GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: הם ישבו כאן בדיון והיה סיכום שבתוך שבוע יהיה פתרון לעניין הזה אבל לא נעשה כלום.
משה גפני: אני מרוגז על כך שהבעלים פיטר עובדים, אבל מה אני יכול לעשות?
משה גפני: אין לנו כוח כדי לעזור לו.
משה גפני: אין לנו מכיוון שהמשרדים תקועים עם הנושא של החקיקה.
משה גפני: אני אציע לחבריי שאם לא יהיה פתרון בתוך שבוע ימים פשוט לא להעביר יותר כסף תמורת חוק עידוד השקעות הון.
משה גפני: אם החוק לא משיג את מטרתו בחצור הגלילית, הוא לא ישיג את מטרתו גם בחולון.
משה גפני: רק אלה שמייצאים יוכלו לקבל את הכסף?
משה גפני: אנחנו מעבירים כאן מאות מיליוני שקלים, מעבירים מיליארדי שקלים, אז אם זה המצב, אם חבריי יסכימו, נחליט שיש נתק בין הממשלה לבין ועדת הכספים.
רוחמה אברהם-בלילא: האופוזיציה תומכת.
משה גפני: לא ואני אגיד לך למה.
משה גפני: זאת הזדמנות לומר.
משה גפני: יש מקרים בהם הממשלה הנוכחית אשמה.
משה גפני: יש מקרים וזה בסדר.
משה גפני: כל ממשלה, יש לה כל מיני באגים בהם היא אשמה.
משה גפני: נושאים כמו פרי הגליל, שזה משבר מתמשך על פני כל כך הרבה שנים ועדיין לא נגמר, זאת לא הממשלה אלא בכל המערכת כאן משהו לא מסודר.
משה גפני: אלה גם לא נושאים שצריך ליפול עליהם.
משה גפני: הייתי אמור לבוא באחד מימי ראשון לחצור הגלילית, לבוא אליכם למפעל.
משה גפני: ביקשתי מראש המועצה לבוא כי רציתי לבוא אליכם אבל לא הסתייע בידי.
משה גפני: בעזרת השם אני אבוא.
מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, ההזמנה עדיין קיימת והיא פתוחה 24 שעות, מתי שתרצה לבוא.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, מחר ב-9:30 אני אהיה שם.
שלי יחימוביץ': אתה מוזמן להצטרף אלי.
משה גפני: אני צריך לנהל את הוועדה.
שלי יחימוביץ': אתה יכול לקיים ישיבת ועדה בפרי הגליל.
משה גפני: תכף נשמע אותם ולפי זה נראה.
מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, לפני שאני שומע את נציגי האוצר, תרשה לי – אבל אל תסמיק – לומר שלמדתי ממך, ואני רואה אותך כגוף דומיננטי אמיתי.
משה גפני: מה אני שווה?
משה גפני: אני לא מצליח למצוא פתרון.
מוטי חזיזה: אדוני, אני לא מצהיר הצהרה פופוליסטית.
מוטי חזיזה: אתה יכול להיות המורה והמדריך של הרבה ועדים בארץ כי הדומיננטיות שלך והנחישות בדברים האלה, אנחנו יודעים להעריך זאת.
מוטי חזיזה: אני מאוד מעריך את זה.
מוטי חזיזה: ראיתי את זה בשיחות שהתנהלו אתך ואנחנו מאוד מכבדים זאת.
מוטי חזיזה: לעצם העניין.
מוטי חזיזה: חבל שכמה חברי כנסת שאמרו שיהיו בישיבת הוועדה, לא הגיעו, אבל גם מי שנמצא כאן, אני מברך אותו ותודה רבה על כך.
משה גפני: רבים מחברי הכנסת הגיעו לדיון.
משה גפני: יש דיונים שיש הרבה פחות חברי כנסת.
משה גפני: באו רבים מחברי הכנסת.
משה גפני: אל תשכח שבאותו זמן יושבות הרבה ועדות שפועלות בו זמנית.
משה גפני: אל תדון אותם לכף חובה.
מוטי חזיזה: רק לזכות אבל שגם יבואו לבקר בפרי הגליל ויראו את העובדים.
מוטי חזיזה: אלה שלא הספיקו לראות את העובדים, נמצאים 150 עובדים ואני מבקש שיבואו לראות במי מדובר.
מוטי חזיזה: אני מפנה את הדברים האלה לאוצר ולכל גורם שיבוא לראות במי הוא בא לפגוע.
מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, מה חטאו של העובד במדינת ישראל שרוצה לעבוד אבל שוללים ממנו את הזכויות?
מוטי חזיזה: מה טוב למדינה, שהוא ייפול עליה לנטל?
מוטי חזיזה: שיהיה עוד פרזיט?
מוטי חזיזה: עוד אחד ישב בחצור הגלילית?
מוטי חזיזה: ואני לא מתבייש לומר לכם.
מוטי חזיזה: מה יש לחפש בחצור הגלילית אם אדם לא מועסק 12 שעות ביום ולא שמונה שעות?
מוטי חזיזה: מה יש לו לחפש שם?
מוטי חזיזה: להיות לנטל?
מוטי חזיזה: להציק לאחרים?
מוטי חזיזה: זה הרי מה שבעצם גורם לתסכול הכי גדול שיכול להיות.
מוטי חזיזה: אני אומר דבר אחד.
מוטי חזיזה: היינו כאן.
מוטי חזיזה: אני הייתי נוכח בישיבה עם פואד.
מוטי חזיזה: ישבנו אתו ודיברתי אתו גם במפגשים של מפלגת העבודה.
מוטי חזיזה: הוא אמר: חזיזה, אנחנו עוזרים למפעל הזה והוא יקבל הכול.
מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, אני מכיר את השקפת עולמך.
מוטי חזיזה: ל"הבימה", יש להם למחוק 18 מיליון שקלים לשחקנים שאני לא פוגע בכבודם.
מוטי חזיזה: למה?
מוטי חזיזה: כי הם שחקנים.
מוטי חזיזה: אנחנו עובדי ייצור ולא שחקנים.
מוטי חזיזה: אנחנו אלה שמשלמים בבריאות ומשתכרים 4,000 שקלים.
מוטי חזיזה: מה ההבדל בין "הבימה" שם מרוויחים 4,000 ביום?
מוטי חזיזה: מה תגיד לאדם שמרוויח 3,500 שקלים בחודש ואם הוא יעבוד משמרות, הוא יגיע ל-4,000 שקלים?
מוטי חזיזה: אני שואל איפה הצביעות, איפה השוויון, איפה הזכויות, על מה מצהירים לי כל פעם?
מוטי חזיזה: אני מתקומם בגלל דבר אחד.
מוטי חזיזה: אומרים פריפריה, יש כוונות וכולי, אבל מה עם הכוונות במכולת?
מוטי חזיזה: מה עם העובדים האלה יומיים לפני חתונה?
מוטי חזיזה: העובדת לא יודעת אם היא תחזור לעבודה או לא תחזור לעבודה.
מוטי חזיזה: זה מה שאתם רוצים לראות בטלוויזיה?
מוטי חזיזה: זאת המציאות.
מוטי חזיזה: המדינה נותנת לגיטימציה לאנשים.
מוטי חזיזה: מזילים דמעה וזה מספק את היצרים של מישהו במדינה הזאת?
מוטי חזיזה: למה העוול הזה לפרי הגליל?
מוטי חזיזה: כי אנחנו גרים בחצור?
מוטי חזיזה: אני לא פוגע בראש המועצה ואנחנו מתנהלים בשיחות.
מוטי חזיזה: בסך הכול אני רוצה שתבינו דבר אחד.
מוטי חזיזה: אנחנו לא רוצים להצטייר כמסכנים, לא באנו לכאן לבקש נדבות, לא באנו לבקש כלום, אבל אם ל"הבימה" הצלחתם לעזור, תעזרו גם לנו.
משה גפני: עזוב את "הבימה".
משה גפני: יש כסף לעניין הזה אלא שהבירוקרטיה מונעת זאת.
מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, אני מבקש, אני מתחנן בשם ציבור העובדים.
מוטי חזיזה: אני נפגשתי עם סגן שר האוצר לא פחות מארבע פעמים.
מוטי חזיזה: הוא גילה נכונות, אני לא יכול לומר שלא, אבל לא יצא דבר.
מוטי חזיזה: נפגשנו עם שר התעשייה אישית.
מוטי חזיזה: כבר חושבים שאני נציג בעלי העובדים אבל אני לא הנציג שלהם אלא אני נציג העובדים.
מוטי חזיזה: מעניין אותי דבר אחד שלעובדים תהיה עבודה.
מוטי חזיזה: באינטרס שלכם, של המדינה, שלפחות בעיירה הזאת – אני לא אומר שהיא מסכנה אבל מגיע לה - יהיה סיוע האמיתי.
מוטי חזיזה: אני מבקש אדוני היושב ראש, אני לא רוצה להאריך בדברים כי יש כאן הרבה אנשים שיש להם מה לומר, הייתי רוצה לראות שכל אחד יחוש תחושה שאימא שלו עובדת בפרי הגליל, אחותו ואחיו עובדים שם ואז המצב יכאב לו.
מוטי חזיזה: הוא יראה את האימא יוצאת החוצה ויושבת בגשם.
מוטי חזיזה: אנשים שבוע ימים יושבים באוהלים, בגשם ובקור.
מוטי חזיזה: לא ראיתי שר שבא לכבד אותנו, אבל לא צריך.
מוטי חזיזה: ברוך השם יש לנו את האמונה בקדוש ברוך הוא, את האמונה בעצמנו ואנחנו נחושים.
מוטי חזיזה: אנחנו לא נשברים, לא מתמוטטים ולא ממוטטים אותנו, אבל יש לנו ציפייה מהמנהיגות של מדינת ישראל, מהחברים שבימים מסוימים מגיעים אבל לא תמיד – ואם הם מגיעים, הם עוברים על פרי הגליל, פוסעים מעל פרי הגליל והדופק שלהם לא עולה וזה לא דוחף אותם להסתכל ורק לשאול מה קורה עם האנשים האלה.
מוטי חזיזה: חבר'ה, לאן אנחנו הולכים?
מוטי חזיזה: איפה המנהיגות המדינית שלנו?
מוטי חזיזה: איפה החברים שלנו?
מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, אני לא אמשיך לנאום.
מוטי חזיזה: נאמתי מספיק, בכינו מספיק והציפייה שלנו, של ההסתדרות ושל כל חבריי נתונה לך אדוני היושב ראש.
מוטי חזיזה: אין לי היום מנהיג אחר.
מוטי חזיזה: אתה היושב ראש המנהיג שלנו היום.
מוטי חזיזה: אני דורש ממך שאתה תעשה את הצדק האמיתי לציבור העובדים שהם מסכנים.
מוטי חזיזה: אני מאוד אכבד את זה.
מוטי חזיזה: לא אתן לך תעודה, אבל מלמעלה בשמים יברכו אותך.
חזי צאיג: קודם כל, אני אעדכן ואומר היכן אנחנו עומדים מאז הישיבה הקודמת.
חזי צאיג: אנחנו הודענו כאן שאנחנו ננסה או נייצר איזשהו מסלול שייתן פתרון לחברות שלא מייצאות גם אם הן לא עומדות בתנאי חוק עידוד השקעות הון.
חזי צאיג: כפי שחברי כנסת אמרו קודם, נכון להיום חוק עידוד השקעות הון מתנה את האישורים שלנו ביצוא של 25 אחוזים.
חזי צאיג: אנחנו ביחד עם משרד האוצר התנענו מהלך, כך שאני מאמין שבשבוע הבא, ממש בימים הקרובים, נפרסם הוראת מנכ"ל שנותנת פתרון לחברות שלא מייצאות.
חזי צאיג: מדובר במתן מענקים גם לחברות שלא מייצאות ולא במסגרת חוק עידוד השקעות הון.
חזי צאיג: יש לנו תקציב לעניין הזה.
חזי צאיג: ההוראה תתפרסם לכל המאוחר בשבוע הבא.
שמעון סויסה: יהיה מענה למפעל פרי הגליל?
משה גפני: מר סויסה, רגע.
משה גפני: חזי, כמה כסף על פי הקריטריון החדש שיפורסם בשבוע הבא יכול לקבל מפעל פרי הגליל?
משה גפני: עשיתם את החשבון?
חזי צאיג: עשינו את החשבון.
חזי צאיג: אני אומר את המתווה של המסלול.
משה גפני: לפני שאתה אומר, כמה כסף?
חזי צאיג: על כל השקעה עתידית, הם יוכלו לקבל עשרים אחוזים.
משה גפני: עתידית אבל מה יהיה עכשיו?
חזי צאיג: מהיום והלאה.
חזי צאיג: הבעיה היא לאשר רטרואקטיבית שנתיים ושנה וחצי אחורה.
חזי צאיג: אין לנו אפשרות.
משה גפני: למה אי אפשר?
חזי צאיג: אי אפשר.
חזי צאיג: קודם כל, אנחנו הסכמנו על חצי שנה אחורה.
חזי צאיג: הייתה הסכמה בינינו לבין אגף תקציבים, אבל חוות הדעת המשפטיות – גם של המשפטנים שלנו, גם של משרד האוצר וגם של משרד המשפטים – שלא ניתן ללכת אחורה.
חנא סוייד: גם אם יש הבטחה שלטונית?
רוחמה אברהם-בלילא: זה לא משנה.
רוחמה אברהם-בלילא: זה בניגוד לחוק.
משה גפני: אורן, חזי ימשיך, אבל אני רוצה קודם לדעת ממך.
משה גפני: אפשר או אי אפשר ללכת רטרואקטיבית?
אורן משה: אי אפשר רטרואקטיבית.
משה גפני: בגלל חוסר כסף?
אורן משה: הבעיה הספציפית של פרי גליל היא לא בעיה תקציבית.
אורן משה: בעיית פתיחת הקריטריונים היא למעשה מאפשרת לעוד מועמדים לגשת להתמודד על התקציב הזה, כי הרי אנחנו לא נגיד שהולכים אחורה רק לפרי גליל אלא אנחנו הולכים אחורה לכל מי שעומד בתנאים האלה ואז נכתוב את אותם תנאים.
משה גפני: אם אני זוכר נכון, אתה הבעלים, נכון?
משה אפרים: כן, אתה זוכר נכון.
משה גפני: אתה מכיר את מה שחזי מדבר עליו?
משה גפני: לגבי הנושא של מה שעומד להתפרסם בשבוע הבא, זה מכאן ואילך.
משה אפרים: מדובר בשלושים מיליון שקלים שיכולים להגיש כאן אלפיים מפעלים וכל אחד יקבל 10,000 שקלים אין שום בשורה במה שהם אומרים.
משה אפרים: אלה סתם שטויות.
עמיר פרץ: גפני, שאל אותו על המסלול שהצעתי.
משה גפני: אני עכשיו מחכה לשמוע אותו.
חזי צאיג: זה לגבי המסלול.
חזי צאיג: אנחנו נפגשנו וניסינו - בלי לשייך את זה לפרי גליל – להתאים את המסלול כמה שיותר על מנת לתת פתרון לפרי גליל.
חזי צאיג: לצערי כרגע אני מבין שהפתרון היחיד שיכול לתת מבחינתם פתרון לנושא של התעסוקה, זה אם יימצא פתרון תקציבי רטרואקטיבי להשקעות שהם עשו.
עמיר פרץ: כאן אין לך השלכות רוחב.
חזי צאיג: לא, אני לא בטוח.
משה גפני: מה לגבי מסלול התעסוקה, מה שהעלה חבר הכנסת פרץ?
עמיר פרץ: לא יכולות להיות השלכות רוחב מכיוון שהם בתמימותם היו בטוחים שהם יצליחו לעבור את סף היצוא והעדיפו מקום בו הם יקבלו יותר.
עמיר פרץ: אין לך מישהו שוויתר על מסלול תעסוקה.
חזי צאיג: יש הרבה.
עמיר פרץ: אין כזה.
חזי צאיג: אני מכיר את הנתונים.
חזי צאיג: היום הביקושים במסלול התעסוקה עולים על ההיצע התקציבי שלנו לפחות פי שתיים או פי שלוש.
עמיר פרץ: זה צופה פני עתיד.
חזי צאיג: גם אחורה.
חזי צאיג: גם אלה שקיבלו לפני שנתיים ושלוש.
חזי צאיג: אני רוצה לומר שאם פותחים את זה אחורה, צריך לפתוח את זה לכולם.
חזי צאיג: זה לא יכול להיפתח ספציפית למישהו מסוים.
עמיר פרץ: אין לך מקרים דומים.
עמיר פרץ: אין הגיון.
עמיר פרץ: מי שחשב ללכת למסלול תעסוקה, הלך.
עמיר פרץ: הם היו בטוחים שהם יעמדו במסלול יצוא גם לאור האווירה שהייתה ממשרד התעשייה כי שר התעשייה הבטיח להם.
חזי צאיג: לא, אבל כל החברות שלא מייצאות, צריך לפתוח את זה גם בפניהן.
משה גפני: חזי ואורן, תגידו כמה מפעלים יש היום שהם מפעלי עוגן ביישובי פריפריה, עיר פיתוח או בעיר כזאת שהיא עיר לא גדולה.
אלי יריב: אין דבר כזה.
אלי יריב: אני מקריית שמונה.
משה גפני: אבל לא נתתי לך רשות דיבור.
משה גפני: אם אתה רוצה לדבר, אני אאפשר לך.
משה גפני: לחברי כנסת יש חסינות, אבל לחברי עירייה עדיין לא ואולי צריך לסדר את זה.
משה גפני: כמה מפעלי עוגן בישובים מהסוג הזה כמו חצור נמצאים במצב כמו פרי הגליל?
חזי צאיג: אני לא יודע לומר לך.
חזי צאיג: אני לא יודע מה המצב ואם תשאל את הבעלים, הוא לא יגיד לך שהוא מחר פושט את הרגל וסוגר את המפעל.
משה גפני: אנחנו המדינה, הוא רכש את המפעל והוא אומר שמדינת ישראל אומרת לו להשקיע במפעל בנהריה.
משה גפני: כי בנהריה הוא משלם פחות ארנונה ממה שהוא משלם בחצור הגלילית.
משה גפני: אגב, זה אותו הדבר כמו חיבור הגז.
משה גפני: מפעלי נייר חדרה מביאים את הגז עד המפעל ולמפעלים באופקים ובירוחם לא מביאים עד המפעל אלא הם צריכים לשלם עבור זה.
משה גפני: זאת אומרת, יש כאן שוויון במדינה שנותנים יותר לעשירים ולעניים נותנים פחות.
משה גפני: לא לעניים ממש אלא לישובים שהם יותר חלשים נותנים פחות.
משה גפני: אני לא יכול להשלים עם המצב הזה.
משה גפני: אני לא יכול להשלים עם זה.
משה גפני: אם אתם באים ועכשיו מתחילים להגיד לי בירוקרטיה, בסדר, אבל אז אני מודיע לכם שבקשה נוספת להעביר כסף על פי חוק עידוד השקעות הון, אני את הדיון בבקשה הזאת אעשה במפעל פרי הגליל בחצור.
משה גפני: שם נקיים את הדיון.
משה גפני: אנחנו נראים כמו מדינת חלם.
משה גפני: זה בסדר, אתם תחסכו הרבה כסף.
משה גפני: אתם יכולים לשמור על הכסף אבל אני לא בטוח שתישאר מדינה.
משה גפני: המציאות הזאת שמקום כמו חצור הגלילית, שמספר האנשים שם הוא קטן, שההוצאות שם הן גדולות יותר מאשר בערים עשירות, לוקחים את המפעל הזה, מפטרים חמישים עובדים, המשמעות של העניין היא קריטית.
משה גפני: היא פשוט לא תאמן.
משה גפני: זה פשוט לא יכול להיות.
משה גפני: אני הולך לדבר עם שר האוצר, אני הולך לדבר עם שר התעשייה, ואם אין פתרון, יש נתק בין ועדת הכספים לבינם.
משה גפני: הדבר הזה לא יכול להיות.
משה גפני: מישהו יכול להגיד כאן השלכת רוחב?
משה גפני: אנחנו מכירים את מדינת ישראל.
משה גפני: תאמינו לי, אנחנו עושים שם.
משה גפני: אני בכלל לא נוסע לחוץ לארץ אלא אני נוסע רק בארץ.
משה גפני: איפה יש עוד מפעל כזה כמו המפעל בחצור הגלילית?
עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע משהו ולהתחבר לדברים שלך.
עמיר פרץ: אני מציע לאוצר, מכיוון שאתם חוששים מהשלכות רוחב, לאפשר מסלול תעסוקה, תשלום רטרואקטיבי של שנתיים ובתנאי שהמפעל נמצא באזור פיתוח א'.
עמיר פרץ: כך פתרת את הבעיה.
משה גפני: אנחנו לוקחים את העניין ברצינות.
משה גפני: אנחנו חברי ועדת הכספים לוקחים את העניין ברצינות.
משה גפני: אי אפשר יהיה לעצור את המדינה עם חוק עידוד השקעות הון.
משה גפני: בחוק עידוד השקעות הון יש גם בעלים של מפעלים שהם אנשים מאוד עשירים.
משה גפני: הם לא ישתקו לנו.
משה גפני: אני מציע מה שהצעתי עכשיו.
משה גפני: כשתבוא פנייה, וזה הרבה כסף, על פי רוב מדובר ברבע מיליארד שקלים או ב-300 מיליון שקלים או ב-400 מיליון שקלים, נעשה את הישיבה במפעל שלך בפרי הגליל ובתנאי שאתה מחזיר את העובדים לחודש ימים.
משה גפני: אם בתוך חודש ימים יתברר שאנחנו קונילמלך, תעשה מה שאתה רוצה.
משה אפרים: אני רוצה להגיד כמה מלים.
משה גפני: אבל תענה לי.
משה אפרים: קודם כל, יש כאן חוסר דיוק לאורך ולרוחב.
משה אפרים: ויטה פרי הגליל מעסיקה למעלה מ-800 עובדים כאשר 230 מהם בחצור.
משה אפרים: אנחנו קיבלנו את המפעל עם 140 עובדים בלבד וכולם צריכים לדעת את זה.
משה אפרים: היום יש במפעל 230 עובדים.
משה גפני: תגיד לי, אתה מתמודד בפריימריס באיזו מפלגה?
משה אפרים: אחד אומר שאני קדוש מעונה, אחד אומר לא, אבל אני רוצה להבין.
משה אפרים: אני חושב שעמיר פרץ היה אתמול והבין וההצעה שלו היא גם הצעה שקיבלתי אותה כי באמת זאת הצעה הגיונית.
משה אפרים: אין לי פריימריס ואני עשיתי את כל מה שיש לי בעשר אצבעות.
משה אפרים: לא קיבלתי טובות מאף אחד.
משה גפני: אמרת את זה גם בישיבה הקודמת.
משה אפרים: וגם לא מהממשלה לא לקחתי עשר אגורות מהיום בו הפכתי להיות עצמאי.
משה אפרים: אני רוצה להגיד לך דבר אחד.
משה אפרים: תוקפים אותנו כאן, אבל על מה?
משה גפני: אף אחד לא תקף אתכם.
משה אפרים: מה עשינו?
משה אפרים: אני שומע כאן חברי כנסת.
משה אפרים: חבר'ה, תירגעו, לא עשינו שום דבר רע אלא עשינו רק טוב.
משה גפני: מר אפרים, אף אחד לא תקף אותך.
משה אפרים: זה שאנחנו ויתרנו בישיבה עם עופר עיני, עת רכשנו את המפעל, הוא ביקש שנמשיך את הוותק של העובדים, העובדים עובדים אצלנו שנתיים וקצת, ואנחנו הסכמנו לכך, זה לא אומר שנעשה משהו לא בסדר.
משה אפרים: הרב גפני, אנחנו ביום הקנייה ישבנו עם עופר עיני, זקי איש שלום ואני ועופר עיני שאל את זקי האם הוא רוצה לפגוע בוותק של העובדים כי היינו צריכים לפטר ולקבל ואז לקבל את המענק של חזי צאיג.
משה אפרים: אז זקי אמר שהוא לא רוצה לפגוע בוותק של שלושים שנים, מה גם שיש כאן עובדות שיכולות להיות אימא שלו.
משה אפרים: אמרתי לו שאנחנו רוצים יומיים לבדוק את זה.
משה אפרים: רציתי לבדוק משפטית.
משה אפרים: הוא אמר, מה פתאום, אין לבדוק.
משה אפרים: עופר אמר שהיום חותמים ואין לבדוק.
משה אפרים: זקי שאל אותי אם אני רוצה לקחת להם את הוותק.
משה אפרים: אמרתי לו שאני לא רוצה, אבל אולי נבדוק.
משה אפרים: מסתבר שאיך שחתמנו, אכלנו אותה וכולם ידעו את זה.
משה אפרים: זה עיקר הבעיה.
משה אפרים: שם זה התחיל ושם זה נגמר.
משה אפרים: אנחנו מייצאים שמונה מיליון דולר.
משה אפרים: מה לעשות, אין לנו יותר מזה.
משה אפרים: החברה הייתה בכינוס, הלקוחות בחוץ לארץ ברחו, ארבעה חודשים כונס הנכסים לא שיווק סחורה לחוץ לארץ, אז מה נעשה?
משה אפרים: עד שהחזרנו את הלקוחות, אנחנו דנים ובינתיים הצלנו עוד מפעל עם מאה עובדים מלוד ונהריה.
משה אפרים: אתם לוקחים את זה לכיוון של נהריה, אבל גם שם יש עובדים, יש הסתדרות, עובדים מאורגנים, לא עשינו שום דבר, לא לקחנו ממישהו משהו.
משה אפרים: אני אומר לכם שזאת חברה שמעסיקה 860 עובדים.
משה אפרים: אני אומר לכם עוד דבר שאולי לא קשור כל כך.
משה אפרים: אם מחר-מחרתיים משרד התעשייה או מי מוועדות קדמי ואחרות יורידו את המכס של הטונה, יהיה לכם עוד גל פיטורים המוני והוא יהיה בטירת הכרמל ובחצור הגלילית.
משה אפרים: אני לא אומר את זה סתם.
משה אפרים: פעם אחת רוצים צדק חברתי, פעם אחת מורידים אבל תבינו מה קורה.
משה גפני: לאן תגיע בסוף?
משה אפרים: אני מפעל טונה קטן.
משה אפרים: אותי לא תרגיש, אבל תרגיש את זה אצל אחרים.
משה גפני: עם כל הכבוד לך, אנחנו הודענו בישיבה שקיימנו בדיזיין סנטר שאנחנו לא מסכימים וכתוצאה מהדיונים האלה עם שר האוצר הממשלה קיבלה החלטה שהיא לא מביאה הורדת מכסים על מה שיש ייצור מקומי.
משה גפני: לא זו אף זו, הודעתי על פי חוות דעת משפטית שעל כל המכסים שמורידים, אני אגיש התנגדות אם לא יהיה דיון בוועדת הכספים.
משה גפני: אתה קיבלת עכשיו מאתנו הודעה שלא מורידים את המכס על הטונה ואתה מחזיר עכשיו את העובדים.
משה אפרים: אני אחזיר.
משה אפרים: אם אתם רוצים לחכות חודש, נחכה.
משה אפרים: חס וחלילה אני לא נגד העובדים.
משה גפני: רבותיי, לא מוחאים כאן כפיים.
אילן גילאון: הכפיים היו בשבילך.
משה גפני: לא, אין כפיים.
משה גפני: מוטי חזיזה יודע מה הוא עשה.
משה גפני: הוא זרק עלי עכשיו את כל האחריות.
משה גפני: לי אין כסף אלא להם יש.
אילן גילאון: יש מה ללמוד ממוטי חזיזה.
קריאה: עכשיו אתה מנהיג פועלים.
משה גפני: הייתי תמיד.
משה גפני: באופקים הייתי.
אורן משה: אני אהיה תמציתי.
משה גפני: רק בכיוון של פתרון.
משה גפני: אל תגיד מה לא.
משה גפני: מה לא, זאת לא הישיבה עכשיו.
אורן משה: פשוט להעמיד דברים על דיוקם לגבי דברים שנאמרו כאן.
אורן משה: לגבי הבטחה שהוצג כאילו ניתנה על ידי הממשלה.
אורן משה: אני אומר בסמכות שלא ידוע לנו על כל הבטחה שניתנה על ידי הממשלה.
אורן משה: הממשלה לא נתנה הבטחה.
משה גפני: פואד מודיע שהוא נתן הבטחה והוא מוכן לבוא לכאן ולומר את זה.
עמיר פרץ: הוא הודיע לי היום.
אורן משה: אין הבטחה באופן שבו מרכז ההשקעות יודע לשלם כסף.
אורן משה: לגבי הצעתה של חברת הכנסת יחימוביץ לפתיחת תנאי היצוא.
אורן משה: צריך להבין שבכל תקופה, אבל בטח כמו שחברת הכנסת אמרה בערב של מיתון עולמי, המשמעות של פתיחת תנאי היצוא היא כניסה של יותר חברות, הגדלת הטבות המס שחברי הכנסת בוועדה הזאת מכירים אותן היטב ובטח גם יותר מתחרים על תקציב המענקים המוגבל.
אורן משה: אני מזכיר שאנחנו מדברים על תקופה וכולנו קוראים את הפרסומים על אומדן החסר בגביית המסים.
אורן משה: המשמעות של הדבר הזה היא שכל אחד יקבל פחות ושפשוט החוק הזה שהיום מתיימר לתת עשרים אחוזים מענק למפעלים, יותר מתחרים, זה פחות לכל אחד.
משה גפני: אני לא מקבל את התחזית הפסימית של משרד האוצר.
משה גפני: היה כאן בוועדה ויכוח אתכם ואתם אמרתם שהולך להיות רע ואני אמרתי שהקדוש ברוך הוא מנהל את העולם והולך להיות טוב.
משה גפני: מי צדק?
קריאה: הקדוש ברוך הוא.
אורן משה: אדוני, אני לא מדבר על תחזיות.
אורן משה: אני מדבר גם בתחזית אופטימית.
משה גפני: גם אתמול מילאו לי את הראש עם זה שהולך להיות רע.
משה גפני: יוון כבר אמרנו?
אורן משה: אני לא מדבר על שום שינוי במצב הכלכלי.
אורן משה: יותר מתחרים על אותן הטבות מס ואותו תקציב מענקים, זה פחות לכל אחד ואת זה צריך להבין.
משה גפני: אין משהו אחר אלא יש את חצור הגלילית עם פרי הגליל.
משה גפני: אתם חייבים למצוא לזה פתרון.
אילן גילאון: אפרים, אתה מוכן לקבל את משרד התעשייה כשותף חמישים אחוזים אתך?
משה גפני: חזי, אנחנו חייבים לשבת.
משה גפני: אנחנו לא נוותר עכשיו.
משה גפני: זה מפעל אחד בעיר אחת.
משה גפני: אם תגידו שיש עוד מקומות, בסדר, נראה על כמה אנחנו מדברים.
משה גפני: אין השלכת רוחב.
משה גפני: אפשר לקבוע קריטריונים ועם כל הכבוד למשפטנים, המשפטנים נבראו כדי לשרת את המטרה של המדינה ולא כדי להפריע למדינה.
משה גפני: להגיד כל הזמן לא, זה גם אני יודע כי את זה כבר למדתי בכולל.
משה גפני: לשם מה הם למדו משפטים?
משה גפני: הם למדו כדי להגיד כן.
משה גפני: התשובה היא שצריך קריטריון לעניין הזה של מפעל עוגן בעיר כזאת.
חזי צאיג: בזה אין בעיה.
משה גפני: אפרים, אני מודה לך.
רוחמה אברהם-בלילא: הנה, הוא אומר שאין בעיה לעניין הזה, להוספת הקריטריון.
חזי צאיג: גם הפתרון שאנחנו הולכים להציע בשבוע הבא הוא פתרון עתידי.
חזי צאיג: הוא לא הולך אחורנית.
חזי צאיג: אני פשוט לא רוצה להשלות כאן את האנשים.
חזי צאיג: עד היום לא הצלחנו למצוא פתרון אבל נשתדל לאור החודש שנתת לנו וננסה לבדוק מה אפשר לעשות.
משה גפני: אני אחזור על מה שאמרנו.
משה גפני: כל חברי הוועדה אומרים דבר אחד.
משה גפני: אם יש השלכת רוחב, שזה באמת הולך לרוקן את תקציב המדינה, אז באמת צריך לדון בדיון אחראי, במיוחד אנחנו חברי הוועדה שבקואליציה.
משה גפני: אנחנו כולנו, גם קואליציה וגם אופוזיציה, משוכנעים במיליון אחוזים שאין השלכת רוחב.
משה גפני: אם ייקבעו קריטריונים נורמליים, שכליים, שייתנו מענה לישוב חצור הגלילית ולא יפגעו בתקציב המדינה עם השלכת רוחב, כי כסף יש, במיוחד עכשיו כשאומר בעל המפעל שהוא מוכן להחזיר את מכתבי הפיטורים לתקופה של חודש ואני מבקש בחודש הזה למצוא פתרון.
משה גפני: אם אתם לא תמצאו פתרון, אנחנו מאוד נכעס.
משה גפני: מאוד מאוד, מכיוון שאנחנו חושבים שיש פתרון.
משה גפני: אם לא יהיה פתרון, נתחיל לקיים דיונים במפעל פרי הגליל.
משה גפני: אני גם אקיים את ההבטחה שהבטחתי להם שאני בא, גם כל חברי הוועדה לא יצטרכו לנסוע כל אחד לבד אלא ניסע כולנו ביחד וגם עם עידוד השקעות הון נקיים את הדיון שם ונראה איך יש השלכה לעידוד השקעות הון על חצור הגלילית והדיון יהיה שם מול העובדים והעובדות.
משה גפני: נגיד שנותנים הרבה כסף למפעל בחולון כי זה הקריטריון.
משה גפני: כך המשפטנים של משרד האוצר ומשרד התעשייה אמרו.
חזי צאיג: אני רוצה להוסיף עוד מילה לגבי חוק עידוד השקעות הון.
משה גפני: זה סתם איום עכשיו.
משה גפני: זה לא רציני.
חזי צאיג: לא לגבי האיום.
חזי צאיג: כל התקציב שלנו הולך לפריפריה ואין לנו תקציב למרכז הארץ.
משה גפני: לא העליתי את העניין הזה.
משה גפני: הרי אם ייסגר מפעל פרי הגליל, המשמעות של העניין היא ייצור מקומי כך שיותר ויותר תהיה ריכוזיות במוצרים האלה ומחיר המוצרים יעלה.
משה גפני: כל הזמן הממשלה מדברת על המחאה החברתית, אבל זה לא תורם לפתרון המחאה החברתית.
משה גפני: אני רואה עליו בעיניים שהוא סוחר ממולח.
משה גפני: הוא יראה שלא הולך לו, הוא גם יסגור בנהריה ויפתח מפעל אחר כמו מפעל לייצור נשק.
מישל מלכא: האבסורד הוא שבסוף הכסף יצא מהמדינה אבל דרך האבטלה.
אילן גילאון: אם אפשר להשפיל, למה לא?
עמיר פרץ: גפני, נחדד את זה.
עמיר פרץ: אפשר לגמור את זה היום.
עמיר פרץ: תבקש תשובה.
משה גפני: אתה לא תקבל תשובה מהם עכשיו.
עמיר פרץ: האוצר לא פירט לגבי ההצעה של מסלול תעסוקה חלופי.
אורן משה: זה אותו הדבר שחזי אמר בעניין הרטרואקטיביות.
עמיר פרץ: זה ממש לא אותו הדבר.
אורן משה: אז לא הבנתי את ההצעה.
עמיר פרץ: אין לך מצבים רטרואקטיביים.
עמיר פרץ: אין אחד כמו בעל המפעל הזה.
משה גפני: אני כבר חתמתי על החוק של שלי יחימוביץ.
עמיר פרץ: כן, אבל זה טוב לטווח ארוך.
משה גפני: תן לי גם לאיים עליהם.
משה גפני: אנחנו עכשיו מתקרבים לבחירות ולפני הבחירות, מהניסיון שלי ואני הרבה שנים כאן, מעבירים הרבה חוקים שהממשלה מתנגדת להם.
משה גפני: אם אתם רוצים את השלכת הרוחב הזאת, מתקרבים לבחירות, נצביע על זה.
משה גפני: אבל אנחנו רוצים פתרון לפרי הגליל.
משה גפני: העלה חבר הכנסת עמיר פרץ את ההצעה של מסלול התעסוקה.
משה גפני: אתה אומר שיש לזה השלכת רוחב.
משה גפני: במידה וזה הפתרון, אני מבקש ללכת על הפתרון הזה.
משה גפני: במידה וזה לא הפתרון, ללכת על קריטריון ברור שאפשר לעשות אותו.
משה גפני: אני הולך לדבר גם עם שר האוצר וגם עם שר התעשייה.
משה גפני: ללכת על קריטריון של מפעל עוגן בהוראת שעה, לא חשוב באיזושהי צורה, מפעל עוגן שנמצא בישוב שהוא ישוב פריפריאלי, שהוא ישוב לא גדול, שזה בעצם כמעט עיקר התעסוקה בו, לתת לו את האפשרות גם רטרואקטיבית כאשר לזה אין השלכת רוחב.
משה גפני: לקבוע קריטריון או בתקנות או בנהלים שיבוא לאישור ועדת הכספים.
משה גפני: לא תהיה לזה השלכת רוחב.
משה גפני: נעשה הוראת שעה לשנה וחצי.
משה גפני: תוך שבוע אני רוצה תשובה.
מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, לא שמעתי את ההחלטה.
מוטי חזיזה: אם אפשר, תאמר לי שוב מה ההחלטה לגבי שלושים הימים.
משה גפני: ההחלטה היא כלהלן: באדיבות בעל המפעל ובאדיבות ממשלת ישראל שמיוצגת כאן על ידי חזי צאיג ואורן משה, מחזירים היום את העובדים בחזרה לעבודה.
עמיר פרץ: מבטלים את מכתבים הפיטורים.
משה גפני: מבטלים את מכתבי הפיטורים לחודש ימים.
משה גפני: מחזירים את העובדים, מבטלים את מכתבי הפיטורים לחודש ימים כאשר בתוך חודש ימים יושבים נציגי הממשלה – גם משרד האוצר וגם משרד התעשייה – ובודקים גם את מסלול התעסוקה שהעלה חבר הכנסת עמיר פרץ.
משה גפני: אם יש לזה השלכות רוחב ואין אפשרות ללכת למסלול הזה, ליצור מסלול חדש כפי שנאמר בישיבה הקודמת שעיקרו יהיה מסלול כלפי פרי הגליל כאשר לדעתנו אין דבר דומה לו כי מדובר בישוב קטן שנמצא בפריפריה, רחוק ממרכז הארץ, המפעל הוא מפעל עוגן גם לחצור הגלילית וגם לטובא זנגריה, ואז לתת למסלול הזה אפשרות לפתרון אפילו זמני של הוראת שעה תוך כדי דיונים עם בעל המפעל.
משה גפני: ביקשתי מהם לדווח לי בתוך שבוע האם יש התקדמות בעניין הזה.
משה גפני: במידה שנעבור את החודש ואנחנו נתקרב למסלול הזה שאין להם פתרון וידינו כבולות, אני אקיים את הדיונים על חוק עידוד השקעות הון במפעל פרי הגליל.
מוטי חזיזה: אדוני היושב ראש, לא סתם אמרתי שאתה יכול להיות מנהיג.
משה גפני: פניות מספר 621 ו-622 – משרד השיכון ומשרד הנגב והגליל.
משה גפני: פנייה מספר 636 – רשות המסים
רוחמה אברהם-בלילא: אני מחדשת את בקשת אדוני.
משה גפני: אלה לא פניות מהיום.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת שנקבל את החומר לפני כן.
משה גפני: נשב על זה.
משה גפני: למה אי אפשר כאן?
משה גפני: איך נעביר את זה?
משה גפני: פעם זה היה בתיבה אבל היום זה נמצא בחדר.
טמיר כהן: בתיבה לא היו פניות אלא רק הודעות.
רוחמה אברהם-בלילא: מה הבעיה לבקש מהאוצר להעביר את זה במייל?
טמיר כהן: אם תצליחי, אין בעיה.
אורי אריאל: אין שום בעיה אבל אין רצון.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל יהיה רצון.
טמיר כהן: חבר הכנסת אריאל הוא בעל ניסיון.
אורי אריאל: ברגע שאתם תגידו להם שיותר לא מקבלים את הניירות האלה עבורם כורתים עוד מאה דונם עצים באמזונס, אתה תראה שזה יסתדר בדקות.
אורי אריאל: זה תלוי יותר בנו, קרי, בכם, ביושב ראש שמנהל ופחות בהם.
אורי אריאל: זה תלוי בכם.
אורי אריאל: אני מודה שאני לא הצלחתי בשנים האלה.
משה גפני: אני רוצה לעשות ניסיון, שאתה תהיה פעם יושב ראש הוועדה ותחליט מה אתה אומר למשרד האוצר ועל איזה דברים אתה אומר שאתה לא מביא אם הם לא יעשו א', ב' או ג'.