GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: פניות מספר 556 עד 568 – זה הוסבר.
משה גפני: זה תקציב המשטרה.
משה גפני: גם את זה אני רוצה לאשר ואני מבקש רביזיה אבל אני אומר לכם בדיוק למה.
משה גפני: היה כאן דיון על המשטרה.
משה גפני: היה כאן השר אהרונוביץ.
טמיר כהן: הפניות לא הוסברו.
משה גפני: אף על פי שזה לא עולה לדיון כי אין רפרנט, אני אומר לכם.
משה גפני: היה כאן דיון עם השר לביטחון פנים לגבי הנושא של תקציב המשטרה.
משה גפני: השר אהרונוביץ ביקש ממני הרבה מאוד פעמים לקיים את הדיון הזה ואכן קיימנו אותו.
משה גפני: זה נכון, צריך להוסיף כסף למשטרה.
משה גפני: היה כאן אילן לוין ושאלנו אותו למה הוא לא מסיים את העניין עם גמלאי המשטרה.
משה גפני: פנו אלינו כל הזמן בנושא.
משה גפני: אהרונוביץ אמר שלא גומרים ואילן לוין אמר שכן מסיימים.
זבולון אורלב: מה הבעיה עם גמלאי המשטרה?
משה גפני: צריך לסיים את הנושא.
משה גפני: הם נופלים בין הכיסאות.
משה גפני: אילן לוין אמר שהוא רוצה קודם לקיים דיון על שכר השוטרים.
משה גפני: אחרי הדיון כאן הוא קיבל הסכם על שכר השוטרים, לא הזכיר את ועדת הכספים, אבל זה לא חשוב.
משה גפני: בסופו של דבר הגמלאים נשארו כך.
משה גפני: אמרתי שאני לא רוצה להביא.
משה גפני: היו שתי פניות על שכר השוטרים ואת הפנייה הראשונה לא הבאתי.
משה גפני: שלח לי יעקב גנות, מנכ"ל המשרד לביטחון פנים, נייר שבו הוא מסביר שזה עומד להסתיים.
משה גפני: עדיין לא התחייבות אבל לא רציתי לעכב את זה ולכן הבאתי את זה בישיבה הקודמת.
משה גפני: בינתיים הגיעה גם הפנייה הזאת.
משה גפני: עיכבתי אותה ואמרתי שאני רוצה שיסיימו עם גמלאי המשטרה.
משה גפני: נכון לרגע זה לא סיימו עם גמלאי המשטרה.
משה גפני: אמרתי, כמו שעשיתי קודם, שלא נעכב אלא נאשר את זה ואני אגיש רביזיה עד שייגמר העניין הזה או עד שתהיה איזו התקדמות, אבל אין רפרנט ולכן אי אפשר לדון בזה.
משה גפני: אנחנו עוברים להודעות.
משה גפני: הודעה מספר 20030 –
זבולון אורלב: כל הזמן אתם שולפים נייר.
זבולון אורלב: אני מתחיל להבין את רוחמה אברהם.
זבולון אורלב: 300 מיליון שקלים, משרד החינוך.
קריאה: זה המקור של הפנייה.
משה גפני: יש פנייה שאישרנו קודם לבינוי.
משה גפני: מדובר על בינוי כיתות לימוד.
משה גפני: זאת לא בקשה להעברה כמו שאנחנו עושים העברה רגילה אלא זאת הודעה.
משה גפני: בהודעה, אני נהגתי שאנחנו נדון על זה ונצביע כי על פי התקנון לא צריך.
משה גפני: אם אנחנו לא אומרים מילה, זה עובר.
זבולון אורלב: זאת העברת כספים משנה לשנה?
משה גפני: כן, העברה משנה לשנה.
זבולון אורלב: הם לא נותנים פירוט?
זבולון אורלב: למשל ב-300 מיליון לא מקבלים פירוט?
משה גפני: את הפירוט קיבלת בהעברה.
זבולון אורלב: העברה היא העברת כספים בתוך אותה שנת כספים.
זבולון אורלב: כאן זאת העברת כספים משנת התקציב לשנת תקציב.
משה גפני: איפה יש כסף בתוך שנת הכספים הזאת?
זבולון אורלב: רק 158 מיליון אבל מה עם כל היתר?
משה גפני: כנראה זה כל הבינוי.
זבולון אורלב: לא, ה-158 זה לבינוי.
משה גפני: גם זה הבינוי.
רוחמה אברהם-בלילא: זה המון כסף.
זבולון אורלב: זה מוזר שהרפרנטים הלכה.
טמיר כהן: היא מגיעה.
טמיר כהן: קוראים לה.
זבולון אורלב: אם זה בינוי, בוודאי שאסור לנו לעכב.
זבולון אורלב: אני אתקשר למשרד החינוך.
משה גפני: כן, תשאל.
משה גפני: אפשר להתקשר למשה שגיא.
זבולון אורלב: אם מבחינת התקנון הוא לא חייב אישור שלך, למה אנחנו עושים את הדיון?
ציון פיניאן: היות וזה לא חייב הצבעה, בוא נאשר את זה.
זבולון אורלב: אתה לא צריך לאשר.
משה גפני: אני מתקשר למשה שגיא.
משה גפני: זבולון, זה נושא טכני.
משה גפני: משה שגיא אמר לי.
זבולון אורלב: מה פירוש טכני?
משה גפני: זה לא יורד מתקציב משרד החינוך.
משה גפני: יש הודעה מספר 20030.
משה גפני: את יודעת להסביר את ההודעה הזאת?
שירלי באבד: אלה עודפים לא מחויבים שמועברים משנה לשנה.
שירלי באבד: זה כסף תוספתי של האוצר.
שירלי באבד: זה כסף שלא חויב בשום דבר.
משה גפני: אנחנו כבר ביררנו אבל יש לנו שאלה.
משה גפני: אנחנו מבינים שהכסף הזה מיועד לשתי מטרות כאשר מטרה אחת היא בינוי בסך 158 מיליון שקלים שאישרנו והמטרה השנייה היא 141 מיליון שקלים שגם אותם אישרנו.
משה גפני: למה זה עובר דרך החינוך?
משה גפני: בינוי עובר דרך החינוך כי זה חינוך, אבל למה ה-141 עוברים דרך החינוך?
שירלי באבד: מה זאת אומרת למה זה עובר דרך החינוך?
משה גפני: את לא יודעת?
משה גפני: תגיד אתה למה זה עובר דרך החינוך.
קריאה: על פי החוק עודפים שלא מחויבים חייבים לחזור לאותו סעיף.
קריאה: הם היו בסעיף הזה ולכן הם צריכים לחזור לאותו סעיף.
זבולון אורלב: כלומר, אם אתה רוצה לנצל את אתם כספים לא מחויבים, אף על פי שהם לא מחויבים.
משה גפני: ואף על פי שזה לא המשרד הזה.
קריאה: לא, זה במשרד הזה.
זבולון אורלב: לא, הפוך.
זבולון אורלב: הוא אומר שאם יש עודפים בחינוך שהם לא מחויבים ואתה רוצה להשתמש בהם, למרות שהם לא מחויבים, אתה חייב להחזיר אותם לאותו סעיף.
קריאה: אז יש לך עודף ואתה לוקח את זה משם.
משה גפני: ה צ ב ע ה הודעה מספר 20030 – אושרה פה אחד תודה רבה.
משה גפני: על סדר היום שינויים בתקציב לשנת 2011 ובקשות רביזיה על שינויים בתקציב.
רוחמה אברהם-בלילא: אדוני, הצעה לסדר.
רוחמה אברהם-בלילא: בוקר טוב אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת.
רוחמה אברהם-בלילא: לפני כשלושה שבועות, ואפילו יותר, במהלך הפגרה, באחת מן הישיבות של הפגרה, שאלתי את אדוני היושב ראש בנוגע להעברות הכספים, העברות שמונחות לפתחנו, דקה לפני שאנחנו מגיעים לישיבה.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו אז דיברנו ואמרת שניתן לכנסת לחזור לעבודה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת שחברי הכנסת יוכלו לקבל בעוד מועד, לפחות שבוע ימים לפני, את כל ההעברות מראש, כדי שנוכל לראות, ללמוד ולהעיר את הערותינו הן ב-ע' והן ב-א'.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מקווה ורוצה לשמוע את התייחסותך לעניין הזה.
משה גפני: אין אפשרות להניח אותן שבוע קודם.
משה גפני: החיים הם לא שבוע קודם.
משה גפני: מה שהיה בעבר, הייתה תיבה של חברי הוועדה בה היו שמים את ההעברות.
משה גפני: כל פעם שהייתה מגיעה העברה, היו שמים אותה בתיבה.
משה גפני: מאז השתכללו הדברים והכל מגיע בצורה בה זה מגיע וצריך לקחת את זה מהוועדה אלא אם כן נמצא איזו טכניקה אחרת, אבל אין דבר כזה של שבוע.
רוחמה אברהם-בלילא: יש לנו כאן העברות שהגיעו לפני שבועיים ושלושה שבועות, ואנחנו נדרשים בחמש דקות ללמוד העברה תקציב מתקציב לתקציב.
משה גפני: לא, אין חמש דקות.
רוחמה אברהם-בלילא: אז שעתיים.
משה גפני: לא, גם אין שעתיים.
משה גפני: באותו יום אני לא מביא אלא אם כן זה משהו של פיקוח נפש.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מדברת עלינו.
רוחמה אברהם-בלילא: זה שאתה לא מביא, זה בסדר, אבל אני כחברה בוועדת הכספים חושבת שזה לא נכון, זה לא ראוי ואין בזה שום שקיפות כלפי חברי הכנסת וכלפי הפיקוח של הכנסת על עבודת הממשלה כדי לוודא אם כספים שמועברים לא מועברים לטובת דברים אחרים.
רוחמה אברהם-בלילא: אם הבנת, צריך לראות איך אנחנו עושים את זה אחרת.
יצחק וקנין: אדוני היושב ראש, אני הצעתי לה הצעה קודם לכן כי דיברנו על כך.
יצחק וקנין: אמרתי לה שהיא יכולה כל רגע להיכנס אל טמיר ולראות.
משה גפני: אני אשב אתכם.
משה גפני: נמצא איזו דרך.
משה גפני: לי אין שום עניין להסתיר כאן כלום.
רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת ולכן אני מעלה את הנושא.
משה גפני: גם אין מציאות של הסתרה.
משה גפני: אם ההעברה מגיעה עכשיו ואת למשל תבקשי רביזיה, אני מכבד את זה.
משה גפני: אני רוצה שלא ישתמע כאילו יש ויכוח בינינו.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, אין ויכוח.
משה גפני: יש כאן שאלה טכנית.
משה גפני: נשב עם טמיר, נשב ביחד כולנו, ונראה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להאיר עוד משהו.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נמצאים בסוף שנה ובדרך כלל - כשרה אני יודעת לומר את זה – בסוף שנה תמיד יש עודף בקופות והשרים מחלקים את העודף הזה איך שבא להם ואיך שהם רוצים, כמובן על פי הקריטריונים.
משה גפני: אנשי האוצר שיושבים כאן מחייכים.
שי חרמש: רוחמה, את גם צריכה לציין שאת לא עשית את זה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני אמרתי לפי הקריטריונים.
רוחמה אברהם-בלילא: לא אמרתי שיש שר שעובר על החוק.
רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת שבגלל שעברנו משבר חברתי גדול, מן הראוי שאנחנו נעזור לאותם שרים להעביר את העודף לטובת דברים יותר חברתיים.
משה גפני: רוחמה, אני רוצה לומר לך שני דברים.
משה גפני: את מדברת על שני דברים שונים לחלוטין.
משה גפני: נכון, שני הדברים חשובים.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל אני קושרת ביניהם.
משה גפני: זה באמת לא קשור.
משה גפני: לגבי הנושא הראשון, זאת שאלה טכנית במהותה שתלוי באמת במזכירות הוועדה.
משה גפני: נצטרך למצוא דרך.
משה גפני: אם יש דרך, צריך למצוא אותה.
משה גפני: ההתפתחות הטכנולוגית גרמה לכך שמנהל הוועדה או מזכירות הוועדה שולחים לחברי הוועדה הודעה על כך שהגיעו כך וכך העברות.
משה גפני: את לא יודעת מה הפנייה ואת צריכה לבוא לכאן ולראות אותה, דבר שבעבר היית רואה בתיבה שלך ואני זוכר שאף אחד לא נגע בה.
רוחמה אברהם-בלילא: יש מיילים.
משה גפני: זה לא מגיע במיילים.
משה גפני: בסדר, נשב ביחד.
משה גפני: אין כאן שום עניין להסתיר.
משה גפני: לגבי הנושא השני הוא נושא מהותי.
משה גפני: מאז היית שרה ועד היום התרחקנו שנות אור ביכולת השרים לתפקד מול פקידי האוצר.
משה גפני: מה שאת אומרת, זה יפה מאוד.
שי חרמש: כל הסמכויות עברו ליושב ראש ועדת הכספים.
משה גפני: זה מה שרציתי להגיד עכשיו.
רוחמה אברהם-בלילא: ליושב ראש ועדת הכספים ולחברי הוועדה.
יצחק וקנין: לשר הפנים היה מענק שר – אתה מכיר את זה – פעם הוא יכול היה לחלק אותו, אבל היום הוא חייב לעמוד בקריטריונים ולומר מדוע הוא נותן לזה סכום כזה ולמישהו אחר סכום אחר.
שי חרמש: זה לא ביג דין להיות היום שר.
רוחמה אברהם-בלילא: ביג דיל זה להיות חבר ועדת הכספים.
משה גפני: אתה צנוע וענו.
משה גפני: גם שר הפנים וגם שר השיכון, במספר לא קטן של פניות, פנו אליך ואמרו לך שתסדר את זה כי הם לא יכולים.
משה גפני: טוב, לא חשוב, נשאיר את זה עכשיו.
יצחק וקנין: שרים היום לא שווים כלום.
יצחק וקנין: מי שעושה היום, אלה פקידי האוצר והיועץ המשפטי של אותו משרד.
יצחק וקנין: גם ראש הממשלה מסתכל אל היועץ המשפטי או לא.
יצחק וקנין: תדעו לכם שזאת אנרכיה.
יצחק וקנין: אני פוחד מהמצב הזה.
יצחק וקנין: צריך לתת איזה חופש לשר כך שיהיה לו שיקול דעת, כי אם אין שיקול דעת – אלה רק הפקידים שמכתיבים.
רוחמה אברהם-בלילא: בסופו של יום האחריות מוטלת על השר.
זבולון אורלב: אנחנו אשמים.
זבולון אורלב: אנחנו צריכים לשנות את החוק.
משה גפני: בוועדת החוקה מונח חוק שלי לגבי היועצים המשפטיים אבל לא מתקדמים אתו.
זבולון אורלב: הם עושים מלאכתם נאמנה.
זבולון אורלב: הטענות מופנות רק לעצמנו.
משה גפני: אני אומר לכם שגם היועצים המשפטיים וגם אנשי משרד האוצר הם באמת ובתמים – אני לא מדבר על חריגים – מתכוונים לטובת המדינה.
משה גפני: הם משוכנעים שזאת טובת המדינה ולפי השקפת עולמם.
יצחק וקנין: הם רוצים לתקוע אותך במשהו שאתה רוצה להוביל אותו ולכן הם הולכים ומכינים לך בג"ץ.
יצחק וקנין: הם מביאים לך את הבג"ץ והוא מתוכנן ומתוזמן כמו שאתה רוצה אותו.
יצחק וקנין: זאת המציאות של מדינת ישראל.
משה גפני: זה נושא גדול לדיון.
יצחק וקנין: אני אומר את הדברים בכל מקום אליו אני הולך ואני לא פוחד לומר את זה כי זאת המציאות.
משה גפני: דרך אגב, אני רוצה להודיע לוועדה שקיבלתי הודעה משר האוצר ומשר התעשייה שסולם השקילות חוזר למתכונתו הקודמת וכל נפש שווה נפש.
רוחמה אברהם-בלילא: מה אתה אומר?
רוחמה אברהם-בלילא: איזו הודעה דרמטית.
שי חרמש: עכשיו אני מציע לעשות סולם שקילות נכון.
משה גפני: פנייה מספר 546 – משרד הפנים.
משה גפני: שני תקני עתידים.
זבולון אורלב: מה זה שני תקני עתידים?
משה גפני: פנייה מספר 556 – עם הפנייה הזאת יש בעיה משפטית.
זבולון אורלב: על איזה משרד מדובר?
חן לב: מדובר על משרד החינוך.
חן לב: יש פנייה דומה של מינהל מקרקעי ישראל.
חן לב: אני אקדים בכמה מלים.
משה גפני: אנחנו מדברים על עבודה בלתי צמיתה.
משה גפני: אנחנו מדברים על פנייה מספר 556.
חן לב: אכן.
משה גפני: יש עוד פנייה של עבודה בלתי צמיתה.
חן לב: פנייה מספר 604.
משה גפני: אני מבקש שנדון על שתי הפניות יחד כי לגבי שתיהן יש את אותה בעיה משפטית.
זבולון אורלב: שתיהן במשרד החינוך?
משה גפני: הראשונה במשרד החינוך.
משה גפני: פנייה מספר 604 שהיא בעמוד 29 היא עבודה בלתי צמיתה.
משה גפני: 33 משרות במינהל מקרקעי ישראל.
רוחמה אברהם-בלילא: אפשר לקבל לגבי עבודה בלתי צמיתה?
משה גפני: תקבלי עכשיו.
זבולון אורלב: זאת עבודה לא קבועה.
משה גפני: אני רק רוצה שנדע על מה אנחנו מדברים.
משה גפני: אלה שתי הפניות עליהן מדובר לגבי עבודה בלתי צמיתה.
משה גפני: פניות מספר 556 ו-604 – אתה תסביר את שתי הפניות.
חן לב: אני אסביר את הרקע למהלך.
חן לב: בחוק התקציב השנתי מוגדרים שני סוגים של משרות, משרות בתקן שיא כוח אדם על פי חוק יסודות התקציב ומשרות שמתוקצבות באמצעות חודשי העסקה שאנחנו קוראים להן עבודה בלתי צמיתה.
רוחמה אברהם-בלילא: בין היתר אלה עובדי הקבלן?
חן לב: חס וחלילה.
חן לב: מדובר בכל מקרה בעובדי מדינה.
חן לב: ההבדל המקורי בין שני סוגי ההעסקה היה בין עובדים שהם עובדים קבועים לבין עובדים שתקופת העסקתם היא זמנית למשימה שתקופתה ידועה מראש.
חן לב: נציבות שירות המדינה ביקשה לבצע מהלך של המרה של קבוצה גדולה של משרות מתקצוב במסגרת עבודה בלתי צמיתה לתקצוב בשיא כוח אדם.
חן לב: אני אבקש מנציגת נציבות שירות המדינה להסביר את מהות המהלך ואת המשמעויות מבחינה כספית.
משה גפני: חברת הכנסת רוחמה אברהם, לא מדובר על עובדי קבלן אבל מדובר על רעיון מסוג דומה.
משה גפני: את תכף תשמעי.
ציון פיניאן: אותה גברת בשינוי אדרת.
משה גפני: אני אבקש ממך גם שכאשר את מסבירה את המהלך הזה, תגידי על העובדים הבלתי צמיתים האלה כמה שנים הם במהלך הזה.
משה גפני: כמה שנים הם עובדים.
משה גפני: זאת אומרת, אלה לא עובדי קבלן אבל הם שנים עובדים כך.
משה גפני: אם תוכלי גם למסור פרטים, בבקשה.
חן דנוך: בשירות המדינה יש כמה וכמה סוגי העסקה.
חן דנוך: יש את ההעסקה הקונבנציונאלית שהיא העסקה בשיא כוח אדם, זאת אומרת, התקציב הוא תקציב קבוע, העובד נכנס, עובר את תקופת הניסיון במכרז פומבי כמובן והתקציב קבוע והוא או בפנסיה תקציבית או בפנסיה צוברת למרות שהיום כבר אין פנסיה תקציבית, אבל נעזוב את הפנסיה.
חן דנוך: יש סוג אחר שנקרא עבודה בלתי צמיתה.
חן דנוך: עבודה בלתי צמיתה היא איזושהי סוג העסקה מאוד ישן שאומר שהעובד עושה בדיוק אותו הדבר כמו חברו שעובד בשיא כוח אדם, אלא שהתקציב של המשרה שלו הוא מתחדש משנה לשנה אבל העבודה היא חיונית.
שי חרמש: ואם התקציב לא מתחדש, האיש הולך הביתה?
חן דנוך: זאת הבעייתיות.
זבולון אורלב: אבל שר החינוך רוצה להפוך עבודה בלתי צמיתה לעבודה צמיתה.
חן דנוך: יש הסכום עם אגף התקציבים.
משה גפני: מי אמר שיש בעיה?
זבולון אורלב: אם היה הפוך, אני מבין שיש בעיה.
משה גפני: זבולון, היות שהמטרה ראויה, לכן זה על סדר היום.
משה גפני: אם המטרה לא הייתה ראויה, זה בכלל לא היה על סדר היום.
משה גפני: הבעיה היא בעיה משפטית.
משה גפני: רוחמה שאלה אם מדובר על עובדי קבלן ואמרתי שאלה לא עובדי קבלן, אבל זה אותו רעיון.
זבולון אורלב: הלוואי שכל השרים היו עושים כך.
חן דנוך: העסקה לעומת זאת שהיא העסקה לא צמיתה, לא קבועה ולא בלתי צמיתה ולא בחודשי עבודה, זה למשל משרות אמון של שרים או של מנכ"לים.
חן דנוך: בא עובד, הוא נבחר על ידי השר למשרת אמון, הוא מגיע לתקופת העסקתו לפי העסקתו של השר, השר הולך הביתה, אותה משרה יוצאת.
חן דנוך: היא מתוקצבת בבסיס חוק התקציב אבל אותו עובד הולך הביתה יחד עם השר או עם המנכ"ל.
חן דנוך: סטודנטים למשל, משרות עונתיות למשל בחקלאות, צריך קטיף תפוזים, אנחנו יודעים שמדובר בחודשים מסוימים בחורף, העבודה נגמרת, הפרויקט נגמר, האיש הולך הביתה.
חן דנוך: כל יתר המשרות מבחינת נציבות שירות המדינה הן משרות חיוניות.
חן דנוך: לטעמנו לפחות יש בעיה כי אם אנחנו יוצרים משרות והמשרות הן כאילו בעבודה בלתי צמיתה, זה קצת משבש את המבנה הארגוני של אותו משרד.
חן דנוך: המשרד מבין שהמשרות הן צמיתות אבל מצד שני התקציב אומר שהן לא צמיתות אלא הן בעבודה בלתי צמיתה.
חן דנוך: זאת ההבחנה בגדול.
חן דנוך: מבחינת נציבות שירות המדינה, מהיום שהעובד זכה במכרז, העבודה היא צמיתה, מבחינתנו הוא יכול מיד להיקלט לשיא כוח אדם.
חן דנוך: זאת עמדת הנציבות.
משה גפני: למה הוא לא נכנס?
חן דנוך: ראשית, הוא לא נכנס בגלל בעיות תקציביות.
חן דנוך: שנית, יש איזשהו הסדר עם אגף התקציבים.
משה גפני: מה זאת אומרת בעיות תקציביות?
משה גפני: הרי משלמים לו משכורת.
חן דנוך: משלמים לו משכורת.
משה גפני: אז מה הבעיות התקציביות?
חן דנוך: זה בבסיס התקציב.
חן דנוך: תכף יסביר לנו אגף התקציבים.
רוחמה אברהם-בלילא: הם לא רוצים להכניס את זה לבסיס התקציב.
חן דנוך: כנראה לא רוצים להגדיל את בסיס התקציב הקבוע, למרות שזה לא מגדיל.
זבולון אורלב: שניהם בבסיס התקציב.
זבולון אורלב: גם עבודה בלתי צמיתה נמצאת בבסיס התקציב.
רוחמה אברהם-בלילא: אז מה הבעיה להפוך את זה לאחד?
חן לב: אני אוסיף על מה שאמרה נציגת נציבות המדינה.
חן לב: מה שאנחנו מבקשים בעצם זה לתקן עיוות שקיים בחוק התקציב השנתי.
משה גפני: תתקנו את החוק.
חן לב: זה בדיוק מה שאנחנו מבקשים לעשות בפניות הללו.
חן לב: לשם כך התכנסנו.
רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת שזאת תהיה הפנייה האחרונה שנקבל בעניין הזה?
משה גפני: מדובר על 1,884 משרות כאלה בשירות המדינה.
משה גפני: הם הולכים בדרך הקלה ואני לא יודע למה.
משה גפני: למה דרך העברה תקציבית שנאשר אותה, אנחנו לא נשאיר את זה כך, אם היועצת המשפטית של הוועדה תסכים, למה אתם לא מתקנים את החוק?
משה גפני: אנחנו נעביר את זה בשלושה ימים.
חן לב: חוק התקציב?
משה גפני: לתקן את החוק.
חן לב: זה מה שאנחנו מבקשים לעשות בפנייה לוועדה.
משה גפני: אני לא למדתי משפטים באוניברסיטה.
משה גפני: אני לא מכיר דבר כזה שמתקנים את החוק דרך העברה תקציבית.
חן לב: לא מדובר בהעברה תקציבית.
חן לב: רגע לפני שנגיע לשאלה הטכנית, אני רוצה להוסיף עוד כמה מלים לגבי השאלה המהותית.
משה גפני: עכשיו הגענו.
משה גפני: השאלה היא טכנית.
חן לב: הפתרון לה הוא טכני.
חן לב: אני רוצה להוסיף עוד כמה מלים לעניין המהותי.
חן לב: אנחנו מבקשים שחוק התקציב השנתי ישקף בצורה טובה יותר את המציאות בה עובדים מועסקים תקופות ארוכות כדי שמספר המשרות בשיא כוח אדם בחוק התקציב, ישקף את מספר העובדים הקיימים בפועל.
חן לב: חשוב לציין שזכויותיו של עובד או היחסים בין המעביד לעובד, בין אם הוא מועסק בעבודה בלתי צמיתה ובין אם הוא מועסק בשיא כוח אדם, למעשה לא משתנים.
חן לב: ההבדל המרכזי היחיד שהוא מהותי לגבי העובדים הוא, כמו שציינה חן, לא משפיע על קביעות משום שקביעות ניתנת בלאו הכי אחרי שעובד מועסק חמש שנים.
משה גפני: מה תעשו אם אנחנו לא מאשרים את התקציב הזה?
זבולון אורלב: עובד רגיל מקבל קביעות אחרי שנה.
רוחמה אברהם-בלילא: הוא לא מקבל את הכסף.
משה גפני: הוא לא מקבל משכורת.
רוחמה אברהם-בלילא: ברור.
רוחמה אברהם-בלילא: הוא לא מקבל שכר.
משה גפני: אם אנחנו לא מאשרים.
חן לב: חלילה.
קריאה: עובדים מקבלים קביעות אחרי שנתיים.
זבולון אורלב: תלוי.
זבולון אורלב: לא כולם אחרי שנתיים.
משה גפני: אם אנחנו לא מאשרים את התקציב, מה קורה?
חן לב: לא יקרה שום דבר.
חן לב: העובדים ימשיכו לעבוד.
רוחמה אברהם-בלילא: מאיפה תשלם להם משכורת?
חן לב: במידה שהפנייה לא תאושר, העובדים ימשיכו להיות מועסקים.
משה גפני: לא על זה אני שואל.
משה גפני: הרי זה נושא תקציבי.
משה גפני: נניח שיחסר כסף במשרד ואנחנו לא נאשר את התקציב, הם ימשיכו לקבל שכר?
חן לב: כן.
חן לב: היכולת של משרדי הממשלה, של נציבות שירות המדינה, לסיים את העסקתו של עובד, בין אם הוא מועסק בשיא כוח אדם ובין אם הוא מועסק בחודשי העסקה, בעבודה בלתי צמיתה, לא מושפעת.
זבולון אורלב: חוק התקציב שבא לאישור הוועדה מונה בתקנה בבסיס את שיא כוח האדם.
חן לב: אמת.
זבולון אורלב: שיא כוח אדם, מה שחשוב שם זה מספר המשרות ולא הכסף.
זבולון אורלב: גם אם לא יהיה כסף, יהיו חייבים לשלם את המשכורת.
זבולון אורלב: מה ששונה בעבודה בלתי צמיתה.
זבולון אורלב: אם התקציב לא מספיק, יגידו למשרד לפטר את העובד.
זבולון אורלב: הוא שואל, אם מותר לי לפרש את השאלה, עכשיו, כשאנחנו עושים את ההעברה התקציבית, איך זה משתנה בבסיס התקציב של המשרד ששיא כוח האדם משתנה?
זבולון אורלב: הרי שם זה חוק התקציב.
זבולון אורלב: הוא שואל אותך איך אתה רוצה דרך העברה תקציבית לשנות את חוק התקציב.
זבולון אורלב: אתה צריך לבקש שינוי בחוק התקציב על מנת להגדיל את שיא כוח האדם הקבוע של המשרד.
זבולון אורלב: פירשתי אותך נכון?
משה גפני: אני יכול לקחת אותך כדי שתפרש אותי בעוד כמה דברים?
זבולון אורלב: אני אשתדל לעזור לך.
משה גפני: תשיבי לו.
משה גפני: זאת השאלה המרכזית של הדיון הזה.
משה גפני: אין כאן דיון מהותי.
משה גפני: אנחנו רוצים שעובדים יהיו עובדים קבועים ושלא יהיו עובדים בלתי צמיתים.
משה גפני: בכלל, גם המילה צמיתים, יש לה צליל רע מאוד.
משה גפני: תענו על השאלה הזאת שהיא השאלה המרכזית.
חן לב: הידע שלי בדיני עבודה, לצערי הוא מוגבל מאוד.
חן לב: אני לא יודע שעובד שמועסק מספר שנים תחת שורה בתקציב או טור בתקציב שנקרא חודשי עבודה בלתי צמיתה, ניתן לסיים את העסקתו בדרך קלה יותר.
זבולון אורלב: אם לא הבנת את השאלה, אני מורה גרוע.
זבולון אורלב: איך אתה רוצה דרך זה שהוועדה תאשר היום את ההעברה לשנות את חוק התקציב בשיא כוח אדם של משרד החינוך?
זבולון אורלב: בחוק התקציב כתוב מה שיא כוח האדם, תשנה אותו שם.
חן לב: אני אסביר.
חן לב: אנחנו מבקשים, כמו שמפורט בפנייה התקציבית שמונחת לפניכם, בחוק התקציב השנתי להפחית 12 חודשי עבודה בלתי צמיתה עבור כל עובד ולהוסיף בשיא כוח אדם עבור כל עובד.
זבולון אורלב: עוד שאלה אחת.
זבולון אורלב: האם בבסיס התקציב של 2012 – אני מבין שהולכים לעשות שינויים – שאנחנו נבוא לאשר אותו, יש שינוי בבסיס כוח האדם של משרד החינוך?
משה גפני: התשובה היא לא, אלא אם כן תתקבל התביעה של מספר חברים בוועדה לעשות תקציב חדש ב-2012.
זבולון אורלב: לא יהיו שינויים תקציביים בבסיס התקציב?
זבולון אורלב: צריך להוסיף תקציב של 3-4.
משה גפני: אתה יכול להוסיף.
משה גפני: אבל אין בסיס תקציב.
משה גפני: אתה הצבעת בעד התקציב הדו-שנתי?
משה גפני: בקריאה הראשונה אתה הצבעת בעד.
משה גפני: אני בקריאה הראשונה הצבעתי נגד בגלל מה שאתה אומר עכשיו, בין היתר.
זבולון אורלב: ומה הייתה התוצאה?
זבולון אורלב: מה המשחקים האלה?
זבולון אורלב: בסוף שנינו הצבענו בעד בקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: לא הייתה לי ברירה.
משה גפני: נגמר הסיפור של 2012 אלא אם כן מחליטים לפתוח את התקציב מחדש.
זבולון אורלב: ב-2013 זה יופיע בבסיס התקציב?
זבולון אורלב: לא, הם צריכים להשיב.
זבולון אורלב: הם צריכים להשיב עכשיו לפרוטוקול.
משה גפני: על 2013.
משה גפני: בבקשה, היועצת המשפטית של הוועדה.
שגית אפיק: מבחינה משפטית השאלה הזאת עלתה כבר לפני זמן מה משום שבאמת חוק יסודות התקציב לכאורה לא מתייחס במסגרת ההגדרה שלו לשיא כוח אדם.
שגית אפיק: הוא לא מתייחס למשרות עבודה בלתי צמיתה.
שגית אפיק: הטור הזה של משרות עבודה בלתי צמיתה שהתווסף לחוק התקציב, הוא התווסף לצד הטור של שיא כוח אדם.
שגית אפיק: הלשכה המשפטית של משרד האוצר כתבה חוות דעת בה היא מסבירה מדוע לדעתה ניתן לעשות את ההמרה הזאת כשהיא מתבססת בעצם על קל וחומר משום שאפשר לעשות העברות תקציביות ולבצע שינויים בחוק התקציב לפי השינויים שמופיעים בחוק יסודות התקציב.
שגית אפיק: מכיוון שהחוק לא צפה את אותן משרות עבודה בלתי צמיתה כאשר הוא נוסח, אבל הוא כן התייחס למשרות שיא כוח אדם שאותן כן אפשר לתקן בהעברה תקציבית ואפשר לשנות אותן בהעברה תקציבית לפי חוק יסודות התקציב, סברה הלשכה המשפטית של משרד האוצר שניתן לעשות את זה כך גם במקרה הזה, באמצעות העברה תקציבית.
שגית אפיק: במסגרת ההידברות שלי אתם, אני סברתי שזה יהיה נכון יותר שיובאו לפני הוועדה כל המשרות שמבקשים להמיר אותן ושזה ייעשה באמת בתיקון לחוק.
שגית אפיק: זבולון אורלב: את מסכימה אתי שכמו כל העברה, זה חד פעמי.
שגית אפיק: כלומר, אם נאשר עכשיו, אישרנו מעין תוספת תקציבית שלא נכנסת לבסיס.
שגית אפיק: לכן אני אומרת.
רוחמה אברהם-בלילא: בוא נחכה עם זה.
זבולון אורלב: לכן השאלה המשפטית היא איך אנחנו יכולים לגרום לכך שהתוספת הזאת תישאר קבועה בשיא כוח אדם.
שגית אפיק: מדובר ב-1,884 משרות כאלה.
שגית אפיק: בחוברת הזאת יש הרבה פחות.
שגית אפיק: יש עוד משרדים רבים שרוצים לעשות את אותה המרה.
שגית אפיק: בתחילה סיכמנו שרוב המשרות, אם לא כולן, יגיעו לבסיס התקציב ויתוקן חוק התקציב.
שגית אפיק: מסיבות טכניות זה התעכב בתוך הממשלה והם לא הצליחו לעמוד בסידור הזה ובהסכמה הזאת ולכן מובאות בפניכם עכשיו שתי העברות תקציביות, האחת לגבי משרד החינוך והשנייה לגבי מינהל מקרקעי ישראל.
שגית אפיק: הוועדה יכולה לבקש שיתר ההעברות שנותרו יובאו בכל זאת לבסיס התקציב.
רוחמה אברהם-בלילא: שמענו מנציג האוצר שאם לא נעשה את ההעברה הזאת, לא יקרה שום דבר והעובדים בכל זאת יקבלו את השכר.
רוחמה אברהם-בלילא: כך הבנתי.
רוחמה אברהם-בלילא: לאור ההמלצה שלך, גברתי היועצת המשפטית, אני מציעה להמתין עם כל הסוגיה הזאת.
רוחמה אברהם-בלילא: שייקחו שבועיים עבודה ויביאו לנו את זה כמכלול לגבי כל משרדי הממשלה ולא כל פעם העברה תקציבית כזאת או אחרת.
רוחמה אברהם-בלילא: שיוסיפו את זה לבסיס התקציב כפי שחבר הכנסת אורלב אומר.
משה גפני: אי אפשר להכניס את זה לבסיס התקציב.
רוחמה אברהם-בלילא: אז שיביאו את זה באופן מסודר יותר.
שגית אפיק: התקציב הוא דו שנתי.
שגית אפיק: אפשר לעשות את זה לתקציב הבא אבל לא בתקציב הזה.
משה גפני: זה כאילו באמצע השנה.
שגית אפיק: צריך גם להבין שהתוצאה היא תוצאה ראויה.
זבולון אורלב: הוועדה מברכת על המהלך הזה.
זבולון אורלב: השרים, הנציבות והאוצר ראויים לברכות אבל אי אפשר לעשות את זה באופן חד פעמי.
זבולון אורלב: מה שעכשיו אנחנו מאשרים הוא חד פעמי.
זבולון אורלב: אפשר שבסוף הדברים האלה יחזירו את העובדים בחזרה לעבודה צמיתה.
זבולון אורלב: לכן גם אם תהיה התחייבות של האוצר שנכון, כרגע אי אפשר לפתוח את התקציב או הקואליציה מתנגדת לפתיחת התקציב.
משה גפני: כרגע התקציב סגור.
זבולון אורלב: הואיל והתקציב סגור אנחנו מודיעים לכם שאנחנו מתחייבים שהשינויים שאנחנו עושים ייכנסו לבסיס התקציב ב-2013.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל אתה מסכים שיביאו לך את כל התמונה כולה ולא רק לגבי שני משרדים?
זבולון אורלב: זה לא כל כך חשוב כיוון שכל דבר שיביאו לגבי העברה מעבודה צמיתה לעבודה קבועה, אנחנו צריכים לברך על זה.
זבולון אורלב: לא משנה לי אם זה יהיה בבת אחת או בחלקים אלא הלוואי שיביאו כמה שאפשר.
זבולון אורלב: השאלה אם הם מוכנים להתחייב לכך.
חן דנוך: אני רוצה להוסיף.
משה גפני: אני מבקש שהממשלה תאמר – תחליטו מי זה יהיה, את או הוא – כמה דברים.
משה גפני: הוועדה מעוניינת לאשר את הנושא הזה והיא מעוניינת לאשר את הכול.
משה גפני: הוועדה לא מעוניינת שיישארו עובדים בלתי צמיתים.
משה גפני: לכן אנחנו רוצים לדעת כמה דברים.
משה גפני: אם אתם לא יכולים להתחייב, בואו נעשה את זה בישיבה הבאה.
משה גפני: אם אתם יכולים להתחייב, נעשה את זה עכשיו.
משה גפני: הדבר הראשון.
משה גפני: אנחנו רוצים שתתחייבו שמה שאנחנו מאשרים עכשיו, ברגע שהולכים לאשר תקציב מדינה – זה יכול להיות ל-2013 וזה יכול להיות אם יחליטו לפתוח את 2012 – באותו רגע שיהיה אישור של תקציב מדינה, מה שאנחנו מאשרים עכשיו ייכנס לבסיס התקציב.
משה גפני: הדבר השני הוא שאתם אומרים לנו שבתוך כך וכך זמן אתם מביאים את כל העובדים.
משה גפני: אנחנו לא רוצים שיישארו עובדים בלתי צמיתים.
חן דנוך: חן יענה לך אבל לפני כן אני רוצה להוסיף משהו.
חן דנוך: יש תהליך שמעביר את העובדים הבלתי צמיתים לעבודה צמיתה.
חן דנוך: זאת אומרת, התהליך קיים בין נציבות שירות המדינה לאוצר וזה לא משהו שהוא לא קיים.
חן דנוך: הוא קיים כבר שנים.
חן דנוך: אנחנו לוקחים עובדים, קבענו שהקריטריון יהיה חמש שנים, כל חמש שנים אנחנו רואים מי העובדים שעומדים בקריטריונים, ואת אותן משרות של אותם עובדים אנחנו מעבירים לבסיס התקציב.
חן דנוך: זה תהליך שלוקח זמן.
חן דנוך: מדובר בעשרות אלפי משרות ולא ב-1,800.
משה גפני: אלה 1,884.
חן דנוך: אלה רק שני משרדים אבל יש עוד הרבה משרדים.
משה גפני: ראש הממשלה – 32, שירותי דת – 1, אוצר – 70, אגף המכס – 78.
חן דנוך: יש לנו מישהו שמרכזת את זה בנציבות שירות המדינה.
חן דנוך: התהליך עובד כמו שעון.
חן דנוך: אנחנו מעבירים את המשרות.
משה גפני: מה זאת הרשימה הזאת?
חן דנוך: אלה משרות שנותרו שצריך להעביר אותן.