GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אריאל: אם יש בקשה של רשות המסים, אני לא דן אם זה לא יגיע אלי במייל.
משה גפני: אני יכול לחשוב על מה שאמרת?
רוחמה אברהם-בלילא: בוודאי.
משה גפני: אתה יודע כמה דברים אני צריך להגיד להם שאני לא אביא את רשות המסים?
משה גפני: אני אתן לכם את הרשימה.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל זה ממוין אצלם.
אורי אריאל: תאמין לי שהם יכבדו אותך ואותנו יותר ולא פחות.
משה גפני: מבחינת הכבוד, זה לא הדיון.
אורי אריאל: לעניין העבודה.
משה גפני: פנייה מספר 636 – רשות המסים אין רפרנט.
משה גפני: פניות מספר 644 ו-645 – אין רפרנט.
רוחמה אברהם-בלילא: אף אחד לא בא.
רוחמה אברהם-בלילא: תראה איזה רצון של הוועדה ואין רפרנטים מהאוצר.
משה גפני: פניות מספר 646 עד 648 – משרד ראש הממשלה ו, חיזוק מבנים אין רפרנט.
משה גפני: רעידות אדמה.
אורי אריאל: אין רפרנט.
משה גפני: פנייה מספר 649 –
עמיחי פישר: התוכנית המדוברת היא בעקבות החלטת ממשלה מלפני שנה בנושא טיפוח מנהיגות ציונית.
עמיחי פישר: אנחנו זיהינו שבגילאי הבגרות המוקדמת, בשנות ה-20, קיימות לא מעט תוכניות הכשרה של מנהיגות צעירה בנושאים של חינוך בעיקר ופחות בנושאים שקשורים לציונות והגדרת זהותה של מדינת ישראל.
עמיחי פישר: אין לימוד של תכנים בתחום הזה.
עמיחי פישר: לשם כך הובאה החלטת ממשלה.
עמיחי פישר: בהחלטת הממשלה קמה ועדה מייעצת של אנשי אקדמיה ואנשי מעשה והחליטה על מתווה של תוכניות מנהיגות.
משה גפני: מה זאת אומרת מנהיגות?
משה גפני: אם אני רוצה להיות מנהיג ציוני, מה אני צריך לעשות?
עמיחי פישר: אני יכול להגיד מה אנחנו יכולים לעשות.
שי חרמש: להכיר שמותר למרוד במלכות, מותר לקדם פעמי משיח ומותר לקדם מדינה יהודית.
שי חרמש: על זה לא הסכמתם ב-1921 בוועידת אגודת ישראל.
שי חרמש: זאת התשובה.
שי חרמש: מנהיגיך הודיעו למה הם לא רוצים להיות ציונים ב-1921 בווינה, ועידת אגודת ישראל.
שי חרמש: שם הודעתם שאתם לא ציונים.
עמיחי פישר: אני אגיד מה אנחנו עושים.
משה גפני: אתם לא עושים מה שהוא עושה?
עמיחי פישר: יש כמה מודלים של תוכניות.
משה גפני: אני רוצה להיות מנהיג ציוני ואני רוצה להשתתף בפרויקט הזה, מה אני צריך לעשות.
עמיחי פישר: יש כמה מודלים של תוכניות, אם אלה תוכניות שכוללות פנימייה והן בדרך כלל תוכניות קצרות יותר של לימודים, אם אלה תוכניות של יום בשבוע לאורך השנה.
משה גפני: איזה פנימיות?
עמיחי פישר: אני אומר שיש כמה מודלים של תוכניות שקיימות בשוק להכשרת מנהיגות באופן כללי ולא רק בתחום הזה.
משה גפני: לא בתחום הציוני.
עמיחי פישר: כן.
עמיחי פישר: למדנו את המודלים שקיימים.
עמיחי פישר: חלקם מתקיימים יום בשבוע לאורך שנה, חלקם זה משהו יתר אינטנסיבי ובנינו את המודלים ומה שאנחנו עושים, אנחנו עושים מכרז לכל הגופים שרוצים להקים תוכנית כזאת עם התכנית האלה שעוסקים בציונות ובעצם לעשות תוכנית הכשרה.
עמיחי פישר: אנחנו בעצם רוצים לייצר כאן איזושהי חממה של גופים שמפעילים תוכניות.
משה גפני: אני מכללה שעוסקת בתחום של מנהיגות.
משה גפני: אני רוצה להשתתף בפרויקט שלכם.
משה גפני: מה אני צריך לעשות ומה אני מקבל?
עמיחי פישר: אתה צריך לבנות תוכנית בהתאם לתכנים מסוימים.
משה גפני: להביא את שי חרמש להרצות למשל על הרצל.
שי חרמש: זאת הדוגמה הטובה.
משה גפני: כמה כסף אני מקבל על זה ששי חרמש מרצה על הרצל?
עמיחי פישר: תוכנית מנהיגות עולה בסביבות חצי מיליון שקלים לשנה.
עמיחי פישר: אנחנו מממנים באופן מודולרי פחות משנה לשנה כדי שגופים גם ידעו להחזיק את עצמם.
עמיחי פישר: בהתחלה אנחנו מממנים שמונים אחוזים, בשנה השנייה אנחנו מממנים חמישים אחוזים, כדי לאשר למאגר להתחדש.
ציון פיניאן: כמה משתתפים בתוכנית?
עמיחי פישר: בתוכנית אחת יש בסביבות עשרים משתתפים.
ציון פיניאן: כמה תוכניות בשנה?
עמיחי פישר: בתקציב של עשרה מיליון שקלים אנחנו רוצים לעשות בסביבות עשרים תוכניות ואנחנו רוצים להגיע בין 400 ל-500 אנשים בשנה.
רוחמה אברהם-בלילא: ההחלטה הזאת היא אחת ההצעות שהייתה בחגיגות שנות ה-60, אותה הקצאת עשרה מיליון שקלים לפיתוח מנהיגות.
עמיחי פישר: זה לא של ה-60.
רוחמה אברהם-בלילא: לא?
עמיחי פישר: לא.
רוחמה אברהם-בלילא: כמה זמן עשרת המיליון האלה מתגלגלים?
עמיחי פישר: ההחלטה עברה ביולי לפני שנה וחצי.
רוחמה אברהם-בלילא: היא לא המשך של החלטה קודמת?
עמיחי פישר: זאת החלטה שנוצרה בנפרד.
ציון פיניאן: את שואלת כמה זמן לוקח לנצל את עשרת מיליון השקלים.
עמיחי פישר: ברגע שיאושר לנו, אנחנו יכולים לצאת עכשיו למכרז ובעצם להתחייב על הכסף.
משה גפני: כמה אני אקבל על ההרצאה של שי חרמש?
משה גפני: לא אמרת לי.
משה גפני: לפי מה ייקבע מה הוא יקבל?
עמיחי פישר: תוכנית מנהיגות עולה בערך חצי מיליון.
משה גפני: זה בסדר, אבל אני מנהל המכללה שעוסקת במנהיגות.
שי חרמש: אני מודיע שאם זה אצלך, אני בא בהתנדבות.
משה גפני: אל תגיד לו את זה כי אני רוצה לקחת ממנו כסף.
משה גפני: כמה אני מקבל?
עמיחי פישר: תוכנית עולה חצי מיליון שקלים שנתי, אנחנו מממנים באופן מודולרי שנה ראשונה שמונים אחוזים ובשנה השנייה חמישים אחוזים.
משה גפני: לפי מה אתם יודעים איך אני עושה את הפעילות?
משה גפני: איך אתם בודקים אותי?
עמיחי פישר: אתה מגיש לנו תוכנית, יש מערך של בקרה על כל התוכנית.
משה גפני: איך אתם מבקרים את זה?
עמיחי פישר: אלה גם בקרים שמבקרים בתוך התוכניות עצמן, בתצפיות, בראיונות עם תלמידים.
משה גפני: זה תלוי במספר התלמידים שמופיעים בתוכנית?
משה גפני: יש הבדל מבחינת התקצוב שלכם אם יהיו חמישה תלמידים או חמישים תלמידים?
עמיחי פישר: אנחנו רוצים שהמספר יהיה בסביבות העשרים, אבל זה כמובן יכול להיות קצת יותר או פחות.
עמיחי פישר: התקצוב עובד בסופו של דבר לפי מספר התלמידים.
משה גפני: אני צריך שלתלמידים יהיה גוון מסוים?
משה גפני: זאת אומרת, כל אחד יכול להיכנס לזה?
עמיחי פישר: כל אחד יכול להיכנס לזה.
עמיחי פישר: כל גוף יכול להגיש הצעה לתוכנית.
משה גפני: אני מנהל המכללה צריך לתת לך רשימה של התלמידים.
ציון פיניאן: יכולים להשתתף בזה גם מהמגזר?
עמיחי פישר: אם הם רוצים להיכנס לתוכנית של מנהיגות ציונית וללמוד את התכנים האלה, שייכנסו.
עמיחי פישר: מהמגזר.
עמיחי פישר: מי שרוצה.
עמיחי פישר: כל אזרחי מדינת ישראל.
שי חרמש: תגיד לי, מה אתה רוצה מהרפרנט?
שי חרמש: עוד לא ירדתי לסוף דעתך.
אורי אריאל: מה הקריטריונים?
עמיחי פישר: זאת תוכנית שעיקרה לימודים ועיסוק בתכנים של ציונות.
עמיחי פישר: היא צריכה לשלב מעבר לתכנים גם איזושהי פעילות ציבורית כלשהי, פעילות התנדבותית או איזשהו אלמנט של עשייה, היא צריכה לעבוד בקבוצות, בקבוצה קבועה.
עמיחי פישר: אנחנו לא רוצים שמישהו יבוא להרצאה אלא אנחנו רוצים שהוא יעבור תוכנית והכשרה.
פניה קירשנבאום: מי מפעיל את התוכניות האלה?
עמיחי פישר: בארץ יש תוכניות דומות בתחומים אחרים והן לא מעטות.
עמיחי פישר: בארץ יש תוכניות דומות בעיקר בתחומים של חינוך, כמו תוכנית מנדל שיש לה דברים כאלה, לבינתחומי יש דברים כאלה, לעוד כל מיני מוסדות שהם לאו דווקא מוסדות אקדמיים יש דברים כאלה.
עמיחי פישר: יש תוכניות דומות.
עמיחי פישר: לא המצאנו מודל מאפס.
עמיחי פישר: את עולם התוכן אנחנו רצינו לחדד.
משה גפני: מאיפה לקחתם את זה?
משה גפני: מאיזה תוכניות?
עמיחי פישר: לא מתוכניות שלנו.
עמיחי פישר: למדנו את השוק.
עמיחי פישר: למדנו איזה תוכניות קיימות בארץ, תוכניות מנהיגות.
עמיחי פישר: זה מודל שהוא קיים בארץ והוא קיים בעולם.
משה גפני: יהיה סבסוד של משרדי הממשלה לתוכניות מנהיגות?
עמיחי פישר: חלק.
משה גפני: או שזאת פעם ראשונה שמסבסדים תוכנית מנהיגות?
עמיחי פישר: לא ירדתי לשיטת הסבסוד שלהם.
עמיחי פישר: ציינתי את מבנה התוכנית.
עמיחי פישר: זה תוכן שלנו חשוב לקדם ולכן אנחנו גם מסבסדים אותו.
רוחמה אברהם-בלילא: אין לי התנגדות.
רוחמה אברהם-בלילא: מצד שני, לקחת עשרה מיליון שקלים ולשים על משהו שהוא רק כוונה ואין משהו סגור.
משה גפני: לא, הוא אומר שיש.
עמיחי פישר: יש משהו מאוד סגור.
רוחמה אברהם-בלילא: בהיבט התכני אבל לא בהיבט של איך אתה מחלק כיום את הכסף.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נמצאים בסוף שנת תקציב, בנובמבר 2011, ואיך עשרת מיליון השקלים האלה עומדים להיות מנוצלים?
עמיחי פישר: יש מכרז כתוב עם כל הקריטריונים של מכרז.
רוחמה אברהם-בלילא: מה זאת אומרת עם כל הקריטריונים של מכרז?
רוחמה אברהם-בלילא: אתה עכשיו עושה מעין קול קורא.
עמיחי פישר: נכון.
רוחמה אברהם-בלילא: וכל מי שניגש ונמצא מתאים, הוא מקבל.
רוחמה אברהם-בלילא: מראש אנחנו צריכים להעמיד לרשותו עשרה מיליון שקלים ולא בטוח שתנצלו אותם אלא מה שיקרה זה כמו שקרה אז עם עמותות הרווחה, כאשר הקצו להן כסף מראש, העמידו קריטריונים ואז הכסף שם נתקע באיזושהי קרן לא מנוצלת.
רוחמה אברהם-בלילא: אחר כך יבואו אלינו ויגידו שהוצאנו קול קורא, לא נמצא מתאים, בואו ניקח את התקציב.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שעשרה מיליון שקלים – כמי שמאוד רצתה שיהיו תוכניות כאלה במדינת ישראל משום שנתינת הכלים של הנהגה לפיתוח מנהיגות הם מאוד חסרים הן בהיבט הפוליטי והן בהיבט המוניציפאלי.
משה גפני: אז צריך לאפשר להם.
רוחמה אברהם-בלילא: וצריך לאפשר להם.
רוחמה אברהם-בלילא: השאלה הגדולה – ואני אומרת את זה כבר מלפני שלוש או ארבע שנים – שאותם עשרה מיליון לדעתי מתגלגלים.
רוחמה אברהם-בלילא: זאת אחת מהצעות מחליטים שאני הנחתי על שולחן הממשלה בשנת ה-60 למדינת ישראל.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא יודעת לומר אם הוגשו לכאן עוד בקשות כאלה, כן או לא, אבל אני אומרת שמצד אחד יש רצון עז.
משה גפני: אני לא זוכר פנייה כזאת.
משה גפני: זאת פנייה ראשונה.
עמיחי פישר: שלנו?
ציון פיניאן: אבל הוא אומר שאלה לא עשרת מיליון השקלים לצורך מה שאומרת רוחמה.
עמיחי פישר: אלה לא עשרת מיליון השקלים האלה.
ציון פיניאן: הוא אומר שנאשר לו את זה ואז הוא ינצל את כל הסכום במלואו.
שי חרמש: עזבו לרגע את הכסף ונדבר על התכנים.
משה גפני: מה זה עזבו את הכסף?
שי חרמש: יש לי סדר עדיפויות.
שי חרמש: הכסף אצלי בא כרגע בעדיפות שנייה.
ציון פיניאן: אבל איך תעשה את זה בלי הכסף?
שי חרמש: ציון, אני הולך לעזור לך ואתה מפריע לי.
שי חרמש: אתה לא מתבייש?
שי חרמש: יש היום בעיה אמיתית בהבנת הדור הצעיר במדינת ישראל את התכנים של מדינת ישראל/ציונות.
שי חרמש: כל דבר שיכול להיות כלי כדי לחזק היום את המודעות, את ההכרה ואת הלמידה, התכנים האלה הם תכנים קריטיים.
שי חרמש: אם ינצלו את זה או לא ינצלו, יש לנו תפקיד.
שי חרמש: נבוא בעוד חצי שנה ונראה.
משה גפני: אתה בעד הציונות.
שי חרמש: אם זה היה תלוי בי, הסכום לא היה עשרה מיליון שקלים אלא חמישים מיליון שקלים.
שי חרמש: אני אומר שניתן לעסק הזה לרוץ.
משה גפני: אם כן, לאשר את זה?
שי חרמש: אני כבר אומר שאני עושה את זה בהתנדבות.
שי חרמש: אם אתם צריכים אותי, אני בא בהתנדבות.
משה גפני: תורידו מעשרת המיליון מיליון שקלים כי הוא עושה את זה בהתנדבות.
שי חרמש: אני מודה ליושב ראש שמעריך אותי בסכומים כאלה.
ציון פיניאן: ההצעה שלו תהיה כינוס ועידת אגודת ישראל.
שי חרמש: אגב, על הוועידה אני מוכן לתת הרצאה אצלכם, איך פספסתם את ההזדמנות להיות תנועה ציונית.
ציון פיניאן: היום הם ציונים יותר מכמה ציונים כאן.
שי חרמש: אני מדבר על האידיאולוגיה כי גם לכם כבר אין את האידיאולוגיה ואתה יודע את זה.
שי חרמש: אני עוד בא ממקום עם אידיאולוגיה.
ציון פיניאן: אני חי אתם ואני יודע בדיוק מי הם.
שי חרמש: אני עוד בא עם אידיאולוגיה.
פניה קירשנבאום: אתה צריך לעבור לישראל ביתנו.
אורי אריאל: אדוני היושב ראש, אני יכול להציע לך הצעה?
אורי אריאל: תצביע כבר.
משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 649 – אושרה פה אחד אני מגיש רביזיה.
משה גפני: אני מבקש ממך, אם אתה יכול עוד היום להעביר לי בכתב איך אתם מבקרים את זה כי זה משהו מאוד ייחודי.
משה גפני: בעיקר מה שחשוב לי לדעת איך אתם בודקים את המורים-המרצים ואיך אתם בודקים את התלמידים שאכן מה שאני, מנהל המכללה, מדווח לכם, זה אכן נכון ואני לא משקר אתכם.
אורי אריאל: אני מצרף את הרביזיה שלי.
משה גפני: רק על העניין הזה.
אורי אריאל: אני שם רביזיה שלי.
משה גפני: כשאני אסיר, גם אתה מסיר.
אורי אריאל: בעזרת השם.
משה גפני: אם תיתן לי את הפרטים האלה בעוד שעה, אני מסיר את הרביזיה בעוד שעה.
משה גפני: אבל תן לי את התשובות בכתב.
עמיחי פישר: בסדר.
משה גפני: שי, דרך אגב, אתה פשוט תקוע שם בקיבוץ שלך בשער הנגב ואתה לא יודע שמאז ועידת אגודת ישראל ההיא כבר התחוללו הרבה תמורות בעולם.
שי חרמש: לא ברמה האידיאולוגית.
משה גפני: מבחינה אידיאולוגית קרו כמה דברים שעדיף לא לדבר עליהם.
שי חרמש: סלח לי, המצע שלכם נשאר מצע של 1921.
משה גפני: פנייה מספר 652 - מרכבה
חן לב: זאת אותה פנייה בה דנו בשבוע שעבר.
חן לב: נמצאים כאן נציגים מפרויקט מרכבה - נמצא כאן מנהל פרויקט מרכבה – שישמחו לענות על השאלות.
משה גפני: מה שעצבן אותי בפנייה הקודמת זה שהישיבות מקבלות תקציב די זעום באופן יחסי למה שמקביל להן אבל עיכבו את העברת התקציב, זאת אומרת, לא שילמו למורים כי החליפו מחשב.
משה גפני: עניין אותי לדעת האם גם אפשר להחליף מחשב במשרד החינוך ולא משלמים משכורות למורים.
משה גפני: החליפו מחשב ושבוע עיכבו את הכסף.
משה גפני: אתה יכול להגיד לי מה זה?
משה גפני: אנחנו מוציאים כאן הון תועפות.
משה גפני: דרך אגב, מבינים במחשבים אומרים לי שלא בטוח שזה בכלל טוב ויש תקלות על ימין ועל שמאל.
משה גפני: אולי אני לא מודע לזה.
ראובן כהן: אני חושב שאתה לא מודע לזה.
ראובן כהן: אני חושב שאתה מדבר על האגף למוסדות תורניים.
טמיר כהן: אם אפשר שם ותפקיד לפרוטוקול.
ראובן כהן: שמי ראובן כהן, אני מהאגף החשב הכללי, אני מנהל פרויקט מרכבה מיומו הראשון, מסוף 2001 ועד ימים אלה.
ראובן כהן: אתה מדבר על מוסדות תורניים.
ראובן כהן: מרכבה עלתה במשרד הזה במרץ 2011 ושני זרמי התשלומים העיקריים שלהם הם התשלומים למוסדות תורניים וזרם אחר של תשלומים הם תשלומים לאברכים, כ-11 אלף אברכים.
ראובן כהן: עד כמה שאני יודע ועד כמה שאני בודק, אני גם בדקתי עכשיו עוד פעם כי העלית את הנושא בפעם הקודמת, כל התשלומים, גם למוסדות התורניים וגם לאברכים, כ-11 אלף, מבוצעים כסדרם פעמיים בחודש.
משה גפני: אני אומר לך שבגלל ההעברה של מחשב, זה התעכב שבוע ולא שילמו משכורות.
ראובן כהן: גם אני אומר לך.
משה גפני: אתה אומר לי כסדרם, אבל הם לא כסדרם.
משה גפני: אני אומר לך מציאות.
משה גפני: זה מה שהיה בשבוע שעבר.
ראובן כהן: אלה הנתונים שעומדים לפניי.
ראובן כהן: אם היה פיגור, היו אומרים לי.
משה גפני: בוא לא נתווכח על העובדות.
משה גפני: היה פיגור של שבוע.
משה גפני: אם לא היה פיגור של שבוע, אני מוסיף מכיסי הפרטי כסף לפרויקט מרכבה, כמה כסף שאתה רוצה.
ראובן כהן: באחד התשלומים?
משה גפני: זה מה שהיה בשבוע שעבר כשהגיע הפרויקט הזה.
משה גפני: היה פיגור.
משה גפני: אתה יכול להגיד שיש דבר בתקציב המדינה, שם באמת לא מתחשבים בו והנושא של הישיבות, לא נורא אם יחסר שבוע.
ראובן כהן: לא, חס וחלילה.
משה גפני: אם לא זה הפירוש, עוכב שבוע בגלל המחשבים.
משה גפני: דיברתי עם מנהל האגף והוא אמר שזה בגלל המחשבים.
משה גפני: אנחנו משקיעים כאן כל הזמן כסף, 36 מיליון שקלים, בסכומים לא קטנים אלא בסכומים גבוהים מאוד, אבל כל הזמן יש תקלות.
ראובן כהן: אין כל הזמן תקלות.
ראובן כהן: נכון לעכשיו רוב משרדי הממשלה עובדים על מרכבה.
משה גפני: אני אמרתי שאם אין פיגור של שבוע, אני מוסיף מכיסי הפרטי לפרויקט מרכבה, אבל אם היה פיגור של שבוע, מה אתה עושה?
ראובן כהן: קודם כל, אנחנו נבדוק את זה.
ראובן כהן: שנית, אתם חייבים להכיר את הארכיטקטורה.
ראובן כהן: יש מערכת ייעודית והיא לא באחריות מרכבה ויש את מערכת המרכבה שהיא הצינור שמוציא את התשלומים.
ראובן כהן: כל הנתונים הייעודיים של ניהול המוסדות, ניהול האברכים, מתבצעים.
משה גפני: עזוב אברכים.
משה גפני: אמרתי אברכים כי פנו אלי בתלונות ופניתי לאגף.
משה גפני: הם אמרו שזה ייקח עוד כמה ימים, אבל עכשיו תעזוב את זה.
משה גפני: זה היה רק מראה מקום.
משה גפני: אנחנו משקיעים כאן – זאת לא העברה ראשונה, זאת לא בקשה ראשונה שאתם מבקשים להעביר הרבה כסף לפרויקט הזה – והשאלה אם אנחנו לא משקיעים כאן הרבה מאוד כסף ואגב, את הכסף הזה היה אפשר לתת לעמותות הנזקקים והיה אפשר לעשות עם הכסף הזה הרבה.
משה גפני: זה כסף גדול ואפשר לעשות אתו דברים טובים.
משה גפני: אין כסף ואני צריך להתווכח עם האוצר על הנושא של הרפורמה במס ועל כל מיני דברים.
משה גפני: אומרים שאין לנו כסף ואנחנו בבעיה.
משה גפני: אנחנו משקיעים כאן הון תועפות ובסוף יש תקלות?
ראובן כהן: קורה שבמחשוב יש תקלות פה ושם.
ראובן כהן: מטפלים בהן.
ראובן כהן: עובדה היא שרוב משרדי הממשלה פועלים.
משה גפני: מה יהיה הרווח כשזה יופעל ונניח כבר לא יהיו תקלות?
משה גפני: מה יהיה הרווח?
ראובן כהן: כל משרדי הממשלה, כולם, ללא יוצא מן הכלל עובדים על פלטפורמה אחידה אינטגרטיבית בהיבט של הכספים, התקציב, בהיבט הלוגיסטי, הרכש.
משה גפני: מה יהיה יותר טוב ממה שקיים היום אחרי שזה יפעל לחלוטין?
ראובן כהן: נכון להיום, לפני מרכבה, יש עשרות ומאות מערכות לגסי בודדות ונפרדות שבכל אחת עלויות תחזוקה מאוד גדולות כאשר כל מערכת עומדת בפני עצמה ואין אינטגרציה בין כל המערכות.
ראובן כהן: מרכבה באה ואומרת שכל מערכות הלגסי האלו, המאות והאלפים האלו – בצד.
ראובן כהן: אנחנו מכניסים פלטפורמה אחת, אחידה, אינטגרטיבית.
משה גפני: כאילו מחשב גדול.
ראובן כהן: כאילו מחשב גדול.
ראובן כהן: אינטגרציה מאוד טובה בין כל המודולים.
משה גפני: זאת אומרת, כל משרדי הממשלה יהיו מחוברים למחשב אחד?
ראובן כהן: בדיוק.
משה גפני: דבר בלשון בני אדם.
ראובן כהן: כל משרדי הממשלה יהיו מחוברים למחשב אחד.
משה גפני: זאת אומרת, אתה במשרד החשב הכללי תוכל ללחוץ על כפתור ותדע מה ההעברה שנעשית במשרד הביטחון?
ראובן כהן: אם יש הרשאה לפונקציה.
משה גפני: משרד הביטחון.
ראובן כהן: משרד הביטחון לא בתוך מרכבה.
ראובן כהן: משרד הביטחון הוא גוף ביטחוני ויש שם כללים של אבטחת מידע כאלו ואחרים.
משה גפני: יש ויכוח בין שר האוצר לבין שר הביטחון שטוען שהתקציב של משרד הביטחון צריך להיות שקוף.
גאלב מג'אדלה: בין מה שהוא אומר לבין מה שקורה במרכבה, יש הבדל.
משה גפני: בסדר, לא משרד הביטחון, אבל לגבי משרד הרווחה, אתם תלחצו על כפתור ותדעו על כל ביצוע.
ראובן כהן: אם יש הרשאה למישהו באגף החשב הכללי.
משה גפני: כמה תעלה המרכבה מהיום הראשון?
משה גפני: אתה אומר שמהתחלה אתה מנהל את זה.
משה גפני: כמה בסוף זה יעלה?
ראובן כהן: כל תקציב ההקמה, בניית המערכת והפריסה, מדובר על 385 מיליון שקלים אבל תזכרו שיש גם תחזוקה.
גאלב מג'אדלה: כולל התשתית?
ראובן כהן: כן, כולל התשתית.
גאלב מג'אדלה: רק משרד הביטחון מוכן עם המרכבה?
ראובן כהן: המשרדים הביטחוניים.
ראובן כהן: זה קו ד'.
ראובן כהן: המשטרה.
ראובן כהן: הם מחוץ למערכת בגלל כללי אבטחת מידע שלהם.
ראובן כהן: הם ורשויות אבטחה אחרות שאומרים שלחבר'ה האלה אסור להיות באותה פלטפורמה שנמצאת במשרד האוצר אלא הם צריכים את הפלטפורמה שלהם.
ראובן כהן: כשבנו את המערכות שלהם, דרך אגב, הרבה מאוד מהכללים והתקנים שאנחנו בנינו – נגיד, הרפורמה החשבונאית – הם יישמו את הרפורמה החשבונאית אצלם על פי הרפורמה שנקבעה כאן בחשב הכללי.
ראובן כהן: זאת אומרת, המערכות די דומות באוריינטציה שלהן.
גאלב מג'אדלה: יש כוונה או רצון למערכות האלו שמוחרגות שיהיו במערכת נפרדת והאוצר יודע להתמודד אתן?
ראובן כהן: האוצר יודע להתמודד אתן כי יש ממשקים.
ראובן כהן: כלומר, כמערכות נפרדות לגופים הביטחוניים, יש ממשקים גם בהיבט החשבונאי וגם בהיבט של ביצוע התקציב שאמורים להגיע – חלקם כבר מגיעים – מהגופים הביטחוניים לתוך מרכבה.
משה גפני: כמה חשבתם בהתחלה שזה יעלה?
משה גפני: עצם איפה התקבלה ההחלטה לעבור למרכבה?
משה גפני: איך היה התהליך?
משה גפני: אמרת 385 מיליון שקלים.
ראובן כהן: 385 מיליון שקלים לתקציב ההקמה.
משה גפני: איפה התקבלה ההחלטה על כך?
ראובן כהן: באוצר.
משה גפני: אבל הייתה החלטת ממשלה?
ראובן כהן: כן.
ראובן כהן: היא גם מגובה בהחלטת ממשלה.
משה גפני: הממשלה החליטה?
ראובן כהן: כן, הממשלה החליטה.
משה גפני: או שהייתה החלטה של החשב הכללי?
ראובן כהן: לא.
ראובן כהן: כל התהליך התגלגל במשרד האוצר, חשב כללי, אגף התקציבים במשרד האוצר, ולאחר מכן זה הובא להחלטת ממשלה.
ראובן כהן: אני לא זוכר בדיוק באיזו שנה.
משה גפני: מה אמרו לממשלה, כמה זה יעלה?
ראובן כהן: 385 מיליון שקלים.
משה גפני: אמרו את זה לממשלה אז, לפני הרבה שנים?
משה גפני: הממשלה הלכה בעיניים פקוחות לתוכנית מרכבה עם 385 מיליון שקלים?
ראובן כהן: כן, אנחנו נביא לך את החלטת הממשלה.
משה גפני: נראה משונה.
משה גפני: אם אני הייתי שר בממשלה, לא הייתי מאשר את זה.
משה גפני: 385 מיליון שקלים לפרויקט מרכבה, להקמה.
ראובן כהן: מדובר כאן על ממשלה שלמה.
ראובן כהן: לא מדובר כאן על משרד ממשלתי אחד.
משה גפני: הסברת יפה מאוד ואני מבין.
משה גפני: 385 מיליון שקלים להקמה.
ראובן כהן: בוא נפרוט את זה, בוא נראה מה זה כולל.
ראובן כהן: זה אומר כל תשתיות הפיתוח והבדיקות של המערכת.
ראובן כהן: זה אומר כל תשתיות הייצור, כל השרתים, כל הסטורג'ים, כל אבטחת המידע.
ראובן כהן: זה אומר אתר DRP, זאת אומרת במקרה שיש אסון באתר המרכזי, כי אז אנחנו יודעים להעביר את כל המשתמשים שלנו לעבוד מול אתר חלופי שנקרא אתר DRP.
ראובן כהן: אנחנו מדברים על בניית המערכת עצמה.
ראובן כהן: זאת לא מערכת קטנה, לא מערכת משרדית או מחלקתית או משהו יותר גדול ממשרד.
ראובן כהן: תחשוב ש-6,000 משתמשים ביום, כשהם באים בבוקר לעבודה.
ראובן כהן: מה שהם עושים, הם פותחים את המחשב ועובדים מול מערכת מרכבה, בין אם זה איש משאבי אנוש, בין אם זה איש כספים, בין אם זה מישהו אחר.
משה גפני: הסברת בסדר אבל אני מדבר על הסכום.
ראובן כהן: אלה הרישיונות למשתמשים.
משה גפני: הכמות עושה את המהות.
משה גפני: אתה מדבר על סדרי גודל כמעט בלתי נתפסים.
ראובן כהן: הפרויקט התחיל בסוף 2001.
ראובן כהן: היה איזשהו מכרז לגבי הפלטפורמה, לגבי המוצר עצמו.
משה גפני: החלטת הממשלה הייתה ב-2002?
ראובן כהן: אני צריך לבדוק בדיוק מתי היא הייתה.
ראובן כהן: אני לא זוכר במדויק כי לא הייתי נוכח באותה החלטה.
ראובן כהן: היו שתי החלטות.
גאלב מג'אדלה: אצלי במשרד הייתה מרכבה.
משה גפני: לא זה מה שאני שואל.
משה גפני: אני שואל מי החליט על כך.
משה גפני: זאת אומרת, ברגע שהתקבלה החלטה, האם הממשלה החליטה או החליט החשב הכללי?
משה גפני: החשב הכללי אז היה זליכה, נכון?
משה גפני: לפני זליכה?
גאלב מג'אדלה: לפני זליכה.
ראובן כהן: אני חושב שזה היה בתקופתו של ניר גלעד.
ראובן כהן: אורנית, סגניתי, מזכירה לי שזה כנראה היה בשנת 2003.
ראובן כהן: יש גם החלטת ממשלה עדכנית שהתקבלה לפני כשנה בערך, בסוף 2010.
ראובן כהן: היו שביתות בין 2008 לבין 2010 כנגד מרכבה ואז באמת לא התקדמנו מספיק טוב עם המרכבה והיינו צריכים לתקן.
משה גפני: למה היו שביתות?
ראובן כהן: ועדי העובדים רצו להשיג כל מיני הישגים כאלו ואחרים בעקבות ההטמעה של מרכבה.
ראובן כהן: הם אמרו שהם יעבדו יותר קשה.
ראובן כהן: אני לא חושב שזה נכון.
ראובן כהן: זה כלי פנטסטי והיום מי שעובד אתו, מאושר שהוא עובד אתו.
ראובן כהן: אני מדבר על המשתמשים.
גאלב מג'אדלה: בהתחלה היו הרבה תרעומות.
אריאל לוין: אני ממשרד השיכון ואני לא חלק מזה.
אריאל לוין: למשרד השיכון זה נזק אדיר.
אריאל לוין: זה רק לשים את הדברים בפרופורציה.
ראובן כהן: למה נזק אדיר?
ראובן כהן: תספר לנו.
אריאל לוין: אני אומר שלמשרד השיכון זה לא טוב.
משה גפני: ראלב, איך היה אצלכם?
גאלב מג'אדלה: אצלנו יש הרבה תמיכות.
משה גפני: הוא היה שר התרבות.
גאלב מג'אדלה: שר המדע, התרבות והספורט.
גאלב מג'אדלה: יש כאן הרבה תמיכות והמרכבה הייתה כלי יעיל.
גאלב מג'אדלה: אנשים נכנסו, ראו איזה עבודה יש בנושא התמיכות, לא הגיעו לירושלים, לא מילאו טפסים.
גאלב מג'אדלה: מבחינתנו כמשרד תמיכות, זה היה כלי טוב.
משה גפני: רוחמה, את היית שרה בממשלה.
משה גפני: אצלך במשרד נכנס פרויקט מרכבה?
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שכן.
משה גפני: את לא זוכרת אם זה היה טוב או היה רע.
משה גפני: נציג משרד השיכון אומר שזה רע.
משה גפני: ראלב אומר שאצלו במשרד זה היה טוב.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא יודעת להגיד.
רוחמה אברהם-בלילא: לא נתקלתי בזה.
משה גפני: אני מבקש עוד פרטים.
משה גפני: אני רוצה לראות את החלטות הממשלה.
משה גפני: מדובר בפרויקט עם סכום עתק ואני לא בטוח שהוא עושה טוב, למרות שיכול להיות שכן.
משה גפני: נראה לי דבר הזוי.
משה גפני: ב-2003 הורידו את מענקי האיזון לרשויות החלשות מ-3.5 מיליארד שקלים למיליארד ו-800 מיליון שקלים.
משה גפני: ישב שר הפנים דאז אברהם פורז בוועדת הפנים של הכנסת ואמר שאנחנו במצב קטסטרופאלי ולא צריך את זה.
משה גפני: אמר ראש הממשלה היום, שר האוצר דאז, וזה היה נכון, שאנחנו הולכים להתמוטטות כלכלית ואנחנו מגיעים למצב של ארגנטינה.
משה גפני: הממשלה באותו זמן אישרה 385 מיליון שקלים?
משה גפני: בן אדם שהולך לפשיטת רגל מוציא כסף כזה גדול על מחשבים?
משה גפני: אלא אם כן הממשלה לא ידעה.
משה גפני: נביא שר מהממשלה שיסביר את זה.
רוחמה אברהם-בלילא: התחום הזה הוא כל כך מתפתח.
רוחמה אברהם-בלילא: הפרויקט הזה מתנהל קרוב לעשר שנים.
רוחמה אברהם-בלילא: יש משרדים גדולים ואפשר ללכת על משהו רחב יותר.
רוחמה אברהם-בלילא: אולי צריך להביא מישהו שמבין בעניין הזה ולעשות איזשהו מהלך נכון יותר ולא לבוא ולהגיד שממשיכים בקו הזה כי זה מה שרוצים.
ראובן כהן: אנחנו נמצאים באל חזור.
ראובן כהן: תשעים אחוזים מהמשרדים בפנים.
משה גפני: מר כהן, אני רוצה לומר לך מה התפקיד שלנו.
משה גפני: אנחנו מקבלים ביקורת בעיתונות, וזאת ביקורת צודקת.
משה גפני: אנחנו מעבירים כאן הרבה מאוד העברות.
משה גפני: אנחנו מעבירים מאות העברות בחודש ואנחנו מקבלים ביקורת שהרבה פעמים אנחנו מעבירים – לא בכל המקרים – העברות גדולות מבלי שנדע על מה מדובר.
משה גפני: במקרה נתקלתי בעניין הזה.
משה גפני: אמרתי איך נתקלתי בו ואחר כך גם שמעתי ממקומות אחרים.
משה גפני: תפקיד הוועדה לדעת איזה ממשלה קיבלה החלטה והיא הולכת לזה בעיניים פקוחות כאשר מדובר על סדר גודל כזה גדול.
משה גפני: מישהו יצטרך לבוא ולהסביר האם ההשקעה הזאת הייתה מוצדקת בשעה שקיצצו בכל מה שזז במדינה בטענה צודקת.
משה גפני: אמר שר האוצר אז, אני זוכר את ההופעות שלו בוועדת הכספים, דיבר על השמן שיושב על הכתפיים של הרזה וכי מוכרחים לעשות קיצוץ ואכן קיצצו בכל משרדי הממשלה וקיצצו בכל מה שזז.
משה גפני: אני רוצה לדעת האם הייתה הצדקה והאם זה היה נכון באותו זמן ללכת על פרויקט כזה הזוי של 385 מיליון שקלים.
משה גפני: יכול להיות שצריך ואכן יש התקדמות בפרויקטים של המחשבים.
ראובן כהן: אתם רוצים לדעת איזה משרדים נשארו לנו להיכנס לתוך מרכבה?
משה גפני: אני רוצה לדעת את החלטות הממשלה.
משה גפני: אני רוצה לדעת מי השרים שאישרו את זה, זאת אומרת, איזה ממשלות אישרו את זה.
משה גפני: יכול להיות שנצטרך להביא אחד מהשרים שיבוא להסביר - אולי מיכאל איתן – האם זה צודק להוציא כל כך הרבה כסף.
משה גפני: כל הזמן להעביר העברות ולא העברות בשוליים.
משה גפני: אני עושה חשבון אצלי בבית, האם אני הייתי קונה לעצמי מחשבים יקרים בשעה שאני מתקשה לפרנס את הילדים.
משה גפני: האם זה מוצדק?
משה גפני: יכול להיות שכן, אני לא מביע עמדה, אבל אני רוצה לעשות את הבירור עד תום.
משה גפני: אלה סדרי גודל הזויים.
משה גפני: כל פעם העברה.
משה גפני: עכשיו 36 מיליון, בפעם הקודמת היה גם כן משהו גדול ופעם הייתה העברה של כמה מאות.
משה גפני: אני מבקש לקבל מכם את החלטות הממשלה, אני רוצה לדעת על איזה ממשלות מדובר ואז אני אבקש מאחד השרים שיבוא יחד אתכם להסביר כדי שאחרי כן לא יהיו כל מיני העברות על מרכבה או על ממשל זמין, שהולך ביחד, כי אני לא רוצה כל פעם לקיים על זה דיון ואחרי כן אני מקבל טלפון ממשרד החשב הכללי ושואל מה יש לי נגדם.
משה גפני: אין לי נגד החשב הכללי שום דבר.
ראובן כהן: אפשר לקיים על זה דיון בשבוע הבא?
ראובן כהן: אנחנו די לחוצים.
טמיר כהן: אם אפשר לקבל גם את התפתחות התקציב לאורך כל התקופה.
משה גפני: אם יהיה את החומר, אני אקיים דיון בשבוע הבא אבל תעזרו לנו לעזור לכם.
משה גפני: אגב, יכול להיות אני לא אאשר את זה.
משה גפני: יכול להיות שאני אצביע נגד.
משה גפני: יכול להיות שאני אגיד שהממשלה טועה ולא מבינה.
ראובן כהן: איך אפשר יהיה להתמודד עם סיטואציה שתשעים אחוזים מהממשלה – ואני יכול למנות כאן את כל המשרדים כמו , משרד החינוך, משרד השיכון, משרד המדע, משרד האוצר וכולי – כולל בתי חולים בהיבט של משאבי אנוש נמצאים בפנים ואחרים לא.
משה גפני: על מה אתם מבקשים את הכסף עכשיו?
ראובן כהן: כי יש לנו לסיים את ההקמה.