחות או יותר של מאבק לא פשוט של העיר אילת מגיע לסיום.
רוחמה אברהם-בלילא: אני אצטרף לזה אבל אני סבורה, וסברתי מלכתחילה, שהיה עדיף שלא תהיה שום תקרה בנושא הזה, אבל אי אפשר שזה יקרה.
רוחמה אברהם-בלילא: ההליך הוא הליך פרוצדוראלי, הליך טכני לחלוטין.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נצביע בוועדה כפי שהיושב ראש אמר ואתם תעלו את זה לוועדת השרים ביום ראשון, תצביעו על זה ותביאו את זה ביום שני להצבעה.
שגית אפיק: להעלות את זה לממשלה.
רוחמה אברהם-בלילא: להעלות את זה לממשלה.
רוחמה אברהם-בלילא: זאת לא בעיה.
משה גפני: אני מבקש ממך, במידה והממשלה לא תשנה את עמדתה – נראה לי שיש שם אנשים, לא רוצה לומר את המילה פחדנים ואני לא אומר – אני מבקש ממך, את יושבת ראש האופוזיציה כאן בוועדה ואת בכירה בסיעת קדימה, אני מתכוון להביא את זה במועד שבו כל חברי הסיעה שלכם יהיו ואני אבקש מכל חברי הקואליציה שיהיו כדי להתגבר על הבעיה הזאת.
רוחמה אברהם-בלילא: חד משמעית תקבל את כל התמיכה לצורך העניין הזה.
משה גפני: אני מבקש מראש העיר שיעזור בעניין הזה.
משה גפני: לצורך החוק, עכשיו הוא העוזר שלי.
רוחמה אברהם-בלילא: גם אני העוזרת שלך לצורך החוק למרות הסייגים להם טענתי מלכתחילה.
מאיר יצחק הלוי: משפט אחד שחשוב לי לומר.
מאיר יצחק הלוי: בפורום שרים בנושא אילת בראשות ראש הממשלה ישבו עשרה שרים וכולם אמרו שהם מאשרים.
משה גפני: אז שיקבעו את זה.
שגית אפיק: ברגע שזה ייקבע בהחלטת ממשלה, זה יגיע למליאה.
מאיר יצחק הלוי: היחיד שאמר שזה טעון בדיקה משפטית, היה שר האוצר אבל אתמול בלילה, בשעה 9:30, הוא התקשר אלי ואמר לי: אדוני, אני מסיר את ההסתייגות שלי.
מאיר יצחק הלוי: שאלתי אותו לגבי הצעה תקציבית והוא אמר שהוא מטפל בזה וזה יוסר.
שגית אפיק: צריכה להיות החלטת ממשלה.
שגית אפיק: אנחנו מוסיפים להצעת החוק סעיף.
רוחמה אברהם-בלילא: הכנסת נושאים לסדר היום לממשלה, זה או-טו-טו אמור להיסגר ועדיף שמכאן תרוצו למזכירות הממשלה כדי להכניס את זה לישיבת הממשלה הקרובה.
שגית אפיק: דבר נוסף שאנחנו נכניס לנוסח שיונח במליאה זה שהתחילה תהיה החל בשנת 2012 מכיוון שמדובר בהטבת מס הכנסה שנתי.
ליאת גרבר: יש שם תיאום סכומים?
שגית אפיק: כן, יש שם תיאום סכומים.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית פי שהקראתי אותה בתחילת הדיון.
משה גפני: ה צ ב ע ה הצעת החוק אושרה פה אחד הצעת החוק אושרה והיא תובא למליאת הכנסת לקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: על סדר היום תקנות הדרכונים (תיקון מס'), התשע"ב-2011.
משה גפני: אני מבין שיש בעיות עם התקנות.
נעמה פלאי: אנחנו מבקשים להביא בפני הוועדה לאישור את תיקון תקנות הדרכונים שמתמקד בשני נושאים: האחד, הפקת לקחים מהתיקון שנעשה בשנת 2009 לעניין ייעול ההליכים ותשלום האגרות בלשכות ובאינטרנט, והשני, התאמת האגרות לקראת המעבר למסמכי נסיעה ביומטריים.
משה גפני: התקנות של מסמכי הנסיעה הביומטריים כבר הוכנו?
נעמה פלאי: התקנות הוכנו.
נעמה פלאי: הן עדיין לא נחתמו.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל יש בעיה.
רוחמה אברהם-בלילא: לתושבי קבע.
משה גפני: יש את התקנות?
משה גפני: הותקנו התקנות?
נעמה פלאי: התקנות האלה מוכנות והן עברו אישור של משרד המשפטים.
נעמה פלאי: הן ייחתמו על ידי שר הפנים.
משה גפני: מתי הן ייחתמו?
נעמה פלאי: נשלים את ההיערכות והוא יחתום עליהן.
משה גפני: תשלימו את ההיערכות לגבי התקנות, אז תבואו לבקש את התקנות.
משה גפני: אנחנו לא נאשר את זה בלי לדעת מה הן התקנות שנחתמו על ידי שר הפנים.
נעמה פלאי: זה ייעשה בשבועות הקרובים.
משה גפני: אני לא מתכוון לנסוע לחוץ לארץ אלא אני כאן בארץ.
משה גפני: אני אוהב את הארץ ואני כאן.
משה גפני: תביאו את זה אחרי שיהיו תקנות.
רוחמה אברהם-בלילא: תהיה תאימות בזמנים באשר לכל הסוגיה של תושבי קבע כי יש שם איזשהו הליך שלפי הצעת
רוחמה אברהם-בלילא: כם תושבי הקבע נדרשים לקצר את תקופת התשלום שלהם.
רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, אם הם שילמו עד עכשיו אחת לחמש שנים, הם יידרשו, על פי הכללים החדשים, לשלם אחת לארבע שנים.
רוחמה אברהם-בלילא: אתם צריכים להתאים את לוחות הזמנים.
משה גפני: הבעיה הנוספת היא שגם אם מישהו יכול לשלוח בדואר את החומר, אתם מבטלים את ההנחה הזאת.
נעמה פלאי: אנחנו לא נעשה תשלום בדואר מכיוון שאנחנו מתחילים בהליך שיהיה הליך תשאול בלשכה לקבלת מסמכי זיהוי, הן מסמכי זיהוי חדשים והן ישנים.
משה גפני: תביאו את כל המכלול.
משה גפני: כאשר יאושרו התקנות, תבואו לכאן.
משה גפני: על סדר היום דיון מהיר בנושא תקציבה הזעום של ועדת סל התרופות ובקשת מנכ"ל לקיצוץ נוסף בסכום זה, הצעתם של חברי הכנסת רחל אדטו, איתן כבל ודב חנין.
משה גפני: אני מבקש לומר שבדקתי ומבחינת הנושא של סל התרופות, הדיון בנושא הזה צריך להיות בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להוציא דבר אחד שזה הנושא התקציבי של סל התרופות.
משה גפני: דיברתי גם עם יושב ראש ועדת העבודה, חבר הכנסת חיים כץ, והדיון שמתנהל כאן עכשיו הוא מתנהל אך ורק לגבי הנושא התקציבי.
משה גפני: אני מציע לא להעלות שמות של תרופות.
יעקב ליצמן: זה גם לא יעזור.
משה גפני: לא חשוב, אבל אני רוצה להיות צמוד לתקנון הכנסת והנושא הוא אך ורק התקציב.
איתן כבל: אתה ידוע כקפדן בעניין.
משה גפני: אני מחמיר מאוד.
משה גפני: אני מבקש, אם אפשר, להעלות את ההצעות האלה בקצרה כי אנחנו בסדר יום בעייתי.
משה גפני: ראשונת הדוברים, רחל אדטו, לאחר מכן איתן כבל ולאחר מכן דב חנין.
רחל אדטו: כמו שאמרת, אנחנו נשמור את האפשרות להעלות את הנושא פעם נוספת בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
רחל אדטו: תודה רבה אדוני יושב ראש הוועדה.
רחל אדטו: הדיון על תקציב ועדת סל הוא דיון שחוזר על עצמו כמעט מדי שנה.
רחל אדטו: השנה הוא עלה ביתר תוקף וזאת משתי סיבות: האחת, תקציב סל התרופות השנה שעומד על 300 מיליון שקלים הוא תקציב קטן יחסית גם לשש השנים האחרונות בהן היו תקציבים של 415 מיליון שקלים, כמעט 600 מיליון שקלים, אבל השנה אנחנו מדברים על תקציב של 300 מיליון שקלים.
רחל אדטו: מה שהכריע או מה שהוביל לבקשה לקיים את הדיון היום היה מכתבו של מנכ"ל לחברי הוועדה בו הוא מבקש מהם מעשר של עשרה אחוזים מתקציב הסל למטרות טובות ככל שתהיינה, להשתתפות עצמית ולא משנה כרגע המטרה אלא עצם הרעיון לקחת את הסל ולהשתמש בו כמקור תקציבי, דבר שחוזר על עצמו כבר בשלוש השנים האחרונות.
רחל אדטו: הרעיון הוא שהסל משמש מקור תקציבי.
רחל אדטו: סל התרופות הוא סל של כלל אזרחי מדינת ישראל ולא ניתן להשתמש בו כמקור תקציבי לשום דבר אחר, נכון ככל שיהיה, חשוב ככל שיהיה, גם אם הסיבות הן טובות.
רחל אדטו: המעשר הזה עולה על חשבון דברים אחרים.
רחל אדטו: כאשר מדברים על בקשות בסדר גודל של שלושה מיליארד שקלים שהובאו השנה לוועדת הסל, שלושה מיליארד שקלים, ומתוך שלושת מיליארד השקלים האלה צריך לכנס אותם ל-300 מיליון שקלים שבסופו של דבר זאת תהיה ההחלטה ועל זה עוד מורידים את עשרת האחוזים, יש נקודה שאומרים עד כאן.
רחל אדטו: שוב אני חוזרת ואומרת שהמטרה נכונה, ההשתתפויות העצמיות נכונות, אבל לא זה המקור.
רחל אדטו: משרד הביטחון עומד בחירוף נפש כאן בוועדה ולא מוכן לוותר על שקל מתקציבו והוא רוצה תקציבים נוספים כדי להבטיח את ביטחון מדינת ישראל כי הוא אומר שהוא לא מצליח.
רחל אדטו: צריך לנקוט בדיוק באותה עמדה בה נוקט משרד הביטחון.
רחל אדטו: הביטחון הבריאותי הוא בדיוק שווה לביטחון הפיזי עליו עומד משרד הביטחון.
רחל אדטו: אני מבינה שסגן השר התבטא ואמר שהוא לא תומך בבקשתו של המנכ"ל.
רחל אדטו: אני שואלת מה זאת אומרת הוא לא תומך?
רחל אדטו: הוא מתנגד?
רחל אדטו: אם סגן השר מתנגד, אז סגן השר יודע להגיד שהוא מתנגד.
רחל אדטו: לא יכול להיות שמנכ"ל ילך בניגוד לעמדתו של סגן השר.
רחל אדטו: אנחנו ראינו מה קרה למנכ"ל הקודם שהלך בניגוד לעמדתו של סגן השר.
רחל אדטו: לכן לא מקובלת עלי התשובה האומרת אינני תומך.
רחל אדטו: אם אתה מתנגד, תוריד את המעשר הזה כך שאין מעשר מהסל ואין המלצה למעשר מהסל.
רחל אדטו: אתה לא רוצה שאנקוב בשמות תרופות ולא אעשה זאת אבל רק אומר שבסכום הזה עומדים היום מאתיים אנשים שיש להם מלנומה גרורתית וזה המונח הרפואי היחידי בו אני אשתמש.
יעקב ליצמן: אני מוחה על כך שבוועדה ידונו על שמות תרופות.
רחל אדטו: אני לא מציינת שם של תרופה.
יעקב ליצמן: כן עשית זאת.
רחל אדטו: אני אומרת מה אפשר לעשות בכסף הזה.
רחל אדטו: אפשר לתת סוף כל סוף מענה וזה הדבר היחיד בו אני אשתמש כדוגמא.
רחל אדטו: קח את הכסף הזה ותן מענה למאתיים אנשים שפעם ראשונה יש להם מענה.
רחל אדטו: לכן המעשר הזה לא יכול לבוא על חשבון סל התרופות.
רחל אדטו: מעבר לנושא התקציבי הזה, אנחנו משתמשים בתקציב שלא מעדכנים אותו, וזה אחד החוליים הבלתי נלאים של הנושא הזה של סל התרופות, באופן אוטומטי.
רחל אדטו: לכן אנחנו מדברים על 300 מיליון שקלים שהיו צריכים להיות מעודכנים ולהיות מעודכנים באופן קבוע, כך שאנשים היו יודעים שגם אם השנה התרופה שלהם לא נכנסה לסל, בשנה הבאה יהיו 300 מיליון פלוס שני אחוזים ובאמצעות מנגנון העדכון הזה היו אומרים שהשנה אכן התרופה לא נכנסה, אבל בשנה הבאה היא תיכנס כי יהיה כסף, יהיו עוד שני אחוזים.
רחל אדטו: מה שקורה זה שלא מעדכנים, חותכים, מקצצים, משתמשים בכסף הזה למקורות אחרים אבל אני אומרת שזה לא בא בחשבון.
רחל אדטו: אנחנו מדברים היום על צדק חברתי, מדברים על מאבק חברתי, מדברים על מעמד הביניים.
רחל אדטו: הרי לפני שלוש או ארבע שנים כאשר הוציאו את התרופות מצילות חיים ממסגרת השב"נים של קופות החולים, מה קרה באותה עת?
רחל אדטו: מי שיש לו כסף, הלך וקנה ביטוח משלים בקופת חולים מכבי, בפלטינום, פלטינום פלוס, בפניקס, וכולם רצו לקבל את התרופות האלה.
רחל אדטו: זאת אומרת, מי שיש לו כסף יודע למצוא את המזור לתרופות מצילות החיים, אבל מי שאין לו כסף, נשאר.
רחל אדטו: מי נושא על גבו בכל נטל הקיצוץ הזה?
רחל אדטו: אותו מעמד ביניים שעליו נלחמת עכשיו החברה הישראלית במשך חצי השנה האחרונה ואנחנו כאן נותנים לזה יד.
רחל אדטו: לא יכולים להיות מנותקים מכל מה שקורה כרגע.
משה גפני: לכן את מבקשת את עמדתו של סגן השר.
רחל אדטו: אני מבקשת את עמדתנו שלנו כחברי כנסת שסל התרופות שייך לכולנו.
משה גפני: סגן השר הסכים לבוא ולומר את דעתו.
רחל אדטו: אנחנו נציגי ציבור האזרחים ואנחנו אלה שצריכים להילחם את המלחמה שלהם על סל התרופות.
רחל אדטו: אני אומרת שלא די שהסל הזה מקוצץ, אסור לקצץ בו יותר ולכן אני לא רוצה שההחלטה הפעם על הקיצוץ הנוסף הזה תהיה המסמר האחרון בארון הקבורה של סל התרופות.
משה גפני: איתן כבל.
איתן כבל: אדוני סגן השר, חברים, כל הדיון הזה, לפחות הדיון כדיון ראשון, אני בא אליו מנקודת מבט הכי חיובית שיש.
איתן כבל: נקודת המוצא המרכזית שלי היא קודם כל שסגן השר עם כל הבעיות שקיימות במערכת הבריאות באמת משתדל לעשות כפי שרבים לפניו לא עשו.
איתן כבל: אני אומר את זה לא כדברי חנופה.
איתן כבל: אני לא בפריימריס אצלו.
יעקב ליצמן: גם אני לא בפריימריס.
איתן כבל: לכן אמרתי את זה.
איתן כבל: יחד עם זאת, אני אומר שוב שאני בא ממקום של רצון טוב ונפש חפצה.
איתן כבל: כולנו זוכרים, לפחות רובנו, את המאבק הקשה, אחד המאבקים הקשים שהתקיימו כאן לפני מספר שנים סביב סל התרופות.
איתן כבל: היה קרב והיה מאבק שבו נחצו מפלגות.
יעקב ליצמן: היית חלק.
איתן כבל: אני זוכר את זה היטב.
איתן כבל: לכן ביקשתי להתחיל מהנקודה הזאת, כיוון שעד אז איכשהו התברברנו ואז הציבור קם על רגליו, כנסת ישראל עמדה על רגליה – זוכרים את הפשרה המפורסמת של ג'ומס - ומצאנו את עצמנו בתקציב לשלוש שנים.
איתן כבל: אני לא רוצה להיכנס ולא רוצה לדון איך הגיעו למספר, אבל הגיעו ל-450 מיליון שקלים.
משה גפני: ויתרנו אז על הרבה דברים בתקציב המדינה כדי להגיע לנוסחה הזאת.
אבישי ברוורמן: אני הייתי היושב ראש אז.
אבישי ברוורמן: הוא התחיל וזה עבר אלי.
רוחמה אברהם-בלילא: הוא היווה חלק מכובד מאוד בהרכב.
רוחמה אברהם-בלילא: אי אפשר להתכחש לזה.
איתן כבל: ביקשתי להתחיל דווקא מהמקום הזה כדי לא לחזור אחורה בזמן אלא ללכת מכאן והלאה.
איתן כבל: חלפו להן שלוש השנים וכמו שכתוב בפרשת מקץ, ולא נודע כי באו אל קירבנה.
איתן כבל: חלפו להן שבע השנים הטובות ואם לא היה מכתב של מנכ"ל , יכול להיות שאפילו אנחנו לא היינו שמים לב.
רחל אדטו: אנחנו שמנו לב.
איתן כבל: חברים יקרים, אין לכולם מקום להדלקת משואות.
איתן כבל: עזבו, אני רוצה לומר את הדברים לא כי אני לא חושב שאתם לא שמים לב.
איתן כבל: הרי ברור הוא ואני אומר את זה שבשיח הציבורי, הנושא הזה איננו על סדר היום כפי שהיה לפני שלוש שנים.
איתן כבל: זאת הבנתי ואני יודע מה אני אומר.
איתן כבל: לכן חשבנו לנכון שהגיע הזמן להתחיל את הדיון והנתונים שאני מבקש לשים אותם כאן, אלה נתונים מנקודת המבט שלי ואני אשמח אם סגן השר יבאר ויפרש, כיוון שאנחנו רוצים באמת לראות מצב אחר, או אם לתרצו, 2012 בראי של לפני שלוש שנים.
איתן כבל: 450 מיליון שקלים נכון להיום זה 300 מיליון שקלים, 300 מיליון שקלים אחרי שסל התרופות בעצם הופך להיות חלק בלתי נפרד מסל שירותי הבריאות.
איתן כבל: כל הדברים שנלקחים מן הסל, אלה דברים חשובים ביותר.
איתן כבל: טיפול שיניים – וברוך השם יש לי עדיין ילדים שנדרשים לטיפול שיניים – יש לזה משמעות מאוד מאוד גדולה וחשובה.
איתן כבל: האם לזה כיוונו?
איתן כבל: זה דיון.
איתן כבל: יכול להיות שבסוף הדיון נגיד כן, זה אמור וצריך להיות חלק בלתי נפרד מהסל.
איתן כבל: ובכל יום יש עוד עניין ועוד נושא וכולנו מסכימים שכל אחד מהנושאים הוא בעל חשיבות עליונה.
איתן כבל: מספר האזרחים במדינת ישראל ברוך השם בעלייה.
איתן כבל: יש שחיקה טבעית של התקציב, כך שאנחנו בעצם מוצאים את עצמנו לא רק ב-300 מיליון שקלים אלא אולי מבחינה ריאלית התקציב הוא אפילו יותר קטן.
איתן כבל: אדוני סגן השר, אני אוסיף ואומר שנכון הוא שהחשבון הוא לא תקציב אל מול טכנולוגיות אבל אי אפשר להתעלם מן העובדה שברוך השם המחקר הולך ומתפתח, הולך ומתרחב, וברוך השם גם האפשרויות שעומדות אולי להציל חיי אדם, להאריך חיי אדם, הולכות וגדלות וזה מצריך את המדינה - וזה צריך להיות חלק בלתי נפרד ממנה – והיא צריכה למצוא את עצמה מיוזמתה מכניסה יותר ויותר ולא מחכה שאתם כל הזמן תשלחו את המכתבים ותסבו את תשומת הלב לכך.
איתן כבל: לכן אדוני סגן השר, אני אומר את זה כפתיח לדבריי ובטח אנשים כאן יתייחסו לדברים, נכון לרגע זה על פי מה שאנחנו רואים המצב יותר קשה כנראה מאשר לפני שלוש שנים.
איתן כבל: אנחנו בעצם מבקשים לפתוח את הדיון ולהעמיד את 2012 לא רק בראי של לפני שנקבע התקציב התלת-שנתי אלא פעם ראשונה להחזיר אותו בחזרה למצב הריאלי שלו ולמצוא את הדרך איך מגדילים אותו, כי הבנתי שהשנה יש כבר 600 בקשות לטכנולוגיות חדשות.
איתן כבל: אני לא נכנס לתרופות – אין לי מושג בזה ואני מקווה שלא יהיה לי - אלא אני מדבר רק על הצד התקציבי.
דב חנין: הלוואי שהייתי יכול ללכת בדרכו של חברי איתן כבל ולפתוח בדברים טובים, אבל אין לי דברים טובים לומר.
משה גפני: מה שאמר איתן כבל, אני רק רוצה להזכיר לך ש היה משרד רדום וכולנו מכירים את זה וגם אתה חבר כנסת לא חדש, אבל בתקופה של הרב ליצמן עובר טלטלה.
דב חנין: אני אומר את העובדות כמו שאני רואה אותן.
דב חנין: אדוני היושב ראש, אני אומר את הדברים כפי שאני רואה אותם ולצערי הגדול אין לי מלים טובות להגיד.
דב חנין: אין לי מלים טובות להגיד.
דב חנין: מערכת הבריאות נמצאת במשבר קיצוני.
דב חנין: בכל היבט של המערכת הזאת היא נמצאת במשבר קיצוני.
דב חנין: אני לא אדבר על כל המופעים של משבר מערכת הבריאות כי חלקם ידועים לנו והם לא נושא הדיון הזה אלא אני אדבר על מה שקורה בתחום התרופות ובתחום סל התרופות.
דב חנין: המצב בתחום הזה הוא קטסטרופאלי.
דב חנין: נקודת המוצא שלי היא לא מה שחבר הכנסת דב חנין היה רוצה לראות.
דב חנין: אני הייתי רוצה לראות חברה של צדק חברתי.
דב חנין: נקודת המוצא שלי היא מאוד מתונה.
דב חנין: אני הולך למה שחקר ומצא פרופסור שוקי שמר שהיה גם בעברו מנכ"ל והוא מצא שהתוספת השנתית הנדרשת לסל התרופות צריכה להיות בסדר גודל של 600 מיליון שקלים, שני אחוזים, וזה המינימום הנדרש.
דב חנין: הדברים האלה כל כך ידועים, הם כל כך מפורטים ואין מי שחולק עליהם.
דב חנין: באופן ציני ומרושע, במקום 600 מיליון, הגענו ל-300 מיליון.
דב חנין: אם זאת לא רשעות, אני לא יודע מהי רשעות.
דב חנין: אני פשוט לא יודע מהי רשעות.
דב חנין: אני מחפש הגדרה אחרת לרשעות.
דב חנין: כאשר אנשים זקוקים לתרופות ולמנגנונים רפואיים ולא מקבלים אותם, אני לא מכיר הגדרה אחרת לרוע.
דב חנין: מה שקורה בתחום הזה הוא פשוט לא מתקבל על הדעת.
דב חנין: גורם מקצועי החליט על עדכון של 600 מיליון שקלים, אחר כך עברנו לאיזשהו מסלול של עדכון של 450 מיליון, מתוך ה-450 מיליון נשארנו עכשיו עם 300 מיליון ומה-300 מיליון רוצים להעביר למטרות אחרות.
דב חנין: זאת הדרך להגיד לנו שלא רוצים באמת לממן את סל התרופות כמו שצריך.
דב חנין: אני מכיר את הטכניקה של האוצר, אדוני סגן שר הבריאות, והטענה שלי היא לא רק אליך.
דב חנין: אומר לך תכף מה הטענה שלי אליך.
דב חנין: אני מכיר את הטכניקה של משרד האוצר וראינו אותה גם אתמול בוועדה אחרת.
דב חנין: לוחצים תקציבית את ואז בסדר, בלית ברירה מעביר מאחיות בריאות הציבור, מעביר כסף מכיס אחד לכיס שני ואין כסף לאחיות בריאות הציבור.
דב חנין: אז משרד האוצר בא ואומר שהנה, הרי נתנו לכם ולמה אתם מממנים גירעונות?
דב חנין: נתנו לכם לאחיות בריאות הציבור ואתם מימנתם.
דב חנין: אני מכיר את הציוניות הזאת ואני חושב שהציוניות הזאת לא צריכה לעבור בוועדת הכספים.
דב חנין: לא לגלגל את האחריות רק על כי האחריות היא על הממשלה ולממשלה הזאת יש ראש ממשלה שהוא גם – כך אומרים לי – שר הבריאות ושר בריאות ציני ביותר, שרמת ההתעניינות שלו בשירותי הבריאות היא באמת מחפירה.
דב חנין: המהלך אותו אנחנו רואים הוא חלק מאיזושהי מגמה מסוכנת שאנחנו חייבים לפתוח את העיניים ולראות אותה.
דב חנין: יש כאן דיאטה רצחנית לכל השירותים הציבוריים.
דב חנין: איך אמר אדם שהיה פעם שר האוצר, בנימין נתניהו?
דב חנין: זה האיש השמן והוא צריך לבור דיאטה רצחנית.
דב חנין: שירותים ציבוריים של אחיות, של מורות, של עובדות סוציאליות, של מערכת בריאות ציבורית, כן, וכשאנחנו רואים את זה בגרף, אנחנו רואים איך מדינת ישראל – אתם רואים את הקו האדום – יורדת בהוצאות שלה, בהוצאות הציבוריות שלה למטרות בריאות.
דב חנין: לכן אני מסכם ואומר.
דב חנין: אדוני סגן השר, אתה היית גם יושב ראש ועדת הכספים, אתה אדם רב כישרון ורב יכולת.
יעקב ליצמן: אתה מתחיל לומר דברים טובים.
דב חנין: אני לא אומר דברים טובים על מערכת הבריאות.
דב חנין: אני אומר דברים טובים עליך.
דב חנין: אני אומר שאתה בן אדם רב כישרון ורב יכולת, ואתה גם אדם שיודע היטב היטב להתנהל במערכת הפוליטית.
דב חנין: כשיש דברים שהם חשובים ללבך, אתה יודע להשיג אותם גם אם קשה מאוד להשיג אותם.
דב חנין: אני חושב שאנחנו הגענו לשלב שבו אדוני סגן השר ואדוני יושב ראש ועדת הכספים – ובאופן לא מקרי אתם שייכים לאותה מפלגה חשובה שיש לה הרבה מאוד הישגים תקציביים שהיא יודעת להשיג אותם ועיני לא צרה בהם כי הם למטרות חשובות – הגיע הזמן שהמפלגה הזאת תשים את המפתחות על השולחן ותגיד שכך אי אפשר להתנהל, כך אי אפשר לנהל מערכת בריאות ואנחנו לא נהיה אלה שעושים עבורכם את העבודה המלוכלכת הזאת.
דב חנין: אם לא יהיה סביב משבר מערכת הבריאות וסביב מה שקורה לסל הבריאות משבר קואליציוני, כל יתר הדברים הם דיבורים ריקים.
דב חנין: זה לגלגל עוד חמש אגורות מכיס לכיס וכולנו נוכח רק לבכות על המצב האיום בו אנחנו משאירים את מערכת הבריאות.
משה גפני: לפני שאני נותן את רשות הדיבור לרוחמה אברהם שביקשה רשות דיבור ולאבישי ברוורמן, אני רק רוצה להתייחס לנושא של משבר קואליציוני.
משה גפני: אני לא זוכר בקדנציה הזאת, אולי מקרה בודד וגם הוא בחצי פה, שאמרנו שאנחנו עושים משבר קואליציוני.
דב חנין: הנה הנושא.
משה גפני: הבעיה שאין לנו אלטרנטיבה כי ציפי לבני כל הזמן מדברת נגדנו.
משה גפני: שתפסיק לדבר נגדנו, אז נתחיל לחשוב על אלטרנטיבה.
דב חנין: ומערכת הבריאות תשלם את המחיר על זה?
רוחמה אברהם-בלילא: אם אני אכנס לסוגיה הקואליציונית, אני אומר שבממשלה שלנו לפחות הגדלנו את סל התרופות.
משה גפני: גם הייתם טובים אתנו.
רוחמה אברהם-בלילא: וגם היינו טובים אתכם.
רוחמה אברהם-בלילא: ידענו לנהל את הדברים אחרת.
משה גפני: הייתם מאוד טובים אתנו.
דב חנין: אז יש לכם אופציה.
משה גפני: ליצמן כבר הביא את הפתק שציפי לבני נתנה לו, כמה כסף היא נותנת.
דב חנין: למה אתם לא משתמשים בה?
דב חנין: זה לא שווה להשתמש באופציה הזאת?
משה גפני: סל התרופות.
רוחמה אברהם-בלילא: החלק האומנותי גם של סל התרופות בעיני הסתיים משום שאני מצטרפת לעמדת החברים כפי שהובעה כאן.
רוחמה אברהם-בלילא: אני בטוחה שסגן שר הבריאות יציג את התמיכה שלו בכל מה שקשור לסל התרופות.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מכירה אותו לא מהיום, אני מכירה את הנחישות שלו ואני יודעת לומר דבר אחד והוא שכאשר הוא רוצה, השמים הם הגבול.
רוחמה אברהם-בלילא: אני באמת פונה אליך בכל הסוגיה של המערכת הציבורית ואני יודעת שאתה עובד ועושה ללא לאות לילות כימים.
רוחמה אברהם-בלילא: בשעה שאנחנו כאן מתכנסים היום, בדקות האחרונות האלה, מוגשים מכתבי התפטרות של רופאים מומחים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת אבל אם אנחנו מתכנסים וסגן שר הבריאות בא להשיב בסוגיה של סל התרופות, אני חושבת שמן הראוי שהוא גם יתייחס בתשובה שלו לכל אותם מכתבי התפטרות של כל הרופאים המומחים.
רוחמה אברהם-בלילא: בשעה האחרונה הוגשו חמישים מכתבים באיכילוב, שלושים מכתבים ברמב"ם ומערכת הבריאות קורסת.
רוחמה אברהם-בלילא: מה יקרה, איך הממשלה הזאת, איך שר הבריאות שהוא ראש הממשלה מתכוון לטפל בכל מערכת הבריאות לאור ההתפטרות של המתמחים, ושל הרופאים המומחים שכולם נוטשים את בתי החולים?
רוחמה אברהם-בלילא: כולנו יודעים שדווקא בימים הללו, בתקופה הנוכחית, אנחנו נכנסים לזמן חורף כאשר מערכת הבריאות ממילא קורסת ומה יקרה אז?
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שמן הראוי שדווקא בזמן הזה סגן השר יתייחס לסוגיה.
משה גפני: אבישי ברוורמן.
אבישי ברוורמן: שלוש הערות.
אבישי ברוורמן: כמדומני שהייתי יושב ראש ועדת הכספים עת התקבלה ההחלטה.
אבישי ברוורמן: יש לכם כאן את הסריה של שלושת יושבי ראש ועדת הכספים.
אבישי ברוורמן: אני למדתי הרבה מהרב ליצמן ידידי כאשר היה יושב ראש ועדת הכספים ואחר כך זכיתי להחליף אותו.
משה גפני: אחרי כן אני זכיתי להחליף אותך.
אבישי ברוורמן: אני מאוד מעריך את יעקב ואני לא אומר את זה מהפה לחוץ ואחד הדברים עליהם נאבקנו בתקופה הזאת היה בדיוק מה שנאמר קודם, שפעם אחת תהיה החלטה שתהיה סגורה.
אבישי ברוורמן: נאמר 600, ירד ל-450, אבל שיהיה משהו ברור.
אבישי ברוורמן: לכולם ברור שהביקוש הוא אדיר אבל יש איזו נקודה ששמים רף ומי שנכנס, נכנס, ומי שלא נכנס, לא נכנס.
אבישי ברוורמן: יכולים להסביר את המשמעויות, אבל הייתה החלטה ברורה.
אבישי ברוורמן: הנקודה היא שאנחנו מצד אחד מתהדרים שיש לנו תקציב דו שנתי והכל קבוע, אבל מצד שני לוקחים דרך ואחרי כן אומרים שנתחיל לקצץ ונקצץ הלאה.
אבישי ברוורמן: לכן בא הציבור ואומר שהוא כבר קיבל את הגזרה שיש כללי משחק וזה מספר שעולה בכך וכך אחוזים.
אבישי ברוורמן: זאת הייתה ההצלחה של ידידי יעקב ליצמן, של ג'ומס ושל אחרים כאשר ביחד הגענו להצלחה הזאת.
אבישי ברוורמן: היכולות שיש לסגן השר ליצמן הן אדירות.
אבישי ברוורמן: אני זוכר את ההפגנות שהיו מחוץ לכנסת ואנחנו היינו יוצאים ומשתתפים במחאה.
אבישי ברוורמן: זה היה כואב כי אתה יודע שבאיזו נקודה אתה צריך לחתוך אבל ההסכמה הכללית הייתה שפעם אחת - ובכנסת ישראל כל יום הדחוף דוחה את החשוב וכל יום יש כותרת אחרת – יהיה כלל משחק ברור, עליו מוסיפים איקס והעסק הזה יישאר לא לפי החוק הידוע שאתה ציינת, ידידי היושב ראש, כלומר, מעבירים כסף ולכן נוריד מכאן ונשנה כאן.
אבישי ברוורמן: פעם אמרתי שההבדל בין עכברים ואנשים היא תרבות הזיכרון.
אבישי ברוורמן: כשאין זיכרון, אנשים כמו עכברים.
אבישי ברוורמן: הדברים כתובים בפרוטוקול אבל הכותרת, רוב האנשים לא זוכרים והכל מתחיל מחדש.
אבישי ברוורמן: עבור הערכתי הרבה לסגן השר ליצמן ועבור הזיכרון הקולקטיבי, אני שואל אחרי מה שנאמר כאן איך ידידי יעקב ליצמן פותר את הבעיה שעכשיו היא גם בכיסא הזה, גם בכיסא הנוכחי, בצורה שהתהליך הזה נמשך.
משה גפני: רבותיי, האורחים, יש דוברים רבים ואני מאוד מבקש מכם לקצר כי זה דיון מהיר.
יעקב ליצמן: אני מציע אדוני היושב ראש שתיתן את רשות הדיבור רק לאלה שתוקפים אותי.
משה גפני: אני מזמין את הדוברים גם לדבר בשבחו של סגן השר.
משה גפני: אם הם לא יעשו את זה, אני אעשה את זה.
משה גפני: דוקטור ליאוניד אידלמן.
ליאוניד אידלמן: אני רוצה קודם כל לברך את הוועדה על קיום הדיון.
ליאוניד אידלמן: הדיון הזה הוא דיון חשוב מאחר שיש בעיה במדינת ישראל.
ליאוניד אידלמן: הבעיה במדינת ישראל היא שהרפואה הולכת ומשתפרת ואנחנו יכולים לטפל היום יותר טוב בהרבה חולים כאשר פעם החולים האלה לא האריכו חיים אבל היום הם חיים חיים טובים ואפילו חוזרים לחיים פרודוקטיביים, אבל לשם כך צריך להשקיע.
משה גפני: יצרתם לנו בעיה כי היה כאן דיון בבוקר להעלות את גיל הפרישה לנשים ואמרו שתוחלת החיים גדלה בשנים האחרונות בחמש שנים.
משה גפני: זה בגללכם.
ליאוניד אידלמן: נכון מאוד.
משה גפני: אז להעלות את גיל הפרישה לנשים בגללכם?
ליאוניד אידלמן: זה נושא שאני לא מגובש לגביו.
ליאוניד אידלמן: בנושא של הבריאות אני מאוד מגובש.
ליאוניד אידלמן: הרפואה טובה יותר כל יום, אבל היא יותר יקרה.
ליאוניד אידלמן: כל יום אנחנו יכולים לטפל יותר טוב, אבל לשם כך צריך תקציב.
ליאוניד אידלמן: מדינת ישראל במשפחת העמים, במשפחת האומות, נמצאת במקום גרוע מאוד.
ליאוניד אידלמן: אנחנו נמצאים במקום גרוע בכסף שאנחנו משקיעים בתרופות, בכסף שהמדינה משקיעה מול הוצאה פרטית שהיא כל הזמן בעלייה, וברור שאם יש תרופות זמינות, אנשים יצטרכו להוציא כסף מהכיס שלהם ולשלם עבור בריאותם, עבור איכות החיים שלהם וזה במקום שהמדינה תשלם עבור זה.
ליאוניד אידלמן: ביקשת שאני אקצר, אני אומר רק דבר אחד אותו אנחנו אומרים כל שנה.
ליאוניד אידלמן: המספר הזה שהפך להיות למספר קסם של עדכון של שני אחוזים ושל 600 מיליון, זה מה שצריך במינימום.
ליאוניד אידלמן: זה המינימום שצריך.
ליאוניד אידלמן: עם 300 מיליון שקלים, החברים בוועדה מסכנים כי הם צריכים להעביר קו ולהשאיר הרבה אנשים סובלים מתחת לקו הזה כי הם לא יקבלו את התרופות האלה.
ליאוניד אידלמן: המדינה צריכה להסתובב עם פנים כלפי אותם חולים סובלים ולומר שהיא משקיעה והיא מבינה שיש תרופות עבורם ולכן היא מוכנה לתת כסף.
משה גפני: מידד גיסין.
מידד גיסין: צהרים טובים.
מידד גיסין: אני אתרכז רק בנושא התקציבי.
מידד גיסין: הנושא של שני אחוזים הוא לא נושא שנולד היום אלא שנים אנחנו וכל המערכת מדברים עליו.
מידד גיסין: בזמנים הטובים יותר של מדינת ישראל ושל התקציב הכללי של מדינת ישראל אנחנו מדברים כבר על שני אחוזים.
מידד גיסין: אני מברך את סגן השר ואת על שהוא בכלל נוגע היום בנושאים שאף פעם לא נגעו בהם, כמו ביטול ההשתתפויות שזה נושא חשוב ביותר, בעיקר לחולים הכרוניים הקשישים.
מידד גיסין: אני מברך אותם על הטיפול בנושא הטיפול הסיעודי, אבל עם כל החשיבות של כל הנושאים האלה, לא יכול להיות שהם יבואו על חשבון סל התרופות.
מידד גיסין: אם אנחנו לא רוצים לראות שוב את המראות בתקשורת, בטלוויזיה ובעיתונות של חולים ובני משפחותיהם שמתחננים להציל את חייהם, דבר שבשנתיים האחרונות כבר לא ראינו בגלל הסכומים היותר גדולים שהיו, חייבים לטפל בנושא של שני האחוזים או לפחות כמו שנאמר לחזור ל-450 מיליון שקלים.
מידד גיסין: הוועדה הזאת היא הוועדה היחידה שיכולה לעשות את זה והיא כבר עשתה את זה.