GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: יעקב, האגודה לזכויות החולה.
יעקב: אני רוצה להצביע על המגמה המסוכנת של ההתדרדרות בתקציב, כפי שתיארו בהרחבה חברי הכנסת.
יעקב: באמת התפיסה הנכונה היא שלמשרד הבריאות צריכה להיות אחריות על הנושא הזה, וגם אם יש בעיות אחרות במערכת, והיו וקיימות, אסור שזה יהיה על חשבון הסעיף הזה.
יעקב: כמו שאמר מידד ואמרו אחרים, אכן ההנהלה הנוכחית של הפכה הרבה אבנים ומובילה רפורמות חשובות.
יעקב: אני קורא לסגן השר שתמך בעבר בהצעת החוק של חיים אורון להמשיך וגם את הרפורמה הזאת לדחוף ולהפוך אותה לחוק מחייב כפי שבכוחו לעשות זאת.
יעקב: תודה רבה.
משה גפני: איילת השחר וולף, עמותת "לנשום", חולי אסטמה ו-COPD.
איילת השחר וולף: אני כמובן מצטרפת לדברי קודמיי.
איילת השחר וולף: אני רוצה לומר לכם שני דברים שעדיין לא נאמרו ואני אומרת אותם בשמי.
איילת השחר וולף: קודם כל, אני חושבת שהעניין הזה של ניצול אי החקיקה הזה ובעזרת הלקונה הזאת לקחת תקציבים מתוך הסל, בעיניי זה פשוט דבר שהוא לא דמוקרטי.
איילת השחר וולף: אני קוראת לכם כאן
איילת השחר וולף: חברי הכנסת לזכור שאתם יושבים בכנסת דמוקרטית וגם אם אין חקיקה, לשמור על רוח הדמוקרטיה.
איילת השחר וולף: אני רוצה להזכיר לכם דבר נוסף.
איילת השחר וולף: אנחנו, החולים, אנחנו בעצם כל אזרחי ישראל למעט חברי הכנסת וזה דבר ידוע.
איילת השחר וולף: אנחנו לא יכולים לשבות, אנחנו לא מגזר שיכול להחליט לא לבוא לעבודה ובמובן הזה אנחנו לא דומים לא לרופאים, לא למתמחים ולא לשום מגזר במשק.
איילת השחר וולף: אנחנו לא פועלי נמל.
איילת השחר וולף: אנחנו אנשים שאם הם לא חולים היום, הם יהיו חולים מחר או הילד שלהם יהיה חולה או אבא שלהם יהיה חולה.
איילת השחר וולף: אני רוצה להזכיר לכם שכולנו חשופים לזה מלבד חברי הכנסת.
איילת השחר וולף: לכן אני קוראת לכם לעשות מעשה.
רוחמה אברהם-בלילא: למה מלבד חברי הכנסת?
איילת השחר וולף: לחברי הכנסת אין בעיה של תרופות בסל.
רוחמה אברהם-בלילא: מה זה הדבר הזה?
משה גפני: היות ואנחנו בדמוקרטיה, מותר כאן בוועדת הכספים להגיד הכול אפילו אם הדברים לא נכונים לצערנו הרב.
משה גפני: אם את מכירה את הכנסת, לא היית אומרת את זה.
איילת השחר וולף: בסדר גמור.
איילת השחר וולף: אתה יודע מה, אני חוזרת בי.
משה גפני: תחזרי בך.
איילת השחר וולף: חזרתי בי.
משה גפני: אני מאחל רפואה שלמה לכולם.
איילת השחר וולף: גם אני מאחלת רפואה שלמה לכולנו.
איילת השחר וולף: זה בסדר?
משה גפני: את יכולה להגיד מה שאת רוצה.
משה גפני: אנחנו בדמוקרטיה.
משה גפני: הפסוק מדבר שקר תרחק, לא נמצא בשער פולומבו.
איילת השחר וולף: בוא לא ניכנס לזה.
איילת השחר וולף: בוא נחזור לדיון.
איילת השחר וולף: אנחנו לא יכולים לשבות, אנחנו חסרי כוח ליצור קואליציות ולכן לא נותר לנו אלא להתחנן בפניכם.
איילת השחר וולף: תעגנו את זה בחקיקה כי אחרת אנחנו נגיע למצבים לא רק של אובדן חיי אדם אלא של אנשים שגוססים.
רחל אדטו: אני רוצה להזכיר שהייתה הצעת חוק לנושא ועדת הסל עם חתימה של 35 חברי כנסת מכל סיעות הבית אשר הופלה על ידי ועדת שרים לחקיקה בתמיכת משרד הבריאות.
רחל אדטו: הצעת החוק באה לעגן את כל נושא סל התרופות.
משה גפני: פרופסור עופר שפילברג.
עופר שפילברג: אני מייצג כאן את האיגוד הישראלי להמטולוגיה ולמעשה גם את החולים ההמטו-אונקולוגיים.
עופר שפילברג: שנבין במה מדובר, אמנם יש הישגים רבים בהארכת תוחלת החיים באוכלוסייה הכללית, אבל יש אוכלוסיות של חולי סרטן, לוקמיה וסרטנים של בלוטות לימפה שעדיין תוחלת החיים נעה בשיעורים של בין עשרה עד שלושים אחוזים.
עופר שפילברג: אלה האוכלוסיות עבורן אנחנו מקבלים את התרופות בסל התרופות גם השנה וגם בשנים עברו.
עופר שפילברג: אלה האוכלוסיות שיכולות להיפגע אם באמת לא ניתן להם תרופות שהן מצילות חיים.
עופר שפילברג: אנחנו מגישים לסל בעדיפות גבוהה תרופות שמצילות חיים ולא תרופות שמעלות את איכות החיים, שזה גם חשוב.
עופר שפילברג: מה שאנחנו הולכים להפסיד עם קיצוץ בתקציב, זה את התרופות שמצילות חיים.
משה גפני: ישי אילת.
ישי אילת: אני מהאגודה לסוכרת נעורים.
ישי אילת: באתי לכאן להציג את עמדתנו נגד הקטנת סל התרופות.
ישי אילת: בעבר נעשו דברים טובים – ואכן אפשר לומר שנעשו גם דברים טובים – אבל החשש שלנו הוא שכל הקטנה של סל התרופות תקטין טכנולוגיות שהן מצילות חיים גם בסוכרת נעורים וגם במחלות שונות.
ישי אילת: יש היום טכנולוגיות שכבר קיימות לגילאים מסוימים אבל משום מה ועדת סל התרופות החליטה לחתוך אותן מגיל מסוים כך שחולה, ברגע שהוא עובר גיל מסוים, הוא פתאום בריא והוא לא צריך כבר את הטכנולוגיות מצילות החיים.
משה גפני: עפרה בלבן, חן לפריון.
עפרה בלבן: שלום וברכה, שמי עפרה בלבן ואני מעמותת חן לפריון.
עפרה בלבן: אם לא תהיה תוספת קבועה לבסיס התקציב של שני אחוזים בצורה מסודרת, אנחנו לא נפסיק לבוא לכאן כל שנה, שנה בשנה, ולהילחם על התקציב שמגיע לנו.
עפרה בלבן: מגיע לי בתור חולה – ואני גם חולת פרקים – שאוכל קצת ללכת, מגיע לי הידרותרפיה, מגיע לי.
עפרה בלבן: אני לא רוצה להתחנן בפני כל שנה ולעמוד בפתח ועדת הסל שאני יודעת שקצרה ידה מלהושיע.
עפרה בלבן: אני מבקשת מסגן השר לדאוג לחקיקה ממשלתית, וזה אפשרי.
עפרה בלבן: בחוק הביציות ראית שזה אפשרי, אדוני סגן השר.
עפרה בלבן: לוקח כמה שלוקח, אבל בסוף זה מסתדר.
עפרה בלבן: אנחנו יודעים שזה אפשרי.
עפרה בלבן: אנחנו כאן כדי להימנע בשנים הבאות מהדבר המביש הזה.
עפרה בלבן: זה פשוט מביש.
עפרה בלבן: לכן אני קוראת כאן לוועדה בראשותך אדוני הרב גפני.
עפרה בלבן: גם אתה יכול להרים את הכפפה ולהגיש הצעת חקיקה מיידית לבסיס תקציב של תוספת של שני אחוזים, 600 מיליון שקלים כל שנה.
עפרה בלבן: אנחנו נתחיל עם זה ואז נראה שהרבה יותר קל לנו.
משה גפני: פרופסור יעקב שכטר.
יעקב כץ: תודה ליושב ראש ולסגן השר.
יעקב כץ: אני מנהל מכון למלנומה בבית החולים שיבא.
יעקב כץ: רציתי להוסיף לדברי קודמיי ולומר שהמבנה של סל הבריאות הנוכחי, כפי שהוא קיים, גודלו – ועוד יותר מזה, הקיצוץ שנתבקשתם לעשות – יביא לאסון מבחינה זאת שיש לנו היום טכנולוגיות לחולים עם מחלה שעד לפני כשנה-שנתיים היו נפטרים תוך ארבעה-חמישה ושישה חולים ממחלתם, אבל היום יש לנו אפשרות להוציא את האנשים האלה ממש מהקבר, ואני אומר את זה מניסיון אישי של השנה-שנתיים האחרונות.
יעקב כץ: יש אפשרות לקחת אנשים שצריכים להיות בקבר תוך חודש-חודשיים ולהוציא אותם משם.
יעקב כץ: יש אפשרות לתת להם איכות חיים מצוינת ולהאריך להם את החיים בצורה משמעותית.
יעקב כץ: אני רוצה לומר שיש לי פציינטית – ואני אומר את זה במיוחד לכבוד הרב ליצמן – אלמנה עם שבעה ילדים, אישה חרדית מבני ברק.
משה גפני: לא, חרדית לא רלוונטי.
משה גפני: ממש לא רלוונטי.
יעקב ליצמן: גם לא רלוונטי פציינטית, כי אני לא רוצה שתגידו שמות תרופות.
יעקב כץ: אני לא יודע מה לעשות עם האישה הזאת אם לא נקבל את התרופה.
משה גפני: פרופסור שכטר, אנחנו מייצגים את כלל הציבור.
יעקב כץ: אני מתנצל.
יעקב כץ: יש לנו אפשרות לקחת את האנשים האלה ולהוציא אותם מהמצב הקריטי בו הם נמצאים.
משה גפני: אלי לפלר.
אלי לפלר: שלום לכולכם.
אלי לפלר: שלום לנכבדים שנמצאים כאן.
אלי לפלר: האולם מלא מפה לפה.
משה גפני: תאמר מי אלה.
אלי לפלר: אני רוצה לברך את סגן השר.
אלי לפלר: שמי אלי לפלר, אני פנסיונר, מייצג כאן 750 אלף גמלאים ופנסיונרים מעל גיל 65 במדינת ישראל, ציבור שמהווה עשרה אחוזים, ומייצג גם את החולים עם פרוסטטה מוגדלת.
אלי לפלר: שוב, אני רוצה לברך את סגן השר ליצמן על כך שהוא ענה למכתבים כי אתם לא כל כך עונים לאזרחים כי כנראה אתם מוצפים במיליוני מכתבים.
אלי לפלר: כל הכבוד לסגן השר ליצמן.
אלי לפלר: אני מוחה על כך שאין שר בריאות בישראל.
משה גפני: הנושא הוא סל התרופות.
משה גפני: אנחנו נמצאים כבר בסוף הדיון.
אלי לפלר: אני מוחה על כך שאין שר בריאות.
משה גפני: יש שר בריאות.
משה גפני: ראש הממשלה הוא שר הבריאות.
אלי לפלר: זה לא טוב.
משה גפני: בקדנציה הקודמת היה שר בריאות ולפני שתי קדנציות היה שר בריאות וראינו מה היה.
משה גפני: היום יש סגן שר ואנחנו רואים מה קורה.
אלי לפלר: בגילי אני לא זוכר מה היה אתמול.
משה גפני: אני אזכיר לך.
אלי לפלר: אני מייצג 750 אלף גמלאים.
אלי לפלר: סל הבריאות הוא דבר נפלא.
אלי לפלר: סל הבריאות עוזר לאנשים שאין להם כסף.
אלי לפלר: סל הבריאות מיועד לאותם אנשים שלא יכולים לקנות תרופות בשוק הרגיל ולכן הוא סל הבריאות הוא דבר מעולה.
אלי לפלר: אתם באים ודורשים לקצץ עשרה אחוזים מסל הבריאות?
אלי לפלר: אתם רוצים שהחיסונים יהיו על חשבון סל הבריאות?
אלי לפלר: למה שזה יהיה על חשבון סל הבריאות?
אלי לפלר: יש הרגשה שוועדת הכספים היא מעולה, אבל אנשי האוצר השתלטו על המדינה הזאת ולא נותנים לנו לחיות.
משה גפני: אני רק רוצה לומר לחברי הוועדה ואני רוצה לומר לאורחים שאנחנו אישרנו כאן, על פי בקשתו של סגן שר הבריאות, את הפחתת מחירי התרופות.
משה גפני: קופות החולים או קופת חולים אחת הגישה בג"ץ ואני אמור ללכת ולהתגונן.
משה גפני: מלבד , אנחנו אמורים ללכת לבג"ץ להתגונן למה הפחתנו את מחיר התרופות.
אלי לפלר: אפשר לדעת איזו קופה?
עפרה בלבן: אבל אנחנו יכולים לעזור לכם.
משה גפני: תקראו עיתונים ותראו.
משה גפני: אנחנו כאן יושבים כדי להתגונן בפני בית המשפט.
משה גפני: מתן בלנגה, בבקשה.
מתן בלנגה: אבא שלי היה חולה סרטן והוא לא קיבל את התרופות שלו.
מתן בלנגה: הוא נפטר בגלל שהוא לא קיבל את התרופות בזמן מאחר שלא היה תקציב לסל התרופות.
מתן בלנגה: אני בא ונלחם עבור אלה שאין להם את האפשרות להילחם כדי להגדיל את תקציב סל התרופות כדי שיוכלו לקבל את התרופות שלהם.
משה גפני: פנינה רוזנצוויג:
פנינה רוזנצוויג: אני מנכ"לית עמותת נאמן, נפגעי אירוע מוחי.
פנינה רוזנצוויג: אני רוצה לשאול שאלה קצרה.
פנינה רוזנצוויג: עומדת לעלות עכשיו הצעה לוועדת שרים לחקיקה בנושא של תקציב קבוע לסל התרופות ואני רוצה לפנות לסגן השר ולשאול לעמדתו בנושא.
משה גפני: יאיר זילברשטיין, משרד האוצר.
יאיר זילברשטיין: אני אתייחס בקצרה לשתי סוגיות.
משה גפני: לא, אתה אל תתייחס בקצרה.
משה גפני: הכסף אצלך, תתייחס באריכות.
יאיר זילברשטיין: אני אתייחס באריכות לשני נושאים שעלו כאן.
יאיר זילברשטיין: למעשה בפעם השנייה בהיסטוריה לאחר ההסכם שנעשה לתקציב של 450 מיליון שקלים ו-415 מיליון שקלים לשנתיים שהיה תקציב תלת-שנתי, גם בשנים האלה נעשה תקציב תלת-שנתי.
יאיר זילברשטיין: התקציב הזה הוגש ואושר על ידי הוועדה הזאת כבר בשנה שעברה והוא כבר בבסיס התקציב לשנה הבאה.
יאיר זילברשטיין: אני לא מכיר שום בקשה שהועברה, לא על ידינו ולא על ידי , לקיצוץ של התקציב הזה.
רחל אדטו: המכתב הועבר אל חברי הוועדה ולא אליך.
יאיר זילברשטיין: הוועדה יכולה לדון בו.
משה גפני: יאיר, אתה לא עונה על שאלות.
יעקב ליצמן: היות וזה שייך לי, תן לי לענות לו.
משה גפני: יאיר, תמשיך.
יאיר זילברשטיין: עוד התייחסות ממש כלכלית.
יאיר זילברשטיין: צריך להבין, וציינת את זה בקצרה, שבשלוש השנים האחרונות ירדו מחירי התרופות בשלושים אחוזים ואושרו על ידי הוועדה בגלל ירידה מאוד משמעותית של שער הדולר ובגלל סיבות אחרות.
יאיר זילברשטיין: יש ירידה מאוד משמעותית במחירי התרופות, כך שלמעשה 300 מיליון השקלים שעומדים היום בפני הוועדה, הם אקוויוולנטיים לחלוטין למספר התרופות שהם יכלו להכניס לפני שלוש שנים ב-415 מיליון שקלים.
רחל אדטו: מה אתה אומר?
יאיר זילברשטיין: שער הדולר ירד מ-4.5 שקלים לפני שלוש שנים ל-3.6 היום ויש עוד ירידה של עשרה אחוזים שאושרה כאן בוועדה לפני מספר חודשים.
יאיר זילברשטיין: לכן המספר הזה הוא אקוויוולנטי לחלוטין.
רחל אדטו: יאיר, אל תסבך אותנו.
יאיר זילברשטיין: לא, אני לא מסבך.
משה גפני: יאיר, אתה לא עונה לשאלות.
משה גפני: עם כל הכבוד, אני בעל הבית כאן.
משה גפני: כאן לא משרד האוצר אלא ועדת הכספים.
משה גפני: מה שיפה אצלכם זה שאתה אומר את מה שאתה אומר ולא מחייך.
יאיר זילברשטיין: חברת הכנסת אדטו יודעת היטב שהסכום הזה של ה-300 מיליון שקלים הוא לא תוספת יחידה שנוספת לסל הבריאות.
יאיר זילברשטיין: סל הבריאות מתעדכן כמעט בשני מיליארד שקלים השנה.
יאיר זילברשטיין: 400-500 מיליון שקלים עבור הגידול הדמוגרפי ועוד עדכון מחירים, ו-300 מיליון השקלים האלה הם רק עבור תרופות חדשות.
קריאה: לכן הקופות בגירעון של מיליארדי שקלים.
משה גפני: אני אוציא אנשים.
יאיר זילברשטיין: לכן זה לא נכון לומר שהתקציב נשחק.
יאיר זילברשטיין: התקציב הוא גם וגם.
יאיר זילברשטיין: ה-300 מיליון שקלים אלה הם מעבר לגידולים האחרים בתקציב.
יאיר זילברשטיין: לכן מבחינה עובדתית, מחירי התרופות - ואלה דברים שאושרו כאן בוועדה במהלך שלוש השנים האחרונות, בעיקר בזמנו של סגן השר ליצמן – ירדו ולכן הדבר הזה הוא אקוויוולנטי לחלוטין.
יאיר זילברשטיין: הכי חשוב הוא שהתקציב הוא תלת שנתי, הוא אושר כאן בוועדה כבר בשנה שעברה ביחד עם התוספת לשיניים, ביחד עם תוספת של אלף מיטות, כך שבסך הכול התקציב של סל הבריאות גדל השנה כמעט ב-600 מיליון שקלים והוא יותר גבוה מכל תוספת שהייתה בשנים האחרונות.
יאיר זילברשטיין: גם לגבי התרופות, התקציב אקוויוולנטי לחלוטין למה שהיה בעבר.
רחל אדטו: יאיר, אתה מכפיל את זה כפול מספר חולים כל פעם שאתה עושה תרופות, כך שזה לא נכון שאתה אומר את זה כך.
משה גפני: חברת הכנסת אדטו, זה דיון מהיר.
יעקב ליצמן: קודם כל, תודה על הדיון.
יעקב ליצמן: אני חושב שזה דיון חשוב ואני שמח על שאני יכול לשתף אתכם בנושא הזה של סל התרופות.
יעקב ליצמן: אני שמח גם על הגיוס שהיה כאן והוא היה.
יעקב ליצמן: אני דווקא חושב שזה טוב כי כמה שיש יותר אנשים, אני יכול להסביר את זה יותר.
יעקב ליצמן: אני רוצה להתחיל קודם כל בהצהרה אחת.
יעקב ליצמן: יש מישהו שלא רוצה יותר כסף?
יעקב ליצמן: ברור לכם שאני רוצה אבל באותה מידה שאתם מביאים לכאן אנשים חולים שבאמת הם מסכנים, באמת מגיעות להם התרופות ובאמת צריך לעזור להם ולהציל אותם, כך אני יכול להביא לכם כל יום משלחת אחרת שמגיעה לגבי פגיות, טיפול נמרץ וכולי.
יעקב ליצמן: אני אראה לכם עשרים אלף דברים בסל הבריאות.
יעקב ליצמן: אל תמשכו אותי למה היה בעבר ב כי אני לא רוצה לפגוע באף אחד.
יעקב ליצמן: אני לא רוצה להגיד לכם מה מצאתי ואני לא רוצה להגיד לכם במה אני צריך לטפל כל יום.
יעקב ליצמן: אל תביאו אותי לשם.
יעקב ליצמן: אני רוצה להתמקד אך ורק במה שנוגע לסל התרופות רוצים להביא חוקים לגבי הסל, אין בעיה.
יעקב ליצמן: מחר יהיו הפגיות, מחר יהיה טיפול נמרץ, טיפול שיניים לצעירים וכולי.
יעקב ליצמן: אני אתמוך בכל דבר?
יעקב ליצמן: אני יכול לתמוך בכל דבר?
יעקב ליצמן: יש מישהו שיכול לתמוך בזה?
יעקב ליצמן: צריך לעשות סדר ולכן יש ממשלה שאם לא מרוצים ממנה, מפילים אותה.
יעקב ליצמן: זה הכי קל והכי טוב.
יעקב ליצמן: זה מה שצריך לעשות אם לא מרוצים.
דב חנין: הגיע הזמן.
יעקב ליצמן: דב, אל תשמח כי אני עוד לא התחלתי עם הרשעות.
יעקב ליצמן: אני אומר גם איפה נמצאת הרשעות וגם מה אתה אמרת לי בארבע עיניים.
יעקב ליצמן: שיבחת אותי ופתאום אין לך מילה טובה אחת לומר לי.
יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, אני לא מכיר אותך כמי שנוהג אחד בפה ואחד בלב.
יעקב ליצמן: אני לא מכיר אותך כשקרן פתולוגי.
יעקב ליצמן: לא מכיר אותך כך.
יעקב ליצמן: אם כן, אל תגיד לי שאין לך מילה.
יעקב ליצמן: אני אגיד לך מה אמרת לי בארבע עיניים, אמרת לי שאתה משבח אותי.
דב חנין: תגיד, אין שום בעיה.
יעקב ליצמן: למה אתה אומר לי שאין לך מילה טובה?
דב חנין: אין לי מילה טובה להגיד על המצב.
יעקב ליצמן: למה אתה אומר לי את זה רק בארבע עיניים?
יעקב ליצמן: למה אתה לא אומר את זה כאן?
דב חנין: אמרתי לך גם בארבע עיניים שאין לי מילה טובה על מערכת הבריאות.
יעקב ליצמן: די, גמרנו את הקטע הזה.
יעקב ליצמן: עוד מעט נגיע גם לרשעות.
יעקב ליצמן: עכשיו נדבר לעצם הנושא.
יעקב ליצמן: היה הסכם של חיים אורון, אתה היית היושב ראש, אני הייתי ונדמה לי שגם שלי הייתה אם אני לא טועה, ורובי.
יעקב ליצמן: עשינו בלגן בסל התרופות.
יעקב ליצמן: לא צוין כאן על מה ויתרנו אז ואני הייתי נגד הוויתור הזה.
רחל אדטו: על תרופות מצילות חיים.
יעקב ליצמן: על תרופות מצילות חיים בשב"ן.
יעקב ליצמן: אני מתנגד חריפות גם היום אבל אין לי את זה.
יעקב ליצמן: ויתרנו על זה.
יעקב ליצמן: יקר מאוד וויתרנו תמורת הגדלה.
יעקב ליצמן: כלומר, זה לא שפתאום הגדילו לנו פעם אחת ל-450 ופעם אחת ל-415.
יעקב ליצמן: אני יודע בדיוק את מה שהיה.
יעקב ליצמן: לכן שילמנו מחיר יקר מאוד בגלל זה ואף אחד לא אומר שוויתרנו על תרופות מצילות חיים גם בשב"ן ובדברים אחרים.
יעקב ליצמן: למה שם לא פיקוח נפש?
יעקב ליצמן: למה שם לא רצח?
יעקב ליצמן: כפי שמאשימים אותי לגבי השיניים.
רחל אדטו: זה לא בסדר לוותר על תרופות מצילות חיים.
יעקב ליצמן: מי היה בממשלה באותה עת?
יעקב ליצמן: המפלגה שלך.
יעקב ליצמן: מי היה שר הבריאות?
יעקב ליצמן: מי היה ראש הממשלה?
רחל אדטו: מה זה קשור?
יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד לכם יותר מזה.
יעקב ליצמן: יש לי כאן טבלה של ועדת הסל בשנים האחרונות.
יעקב ליצמן: כמה היה הסל בשנת 2003?
יעקב ליצמן: אפס.
קריאה: אפס תוספת.
יעקב ליצמן: שרון.
יעקב ליצמן: קדימה.
יעקב ליצמן: מי היה ב-2004?
רחל אדטו: עדיין ליכוד.
יעקב ליצמן: שישים מיליון שקלים.
רחל אדטו: אנחנו אומרים שזה הסל הכי נמוך בשש השנים האחרונות.
יעקב ליצמן: שמעתי ברדיו שהייתה חברת כנסת אחת שאמרה שבגלל 300 מיליון השקלים, חברי הוועדה צריכים להתפטר.
יעקב ליצמן: חברת הכנסת אדטו אמרה את זה והיא הייתה חברה כאשר הסכום היה שישים מיליון שקלים ואז היא לא אמרה כלום.
יעקב ליצמן: כאשר התקציב היה 180 מיליון שקלים היא לא התפטרה, אז למה הקריאה להתפטר ב-300 מיליון שקלים?
יעקב ליצמן: מה קרה מאז ועד היום?
יעקב ליצמן: כשהתקציב היה שישים מיליון שקלים, היא הייתה חברת הוועדה.
יעקב ליצמן: יש לי כאן את כתבי המינוי של חברי הוועדה.
יעקב ליצמן: אני אראה לכם אותם אחד-אחד.
יעקב ליצמן: אל תספרי לי סיפורים אבל תסבירי לאנשים החולים איפה הייתם כשהתקציב היה שישים מיליון שקלים, עם כל הכבוד.
יעקב ליצמן: לא הפרעתי לך ואל תפריעי לי.
יעקב ליצמן: תתמודדי עם האמת.
יעקב ליצמן: רבותיי, אני שתקתי כל הזמן ואתם לא יכולים להפריע לי.
משה גפני: כל אחד ידבר בתורו.
יעקב ליצמן: נתקדם.
יעקב ליצמן: בשנתיים האחרונות אני הורדתי את מחיר התרופות ב-25 אחוזים.
יעקב ליצמן: חלק העברתי כאן וחלק הייתי צריך להעביר.
יעקב ליצמן: יש בג"ץ.
יעקב ליצמן: חבל שלא ידעתי על הבג"ץ ממש עד היום ולא עדכנו אותי, כי אז אולי הייתי מוריד בעוד מאה מיליון שקלים.
יעקב ליצמן: הורדתי מה-150 רק חמישים מיליון.
יעקב ליצמן: אני אבדוק את זה אחר כך.
יעקב ליצמן: ה-300 מיליון שקלים של היום הם 400 מיליון שקלים של לפני שנתיים.
יעקב ליצמן: אל טעו, המחירים ירדו.
יעקב ליצמן: אני לא מתייחס לנושא הדולר.
יעקב ליצמן: אני לא כלכלן ולא מבין בדולרים אבל דבר אחד אני יודע.
יעקב ליצמן: מעבר לכך, הבאתי שמונים מיליון שקלים כל שנה, תלת-שנתי, וזה הגיע לטיפול שיניים לילדים.
יעקב ליצמן: אפשר להתווכח, אפשר לומר מה שרוצים, אבל אתם לא יכולים לצאת מכאן לכלי התקשורת ולומר ששיניים זה הכי טוב, הכי יפה והכל בסדר אבל לומר כסף לא.
יעקב ליצמן: כולם יודעים ששיניים זה טוב.
יעקב ליצמן: בינתיים בשנה ורבע האחרונות יש שני מיליון שקלים לטיפולי שיניים ואנחנו בודקים עכשיו אפשרות להגדיל את הטיפול גם לקשישים ולמבוגרים ולא מתוך הסל.
קריאה: זה יפה מאוד.
יעקב ליצמן: אני מדגיש, לא מתוך הסל.
יעקב ליצמן: 300 מיליון שקלים של הסל, זה סל.
יעקב ליצמן: רוני ידע ויודע שהסכום לא ירד והודעתי את זה ואני לא אוהב שמתפלפלים ואומרים שאמרתי שזה לא על דעתי.
יעקב ליצמן: אמרתי את זה עשרים פעמים ואמרתי את זה לרפי היושב ראש שאני לא מתערב בסל, אבל זה לא יהיה.
יעקב ליצמן: הסל הוא לתרופות וזה מה שיהיה.
יעקב ליצמן: אספר לכם סיפור שקרה לפני שלושה ימים.
יעקב ליצמן: יצאה ידיעה באחד העיתונים שאמרה שיהיה מחסור בתרופות.
יעקב ליצמן: כי הורה להעלות את המחיר לבדיקות של התרופות מ-3,100 ל-27 אלף.
יעקב ליצמן: אבל מה לעשות שבאמת הייתה בקשה וליצמן לא אישר ואמר לא?
יעקב ליצמן: אבל זה לא כתוב שם אלא כתוב שיש מחסור.
יעקב ליצמן: מאיפה יש מחסור?
יעקב ליצמן: עשרים שנים לא עלה המחיר וצריך להעלות אותו, אבל בהחלט התנגדתי, לא נתתי את זה וגם לא אתן.
יעקב ליצמן: אפשר לכתוב ואפשר להגיד עלי מה שרוצים, אבל רבותיי, אני אלך עם האמת שלי ואני אעשה מה שאני עושה.
יעקב ליצמן: לצערי אני צריך לטפל בדברים שבמשך עשרים שנים לא טיפלו בבריאות ואני אומר לכם את זה בכנות.
יעקב ליצמן: זה נכון גם לגבי בריאות הנפש שאני מקווה שזה יהיה וזה נכון גם לגבי סיעוד שאני מקווה שיהיה.
משה גפני: מה זה המכתב של המנכ"ל שהוא מבקש לקצץ?
יעקב ליצמן: אמרתי והודעתי במקום שזה לא על דעתי וזה לא יהיה.
רחל אדטו: למה שהמנכ"ל לא יכחיש את המכתב?
יעקב ליצמן: אני בעל הבית.
יעקב ליצמן: לא המנכ"ל בעל הבית.
רחל אדטו: שימשוך את המכתב הזה.
יעקב ליצמן: זה לא עסק שלך.
יעקב ליצמן: את צריכה להסביר בחוץ למה היית חברה כאשר התקציב היה שישים מיליון שקלים.
יעקב ליצמן: את זה תסבירי בחוץ.
רחל אדטו: כחברת כנסת אני יכולה להגיד מה שאני רוצה.
רחל אדטו: כשהייתי חברת ועדה, לא יכולתי לעשות את זה.
רחל אדטו: זה בדיוק ההבדל.
יעקב ליצמן: כשנתתי את הכסף לשיניים, אמרו לי שאני רוצח, לא פחות ולא יותר.
יעקב ליצמן: אמרו שיש אנשים חלילה וחס חולי סרטן השד, רצו להכניס את האווסטין ולא הכניסו בגללי.
יעקב ליצמן: ראשית, ועדת הסל החליטה בלעדיי לא להכניס את התרופה הזאת כי אמרו שהיא לא טובה.
יעקב ליצמן: יושבת כאן אסנת והיא חברת הוועדה שתאשר לך את זה.
יעקב ליצמן: שנית, מעבר לכל הדברים האלו, ה-FDA אחרי שבועיים הודיע שהתרופה לא טובה אבל מאשימים אותי.
יעקב ליצמן: אני אמרתי ש-350 מיליון ילכו לשיניים ואני עומד על כך.
יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד לכם עוד דבר.
יעקב ליצמן: ההסכם הזה הוא תלת שנתי.
יעקב ליצמן: כששוקי שמר אומר שהוא בעד 600 מיליון שקלים, גם הוא צריך להסביר למה כשהיה תקציב של שישים מיליון שקלים הוא לא אמר כלום.
יעקב ליצמן: גם הוא היה שם.
יעקב ליצמן: הוא היה חבר הוועדה.
יעקב ליצמן: יש לי כאן את כל רשימת חברי הוועדה במשך עשר השנים האחרונות.
יעקב ליצמן: אני אראה לכך.
יעקב ליצמן: שוקי שמר לא אמר שהכל בסדר כשהתקציב היה שישים מיליון שקלים.
יעקב ליצמן: אני יכול לתת כותרת ולומר שאני בעד שלושה מיליארד שקלים, למה לא?
יעקב ליצמן: אני רוצה, בהחלט, אבל עלי גם מוטלת אחריות ואני צריך להתמודד מול זה וכל יום יש כותרת אחרת בעיתונים.
יעקב ליצמן: אין לך מושג מה אני עובר כל יום.
יעקב ליצמן: ההסכם הזה על 300 מיליון שקלים, אני עומד מאחוריו.
אבישי ברוורמן: הוא שריר וקיים.
יעקב ליצמן: הוא שריר וקיים, תלת שנתי.
יעקב ליצמן: אני לא אתן לגעת בזה ולא יורידו אגורה אחת.
יעקב ליצמן: את מחירי התרופות אני אוריד ואני עומד להוריד עוד אבל לא משם אלא מדברים אחרים.
יעקב ליצמן: אני אחפש מקורות.
משה גפני: למה הוא כתב את המכתב הזה?
יעקב ליצמן: זאת עמדתו.
יעקב ליצמן: הוא כתב, אז מה?
יעקב ליצמן: אמרתי את זה במקום ולא חיכיתי.
יעקב ליצמן: אמרתי את זה במקום כאשר פתחו את הדיון.
יעקב ליצמן: אמרתי שזה לא יהיה, אני נגד וזה לא על דעתי.
יעקב ליצמן: אמרתי לו את זה במקום.
יעקב ליצמן: לכן אני אומר שוב שאני עומד מאחורי כל מילה שלי לגבי ה-300 מיליון שקלים.
יעקב ליצמן: לגבי חוק.
יעקב ליצמן: אני לא רואה מצב שאנחנו יכולים לחוקק חוק דווקא על זה כי יש לי עשרים אלף חוקים אחרים.
יעקב ליצמן: לדעתי זה לא יהיה.
יעקב ליצמן: ועדת הסל סוברנית ואני לא מתערב בדיונים שלה.
יעקב ליצמן: אני לא מקבל טלפונים, לא מקבל מכתבים ואם כן, אני מעביר את זה מיד לחברי ועדת הסל כי זה לא העניין שלי.
יעקב ליצמן: צריך לתת לוועדת הסל לעבוד.
יעקב ליצמן: יש כל מיני דברים שדווקא לא הייתי כל כך בעדם.
יעקב ליצמן: הייתה שנה אחת שהכניסו מניעת עישון שזה חשוב מאוד, אבל עם כל הכבוד, לא חשבתי כך.
יעקב ליצמן: החליטו וכל מילה שהם מחליטים, אני מאשר.
יעקב ליצמן: אני אומר חד משמעית.
אבישי ברוורמן: יעקב, כשאתה אומר, זה סגור.
קריאה: זה נראה כאילו עבדו עלינו.
קריאה: בשנה הבאה נבוא לכאן עוד פעם.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת התייחסות למה שאני העליתי.
יעקב ליצמן: גברתי, אם אני לא טועה, עשר שנים את באה כל שנה.
משה גפני: מספיק יש לי כאן מתח ביני לבין עצמי.
רוחמה אברהם-בלילא: תענה על הדברים שלי בבקשה.
משה גפני: אני רוצה לדעת - אתם מבקשים התייחסות, אבל ממש של חצי דקה – האם תקבלו הסכמה על הסיכום של הדיון המהיר שאנחנו מקבלים את דבריו שלא יהיה קיצוץ.
משה גפני: ועדת הכספים תומכת בעמדה הזאת שלא יהיה קיצוץ בסל התרופות.
רחל אדטו: רוצים האלה.
איתן כבל: תן לנו חצי דקה.
משה גפני: חצי דקה.
משה גפני: איתן כבל חצי דקה, את חצי דקה ודב חצי דקה.
משה גפני: אבל תעשו לי טובה, תורידו את הווליום.
איתן כבל: סליחה, כך פתחתי את דבריי.
משה גפני: הרי נוח היה לי להגיד לך.
איתן כבל: ברשותכם, סגן השר ליצמן, אני לא אהבתי את מה שדב אמר אבל אני לא חולק עליו במובן הזה שיש משבר בבריאות.
יעקב ליצמן: אני לא אתייחס למשבר.
איתן כבל: זה לא סותר את העובדה שכן אפשר להגיד מילה טובה על מה שסגן השר עושה בקדנציה שלו.
איתן כבל: אלה שני דברים שיודעים להתחבר וצריך גם לדעת להגיד אותם כאשר המשבר הוא גדול מאוד מאוד וזה לא הדיון.
איתן כבל: אדוני סגן השר, בעיקר אחרי מה שאמרת.
איתן כבל: אני לא הייתי חבר בוועדת הסל וגם מפלגתי לא הובילה את המדינה במשך כמה שנים, כך שאנחנו פטורים מלתת הסברים.
יעקב ליצמן: אז לא היה סל.
איתן כבל: זה היה לפני הרבה שנים.
משה גפני: בזמן שמפלגת העבודה הייתה בשלטון, לא היו חולים.
איתן כבל: נוסטלגיה אחר כך.
איתן כבל: אלה ימים אחרים.
איתן כבל: ברשותך, אם כבר אנחנו דנים כאן, הדיון הזה, אדוני סגן השר, היה מבחינתי לפחות בשתי רמות.
איתן כבל: ראשית, להציג את המצב.
איתן כבל: זאת אומרת, זאת העובדה.
איתן כבל: אומר סגן השר ש-300 מיליון שקלים הוא התקציב, וזאת ברכה.
איתן כבל: אפשר לומר שהוויכוח או המכתב של המנכ"ל הוא כמו הדיבורים סביב התקיפה באיראן.
איתן כבל: מרוב הפוך על הפוך, נשארים ה-300 מיליון שקלים ונגיד תודה.
איתן כבל: אני אומר לך – ואנחנו מבקשים ואנחנו ננהל על זה מאבק שאני בטוח שלא תתנגד – שהנושאים שעומדים לפתחך הם רבים.
איתן כבל: נכון, דיאליזה, פגיות וכל יום שומעים על עוד ועוד.
איתן כבל: לחברי הכנסת אין בעיה להעלות נושאים כמו שלאדוני עת היה חבר כנסת – וזה אמור גם לגבי גפני – לא הייתה לו שום בעיה להעלות כל יום נושא.
איתן כבל: זה תפקידנו.
איתן כבל: תפקידנו הוא לשים את הדברים על סדר יומה של מדינת ישראל.
איתן כבל: אני מבקש ממך שלבך בעניין הזה יהיה פתוח ותעזור לנו.
איתן כבל: זה לא שהיינו צריכים לבקש סליחה על שבאנו ובזבזנו את זמנה של הוועדה.
משה גפני: מיאיר זילברשטיין?
משה גפני: אני אבקש ממנו בשמכם.
איתן כבל: כי לפי ההסבר שלו אנחנו מסודרים גם לעולם הבא.
יאיר זילברשטיין: בסך הכל הצגתי עובדות.
איתן כבל: אני לא חולק על העובדות שלך אבל זה עניין של כל אחד עם המשקפיים שלו.
איתן כבל: כל אחוד רואה את העובדות אחרת.
איתן כבל: אם היינו רואים את העובדות כל הזמן אותו הדבר, לא היינו יושבים כאן.
איתן כבל: אני מבקש ואני אומר גם לסגן השר שמבחינתנו זה דיון ראשון בתהליך מאוד ארוך.
יעקב ליצמן: תזמין אותי ואני אבוא.
רחל אדטו: דיברת אישית ולכן אני אחזיר אישית.
משה גפני: לא, מה אישי?
רחל אדטו: שאלו איפה הייתי בשנים שלא היה תקציב או כן היה תקציב, למה לא התפטרתי אז, ואני רוצה לענות.
משה גפני: זה לא אישי.
רחל אדטו: בודאי שזה אישי.
רחל אדטו: מאחר שהטקטיקה המוכרת במקרים האלה היא חצאי אמיתות במקרה הטוב ושקרי במקרה הפחות טוב, אני חייבת להגיב ולומר שהיתרון שלי היום, בניגוד למה שהיה לפני שש, שבע ושמונה שנים, זה המקום בו אני נמצאת היום.
רחל אדטו: כשהייתי חברה בוועדת הסל, הייתי אחת מתוך עשרים והיכולת שלי להשפיע הייתה שונה מאשר היכולת שלי היום.
רחל אדטו: היום אני יכולה להעלות את הנושא הזה לכאן ולבקש דברים שלא יכולתי לעשות אז.
רחל אדטו: למען הרקורד, היו פעמיים שוועדת הסל הודיע שהיא מתפטרת כי היא לא מסוגלת לקבל אחריות על הדברים שנעשו שם.
רחל אדטו: אם כן, הייתי גם בקטע בו אמרתי שאנחנו נתפטר.
רחל אדטו: אם יש החלטה והולך מנכ"ל שהוא פקיד בכיר ומביע עמדה שהיא בניגוד מוחלט לעמדת השר, או שימשוך את המכתב הזה כך שהוא לא יהיה בפני אף אחד מחברי ועדת הסל.
רחל אדטו: לא יכול להיות שמנכ"ל יעמוד וינהל סדר יום שונה.
משה גפני: דב.
דב חנין: הוויכוח הזה מבחינתי איננו ויכוח אישי.
דב חנין: אני ממש לא מתכוון לרדת לרמה של ויכוח אישי.
דב חנין: אדוני סגן השר, אין לי שום טענה אליך.