GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן גרסטל: עיקרי ההצעה שלנו היו שמי שיש לו מעל ארבעה אחוזים, לא רק שיוכל להציע דירקטור אלא יוכל למנות דירקטור אחד מבין ה-15 דירקטורים ועל ידי זה הוא יוכל להביא לידי ביטוי את זה שהוא בעל מניות.
ראובן גרסטל: סביב כל אותן הסתייגויות שהוצגו בדיון הקודם שהתקיים כאן, כדי לשמור על הניטרליות, על האובייקטיביות ועל הכשירות של הדירקטור שימונה על ידי החברה ועדיין יהיה כפוף לאישור של נגיד בנק ישראל.
ראובן גרסטל: זאת הייתה הצעה אחת שלנו.
ראובן גרסטל: הצעה נוספת.
ראובן גרסטל: מה שבעצם קורה זה שהשיטה הנהוגה היום שהוועדה מציעה את מספר המועמדים החסרים יכולה לגרום לזה שבעצם הוועדה מציעה וגורמת למינוי של מלוא חברי הדירקטוריון.
ראובן גרסטל: אנחנו ביקשנו שהוועדה תציע כמות כפולה של מועמדים מהכמות של הדירקטורים שאמורים להתמנות כדי שלאסיפה הכללית תהיה גם כן איזושהי זכות בחירה והשפעה ולא תהיה החלטה של הוועדה על מינוי נושאי המשרה.
ראובן גרסטל: דבר נוסף שרצינו הוא שאחד מהמועמדים שיוצעו על ידי הוועדה, יהיה אחד מהדירקטורים שהוצעו על ידי בעלי מניות שהציעו מועמדים שהם לא חברי הוועדה כדי לאפשר מינוי גם של דירקטור שלא הוצע על ידי הוועדה, מן הסתם אם האסיפה הכללית תבחר בזה.
ראובן גרסטל: יש עוד כמה דברים אבל אלה עיקרי דברינו.
משה גפני: דודו, אתם מכירים את ההצעות שלהם?
דוד זקן: לחלק אנחנו מתנגדים בתוקף.
משה גפני: והחלק האחר?
דוד זקן: הצעה אחת שהיא יותר סבירה בעינינו היא ההצעה האחרונה.
דוד זקן: ראשית, אין כאן אפליה של מי שמחזיק חמישה אחוזים כי ניתן טווח והוא מי שמחזיק בין שניים וחצי לחמישה אחוזים.
דוד זקן: אין כאן איזושהי נגיעה בנקודה מסוימת של דווקא שניים וחצי אחוזים ואז זה הולך לפי מכפלות, מי שיש לו חמישה אחוזים זה שניים.
דוד זקן: זה לא נבנה כך.
דוד זקן: גם היתר שנגיד בנק ישראל נותן, זה למי שיש לו מעל חמישה אחוזים.
דוד זקן: אם כן, אנחנו לא סבורים שיש כאן פגיעה בקניין.
דוד זקן: יש עוד אנשים שמחזיקים בין שניים לחמישה אחוזים בבנק לאומי ויכול להיות בעתיד – היות שאנחנו מדברים על חוק וההסתברות היא שהוא יחול על בנקים נוספים – יהיו עוד כאלה.
דוד זקן: לבעל המניות יש אפשרות להחליט איפה הוא רוצה להיות בין השניים וחצי לחמישה אחוזים.
דוד זקן: זאת החלטה אך ורק שלו ואנחנו לא רואים פגיעה.
דוד זקן: לגבי מינוי ולא הצעה, אנחנו מתנגדים בתוקף.
דוד זקן: אנחנו חושבים שמי שצריך להצביע – לא נמצא כאן נציג הרשות לניירות ערך ואני לא אדבר בשמם – זאת האסיפה הכללית.
משה גפני: מי שצריך להצביע, זאת האסיפה הכללית.
משה גפני: אבל באסיפה הכללית הם שולטים.
דוד זקן: לא, הם לא שולטים.
דוד זקן: הם מחזיקים עד חמישה אחוזים.
דוד זקן: מי ששולט בהגדרה, צריך היתר מנגיד בנק ישראל.
דוד זקן: הם צריכים להתחרות עם עוד.
משה גפני: אם יש אינטרס למנות את ראובן, האסיפה הכללית תאשר את זה?
דוד זקן: הם יכולים להציע את ראובן ויכולים בתוך חמשת האחוזים שלהם להצביע עבורו, אבל ראובן צריך לעמוד בתחרות עם שמעון אותו הציעה הוועדה.
משה גפני: אבל מי שולט באסיפה הכללית?
דוד זקן: בעלי המניות.
דוד זקן: הוועדה שמציעה, כפי שהוצג כאן, אין לה אפילו מניה אחת.
דוד זקן: היא לא יכולה להצביע עבור המועמדים שלה.
דוד זקן: כלומר, היא צריכה להצביע על איזשהו מועמד ראוי.
פניה קירשנבאום: מי ששולט באסיפה הכללית אלה יהיו הבירוקרטים.
משה גפני: בעלי המניות.
פניה קירשנבאום: בעלי מניות במקרה הטוב, אבל בטח יהיו מנכ"לים.
טידה שמיר: הם לא מצביעים.
דוד זקן: הדבר שאנחנו מוכנים לשקול היא הנקודה האחרונה אליה התייחס מנכ"ל אוצר התיישבות היהודים, לכך שהוועדה תציע לא פי שניים מהמועמדים אלא לפחות מספר המועמדים, כך שתהיה לה אפשרות להציע יותר ולאסיפה הכללית לבחור ואני אומר למה לא פי שניים.
משה גפני: אולי נתפשר עכשיו?
משה גפני: אני אשכנע אותם שהם יסכימו.
משה גפני: הוא אמר שהוא ישקול ואני אשכנע אותם שהם יסכימו.
ראובן גרסטל: אנחנו נשמח להיפגש אתם.
ראובן גרסטל: אני חושב שהאמירה שלא פוגעים בבעלי המניות בגלל שנותנים לכל מי שיש לו שניים וחצי אחוזים ומעלה להציע דירקטור אחד, היא אמירה לא נכונה.
משה גפני: בוא לא נחזור על זה.
משה גפני: אתה העלית את מה שאתה מציע.
משה גפני: אמר המפקח על הבנקים שיש דבר שהם מוכנים לשקול ויש דברים שהם שוללים בתוקף.
משה גפני: זאת אומרת, הם לא מסכימים למשל שימנו אלא שיציעו לאסיפה הכללית והאסיפה הכללית תחליט.
משה גפני: הוא ישקול את ההצעה שלך להציע יותר ושהאסיפה הכללית תבחר מבין המועמדים.
דוד זקן: אמת.
משה גפני: אם הוא יסכים לזה והוא יפסיק לשקול, אם נגיע אתו להסכמה שהוא יוריד את השיקולים ויסכים, זאת פשרה.
ראובן גרסטל: אני רוצה בכל זאת לחזור על מה שהתחלתי לומר קודם.
ראובן גרסטל: דבר ראשון, האמירה שמעל שניים וחצי אחוזים נותנים לכולם זכות להציע דירקטור אחד בלבד היא לא פגיעה – היא בוודאי פגיעה כי קבענו נקודה ומי שמחזיק שלושה אחוזים, מי שמחזיק ארבעה אחוזים ומי שמחזיק עשרה אחוזים, יש לו בדיוק לפי ההצעה הזאת את אותן זכויות שיש לזה שיש לו שניים וחצי אחוזים.
ראובן גרסטל: בוודאי שזאת פגיעה בזכות הקניינית שלנו.
טידה שמיר: ממש לא הבנתי.
טידה שמיר: תחזור על הדברים.
ראובן גרסטל: אתם אומרים שאתם נותנים את אותה זכות למי שיש לו שניים וחצי אחוזים ויש לו בדיוק אותה זכות כמו שיש למי שיש לו שלושה אחוזים או ארבעה אחוזים או עשרה אחוזים.
ראובן גרסטל: מותר לו להציע דירקטור אחד.
ראובן גרסטל: אני טוען שזאת פגיעה בזכויות של בעלי המניות שיש להם יותר משניים וחצי אחוזים.
משה גפני: דבריך נרשמו.
ראובן גרסטל: אמרתי את גישתנו לגבי הרצון שלנו.
ראובן גרסטל: מן הסתם אני לא רוצה לוותר על הדרישה הזאת בפורום הזה.
ראובן גרסטל: אני מוכן שנשקול את זה, נדון בזה ואני מוכן גם להיפגש עם אנשי בנק ישראל ומקווה שנצליח להגיע לאיזה שהן הבנות.
משה גפני: ההחלטה בסופו של דבר תהיה בוועדה.
משה גפני: במקרה מהסוג הזה אני מנסה להגיע להסכמה אבל אתם צריכים לקחת בחשבון שבסופו של דבר יהיה חוק.
משה גפני: יהיה חוק כזה או אחר, אבל יהיה חוק.
ראובן גרסטל: זה ברור לנו.
משה גפני: אנחנו עכשיו לפני החוק.
משה גפני: אנחנו לפני ההצבעות.
משה גפני: תנסו להגיע להסכמה.
משה גפני: אני הייתי יותר שמח אם הייתם מגיעים להסכמות ואני רואה שיש נכונות מצד בנק ישראל.
משה גפני: אני הייתי בטוח שהם יגידו על הכול לא, כי היו כאלה שאמרו לי – בין היתר גם עיתונאים – שבנק ישראל נגד
משה גפני: כם אבל מתברר שהוא לא נגדכם אלא הוא מדבר לגופו של עניין.
משה גפני: הנה, הוא מציע.
משה גפני: הוא הולך לשקול דברים.
משה גפני: אני הייתי בטוח שעל זה הוא יגיד לא.
ראובן גרסטל: זה ניואנס קטן.
ראובן גרסטל: אנחנו חושבים שהם צריכים לעשות שינוי יותר גדול במספר בעלי המניות.
ראובן גרסטל: אנחנו כן היינו רוצים לראות את הזכות של בעל מניות משמעותי והשאלה איך מגדירים את המשמעות ואיפה שמים את הגבול.
אורנה ואגו: גם לבעל שליטה אין זכות כזאת.
אורנה ואגו: בעל שליטה שבא לאסיפה הכללית ויש לו אחוז יותר גבוה, הוא מצביע באחוזים שיש לו.
אורנה ואגו: אין לו זכות למנות.
אורנה ואגו: יש לו יכולת, צריכה להיות לו יכולת ואנחנו רוצים שתהיה לו יכולת אבל במספר הקולות שיש לו באסיפה הכללית.
משה גפני: מה זה מספר המשרות הפנויות?
דוד זקן: בדירקטוריון יש 15.
דוד זקן: כמה שיש פחות.
חנה פרץ: יש תקנון של הבנק לגבי סיום כהונה.
חנה פרץ: יש תקנונים שאומרים שכל שנה שליש מהדירקטורים מסיימים את כהונתם.
שגית אפיק: יש בעצם חמש משרות פנויות.
ראובן גרסטל: זה לא חמש משרות כי זה לא כולל את הדח"צים.
ראובן גרסטל: זה שליש מה-13.
ראובן גרסטל: בדרך כלל אלה ארבעה.
דוד זקן: הוא מתייחס לבנק ספציפי.
דוד זקן: זה תלוי במספר הדירקטורים שיש בבנק.
דוד זקן: המספר המקסימאלי של דירקטורים של בנק הוא 15.
דוד זקן: יש בנקים בהם יש פחות.
דוד זקן: זה מספר המשרות שיתפנו.
משה גפני: לדעתכם זה חמישה.
דוד זקן: יכול להיות.
משה גפני: זה יכול להיות גם ארבעה.
דוד זקן: בפעם הקודמת זה היה ארבעה.
ראובן גרסטל: בדרך כלל זה המצב.
שגית אפיק: זה אחת לשנה?
דוד זקן: זה תלוי בתקנון הבנק.
ראובן גרסטל: זה לא כולל את הדח"צים.
דוד זקן: יש בנקים שאחת לשנה הם מרעננים ויש בנקים שמרעננים אחת לשלוש שנים.
אייל דותן: יש בנקים שכל שנה כל הדירקטורים עולים לבחירה.
שגית אפיק: כל ה-15.
אייל דותן: למעט הדירקטורים החיצוניים.
אייל דותן: אלה יכולים להיות גם עשרה.
אייל דותן: בדרך כלל אלה חמישה כל שנה ולא ארבעה.
אייל דותן: אם באמת יש דירקטור שלא הגיע לתום שלוש השנים, בוחרים דירקטור פנימי נוסף.
אייל דותן: אם במהלך השנה פרש דירקטור, כמובן יהיו יותר.
משה גפני: אם אני מסכם את מה שאתם אומרים, מדובר על כך שכל בנק פועל לפי עניינו ולפי תקנונו.
משה גפני: פורשים חברים ואת מספר המשרות הפנויות הוועדה מציעה והאסיפה הכללית בוחרת.
משה גפני: אתם אומרים שהאסיפה הכללית היא זאת שמחליטה.
משה גפני: אתם מסכימים שיציעו יותר כך שלאסיפה הכללית תהיה יותר סמכות לבחור מבין המועמדים.
משה גפני: זה מתחיל להישמע סביר.
טידה שמיר: אני יכולה בכל זאת להגיב על הדברים שאמר קודם המנכ"ל, למרות שעברנו סעיף?
טידה שמיר: קודם כל להדגיש את עניין הזכות למנות.
טידה שמיר: כמו שאורנה אמרה, אפילו כשיש בעל שליטה בבנק, אין לו זכות למנות.
טידה שמיר: ודאי וודאי כאשר מישהו מחזיק 4,9 אחוזים.
טידה שמיר: שנית, צריך מאוד להיזהר מהעניין הזה של פגיעה בבעלי המניות של ארבעה אחוזים לעומת שניים וחצי אחוזים משום שאם היה מופיע כאן מישהו שמחזיק אחוז וחצי ואומר שיש פגיעה, אז יש פגיעה כי קודם הוא יכול היה להציע והיום הוא לא יכול היה להציע.
טידה שמיר: מה שקורה זה שאנחנו מחזקים את בעלי המניות שהוא מייצג, אבל הוא באותה הזדמנות יוצא רק עם חצי תאוותו בידו.
טידה שמיר: הוא רוצה גם ביחס לבעלי המניות מהקבוצה שלו מה שאין לו היום.
טידה שמיר: היום כל מי שמחזיק מניה יכול להציע מאה חברים וגם אתה יכול להציע מאה חברים למרות שאתה מחזיק פי 400 ומשהו מהם.
טידה שמיר: אתה רוצה עדיפות עוד יותר גדולה.
טידה שמיר: אין כאן פגיעה בבעלי המניות.
משה גפני: לחשב הכללי יש הערות על הצעת הפשרה?
ערן היימר: ישבו ויראו אם אפשר להשתכנע אבל כדאי שיגיד כמה מניות הוא מחזיק ומי שולט בו, כך שידעו חברי הכנסת.
משה גפני: בשלב הזה אני לא עושה אתו שידוך ולא איכפת לי כמה מניות הוא מחזיק.
משה גפני: הרי אין דיון עליו אלא יש דיון כללי.
ערן היימר: שתדע מה הוא מייצג.
משה גפני: הוא מייצג את אוצר התיישבות היהודים.
משה גפני: אנחנו דנים על החוק ואנחנו מבינים שזה אמור לחול על הרבה בנקים.
משה גפני: אתמול בהעברות התקציביות היה סכום של 55 מיליון שקלים למכירת בנק דיסקונט.
טמיר כהן: לפי מה שביררנו, זאת העברה שניתנה לגבי ההסכם עם העובדים ולמעשה בגלל שלא השתמשו בה, מעבירים את הסכום כהרשאה לשנה הבאה.
משה גפני: לא אישרתי את זה.
ערן היימר: אנחנו במגעים עם בנק דיסקונט.
משה גפני: אני רוצה שהם יבואו לישיבה הבאה.
משה גפני: בנק דיסקונט נמכר.
משה גפני: היחיד שנשאר הוא בנק לאומי.
ערן היימר: יש טענות של בנק דיסקונט לגבי חובות שאנחנו חייבים להם.
משה גפני: אני ארצה הסבר על זה.
משה גפני: לא אישרתי את זה אתמול אף על פי שלכאורה זאת העברה טכנית.
משה גפני: אני ארצה הסבר יותר מפורט.
שגית אפיק: (3) נוסף על הוועדה, יהיו רשאים להציע לאסיפה הכללית של התאגיד הבנקאי, מועמדים לכהונת דירקטורים, רק המנויים להלן: (א) המחזיק יותר משניים וחצי אחוזים מסוג מסוים של אמצעי שליטה בתאגיד הבנקאי.
שגית אפיק: (ב) שניים או שלושה מחזיקים באמצעי שליטה בתאגיד הבנקאי, שכל אחד מהם מחזיק יותר מאחוז אחד ולא יותר משניים וחצי אחוזים, מסוג מסוים של אמצעי שליטה בתאגיד הבנקאי, ואשר מחזיקים ביחד לא פחות משניים וחצי אחוזים ולא יותר מחמישה אחוזים, מסוג מסוים של אמצעי שליטה כאמור (בסעיף זה – חבר מחזיקים).
אורנה ואגו: יש כאן תוספת בעקבות התיקון שבזמנו פסחנו עליו לגבי חבות הדיווח של בעלי מניות שמחזיקים שניים וחצי אחוזים.
אורנה ואגו: יחד עם התיקון ההוא, אנחנו תיקנו גם את הסעיף הזה.
שגית אפיק: כשנעשה את התיקון ההוא, נקריא את זה.
משה גפני: האחוזים הם פשרה?
משה גפני: מה זה שניים וחצי אחוזים?
משה גפני: למה לא 2.76 אחוזים?
דוד זקן: זאת פשרה בין רשות ניירות ערך, משרד האוצר, בנק ישראל, משרד המשפטים וכולנו היינו שותפים להכנה.
דוד זקן: יש מתח בין אחוז יותר גבוה שמן הסתם אנחנו, בנק ישראל, מעוניינים באחוז יותר גבוה, לבין זה.
משה גפני: חשוב שהחברים ידעו.
משה גפני: אתם רציתם ארבעה אחוזים, הרשות לניירות ערך רצתה שניים וחצי אחוזים והתפשרתם על כך שזה יהיה כמו שהם אומרים.
הנגיד סטנלי פישר: פשרת גפני.
משה גפני: הרשות לניירות ערך רצתה שניים וחצי אחוזים?
דוד זקן: פחות.
משה גפני: למה אתם רוצים אחוז גבוה יותר, אני מבין.
משה גפני: אתם, כמי שמפקחים על הבנקים, אני מבין, אבל למה רשות ניירות ערך רוצה פחות?
דוד זקן: הסממן של השליטה הוא מינוי הדירקטורים.
דוד זקן: דיברנו על זה בפעם הקודמת.
דוד זקן: יש מתח בין היכולת של מי יכול למנות דירקטורים, האם הוועדה כוועדה או האם בעלי המניות.
דוד זקן: ככל שאנחנו מורידים את האחוז הזה, פוטנציאל בעלי המניות שיכולים להציע גדול יותר.
דוד זקן: שניים וחצי אחוזים, זה גוזר במקרה התיאורטי – זה לא קיים – ארבעים בעלי מניות שכל אחד מהם מחזיק שניים וחצי אחוזים והוא יכול להציע.
דוד זקן: אחוז יכול לגזור מאה כאלה.
דוד זקן: היה מתח אבל השאלה כמה דירקטורים יהיו בסוף ואת זה אנחנו לא יודעים.
משה גפני: האינטרס של רשות ניירות ערך הוא יותר לכיוון בעלי המניות.
דוד זקן: לכיוון בעלי המניות.
ראובן גרסטל: אחד הדברים שהוסבר בזמנו על ידי עורכת הדין דליה טל היה שההצעה של הרבה דירקטורים מקשה על התהליך.
ראובן גרסטל: אני מבין שבסופו של דבר אליכם מגיעים רק אלה שנבחרו.
ראובן גרסטל: כלומר, אתם צריכים לאשר רק את השלושה, ארבעה, חמישה.
ראובן גרסטל: כלומר, אין בעצם סיבוך של התהליך בעצם זה שמציעים יותר דירקטורים.
טידה שמיר: הסיבוך הוא לא באישור על ידי הפיקוח.
טידה שמיר: הסיבוך הוא ביעילות של התנהלות האסיפה הכללית.
טידה שמיר: אנחנו מעוניינים שזה יתנהל ביעילות ולא בהתשה.
טידה שמיר: שיהיו מאה דירקטורים מוצעים, אז האסיפה הכללית תתעייף ויכול להיות שדווקא מועמד מאוד מתאים הוא במספר 99 אבל האסיפה כבר התעייפה אחרי שהיא שמעה את כל מה שמתייחס לדירקטור השישים.
טידה שמיר: אנחנו קובעים את זה בבנק ללא גרעין שליטה כי נכון שבבנק עם גרעין שליטה גם מי שמחזיק מניה אחת יכול להציע אבל הוא לא יעשה את זה כי הוא יודע שיש לגורמים מסוימים רוב להעביר את המועמדים שלו.
טידה שמיר: לכן הוא בכלל לא טורח להציע.
טידה שמיר: בבנק ללא גרעין שליטה, זה לא קיים ולכן צריך להבטיח שמה שיבוא בפני האסיפה ומה שבעלי המניות יצביעו, יהיה ענייני.
שגית אפיק: (4) מחזיק או חבר מחזיקים, לרבות כל חבר בחבר המחזיקים, לא יציעו לי הוראות פסקה (3) יותר ממועמד אחד לכהונה כדירקטור, ולא יציעו מועמדים נוספים לכהונת דירקטור כל עוד מכהן דירקטור שמונה על פי הצעתם, אלא על פי היתר שנתן הנגיד לאחר התייעצות עם ועדת הרישיונות.
שגית אפיק: הוראת פסקה זו לא תחול על הצעת מועמד שיחליף דירקטור מכהן אשר נבחר על פי הצעת המחזיק או חבר המחזיקים, לפי העניין.
משה גפני: מה זה חבר המחזיקים?
דוד זקן: אותם שניים-שלושה שיש לכל אחד מהם מעל אחוז.
דוד זקן: הם יכולים להציע רק אחד.
דוד זקן: אם הם יתאגדו ביחד, הם יכולים להציע רק אחד.
משה גפני: ואתם לא תסכימו שיהיה יותר ממועמד אחד שיציע שניים בלי היתר.
דוד זקן: ודאי לא.
משה גפני: למה ודאי?
משה גפני: יש כאלה שדיברו אתי שאולי יהיו שניים.
דוד זקן: אם נעשה את החישוב על 15, דירקטור אחד שקול לשש ושני שלישים אחוזים.
דוד זקן: זה יותר משניים וחצי וזה גם יותר מחמישה אחוזים.
דוד זקן: שני דירקטורים שקול לסדר גודל של 13 אחוזים.
דוד זקן: אנחנו חושבים שיש לזה השפעה לא קטנה על התאגיד הבנקאי.
דוד זקן: ממילא מעל חמישה אחוזים, מי שרוצה להחזיק ומי שרוצה להשפיע יותר על התאגיד הבנקאי ולכוון את הפעילות שלו, יתכבד.
דוד זקן: המסלול לקבל היתר שליטה מנגיד בנק ישראל לא סגור אלא הוא פתוח.
דוד זקן: לכן יש או את המסלול של אתה רוצה להשפיע יותר, תתכבד ותעשה את זה ויש את האילוצים.
דוד זקן: אנחנו לא מסתירים את זה שבהיתר שליטה יש אילוצים.
דוד זקן: יש זיהוי של השולט, יש זיהוי של האינטרסים ויש אילוצים.
ראובן גרסטל: צריך לזכור בסופו של דבר מי מאשר את כל הדירקטורים.
ראובן גרסטל: דבר ראשון, ראינו כאן את כל הסייגים לגבי אי התלות שלהם לבעל המניות, את חוסר הזיקה שלהם לבעל המניות ובסופו של דבר את האישור גם של הכשירות שלהם על ידי בנק ישראל.
ראובן גרסטל: לכן להגיד שאם הוא הציע שני דירקטורים או מכהנים שני דירקטורים שהוא הציע, יש לו השפעה – אני חושב שזה נימוק שלא מחזיק מים.
משה גפני: הטענה היא שזה אחוז גבוה יותר ממה שיש לו מניות.
ראובן גרסטל: אבל זה מישהו שאין לו זיקה אליו, הוא מישהו ראוי, הוא מישהו שעמד בקריטריונים, הוא מישהו שבנק ישראל בסופו של דבר אישר אותו.
ראובן גרסטל: זה לא מישהו מהרחוב שבחרת ופתאום יש לך השפעה.
ראובן גרסטל: אין לו זיקה לבעל המניות, הוא פועל לטובת החברה ואיפה ההשפעה של בעל המניות?
דוד זקן: אין לו זיקה לפי החוק.
דוד זקן: אנחנו פשוט לא מאמינים לכך שבן אדם מציע דירקטור אחד והוא נבחר, הוא מציע דירקטור שני והוא נבחר והוא מציע דירקטור שלישי והוא נבחר וכך גם לגבי הרביעי והחמישי – כמו המצב שקיים היום לפני החוק הזה – ואין לדירקטורים האלה מחויבות למי שהציע אותם.
דוד זקן: קשה לנו לקבל את הטענה הזאת.
דוד זקן: קשה לנו גם לפקח ולנסות לזהות את האינטרסים הסמויים והאם קיימים או לא קיימים.
דוד זקן: הזיקה שאנחנו מדברים והדח"צ, זאת כסות מאוד יפה, היא מאוד נחמדה אבל היא לפי החוק.
דוד זקן: אנחנו נתקלנו גם בדוגמאות שהיו קשרי עבודה של שנים רבות, שנתיים הפסקה כי בן אדם יצא ללימודים, ואחר כך הוא כביכול יכול להתמנות לדח"צ כי כך הוא החוק.
דוד זקן: אנחנו מסתכלים על משהו שהוא מעבר לדח"צ לפי הגדרתו לפי חוק החברות ואנחנו מסתכלים על הקשר המהותי.
דוד זקן: בן אדם שהציע, יש לו יכולת השפעה ואת יכולת ההשפעה הזאת, אם הוא רוצה לממש אותה, בבקשה, שיתכבד ויקבל היתר.
דוד זקן: אם לא, יכולת ההשפעה הזאת צריכה להיות מוגבלת.
דוד זקן: זה לב התיקון.
הנגיד סטנלי פישר: בכל העולם עקרונית הדירקטוריון שולט.
הנגיד סטנלי פישר: הבעיה היא איך להבטיח את זה.
הנגיד סטנלי פישר: בארצות הברית למשל כמעט הכול זה ניהול של המנהלים.
הנגיד סטנלי פישר: יש הצבעה אבל איכשהו בסוף יוצא שהמועמדים שהם הציעו, הם נבחרים לדירקטוריון.
הנגיד סטנלי פישר: זה מאוד קשה לשלוט על התהליך הזה.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו מדברים כל הזמן על פגיעה בזכויות אבל הזכות הבסיסית היא להצביע באסיפה הכללית.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו לא מנסים להוריד זכות זאת מאף אחד.
הנגיד סטנלי פישר: כל אחד יכול להצביע לפי אחוז המניות שהוא מחזיק ובשום אופן אין כאן פגיעה.
הנגיד סטנלי פישר: מי שיש לו עשרה אחוזים, הוא ישפיע בגדול משום שכאשר יש בעלי מניות מפוזרים, ההשפעה שלהם היא לכאן ולכאן ומי שיש לו עשרה אחוזים, זה מאוד ממוקד.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו מנסים למרות שאנחנו לא יודעים בדיוק איך זה יעבוד, אבל אנחנו מנסים להבטיח את זה שבעצם הדירקטוריון שולט בבנק וזה קשה.
הנגיד סטנלי פישר: לכן כל התנאים האלה והמטרה שלהם היא להגיע למצב בו הבחירה היא של האסיפה הכללית, זאת אומרת של בעלי המניות.
ראובן גרסטל: מר גפני, עוד הערה אחת בבקשה, למען הדיוק כי אני חולק על דבריו של נגיד בנק ישראל.
ראובן גרסטל: האפשרות של בעלי המניות להציע על פי ההצעה החדשה היא להציע דירקטור רק כל עוד לא מכהן דירקטור שהוא הציע ונבחר.
ראובן גרסטל: כל זמן שיש דירקטור כזה, הוא לא יכול להציע.
ראובן גרסטל: כלומר, עדיין הוא לא ממשיך להשפיע ואין לו את הזכות בעתיד.
חנה פרץ: הוא יכול להצביע.
ראובן גרסטל: אבל הוא לא יכול להציע.
חנה פרץ: נכון אבל הוא יכול להצביע.
ראובן גרסטל: בסדר, אבל פגעתם בזכות שלו להציע דירקטורים.
משה גפני: לא הבנתי את הטענה.
ראובן גרסטל: אנחנו רוצים שהם יוכלו להמשיך להציע.
משה גפני: מי שמכהן, הוא הציע אותו.
ראובן גרסטל: הם לא יכולים להציע יותר.
דוד זקן: זה ברור.
ראובן גרסטל: למה זה ברור?
ראובן גרסטל: אתה מחזיק עשרה אחוזים מהבנק.
משה גפני: לא חשוב מה אני מחזיק.
משה גפני: מה שנחליט בחוק.
ראובן גרסטל: למה שלא תוכל להציע דירקטור נוסף, או שייבחר או שלא?
משה גפני: יש לך זכות להציע אחד.
משה גפני: הצעת והוא נבחר ומכהן.
משה גפני: אז מה הבעיה שלך?
ראובן גרסטל: עברנו עוד שנה.
משה גפני: הוא התפטר.
משה גפני: הוא פרש.
ראובן גרסטל: הוא לא פרש.
משה גפני: אם הוא לא פרש, הוא שלך.
ראובן גרסטל: אם מדברים על חלקך, במידה שיש לך יותר משישה אחוזים.
משה גפני: אבל הדירקטור שלי נמצא.
משה גפני: אני מעביר את זה לפוליטיקה.
משה גפני: זה למעשה משליך על הכול.
משה גפני: יש לי נציג של יהדות התורה בוועדה מסוימת ואני לא יכול לבחור עוד מישהו לוועדה הזאת.
משה גפני: הזכות שלי, אני חמישה מנדטים, היא רק לחבר אחד.
משה גפני: כל עוד הוא מכהן, אני לא יכול להציע מישהו אחר גם אם יתפטרו הנציגים של מפלגת העבודה או של ישראל ביתנו.
משה גפני: ברגע שיתפטר האיש שלי, אז אני יכול להציע מישהו אבל כל עוד הוא מכהן, יש לי נציג.
ראובן גרסטל: כמו שאתה מבין, בעצם הנציג מקנה כאילו ההצעה בגין שישה אחוזים.
משה גפני: נניח שזה אחוז אחד.
ראובן גרסטל: אם הוא מחזיק יותר, אתה לא מאפשר לו להציע אנשים נוספים.
משה גפני: הטענה היא לא על כך שהוא נמצא או לא נמצא.
משה גפני: אתה טוען על המספר.
ראובן גרסטל: נכון.
משה גפני: את זה טענת.
שגית אפיק: (5) חישוב שיעורי ההחזקה של מחזיקים כאמור בפסקה (3) יהיה במועד משלוח הצעת המועמד לכהונת דירקטור, ואולם לצורך העלאת ההצעה באסיפה הכללית על המחזיקים כאמור להחזיק בשיעורי ההחזקה האמורים גם במועד הקובע כמשמעותו בסעיף 82(ב) ו-(ג) לחוק החברות.
שגית אפיק: (ב) הוראות סעיף זה יחולו על אף כל הוראה סותרת בדין.
שגית אפיק: כלומר, זה גובר על התקנון.
שגית אפיק: עכשיו אנחנו צריכים לקרוא את סעיף 11ה(א) כי את (ב) הקראנו קודם והבטחנו שלא נקריא אותו שוב.
משה גפני: על מה מדבר הסעיף?
שגית אפיק: על אופן המינוי של דירקטורים בתאגיד בנקאי בלא גרעין שליטה.
שגית אפיק: זה בעצם הסעיף המקביל ל-11ג שמדבר על תאגיד בנקאי עם גרעין שליטה.
משה גפני: אנחנו נעצור כאן כי הסעיף הבא הוא סעיף ארוך, אבל אנחנו מתקרבים לסיום הדיון.
משה גפני: אני מעריך שבעוד ישיבה אחת או שתיים אנחנו נגיע להצבעה.
משה גפני: אני בכל אופן חוזר על הצעתי ואני מבקש גם מבנק ישראל וגם מנציגי הממשלה לנסות להגיע לאיזושהי הסכמה, כי אם יש דברים עליהם אפשר להסכים, הייתי מעדיף.
משה גפני: אני מעריך שבישיבה הבאה יישמעו עוד דעות של אנשים שיש להם אינטרס בנושא הזה ואולי היה אפשר להגיע להסכמה.
משה גפני: אם לא יגיעו להסכמה, אנחנו נכריע כאן בוועדה בהצבעה.
משה גפני: אני מעריך שהישיבה הבאה בעניין הזה תהיה ביום רביעי הבא אבל אנחנו נוציא הודעות.
משה גפני: אמרתי את זה גם לחשבת הכללית.
משה גפני: לכם יהיו הערות על הסעיפים הבאים?
אייל דותן: הערות קטנות.
משה גפני: הערות לסעיף אליו הגענו.
טל נד"ב: יש עוד עניין שנוגע לסעיף שהוועדה עברה אבל לא סיימה ואנחנו בדיונים עם בנק ישראל ועם עוד גורמים.
שגית אפיק: נחזור אליו.
דוד זקן: יש שם הבדלים ופערים מאוד קטנים.
משה גפני: אתם תגידו לנו אם הגעתם לסיכום כי אני רואה שאנחנו מתחילים להתכנס ומגיעים לסוף.
משה גפני: הסעיף האחרון שעל סדר היום הוא תקנות ניירות ערך (סייג לעניין המניות הבנקאיות שבהסדר) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ב-2011.
גיא דביר: גיא דביר מרשות ניירות ערך.
גיא דביר: תקנות ניירות ערך (סייג לעניין המניות הבנקאיות שבהסדר) נולדו בעקבות חוק המניות הבנקאיות שבהסדר.
גיא דביר: החוק הזה נועד להסדיר את העברת הבעלות לידי המדינה, את מניות הבנקים הגדולים, וזאת בעקבות משבר ויסות המניות שהתרחש בשנת 1983.
גיא דביר: חוק המניות הבנקאיות נועד להסדיר את אופן אחזקת הבעלות במניות על ידי המדינה ולאפשר את הפרטת הבנקים.
גיא דביר: במסגרת החוק זכות הבעלות שהוקנתה למדינה במניות היא זכות מוגבלת באופייה.
גיא דביר: כך למשל זכות מינוי דירקטורים וזכויות הצבעה נתונות בידי ועדות ממונות חיצוניות שנבחרות בידי ועד ציבורי.
גיא דביר: לאור ייחודיות זכות הבעלות שמוקנית למדינה, בסמוך לפרסום חוק המניות הבנקאיות הותקנו תקנות ניירות ערך (סייג לעניין המניות הבנקאיות).
גיא דביר: מבחינת התחולה של תקנות הסייג, התקנות חלות היום על בנק לאומי ועל בנק דיסקונט, על כל החברות שהן בעלי עניין בהם והוגדרו גם הן כבנקים.
גיא דביר: מבחינת מהות הפטור שבתקנות, מדובר מבחינת הפטור שבתקנות, מדובר בפטור מדיווח בהתאם לסעיפים מתוך תקנות ניירות ערך שעוסקות בדוחות תקופתיים, פרטי תשקיף ודוחות כספיים והפטור מתייחס לתיאור היחסים שבין המדינה או תאגיד ממשלתי לבין חברות בנות או קשורות של הבנקים.
גיא דביר: כך למשל התקנות פוטרות את הבנקים מתיאור בתשקיף או בדוחות התקופתיים של עסקאות שערכו חברות בנות הקשורות שלהן עם המדינה.
גיא דביר: לאחר מכירת אחזקת המדינה בבנק דיסקונט, ביולי 2010, נותר בנק לאומי הבנק היחידי שהמדינה מחזיקה בו במעל חמישה אחוזים.
גיא דביר: עם השנים הוארך תוקף תקנות ניירות ערך (סייג לעניין המניות הבנקאיות) מספר פעמים.
גיא דביר: בפעם האחרונה שהן הוארכו הייתה לפני שלוש שנים לגבי בנק דיסקונט ובנק לאומי.
גיא דביר: מאז נמכרו אחזקות המדינה בבנק דיסקונט, נותר רק בנק לאומי.
גיא דביר: כרגע מה שמוצע זה להאריך את התקנות בשנתיים נוספות ממועד הפקיעה שלהן שהיה ב-31 באוקטובר 2011.
משה גפני: זה רק על בנק ללא גרעין שליטה.
גיא דביר: כן.
גיא דביר: למעשה הבנק היחידי שנשאר כרגע הוא בנק לאומי ולכן מוצע למחוק את בנק דיסקונט מהתקנות.
משה גפני: מה זה עשרים שנים במקום 18 שנים?
גיא דביר: זאת הארכת השנתיים.
משה גפני: אתם יכולים לחכות עד שנסיים את חוק הבנקאות?
משה גפני: אני באמת לא מבין את זה.
משה גפני: אני סתם אאשר את זה עכשיו.
משה גפני: חכו עד שנסיים.
משה גפני: אנחנו עכשיו בתהליך חקיקה.
גיא דביר: אותן חברות, לולא אותן תקנות, היו צריכות לדווח דיווחים ארוכים שהם מאוד מסרבלים ומיותרים.
גיא דביר: ללא התקנות האלה למעשה החברות האלה יהיו בהפרה ואנחנו לא מעוניינים שהחברות האלה יהיו בהפרה של החוקים.
משה גפני: נעשה זאת במהלך החקיקה.
משה גפני: אנחנו יושבים ביום רביעי.
משה גפני: אני פשוט רוצה ללמוד את העניין הזה כי אני פוחד.
גיא דביר: ממה החשש?
משה גפני: חשש שאנחנו מדברים שוב על בנק ללא גרעין שליטה שחלות עליו תקנות שאני לא מבין.
משה גפני: אני מציע לדחות את זה.
גיא דביר: אולי אני אסביר את התקנות.
גיא דביר: במקור, לאחר שהחוק חוקק, הוא למעשה חל על הבנקים הגדולים.
משה גפני: על בנק לאומי זה יחול?
גיא דביר: זה יחול על בנק לאומי בלבד.
שלומית ארליך: גם על בעלי עניין בלאומי?
גיא דביר: זה למעשה יחול על בנק לאומי, החברות שבנק לאומי הוא בעל עניין בהן, והמהות של הפטור למעשה שניתן בתקנות היא ויתור על תיאור היחסים בין הבנק והחברות הבנות לבין המדינה.
משה גפני: הסברתם.
משה גפני: אתם לא צריכים לבוא פעם נוספת.
משה גפני: את ההצבעה אני אקיים בישיבה אחרת.
משה גפני: אני אלמד את זה וההצבעה תתקיים בישיבה אחרת.
משה גפני: כאמור, אתם לא חייבים לבוא פעם נוספת.
משה גפני: הדיון הסתיים וההצבעה תהיה במועד אחר.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק הבנקאות (תיקוני חקיקה), התשע"ב-2011, בהשתתפות נגיד בנק ישראל, הפרופסור סטנלי פישר, אני מקדם אותו בברכה.
משה גפני: תמיד ההופעה של נגיד בנק ישראל בוועדת הכספים, כמו במקומות אחרים, אבל בוועדת הכספים, בוודאי, היא ברכה וחשובה.
משה גפני: אני מודה לך, אדוני הנגיד, על ההשתתפות שלך.
משה גפני: ייתכן ואנחנו נקיים דיון בשבוע הבא יחד אתך.
משה גפני: אנחנו נתאם, אני עוד לא יודע בדיוק מה הולך להיות עם חוק הרפורמה במיסוי, יכול להיות שבשבוע הבא נתאפס אתו.
משה גפני: אתה תומך ברפורמה במיסוי?
משה גפני: אז אנחנו רוצים להבהיר את זה.
משה גפני: אנחנו כבר קיימנו על זה דיונים בעבר, ואני רוצה לסכם את העניין הזה, נראה במהלך השבוע הבא, האנשים כאן יהיו בקשר עם אנשי הלשכה שלך.
משה גפני: אני אבקש, אדוני הנגיד, היות ואתה כאן, אם אתה יכול לומר מספר משפטים קצרים, בלי קשר לדיון שאנחנו נקיים, לגבי המצב הכלכלי, ולאחר מכן להציג את הנושא שלשמו אתה כאן, נושא חוק הבנקאות.
משה גפני: בבקשה אדוני הנגיד.
סטנלי פישר: תודה רבה, אדוני יושב ראש הוועדה, חברים אחרים.
סטנלי פישר: אני אמרתי אתמול דברים במסיבת עיתונאים על מצב המשק, והבוקר קראתי את הכותרות.
סטנלי פישר: אז ברור שאני לא יודע מה בדיוק אמרתי, משום שלא ברור מהכותרות מה אמרתי.