GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציון פיניאן: בעשר השנים הקרובות היא לא תתחלף.
משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 675 ו-676 – אושרו פה אחד פנייה מספר 678 – הפרטת בנק דיסקונט
מעיין נשר: הרפרנט הרלוונטי לא יכול היה להגיע ואני אקריא את הפנייה.
משה גפני: מצטער.
משה גפני: אני לא הולך להעביר 55 מיליון שקלים בלי לקבל פירוט מדויק על הפרטת בנק דיסקונט.
מעיין נשר: אין בעיה.
מעיין נשר: אני אודיע לו.
אורי גבע: אם אפשר לחזור לפנייה מספר 636.
אורי גבע: אני מתנצל, לא הייתי כאן בזמן.
אורי גבע: מדובר על פניית סוף השנה של רשות המסים שברובה נועדה להסטות פנימיות בין התקנות השונות של רשות המסים בהתאם לביצוע בפועל ולכן זה מגיע רק בסוף השנה.
אורי גבע: בתוך כך אנחנו מתגברים את התקציב שלהם בעשרה מיליון שקלים וגם זה בהתאם לביצוע בפועל.
אורי גבע: זה סיכום של האוצר עם רשות המסים.
אורי גבע: המילה העיקרית היא בהתאם לביצוע בפועל, כמה שהם צריכים להשלמה.
רוחמה אברהם-בלילא: 274 מיליון שקלים עבור הוצאות אחזקה?
אורי גבע: אלה אלפי שקלים.
שי חרמש: זה רבע מיליון.
רוחמה אברהם-בלילא: כמה הוצאות על המחשבים היו לנו בסך הכול כשאנחנו מנסים לחבר הכול ביחד?
משה גפני: המחשבים של מרכבה?
ציון פיניאן: מרכבה, 385 מיליון שקלים.
ציון פיניאן: את מדברת גם על אביב.
משה גפני: אביב זה עוד שלושים מיליון שקלים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מוסיפה גם את זה.
ציון פיניאן: 420 מיליון שקלים.
אורי גבע: 274 אלפי שקלים זה בעצם מקור לטעות טכנית בין הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לבין רשות המסים.
משה גפני: זה 274 אלף שקלים?
אורי גבע: מדובר על העברת קבצים שדרושים ללשכה המרכזית.
משה גפני: כמה כסף כדי להעביר את הקבצים?
אורי גבע: 274 אלף שקלים.
משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 636 – אושרה פה אחד
אורי אריאל: כל עוד מנהל רשות המסים, שואלים שאלה למה מישהו שנרצח לא מוכר במשך שמונה חודשים כנפגע פעולות איבה ומשפחתו לא מטופלת.
אורי אריאל: אני מדבר על לבנת מאלון מורה.
אורי אריאל: המשטרה אומרת שזאת פעולת איבה, הצבא חותם שזאת פעולת איבה אבל רשות המסים עוד מבררת.
אורי גבע: אני לא מבין איך בדיוק רשות המסים יכולה לענות על שאלה כזאת.
אורי גבע: אני לא חושב שהיא קובעת.
אורי אריאל: זהו, שגם אני לא מבין.
אורי גבע: אני חושב שמי שקובע זה הצבא ולא רשות המסים.
אורי אריאל: אבל רשות המסים נטלה חרות לעצמה לא לאשר.
משה גפני: תברר בבקשה.
אורי גבע: לדעתי רשות המסים פועלת כנגזרת ממה שמחליטים.
משה גפני: אורי, חבר הכנסת אריאל הגיש רביזיה.
משה גפני: תברר היום האם אכן הצבא מכיר בו כנפגע פעולות איבה, האם נתקע משהו ברשות המסים.
משה גפני: נפרום את הקשר הזה ונבצע את זה אלא אם כן תחזור עם תשובה שברשות המסים הכול בסדר והבעיה היא במקום אחר.
משה גפני: אז הוא יסיר את הרביזיה.
משה גפני: כפי שאתם יודעים, אני לא מעביר פניות שהגיעו היום.
משה גפני: אני רוצה שקודם החברים יראו אותן, אבל בין יתר הפניות שהגיעו, הגיעה פנייה של פיקוח נפש ואני רוצה לשאול את חבר הכנסת אורי אריאל האם לפי דעתו צריך להביא את זה עכשיו, אפילו שהיא הגיעה היום.
משה גפני: מדובר במיגון האוטובוסים ורכבי הסעות ביהודה ושומרון.
ציון פיניאן: אני חושב שכן.
אורי אריאל: אפשר.
משה גפני: הנה הדוגמה שאני מביא דברים.
רוחמה אברהם-בלילא: אין שום בעיה בעניין הזה.
משה גפני: אבל אני צריך רפרנט.
משה גפני: מי הרפרנט לעניין?
משה גפני: מדובר במיגון אוטובוסים ביהודה ושומרון.
משה גפני: חס וחלילה, אם קורה משהו יאשימו אותנו שלא אישרנו את זה.
אורי גבע: אני צריך להזמין את רפרנט ביטחון.
אורי גבע: אם זה דחוף, אולי אפשר לאשר את זה ולשים רביזיה.
משה גפני: זה תקדים מסוכן מאוד.
משה גפני: בלי רפרנט, זה מסוכן.
שי חרמש: זה יכול להיות מחר בבוקר.
שי חרמש: הרי לא ממגנים בלילה את האוטובוסים.
אורי גבע: אני חושב שאתם צריכים פנייה ספציפית של ביטחון פנים.
אורי גבע: הרפרנט הוא נוח או דניאלה.
שי חרמש: יש מחר ישיבה ואתה יכול לאשר מחר בבוקר.
משה גפני: אבל מחר אין העברות.
רוחמה אברהם-בלילא: שים את זה על סדר היום.
משה גפני: הרפרנטית מגיעה בעוד חמש דקות.
משה גפני: אני מקווה שנגיע להסכמה.
משה גפני: בבקשה, אתה ביקשת הצעה לסדר.
שי חרמש: אנחנו עברנו את חוק ההטבות לשדרות ועוטף עזה.
שי חרמש: כתוצאה מזה שיפו הרשויות את התושבים בהטבות מס ובהטבות ארנונה בסדר גודל של למעלה מ- 15 מיליון שקל.
קריאה: הגיעה הרפרנטית.
שי חרמש: גפני.
שי חרמש: כתוצאה מזה, שיפו ארבעת המועצות האזוריות והעיר שדרות את תושביהן בכל הטבות הארנונה.
שי חרמש: משרד האוצר, בחיבורים שונים ומשונים שאנחנו רואים אותם יום-יום, שעה-שעה, מחבר את זה מין שאינו במינו עם סיפורי ירושלים.
משה גפני: ביקשתי להפריד.
שי חרמש: קיבלתי כרגע טלפון ממועצה אזורית שער הנגב.
שי חרמש: לא ישולמו משכורות ב-1 לחודש כי החוב הוא ארבעה מיליון שקל.
שי חרמש: חבר'ה, זה לא מקום וזמן לשחק עם המשחקים היום, של רשויות קו העימות.
שי חרמש: אני מבקש שיימצא פיתרון, זה נדחה משבוע שעבר.
משה גפני: דיברתי עם מנכ"ל משרד הפנים שיפרידו את הפנייה.
משה גפני: לא ישחקו אתי בפניות שמחברים אותן יחד.
שי חרמש: אני רק אומר לך שהמשמעות היא שבמועצות האזוריות בעוטף עזה לא ישולמו משכורות ב-1 לחודש.
שי חרמש: אני אומר, המשחקים הפוליטיים בבית הזה - ואני יכול להיות אתך All along the way, לאורך כל הדרך - לא יכולים להיות.
שי חרמש: בשבוע שעבר זה לא אושר והיום זה לא עולה.
משה גפני: אבל דרך אגב, אני רוצה להגיע לך שביותר ויותר פניות, אתה יותר קואליציה ממני.
שי חרמש: לא, אני פשוט דואג למי שאני אחראי עליו ואני אחראי בנושא הזה.
שי חרמש: מדובר היום על ארבע רשויות שלא העבירו משכורות על לא עוול בכפן.
משה גפני: אבל אין פנייה על השולחן.
שי חרמש: יש פנייה.
שי חרמש: משולבת עם ירושלים.
משה גפני: אין פנייה.
שי חרמש: דעת הרוב.
משה גפני: עם כל הכבוד, אני יושב-ראש הוועדה, אני אמרתי להם כבר לפני שבוע, להפריד.
שי חרמש: כן, אבל אני לא מבין למה אי-אפשר לשלם את זה.
משה גפני: אתה לא מבין מה?
שי חרמש: מי שישלם את זה, אלה עובדי המועצות.
משה גפני: אין לי מושג, אני לא יודע.
שי חרמש: תבינו על מה מדובר.
משה גפני: חבר הכנסת חרמש, אין פנייה.
שי חרמש: רגע, הייתה בשבוע שעבר פנייה.
משה גפני: ביקשתי להפריד אותה.
שי חרמש: לא הפרידו.
משה גפני: לא הפרידו, תודה רבה.
שי חרמש: אבל מי משלם את זה?
שי חרמש: לא משרד האוצר.
שי חרמש: משרד האוצר צוחק בדרך אל הבנק, הוא לא משלם, מה איכפת לו.
משה גפני: אין בעיה, שיצחק.
שי חרמש: אבל מישהו משלם את זה בקו העימות.
שי חרמש: אני רוצה תשובה האומרת מה אנחנו עושים.
משה גפני: התשובה היא שאני אמרתי בשבוע שעבר להפריד את זה.
שי חרמש: והוא לא מפריד.
משה גפני: לא מפריד, אז לא יהיה כסף.
משה גפני: אז אין פנייה על השולחן.
שי חרמש: גפני, אני לא צוחק.
משה גפני: אני צחקתי?
שי חרמש: בכוחותיך כרגע היה לבוא בראשית הישיבה ולהגיד שדרישתך להפרדה לא התקבלה.
משה גפני: אמרתי, אמרתי שלשום, אמרתי בישיבה הקודמת.
שי חרמש: ולכן בכל זה לא דנים, לא דנים במרכבה ולא באביב אלא כולם יכולים לחכות אחרי משכורות של העובדים בקו העימות.
שי חרמש: עובדי קו העימות לא יקבלו משכורת ב-1 לחודש.
שי חרמש: אז תזרוק - אני לא רוצה להתבטא ברוסית – לאן שצריך לזרוק את המרכבה עם האביב ותדאג קודם כל למשכורות של עובדים.
משה גפני: באמת זרקתי.
שי חרמש: לא, אתה נתת פה להעביר את זה.
משה גפני: זרקתי.
רוחמה אברהם-בלילא: לא העברנו את זה.
שי חרמש: גפני, אני רוצה תשובה האומרת מה קורה עם המחויבות היום לשפות את המועצות האזוריות בעוטף עזה על התחייבות שניתנה להם.
שי חרמש: הכול כאן זה ויכוח עם האוצר.
משה גפני: התשובה היא שכאשר הוועדה מבקשת מהם שלא לערב מין בשאינו מינו, אתה בעצמך אמרת.
שי חרמש: אבל זה קורה כאן חמישים פעם ביום.
משה גפני: לא יכול להיות, לא יכול להיות שאנחנו נהיה אנשים אחראים יותר מהם וככה הם ישחקו אתנו כל הזמן.
שי חרמש: אבל מי משלם את המחיר?
משה גפני: אתה רוצה שאני אביא לך עוד מחירים שמשלמים?
שי חרמש: לא, אבל זה קורה פעמיים בשעה, בחייך.
שי חרמש: מחייבים דבר עם דבר.
שי חרמש: מי שמשלם את זה אלה העובדים.
משה גפני: חבר הכנסת חרמש, זה לא על סדר היום.
שי חרמש: אני רוצה תשובה מה אני נותן.
משה גפני: אין פנייה על סדר היום.
שי חרמש: מחר אין העברות ובשבוע הבא אין משכורות.
שי חרמש: אדוני, אתה רוצה את פרי הגליל פה עם עובדי המועצות האזוריות?
רוחמה אברהם-בלילא: לצורך העניין הזה, צריך להפעיל את הלחץ של אותם ראשי רשויות לכיוון משרד האוצר.
רוחמה אברהם-בלילא: לכיוון שר האוצר.
משה גפני: אבל רוחמה, אני דיברתי שלשום עם מנכ"ל משרד הפנים והוא הודיע לי חד-משמעית שמפרידים.
שי חרמש: הבוקר הוא הודיע לי שהוא לא יודע לעשות את זה ודרך אגב, הוא הפריד רק את שדרות.
שי חרמש: את שדרות הוא הפריד.
משה גפני: אז איפה שדרות?
שי חרמש: שדרות מסודרת.
שי חרמש: הוא עשה לה תקנה נפרדת והעביר את זה.
משה גפני: לאן הוא העביר?
משה גפני: הוא צריך להעביר פה.
שי חרמש: את שדרות הוא פתר.
שי חרמש: הבעיה של שדרות פתורה.
שי חרמש: אני לא יודע איך, אבל הוא פתר את זה דרך ועדת הפנים.
שי חרמש: אל תשלחו אותם.
משה גפני: אני לא שולח אף אחד.
משה גפני: אתה העלית את זה.
משה גפני: אני לא שלחתי.
משה גפני: אני לא עובד לבד.
שי חרמש: ם באים לפה וצלצלו הבוקר כי אין להם משכורות ב-1 לחודש.
משה גפני: רבותיי, אני לא פותח דיון על זה.
שי חרמש: תגיד לי מה אני עונה.
משה גפני: תענה מה שאתה רוצה.
משה גפני: הסתיים הדיון.
שי חרמש: רגע, גפני, זה לא הולך ככה.
שי חרמש: אתה יכול היום לעצור את כל העברות האוצר של מדינת ישראל?
שי חרמש: לא עשית את זה.
משה גפני: נחשוב על זה.
משה גפני: בינתיים עצרתי את מרכבה, את אביב, את הכול.
משה גפני: בין היתר גם התכוונתי לזה.
שי חרמש: את אביב ומרכבה לא עצרת בגלל זה.
משה גפני: ועוד איך.
רוחמה אברהם-בלילא: שי, למה לא העלית את הסוגיה החשובה הזו, בתחילת הדיון?
רוחמה אברהם-בלילא: אתה בא בסוף ההעברות ומעלה את הנושא.
משה גפני: רוחמה, אני לא פותח על זה דיון.
שי חרמש: בשבע וחצי בבוקר דיברתי על זה.
משה גפני: אני לא פותח על זה דיון, עם כל הכבוד לשי חרמש.
משה גפני: העובדים בשער הנגב חשובים לי לא פחות מאשר לו.
רוחמה אברהם-בלילא: גם לי.
משה גפני: חשוב לי עוד כמה דברים.
שי חרמש: זה גם באשכול.
משה גפני: חשוב שהאוצר יתנהג כמו בן-אדם.
משה גפני: אנחנו מבקשים מהם שבוע שעבר להפריד, אבל מה הם עושים כל הזמן?
משה גפני: הם מכניסים.
משה גפני: אני בכלל לא בטוח שאני לא רוצה את הדברים האחרים אלא יכול להיות שאני רוצה.
משה גפני: אנחנו מבקשים מהם להפריד.
משה גפני: אבל מה הם מכניסים לנו כל רגע?
משה גפני: אותו הדבר יהיה גם אתו.
משה גפני: תגיע פתאום פנייה שבאחת הוא רוצה לתמוך ובסעיף השני הוא לא רוצה לתמוך
רוחמה אברהם-בלילא: אתה רואה למה צריכים לקבל את זה במייל?
רוחמה אברהם-בלילא: הכול היה יותר פשוט.
משה גפני: זה לא רלוונטי לעניין.
רוחמה אברהם-בלילא: אם היינו מקבלים את זה קודם, לא היינו מגיעים למצב הזה.
משה גפני: אבל זה היה.
שי חרמש: זה כבר 61 שנה.
שי חרמש: זה לא נולד הבוקר.
שי חרמש: גפני, מה התשובה שאני נותן לשאלה הזאת?
משה גפני: פנייה מספר 683 עד 685 -
אנסטסיה סורוקינה: הפנייה התקציבית נועדה לתקצב סך של 25 מיליון שקלים בתקציב הוצאות חירום אזרחיות עבור מיגון אוטובוסים ורכבי הסעות באיו"ש.
משה גפני: לאיזה שנה?
אנסטסיה סורוקינה: ב-2011.
אנסטסיה סורוקינה: אלה הצרכים ל-2011.
משה גפני: זה בהמשך למה שהעבירו בשעתו.
אנסטסיה סורוקינה: אנחנו מעבירים בפעימות.
אורי אריאל: אפשר עוד שאלה?
אורי אריאל: שאלה אחת.
אורי אריאל: יש אמבולנסים שלא כלולים ב-25 מיליון השקלים.
אורי אריאל: יש פיגורים עצומים וזה לא בקצה הראוי.
אורי אריאל: אחרי ההשתדלויות שלך ושלי, בסוף זה מגיע.
אורי אריאל: אכן תודה, התקדמנו קצת אבל אנחנו בפיגור וזאת לא הגדרה שלי.
אורי אריאל: השאלה הספציפית היא לגבי אמבולנסים שנמצאים בעומק השטח, היכן שיורים.
אורי אריאל: את מכירה את זה?
אנסטסיה סורוקינה: אני לא מכירה את זה.
אנסטסיה סורוקינה: כאן מדובר בכסף להסעות תלמידים.
אנסטסיה סורוקינה: אני לא מכירה את נושא האמבולנסים.
אנסטסיה סורוקינה: יכול להיות שהנושא באחריות ולא באחריות שלי.
אורי אריאל: זה שייך לביטחון.
אורי אריאל: אם את יכולה לבדוק את זה בבקשה, אני אודה לך.
משה גפני: תבדקי ותני תשובה לחבר הכנסת אורי אריאל וגם לי.
משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 683 עד 685 – אושרו פה אחד תודה רבה.
משה גפני: אני מקדם בברכה את תלמידי בית הספר הרב תחומי בפתח תקווה.
משה גפני: על סדר היום אישור מוסדות ציבור לסעיף 46 לפקודת מס הכנסה וסעיף 61 לחוק מיסוי מקרקעין, רשימות מספר 08367911, 08401011.
יהודה מונסונגו: אני מתכבד להציג את שתי הרשימות.
יהודה מונסונגו: הרשימות נבדקו והומלצו על ידינו ואושרו על ידי שר האוצר ולפני כן על ידי מנהל רשות המסים.
יהודה מונסונגו: מבחינתנו הן עומדות בקריטריונים לקבלת הטבות המס.
יהודה מונסונגו: רשימה ראשונה מונה 52 מוסדות והרשימה לעניין סעיף 61 מונה מוסד אחד.
שי חרמש: מה ההבדל בין רשימה אחת לשנייה?
יהודה מונסונגו: מדובר בשתי הטבות מס שונות.
יהודה מונסונגו: סעיף 46 זה זיכוי וסעיף 61 הוא סעיף שמאפשר הקלה במיסי מקרקעין, מס שבח וגם מס רכישה.
רוחמה אברהם-בלילא: כמה עמותות כאלה הגישו בקשה לקבלת תקציב, כמה קיבלו ואיך אתה מחלק את זה?
משה גפני: זה לא קבלת תקציב.
משה גפני: הם מבקשים פטור מתרומות.
יהודה מונסונגו: קבלת הטבה.
שי חרמש: יש אלפים.
יהודה מונסונגו: במקרה הבאתי גם נתונים של השנה כי השנה היא שנת מפנה.
יהודה מונסונגו: זאת שנה בה אנחנו גם תוגברנו בכוח אדם, כך שיש לי תשובה.
רוחמה אברהם-בלילא: מה התקציב לצורך העניין?
יהודה מונסונגו: אני אענה גם על זה.
יהודה מונסונגו: בשנת 2010 אנחנו אישרנו 329 גופים ובשנת 2011 אנחנו רואים גידול של חמישים אחוזים.
יהודה מונסונגו: זאת אומרת, השנה אנחנו עומדים על 500 תיקים וזה עוד לפני הנתון של נובמבר ודצמבר, מתוכם 380 הן תשובות חיוביות עד עתה ו-120 תשובות שליליות.
יהודה מונסונגו: זאת אומרת, יש גם תשובות שליליות.
יהודה מונסונגו: בבדיקה לפני שנתיים-שלוש העלות היא משהו כמו 250 מיליון שקלים.
שי חרמש: הפטורים.
יהודה מונסונגו: כן, של סעיף 46.
יהודה מונסונגו: זה רק הולך וגדל.
משה גפני: יש מקרים בהם אנחנו רואים גידול בפעילות הזאת.
משה גפני: קודם כל, אני מברך את יהודה מונסונגו ואת המחלקה שלו, אנחנו הרי ביקשנו תוספת תקנים שם ובאמת זה עזר וחל ממש שיפור.
משה גפני: תדעי שזה סימן מבשר רעות ולא מבשר טובות.
רוחמה אברהם-בלילא: את זה רציתי לומר.
משה גפני: אם רצית לומר, אז תגידי.
רוחמה אברהם-בלילא: יש יותר אנשים שנזקקים.
רוחמה אברהם-בלילא: העמותות הללו מסייעות לאנשים נזקקים.
משה גפני: המשמעות של העניין היא שהתקציב של המדינה פשוט פוחת.
משה גפני: אנשים הולכים למסלול הזה.
משה גפני: הם פועלים באופן עצמאי, הם מבקשים פטור ממס על תרומות, הולכים לגייס תרומות כי המדינה לא מתקצבת אותם.
משה גפני: זה הסיפור עם העמותות של משרד הרווחה.
משה גפני: הם הולכים אליו.
רוחמה אברהם-בלילא: יש הקלה בקריטריונים לעומת קבלת תקציבים?
יהודה מונסונגו: בגדול הקריטריונים שלנו הם מכוח החוק, פקודת מס הכנסה.
יהודה מונסונגו: יש מבחנים שלנו יש ולהם אין והפוך, להם יש ולנו אין.
יהודה מונסונגו: אין בכך התאמה מלאה.
יהודה מונסונגו: למשל, לצורך הדוגמה, כשהם נותנים תמיכה, הם דורשים פעילות של שנתיים ואנחנו דורשים פחות מזה.
יהודה מונסונגו: מצד שני, החוק שלנו, המחוקק אומר שהוא לא נותן את הטבת המס לכל גוף אלא אך ורק לגוף שפועל למטרה חברתית שאני רואה אותה כמועדפת כמו חינוך, תרבות וכן הלאה.
יהודה מונסונגו: יכול להיות מצב שגוף שאין לו מטרה ציבורית יבקש הטבת מס אבל אצלי הוא לא יקבל ואצלו כן יקבל.
יהודה מונסונגו: אין חפיפה מלאה.
משה גפני: אצלו זה משרד הרווחה.
רוחמה אברהם-בלילא: אם מגישים לך אלפי בקשות כאלה, איך אתה יודע להוציא מתוכן את ה-300-500?
יהודה מונסונגו: קודם כל, רוב העמותות לשמחתי הן כן עומדות בסל המטרות החברתיות.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה אומר שיש לך אלף עמותות שהגישו.
יהודה מונסונגו: כן, המספר לא רחוק מאלף.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה מאשר את כל האלף?
יהודה מונסונגו: ברור שלא.
יהודה מונסונגו: השנה למשל אישרנו 380 ו-120 לא אישרנו.
יהודה מונסונגו: אנחנו בודקים לפי קריטריונים.
יהודה מונסונגו: יש לנו הוראות ביצוע ואנחנו הולכים לפי כמה קריטריונים.
יהודה מונסונגו: קודם כל, יש דרישה ממוסד ציבורי בגלל שהוא שלוח של המדינה שלא יפעל כמו חברה.
יהודה מונסונגו: הוא אמור לפעול לא למטרות רווח.
יהודה מונסונגו: כל הנכסים שלו צריכים לשמש אך ורק למטרה ציבורית, לא יכול להיות בו בזבוז כספים, הוא צריך לפעול למען מטרה ציבורית, הוא צריך לעמוד ברמה מסוימת של שקיפות, כל ההתנהלות הפנימית שלו, למשל איסור על העסקת קרובים וכדומה.
יהודה מונסונגו: יש לנו מה שנקרא גם קבלני ביצוע במסגרת העבודה מאחר שמי שבודק את התקינות הפנימית של האורגנים בתוך התאגיד, זאת רשות התאגידים.
יהודה מונסונגו: כשהם בודקים, ומבחינתם הכול בסדר, הם נותנים לו פתק, מה שנקרא אישור ניהול תקין.
יהודה מונסונגו: ללא אישור תקין שלהם, אני לא אמשיך להתקדם עם אותו גוף.
יהודה מונסונגו: יש סט שלם של קריטריונים אותם אנחנו בודקים ועל בסיס זה אנחנו מאשרים או לא מאשרים.
יהודה מונסונגו: יש מצבים שהגוף לא עומד בקריטריון ואנחנו דורשים ממנו לתקן כדי לתת לו בסוף הדרך.
יהודה מונסונגו: זה לא שאנחנו מיד נותנים תשובות שליליות.
יהודה מונסונגו: כל גוף כזה, אנחנו דורשים ממנו מה שנקרא לפעול בהרמוניה חקיקתית.
יהודה מונסונגו: למשל, אם אתה מקים בית ספר, אני ארצה לראות שאתה מוכר על ידי משרד החינוך.
רוחמה אברהם-בלילא: אם מותר לי לקחת את זה עוד צעד קדימה.
רוחמה אברהם-בלילא: חבריי יעידו שאין לי שום דבר נגד הדת אלא בהרבה מאוד מקרים אני בעד אישור.
רוחמה אברהם-בלילא: מה שאני רואה כאן, אתה הגדרת שלושה נושאים מרכזיים: דת, חינוך, רווחה.
יהודה מונסונגו: החוק קובע את זה אבל יש עוד המון מטרות נוספות.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מסתכלת על שלושת הנושאים העיקריים לפיהם אתה מחלק את ההטבות האלה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני עוברת כאן ואני רואה שיש מעט מאוד בכל מה שקשור לסעד, ולדעתי זה ראש המעלה.
רוחמה אברהם-בלילא: יש הרבה מאוד דת ובתי כנסת.
רוחמה אברהם-בלילא: שוב, אני לא נגד ואין לי שום דבר.
אורי אריאל: אין סתירה.
אורי אריאל: הרבה עמותות פרטיות נועדו לחסד.
משה גפני: דווקא ברשימה הזאת אין כל כך הרבה.
ציון פיניאן: במסגרת העמותה יש גם סעד.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה שהוא יבהיר כי אני מודה שאני לא מכירה את הנושא.
יהודה מונסונגו: השאלה הזאת עולה מפעם לפעם.
יהודה מונסונגו: אני רוצה שתדעי שאני – מה שנקרא בלשון החשבונאית – עובד בשיטת פיפו, FIRST IN – FIRST OUT.
יהודה מונסונגו: כך אנחנו עובדים.
יהודה מונסונגו: זה נכון, יש יותר עמותות בתחומים האלה אבל יש כל מיני הסברים.
משה גפני: יש כאן הרבה בתי כנסת?
רוחמה אברהם-בלילא: יש.
משה גפני: אגב, ברשימה הזאת לא כל כך.
משה גפני: יש רשימות שרוב הרשימה היא דתית.
משה גפני: למה יש בתי כנסת?
משה גפני: כי מדינת ישראל לא בונה בתי כנסת.
אורי אריאל: היא בונה מעונות.
משה גפני: היא לא בונה בתי כנסת.
משה גפני: מי בונה את בתי הכנסת?
משה גפני: המתפללים.
משה גפני: אני הולך לבית הכנסת, אני מתפלל בוויז'ניץ בבני ברק, אני נכנס לבית הכנסת, אם זה יום חם, אני שם מטבע בקופה שם כדי שידליקו את המזגן, אבל אם מישהו בא למתנ"ס ברמת גן, הוא לא שם מטבע כדי להפעיל את המזגן.
ציון פיניאן: הוא לוקח מטבע.
אורי אריאל: למדנו רבנו מה זה הטבה במס מקרקעין.
יהודה מונסונגו: כשאתה מחזיק נכס מקרקעין ואתה רוצה למכור אותו, בכפוף לפונקציה של נוסחה שבחוק אתה יכול לקבל פטור מלא בעת מכירה.
יהודה מונסונגו: פטור ממס שבח או פטור חלקי.
יהודה מונסונגו: זאת פונקציה של שני דברים.
אורי אריאל: אלה מטרות שאתם מכירים בהן.
יהודה מונסונגו: ברור.
יהודה מונסונגו: אם אתה מוסד ציבורי הפועל למטרה ציבורית, אם השתמשת בנכס הזה במישרין או בעקיפין, זה קריטריון אחד, וכמה זמן החזקת אותו, זה קריטריון שני.
משה גפני: אגב, היום יש פטור ממס שבח בכלל על דירה ראשונה.
משה גפני: למה הוא צריך את זה עכשיו?
יהודה מונסונגו: כי יש מצבים בהם אתה מחזיק מבני ציבור ולא דירת מגורים.
יהודה מונסונגו: גם כשאתה כמוסד ציבורי קונה נכס, אתה משלם מס רכישה חצי אחוז ולא חמישה אחוזים וזה משמעותי מאוד.
משה גפני: למקין, מה המצב בניהול תקין היום?
בנימין למקין: לכל העמותות ברשימה יש אישור על ניהול תקין.
בנימין למקין: הכול בסדר גמור.
רוחמה אברהם-בלילא: לכל העמותות שברשימה.
בנימין למקין: בוודאי.
משה גפני: לאחרונה אני לא שומע תלונות על רשם העמותות, מה הסיבה לכך?
בנימין למקין: נראה לי שכמו במס הכנסה, אנחנו התייעלנו ובסך הכול מטפלים בבקשות די מהר.
משה גפני: דרך אגב, גם ברשם העמותות יש הרבה עמותות דתיות.
משה גפני: בגלל שהחינוך אצלנו הוא לא חינוך ממלכתי.
משה גפני: אנחנו צריכים לקבץ נדבות.
משה גפני: הגשתי חוק אבל ועדת השרים דחתה אותו.
משה גפני: הגשתי חוק שגם בחינוך הממלכתי צריך שתהיה בטיחות ושילדים לא ייפלו.
משה גפני: גם לילדים חילוניים אסור למות.
משה גפני: ייאמר לשבחה של רוחמה אברהם שהיא באמת הובילה את החוק הזה והיא לא עשתה אפליה.
משה גפני: בקיצור, דחו לי את החוק.
משה גפני: גדעון סער נתן הרצאה בוועדת השרים לחקיקה.
משה גפני: אני לא יודע עוד בדיוק מה הוא אמר בנאום אבל אני יכול לתאר לעצמי.
משה גפני: אני מביא את זה ביום רביעי ואני רוצה שגם בחינוך הממלכתי יצטרכו רישיון כמו במוכר שאינו רשמי.
אורי אריאל: יש חופש הצבעה בקואליציה?
משה גפני: יש התנגדות.
משה גפני: מה שגדעון סער מתנגד, תהיה התנגדות מוחלטת.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור שתי הרשימות כפי שביקש שר האוצר.
משה גפני: אני מקדם בברכה את נגיד בנק ישראל.
משה גפני: אני רואה אדוני הנגיד שאתה לא הולך לעשות לנו חיים קלים אלא אתה בא לפקח על העבודה שלנו ולהיות שותף לחקיקה וזאת ברכה גדולה.
משה גפני: מכיוון שאתה כאן, אדוני הנגיד, אני הייתי מאוד מבקש ממך, יש דבר שהוא מאוד אקטואלי.
משה גפני: ועדת הכספים נמצאת בדיונים עם משרד האוצר על חקיקה של רפורמה במס והנושא של הדיור וכל מה שנלווה לעניין.
משה גפני: התפרסם בשמך כאילו אמרת לשר הבינוי והשיכון שלא לשווק יותר מדיי קרקעות מכיוון שאז הכנסות המדינה יהיו פחותות.
משה גפני: המחיר ירד ואז ההכנסות תהיינה פחותות.
משה גפני: האם הדברים נכונים?
ציון פיניאן: יש גם את הנושא של הלוואות לקבלנים.
ציון פיניאן: נאמר שהנגיד מסרב לתת הלוואות לקבלנים.
משה גפני: אבל קודם שיווק הקרקעות.
הנגיד סטנלי פישר: אני באתי משום שראיתי מה אמרתי לאנשים שלא הגיעו בשבוע שעבר.
משה גפני: אני מבקש להודיע שהתקשרה אלי החשבת הכללית הבוקר והתנצלה.
משה גפני: היא גם הסבירה לי למה היא לא יכולה לבוא וקיבלתי את זה.
משה גפני: היא אמרה שבעזרת השם בישיבה הבאה היא תבוא.
משה גפני: היא אמרה שאתה תהיה כאן ואתה מבין בעניין הזה.
ערן היימר: אני מלווה את הנושא הזה כבר שנתיים.
הנגיד סטנלי פישר: אני רוצה לומר משהו על עניין הנדל"ן והדיונים שהיו לי עם השר אטיאס.
הנגיד סטנלי פישר: אני מאוד מחבב את השר אטיאס ונהנה מהדיונים אתו.
הנגיד סטנלי פישר: אני קצת התפלאתי לגלות שדיונים פתוחים שהיו לנו, התחילו להופיע בעיתון אבל אולי אלה הם הכללים ואני צריך להתרגל להם.
רוחמה אברהם-בלילא: דיונים פתוחים, זה בסדר.
רוחמה אברהם-בלילא: דיונים סגורים זה לא בסדר.
הנגיד סטנלי פישר: אני מדבר באופן בו אתה מדבר.
משה גפני: למה אתה צריך להתרגל?
משה גפני: היו לנו דיונים שלא יצאו לתקשורת.
הנגיד סטנלי פישר: השר בהתחלה ביקש לבוא אלי והציע שנדבר על האפשרות להקל על המגבלה במתן אשראי לענף הבינוי והנדל"ן.
הנגיד סטנלי פישר: המגבלה שם היא שאסור לבנק לתת אשראי של יותר מעשרים אחוזים של סך כל האשראי לענף הזה שלא כולל את המשכנתאות.
הנגיד סטנלי פישר: הבנקים שלנו, בערך 20 עד 25 אחוזים מהתיק שלהם הם משכנתאות.
הנגיד סטנלי פישר: זאת אומרת שאנחנו מדברים על 40-45 אחוזים של שוק הנדל"ן כולל משכנתאות וזה אחוז מאוד גדול ומאוד ריכוזי.
הנגיד סטנלי פישר: המגבלה היא 20 אחוזים כולל תשתית ב-2009.
הנגיד סטנלי פישר: נתנו הקלה שזה יכול לעלות ב-22 אחוזים אם החלק של התשתית יהיה ארבעה אחוזים.
הנגיד סטנלי פישר: זאת אומרת, הם יכולים להגדיל את זה מ-20 עד 22 אחוזים לצורך תמיכה בתשתית.
הנגיד סטנלי פישר: יש לנו את המגבלה הזאת משום שנדל"ן הוא ענף מאוד מאוד קשה במובן זה שכאשר את בונה היום, לוקח שנתיים ואתה צריך לחזות מה יהיה המצב בעוד שנתיים-שלוש כאשר צריך למכור את הדירות ואתה צריך להסתכל קדימה.
רוחמה אברהם-בלילא: שנתיים מיום העלייה לקרקע.
הנגיד סטנלי פישר: זה אורך זמן רב ואתה צריך לחשוב מה יהיה המצב כאשר זה יגיע לשוק.
הנגיד סטנלי פישר: אני רוצה לומר כמה דברים.
הנגיד סטנלי פישר: ראשית, אני סבור ויודע שיש צורך בהמשך השיווק המהיר של הקרקעות לבנייה במטרה להקטין את המחסור בדירות שהיה עד כה אחד הגורמים העיקריים לעליית מחירי הדירות כפי שראינו בשנים האחרונות.
הנגיד סטנלי פישר: אגב, עלייה שוודאי התחילה להתמתן ובעצם עכשיו ראינו את הסימן הקטן הראשון של ירידה במחירי הדירות.
הנגיד סטנלי פישר: מזה חודשים ארוכים אנו בנק ישראל מתריעים על מחסור בקרקעות לבנייה ואנו מברכים על הצעדים שנעשים – ואני מתייחס למה שעשתה הממשלה, למה שהאוצר עשה – ואם מותר לי גם לברך על הצעדים שאנחנו עשינו בתחום הזה.
הנגיד סטנלי פישר: אני רוצה להדגיש כי יש חשיבות רבה לכך שמחירי הדירות ירדו, ורצוי שהם ירדו, בקצב הדרגתי ולא באופן חד ומהיר.
הנגיד סטנלי פישר: ירידה חדה במחירי הדירות, בניגוד לירידה הדרגתית שהיא הדבר הנכון והרצוי, עשויה להוביל לקשיים בענף הבנייה ולערעור היציבות שלו, דבר שיפגע לא רק ברוכשי הדירות ובקבלנים אלא גם במשק.
הנגיד סטנלי פישר: זה דבר שראינו בכל העולם המערבי ואנחנו הצלחנו לא להיכנס לבעיות האלה.
הנגיד סטנלי פישר: לכן יש צורך לבחון היטב את היקפי בניית הדירות, את מצב המחירים בשוק בעתיד ולהתאים את היקפי הבנייה לצרכים ארוכי הטווח של שוק הדיור ולהתפתחויות השוטפות בשוק זה.
הנגיד סטנלי פישר: כמו בתחומים אחרים, גם כאן אסור לנקוט בצעדים שייראו טוב בטווח הקצר אך יזיקו בהמשך לציבור הישראלי.
הנגיד סטנלי פישר: על זה היה מבוסס הדיון בינינו.
הנגיד סטנלי פישר: השר שאל למה לא להגדיל – עכשיו זאת לא הכרזה אלא אני מסביר – ואמרתי שאנחנו פשוט לא רוצים להיכנס למה שקרה במדינות אחרות.
הנגיד סטנלי פישר: כשאתה בונה בקצב מהיר, פתאום זה עוצר ומשקי בית, בנקים וקבלנים נכנסים לבעיות.
הנגיד סטנלי פישר: צריך אם כן להסתכל קדימה.
הנגיד סטנלי פישר: דיברנו על ההבדל בין חמישים אלף לשנה וארבעים אלף לשנה ונשאלתי להמלצתי.
הנגיד סטנלי פישר: אמרתי שאני חושב שארבעים אלף זה בסדר גמור אבל אני בספק אם חמישים אלף זה הקצב לטווח היותר ארוך.
רוחמה אברהם-בלילא: היום לא בונים ארבעים אלף.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו ב-43 אלף.
הנגיד סטנלי פישר: אמרתי שאני לא יודע והשר לא יודע מה תהיה הכמות ואנחנו צריכים להסתכל על מה שקורה בשוק ואכן יש סימנים שהמחירים מתחילים לרדת.
הנגיד סטנלי פישר: אסור להם לרדת ככה.
מגלי והבה: אדוני, חשוב לציין גם את הפיזור.
מגלי והבה: אם אנחנו רואים שהבנייה וההשקעות שנעשו במקומות מסוימים ולא בכל חלקי הארץ, אנחנו כאילו גורמים לפתרון במצב מסוים, יש מחיר ויש יציבות אבל במקום אחר יש נפילה טוטאלית.
מגלי והבה: לצערי הרב ההשקעה בבנייה והימצאות הקרקע לבנייה, מצאנו במקומות מסוימים ולא אצל הבוחרים של הרב גפני אלא אצל הבוחרים האחרים.
משה גפני: חבר הכנסת מגלי מעלה את זה כמה פעמים וטוען שבמגזר הדרוזי אין בנייה לחיילים משוחררים וכדומה.
משה גפני: אדוני הנגיד מדבר על הראייה הכוללת.
משה גפני: אומר חבר הכנסת מגלי שצריך לדעת גם לעשות הבחנות.
משה גפני: יש מקומות בהם בכלל לא בונים או שבונים באופן מאוד מצומצם שלא פותר את הבעיה ובמקום אחר באמת יש רוויה בבנייה.
משה גפני: אין חלוקה יחסית של הבנייה.
ציון פיניאן: בפריפריה אם לא יהיה אשראי לקבלנים, לא תהיה בנייה.
ציון פיניאן: אני רואה את זה היכן שאני גר.
הנגיד סטנלי פישר: זה לא אין אשראי.
הנגיד סטנלי פישר: אגב, הגבולות האלה של 22 אחוזים, יש בנקים שלא הגיעו קרוב לזה.
הנגיד סטנלי פישר: יש אפשרות לתת אשראי.
הנגיד סטנלי פישר: יש קשר יחסית חזק בין המחירים בפריפריה לבין המחירים במקומות אחרים.
הנגיד סטנלי פישר: זה נכון אבל אם יש לנו בעיה בפריפריה, אסור לנו לגרום לבעיה כללית כדי לפתור את הבעיה.
הנגיד סטנלי פישר: אני מבין מה אומר חבר הכנסת והבה.
משה גפני: אדוני הנגיד, הוא מעלה טיעון נכון.
משה גפני: המדינה לא נוהגת נכון בעניין הזה.