GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: הדברים נאמרו פה בצורה ברורה בישיבות של הוועדה.
יצחק וקנין: לדעתי, אין מה לעשות היום.
יצחק וקנין: רק אם אנחנו מחליטים לפרוץ את העניינים, עושים מזה סנקציות ואנחנו באים לאוצר ואומרים: רבותיי, אנחנו רוצים תוספת תקציבית ולא, אנחנו עושים אחת, שתיים, שלוש.
יצחק וקנין: בלי זה, להערכתי, הדיון הזה ייגמר ויסתיים וכל אחד ילך לדרכו ושמענו את הכל, ותוצאה לא תהיה.
יצחק וקנין: במיוחד אני אומר את זה עוד יותר, כאשר על הצוואר של כולנו מונח כרגע הקיצוץ הרוחבי.
יצחק וקנין: עוד לא נשמנו, אפילו, מאישור התקציב ויש לנו קיצוץ רוחבי שצריכים להביא אותו לפה.
יצחק וקנין: השאלה מה נעשה, איך נצביע, באיזו צורה ננהג שזה יגיע לירושלים.
יצחק וקנין: אני אומר פה מראש - -
חיים אורון: זאת תהיה השאלה?
יצחק וקנין: אם הדבר הזה יבוא על חשבון מקומות אחרים, אני מודיע לכם: אני הראשון שאתנגד, זה לא מעניין אותי, אפילו שזה ירושלים.
יצחק וקנין: אם זו תהיה תוספת - - -
ניר ברקת: חבר'ה, אתם פשוט לא מבינים את המשמעות של מה שהולך להיות פה.
משה גפני: ניר, ניר.
ניר ברקת: אתם לא מבינים את המשמעות.
ניר ברקת: אתם גיבורים גדולים – אתם לא מבינים את המשמעות.
משה גפני: אדוני ראש העיר, תיתן לי לסיים - - -
יצחק וקנין: אם זה יבוא על חשבון יישובים אחרים - - -
משה גפני: על זה הולכים.
יצחק וקנין: תביאו תקציב נוסף, שהאוצר יביא תקציב – אני אעזור.
יצחק וקנין: מצדי, שלא ייתנו לאף אחד, שייתנו רק לירושלים, אני בעד זה.
יצחק וקנין: אבל שלא יחשוב מישהו – אני אומר את הדברים בצורה ברורה ביותר.
יצחק וקנין: אני לא מגמגם אפילו: לא יכול להיות מצב שאנחנו שבועיים אחרי תקציב, אפילו לא נשמנו, יש לנו קיצוץ רוחבי, עכשיו יבואו אלינו בצורה כזו ואחרת: תיקחו על חשבון זה, תקצצו מפה, תעבירו לפה – זה לא הולך.
יצחק וקנין: גם ככה אנחנו בהתמודדות קשה עם כמה נושאים שהם קריטיים, לדעתי.
יצחק וקנין: אין לי ספק שהנושא של ירושלים הוא דבר שצריך לטפל בו בצורה מסודרת, אבל לצערי הרב אנחנו אחרי תקציב.
יצחק וקנין: אני לא יודע מה אפשר לעשות היום.
משה גפני: קרן טרנר, משרד האוצר.
משה גפני: יש עוד מישהו מהממשלה שמעוניין להתייחס לעניין הזה?
משה גפני: רשות המסים יש פה מישהו?
קריאה: הם לא רלוונטיים.
משה גפני: כן רלוונטיים.
משה גפני: אבל – קרן טרנר, בבקשה.
קרן טרנר: הממשלה משקיעה מאות מיליונים בתוכניות שונות לעיריית ירושלים.
קרן טרנר: להגיד שהממשלה לא אכפת לה מעיריית ירושלים ונותנים לעיריית ירושלים להידרדר – מאות מיליונים.
קרן טרנר: תוכנית אגן העיר העתיקה ותוכנית צמיחה, ועכשיו דנים על תוכנית צמיחה חדשה.
ניר ברקת: לא, לא.
ניר ברקת: קרן, זה קשור לשוטף.
משה גפני: אדוני ראש העיר, אני מבקש.
יצחק וקנין: שתגיד כמה.
משה גפני: טוב שאמרת לי מה לשאול.
קרן טרנר: אלה החלטות ממשלה שהתקציב שלהן גם ברור.
משה גפני: גברת טרנר, את רוצה בבקשה להקשיב ליושב ראש?
משה גפני: את לא באגף התקציבים עכשיו, כאן שומעים ליושב ראש.
משה גפני: אני מבקש, לא נאום ציוני.
משה גפני: אני מבקש: תאמרי.
משה גפני: נותנים לאגן הזה ולאגן ההוא – תגידי מספרים.
משה גפני: אני מבקש מספרים.
משה גפני: נותנים – אל תגידי את המילה מאות מיליונים, זה לא מעניין אותי.
ניר ברקת: זה פרויקט לאומי.
משה גפני: תאמרי מספרים.
קרן טרנר: בסדר גמור.
קרן טרנר: שתי תוכניות שאושרו בעבר לעיריית ירושלים, מתקרבות, לדעתי, לשבע מאות מיליון שקלים, שתי התוכניות יחד, דרך הרשות לפיתוח ירושלים.
קרן טרנר: עכשיו אנחנו דנים על תוכנית חדשה, תוכנית צמיחה, שהיא על מאות מיליונים נוספים.
ניר ברקת: לכמה שנים?
משה גפני: המילה מאות מיליונים לא מעניינת אף אחד.
משה גפני: תגידי כמה.
קרן טרנר: בערך שלוש מאות מיליון שקלים.
ניר ברקת: דרך הרשות לפיתוח ירושלים.
קרן טרנר: דרך הרשות לפיתוח ירושלים.
קרן טרנר: זו צמיחה, אלה תשתיות לעיר.
קרן טרנר: אלה נושאים שונים של תיירות, תעסוקה, מרכז העיר, משיכת צעירים – נושאים חשובים.
יצחק וקנין: זה מלבד מענק הבירה.
קרן טרנר: זה מלבד מענק הבירה.
ניר ברקת: זה שבעים מיליון שקל בשנה, וזה לא לעיריית ירושלים, זה לא לשוטף.
קרן טרנר: זה לא לעיריית ירושלים, זה לעיר ירושלים.
קרן טרנר: אולי יש הבדל.
קרן טרנר: חוץ מהעניין הזה, אזורי התעשייה של ירושלים, הם גם אזורי עדיפות וגם משקיעים הרבה מאד בתחומי תחבורה ותחומים אחרים, כך שקשה להגיד שהממשלה לא רואה את ירושלים, או רואה את ירושלים ככל עיר אחרת.
קרן טרנר: לא כך הדבר.
קרן טרנר: עיריית ירושלים חוותה תוכנית הבראה לא פשוטה לפני כמה שנים, והגיעה לאיזון, ובשנים האחרונות העירייה מראה איזון תקציבי בשוטף.
קרן טרנר: השנה הגיע ראש העיר ואמר: נפתח לי פער.
קרן טרנר: פער של מאה מיליון, שבעים וחמישה מיליון, מספרים קצת משתנים.
קרן טרנר: אמרנו: טוב, בואו נראה ממה הפער וגם מה קורה בשנים הבאות.
קרן טרנר: כי זה קל מאד לבוא ולהגיד: טוב, בואו נוסיף היום מאה מיליון שקל – אגב, זה לא קל בכל מקרה – אבל מה קורה בשנה הבאה?
קרן טרנר: ואנחנו רואים שהמספריים נפתחות.
קרן טרנר: אז אמרנו: בואו נראה איך עושים צעדים.
קרן טרנר: אנחנו נכונים לבוא ולסייע, לבוא ולסייע יותר גם בשנים הקרובות, אם נדע שהפער הולך ומתכנס.
קרן טרנר: ישבנו עם נציגי העירייה לא מעט, השקענו בעניין לא מעט ישיבות בשבועות האחרונים, בסופו של דבר יש פער של כשמונים מיליון שקלים, היינו נכונים לסייע בתוספת תקציבית שלא מכסה את כל הפער, אני לא אומרת לעיריית ירושלים איך לסגור את הפער.
קרן טרנר: לעירייה יש תקציב בסדרי גודל של שלושה מיליארד שקלים, משרדי ממשלה עכשיו יחוו קיצוץ של אחוז וחצי ועוד אחוז וחצי בשנה הבאה – עיריית ירושלים צריכה לדעת לספוג כמה עשרות מיליונים.
קרן טרנר: אני לא אגיד לראש העיר מאיפה – אם זה מהתוספות תקנים שנוספו, על אף שזה תקנים ושכר, אולי, למשימות חשובות, אבל יש עוד תקנים שגויסו לעירייה אחרי תוכנית ההבראה שדיברה על פיטורין.
קרן טרנר: אז אלה תקנים חשובים לצמיחת העיר – בסדר.
קרן טרנר: ניקיון העיר – רוצים להפוך את זה - - -
משה גפני: מתי ישבתם עם עיריית ירושלים בפעם האחרונה?
יעקב אדרי: אבל הרב גפני, היא צריכה לתת את התשובות על נושאי ירושלים.
יעקב אדרי: יש לי הרבה כבוד אלייך, מישהו מהממשלה צריך היה צריך לבוא לפה - - -
משה גפני: אבל כבר דיברנו על זה בתחילת הישיבה.
יצחק וקנין: תאמין לי יעקב, אפשר אתם לעשות יותר מאשר עם שר האוצר.
יצחק וקנין: אני לא מזלזל בהם.
משה גפני: זה סתם מפריע עכשיו.
משה גפני: קרן טרנר, שאלתי ואני מבקש תשובה.
קרן טרנר: ישבנו ביום שני האחרון.
משה גפני: ביום שני ישבתם.
משה גפני: מי ישב?
משה גפני: אתה, המנכ"ל.
קרן טרנר: מנכ"ל העירייה, נציגה של מנכ"ל משרד ראש הממשלה ואנוכי.
משה גפני: ישבתם ולא הגעתם ל - - -
משה גפני: והפער מה הוא, אדוני המנכ"ל?
יוסי היימן: הפער הוא שמונים.
יוסי היימן: מה שהאוצר מוכן לתת – אני לא יודע אם הם רוצים לשים פה את המספרים.
משה גפני: אני רוצה לדעת את המספרים, חייבים להגיד לי את המספרים.
משה גפני: כמה אתם מוכנים לתת?
קרן טרנר: אנחנו הצענו להוסיף כמה עשרות מיליונים, אבל - - -
משה גפני: עוד הפעם?
משה גפני: קרן, אני אפסיק את הדיון.
משה גפני: תגידי לי כמה.
קריאה: אני אגיד לך כמה.
קריאה: חצי מזה.
יעקב אדרי: היא לא יכולה להתחייב.
משה גפני: אתם רוצים לנהל את הישיבה – תנהלו את הישיבה.
משה גפני: קרן, אני מבקש תשובה.
קרן טרנר: אנחנו הצענו להוסיף 30 מיליון שקלים - -
מנחם אליעזר מוזס: מאיפה?
מנחם אליעזר מוזס: מהעלאת ארנונה?
קרן טרנר: וגם תוספת שתותנה בצעדים לצמצום הפער על ידי העירייה.
יוסי היימן: בתנאי שהעירייה תעלה בארבעים מיליון.
ניר ברקת: בתנאי שהעירייה עוד תעלה בארנונה - -
מנחם אליעזר מוזס: או, או.
ניר ברקת: או ש - - -
משה גפני: קרן, תודה.
משה גפני: כל אחד רוצה להיות פופוליסט – זה בסדר.
משה גפני: אתם מוכנים לתת תוספת של שלושים מיליון שקל, ובתנאי שהעירייה תעשה צעדים נוספים - - -
קרן טרנר: תעלה את הארנונה.
מנחם אליעזר מוזס: ארנונה להעלות ב-40 מיליון.
משה גפני: חבר הכנסת מוזס, אמנם לא למדתי את הליבה, אבל עברית אני מבין.
משה גפני: בתנאי שיעלו את הארנונה.
קרן טרנר: לא - - -
ניר ברקת: הארנונה בירושלים היא הכי גבוהה בארץ.
קרן טרנר: אנחנו אמרנו שאנחנו מוכנים לעשות מאמץ ולעלות בשלושים מיליון, ותוספת נוספת של כחמישה, עשרה מיליון, תותנה בכך שהעיריה תעשה צעדים לצמצום הפער, כי הפער הזה הולך וגדל עם השנים.
משה גפני: איזה פער?
קרן טרנר: הפער שהעירייה אומרת שיש לה בתקציב.
ניר ברקת: שנובע ממה?
משה גפני: שנובע ממה?
קרן טרנר: אני – תשמע - - -
קרן טרנר: - - - שלושה מיליארד - - -הנחות בארנונה - - -
קריאה: זה על פי חוק, ההנחות האלה.
קריאה: ההנחות בארנונה הן על פי חוק.
קריאה: לזרוק את האנשים שאין להם כסף?
קריאה: לזרוק אותם?
משה גפני: אני מודה לך, הבנתי את הסוגיה, הכל בסדר.
משה גפני: אני מודה לך על זה שהגעת לכאן.
משה גפני: אדוני ראש העיר, אם אתה רוצה משפט או שניים לתגובה שביקשת ואני מסכם את הדיון.
ניר ברקת: ראשית, אני באמת מודה לכל החברים על הקשב ועל האכפתיות.
ניר ברקת: אני גם רואה פה הרבה מאד חברי כנסת, וזה מראה את החשיבות של העניין.
ניר ברקת: במעוף הציפור: העיר ירושלים, מושתתות עליה יותר ויותר מטלות שהמדינה קיבלה עליהן החלטות בלי שהעירייה היתה שותפה.
ניר ברקת: ההסכם האחרון שהיה עם העובדים, אנחנו מדברים על הסכמי פנסיה, סוגרים לנו את אבו-דיס וצריכים לשנע זבל – כל החלטה כזאת היא עשרים מיליון שקל לפה או לשם.
ניר ברקת: הפטורים, שאני, אגב, לא מתווכח אתם - - -
משה גפני: אל תחזור על זה, ניר.
ניר ברקת: לא כולם היו פה.
ניר ברקת: 550 - - -
משה גפני: שיקראו את הפרוטוקול אם זה אכפת להם.
ניר ברקת: אבל החברים צריכים להבין: לנו אין מענקי איזון.
ניר ברקת: כל הדיונים שהיו על מענקי איזון – ירושלים לא שותפה להם.
ניר ברקת: זה בנפרד, וראיתם מה היה, איזה מאבק.
ניר ברקת: אנחנו היינו בצד.
ניר ברקת: ארבעה חודשים אנחנו מנהלים משא ומתן עם האוצר, לא יום לא יומיים.
ניר ברקת: אוקטובר, לפני כן, באתי ואמרתי להם: חברים, ההחלטות שאתם מקבלים פותחות לנו את הפער.
ניר ברקת: זו לא העירייה.
ניר ברקת: וזה ברור.
קריאה: ואין לזה סעיף תקציבי.
משה גפני: אני מאד מבקש, מספיק.
משה גפני: אתם רוצים שאני אתחיל להוציא?
משה גפני: חוץ מירושלים, יש במדינה עוד כמה ערים.
ניר ברקת: והפער הזה שהולך ונפתח, המדינה צריכה לקחת אחריות על החלק שלה בעיר.
ניר ברקת: הערה אחת לגבי הנושא של עכשיו.
ניר ברקת: למה עכשיו ולא לפני כמה שבועות, כשהיה דיון תקציבי – אני חייב לומר לכם:
ניר ברקת: עם הרבה מאד רצון טוב, ביקשו ממני גם שר האוצר וגם ראש הממשלה - - -
יעקב אדרי: נו, עכשיו אנחנו מבינים את הבעיה.
ניר ברקת: ביקשו מאתנו בצורה מנומסת: חברים, חכו, יש לנו את השריפה, ויש לנו את המאבק עם השלטון המקומי, ויש דיון תקציבי – ואתה היית עסוק בדיון התקציבי שלכם בממשלה.
מירי רגב: ואחר כך יש ועדות קרואות.
משה גפני: זה לא פיר מה שאתם עושים, באמת.
ניר ברקת: ירושלים – תנו לי לסיים, בבקשה – חיכתה בנימוס.
ניר ברקת: אנחנו אנשים מנומסים.
ניר ברקת: אנחנו מאמינים שהממשלה מבינה את חשיבותה של העיר ולכן, לחכות אחרי התקציב – אנחנו מאמינים לראש הממשלה ולשר האוצר.
ניר ברקת: רוצים להאמין.
ניר ברקת: נכון להיום, הפער הזה הוא בלתי נסבל.
ניר ברקת: ולבוא ולגלגל – והדיונים שהיו לנו עם האוצר – נכון, הם רוצים ללכת לקראתנו.
ניר ברקת: נכון שהממשלה באמת משקיעה גם בתחומים אחרים, ואנחנו מודים לה על כך.
ניר ברקת: אבל התקציב השוטף שהוא הבשר, הלחם והמרגרינה של העיר ירושלים, אם חלילה – אני לא רוצה להסביר לכם.
ניר ברקת: למה חיכיתי עם דיוני תקציב?
ניר ברקת: עוד לא התחלנו את דיוני התקציב, כי אם אני בשבוע הבא מתחיל עם דיוני תקציב עם קיצוץ עמוק שיפגע בתרבות, ברווחה, בחינוך – כי אני אצטרך להציג תקציב מאוזן - - -
משה גפני: זה עולה היום לדיון במליאה.
ניר ברקת: אנחנו לא רוצים להגיע לסרט הזה.
ניר ברקת: אנחנו רוצים למנוע את הסרט הזה.
ניר ברקת: וחבר הכנסת אורון וחברי כנסת יקרים: אני אומר לכם, אם זו תוספת או לא תוספת – אני לא נכנס לזה.
ניר ברקת: אני יודע את המשמעות של הקיצוצים.
ניר ברקת: אתם תקבלו טלפונים זועקים בצדק מתושבי העיר ירושלים בתחום הרווחה, בתחום התרבות, בתחום החינוך ובתחום הניקיון, כי מאה מיליון שקל זה חצי מהתקציב הפנוי של עיריית ירושלים – אני רוצה להסביר לכם את המשמעויות – וזה אחרי שהגדלנו את התקציבים שלנו.
ניר ברקת: אני קורא כאן, בבקשה, לשים את ירושלים – לא להסתכל עליה כעוד עיר עם השלכות רוחב כאלה ואחרות.
ניר ברקת: תגידו לי איך המדינה משקיעה את המשאבים שלה, אני אגיד לכם למה היא מתכוונת.
ניר ברקת: תגידו לי שהמדינה לא מוכנה להגדיל את המשאבים שלה ולסייע לצמיחה בעיר ירושלים מסיבה כזו או מסיבה אחרת, אני אומר לכם שאחד בפה ואחד בלב.
משה גפני: תודה רבה, אדוני ראש העיר, תודה רבה לכל המשתתפים בדיון.
משה גפני: אני מבקש לקבל החלטה, החלטת הוועדה: אנחנו - - -
יעקב אדרי: משתתפים בצערם.
משה גפני: לא משתתפים בזה – ואני חושב, אדוני ראש העיר, שנהגת נכון.
משה גפני: דיוני התקציב לא היו מועילים לך שום דבר.
משה גפני: היו פה מיליון דברים אחרים, היו פה מפעלי ים המלח והיו עוד כמה דברים מעניינים.
יעקב אדרי: זה חארטה.
יעקב אדרי: זה פשוט ככה.
יעקב אדרי: ניחום אבלים.
משה גפני: היית נופל בין הכיסאות, לא היה קורה שום דבר.
משה גפני: אני מבקש לקבל החלטה: הוועדה קוראת לראש הממשלה ולשר האוצר, לתת מענק לירושלים בהתאם לנתונים שהיו לפני מספר שנים, לקחת בחשבון את המטלות הנוספות שהממשלה הטילה על ירושלים ולקבוע את גובה המענק שהעירייה מקבלת על סך של, נדמה לי, 270 מיליון שקל.
גאלב מג'אדלה: 269.
קריאה: היה פעם 269.
משה גפני: 270 מיליון שקל.
משה גפני: אני מבקש גם, בנוסח של ההחלטה – כבר אין לי זמן לנסח את זה – להסביר את החשיבות של ירושלים, של כל מה שדיברנו, על מגוון האוכלוסייה שלה, וכולי.
עתניאל שנלר: תוסיף בבקשה גם שאני מבקש שהממשלה תפעל לשינוי החוק, לנוסחה קבועה ולא דווקא בתקציב.
עתניאל שנלר: זה הפתרון האמיתי.
משה גפני: אז זה צריך להגיש חוק.
משה גפני: בוא נגיש אנחנו חוק.
עתניאל שנלר: ועדת הכספים.
משה גפני: אבל עם כל הכבוד, תפסת מרובה לא תפסת.
משה גפני: אתה רוצה להניח חוק?
משה גפני: בוא נניח חוק.
משה גפני: הממשלה לא תניח חוק, אתה יודע שהיא לא תניח חוק.
משה גפני: אני רוצה לסיים את הנושא של התקציב.
משה גפני: אני מוכן, ביחד אתך, ליזום הצעת חוק.
משה גפני: בוא נשנה את הנוסחה.
משה גפני: אבל זה לא נוגע אלינו.
משה גפני: הוועדה תעקוב אחרי מהלך המשא ומתן שמנהלת עיריית ירושלים עם משרד האוצר, עם אגף התקציבים.
משה גפני: אנחנו נקיים בשבועות הקרובים ישיבת מעקב - - -
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, אתה לא מצביע?
משה גפני: יש לך בעיה עם הצעת הסיכום הזאת?
גאלב מג'אדלה: כן, בוודאי שיש לי.
משה גפני: אל תסבך אותי עכשיו.
גאלב מג'אדלה: זאת הצעה כוללת, כללית וכוללנית.
ניר ברקת: אני רוצה להוסיף הערה קטנה, הערה בשבילו.
משה גפני: גאלב, תעשה לי טובה.
גאלב מג'אדלה: לא, אני לא מצביע על דבר כזה.
ניר ברקת: אני רוצה לעזור לך, היושב ראש.
ניר ברקת: הערה קטנה, רק לידיעתך: תקציבי עיריית ירושלים למזרח העיר בשוטף, באופן מוחלט ובאחוזים, גדלו בשנה שעברה ויגדלו השנה.
גאלב מג'אדלה: מה זה גדלו?
גאלב מג'אדלה: באחוז?
גאלב מג'אדלה: חמישה אחוז?
גאלב מג'אדלה: ארבעה אחוז?
גאלב מג'אדלה: אתה צריך לעשות פי 500, כדי להתחיל להגיע לסגירת פערים.
גאלב מג'אדלה: לסגירת פערים.
גאלב מג'אדלה: להתחיל, להתחיל, לא לסגור.
גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד לכם, אני מכיר את ירושלים יותר טוב מכם.
משה גפני: גאלב, אני רוצה לבקש ממך בקשה: אנחנו עדיין רחוקים מהחלטה בעניין הזה.
גאלב מג'אדלה: לא, זה בעד.
גאלב מג'אדלה: זה בעד.
גאלב מג'אדלה: זו אמירה.
משה גפני: גאלב, תקשיב לי.
משה גפני: אנחנו מדברים עכשיו על נושא שהוא טרום דיון.
משה גפני: זה דיון שהוא דיון רעיוני לגבי המכלול של תקציב עיריית ירושלים מול משרד האוצר.
משה גפני: אם אתה רוצה, אני אביא את ההצעה שלך להצבעה.
גאלב מג'אדלה: אין לי הצעה.
גאלב מג'אדלה: יש לי אמירה.
משה גפני: אמירה?
משה גפני: תאמר את האמירה.
גאלב מג'אדלה: האמירה שלי היא שאני נמנע מהצבעה.
משה גפני: האמירה הזאת נרשמה בפרוטוקול.
משה גפני: ההחלטה שלנו היא שאנחנו, בשבועות הקרובים, נקיים דיון מעקב.
משה גפני: אני אראה עוד איך.
משה גפני: אנחנו נהיה בקשר עם עיריית ירושלים.
גאלב מג'אדלה: רק כאשר ייצבע התקציב למזרח ירושלים, אני אצביע.
גאלב מג'אדלה: אמירות לא חסר.
גאלב מג'אדלה: ואני אביא את זה לקואליציה, נא לזכור.
גאלב מג'אדלה: אני בקואליציה, אני לא באופוזיציה.
גאלב מג'אדלה: אני אביא את זה לקואליציה.
משה גפני: גאלב, אתה רוצה שאני לא אקיים דיון?
גאלב מג'אדלה: לא, חס וחלילה.
משה גפני: אנחנו, בתוך חודש, של חודש ימים, רוצים תשובות גם מאגף התקציבים - - -
קריאה: חודש זה מאוחר.
ניר ברקת: אנחנו בלי תקציב.
משה גפני: אנחנו בתוך חודש מבקשים מאגף התקציבים ומעיריית ירושלים – אנחנו נמשיך לעקוב בימים הקרובים.
משה גפני: נקבע שתהיה ישיבה בעוד שבועיים, בסוף היא לא תתקיים.
משה גפני: אגף התקציבים, כשהוא שומע שזה בתוך חודש, מבין שאנחנו מתכוונים ברצינות.
משה גפני: אם תקבע תוך שבועיים, היא לא תתקיים והעסק יתמסמס.
משה גפני: נעקוב אחרי העניין הזה, נהיה בקשר, נוציא את ההחלטה, נעביר אותה לראש הממשלה ולשר האוצר.
משה גפני: בפעם הבאה שיתקיים פה דיון, משרד האוצר יצטרך לבוא.
משה גפני: גם קרן טרנר, אבל גם בכיר באגף התקציבים, אולי אפילו שר האוצר, עם נתונים מדויקים.
גאלב מג'אדלה: הרכב מחזק.
משה גפני: והרכב מחזק לקרן טרנר.
קרן טרנר: לא נתתי מספיק נתונים?
משה גפני: לא, המאות מיליונים – טוב.
משה גפני: תודה רבה, אני עובר לסעיף האחר בסדר היום.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010 (תיקון מס' 5), התשע"א-2011.
ציון פיניאן: הצעה לסדר.
ציון פיניאן: השבוע, במסגרת ההעברות, הייתה העברה גדולה של משרד התרבות והספורט.
ציון פיניאן: ההעברה הותנתה בכך שיוסבר במכתב כיצד נעשה הפיקוח על הארגונים אליהם עוברות התמיכות, איך הארגונים מנצלים אותן ומהו הפיקוח על הניצול.
ציון פיניאן: השרה לימור לבנת מסרה לי מכתב בו מוסבר איך נעשה הפיקוח ומי הגופים שמקבלים.
ציון פיניאן: ביום ראשון מתכנסת ועדת תמיכות שבמסגרתה צריכים להקצות תמיכות ל"הבימה", לקולנוע ולארגונים שונים.
ציון פיניאן: האישור הזה של ההעברה מאוד מאוד חשוב שייעשה היום.
ציון פיניאן: אני מבקש מהיושב ראש לדון בנושא הזה.
ציון פיניאן: אני גם אמסור לך את המכתב של השרה לימור לבנת.
ציון פיניאן: הנושא נדון גם על ידי הרפרנטים.
ציון פיניאן: אם הבקשה לא תאושר, לא יכול להתקיים דיון בנושאים הללו.
משה גפני: אני רוצה לומר לך שהמכתב אכן נותן תמונת מצב כיצד מפקחים על ארגוני התרבות מדינת ישראל.
משה גפני: התשלום הוא ל"חאן" הירושלמי, לקולנוע, סרטים ישראליים, סתם תקציב הקולנוע.
משה גפני: המכתב הוא בסדר גמור.
משה גפני: זאת אומרת, מפקחים עליהם אחת לשלוש שנים אבל אין ביקורת שטח בכלל.
משה גפני: מעבירים את הכסף אבל יש רואה חשבון.
משה גפני: המכתב הזה הוא מכתב טוב.
משה גפני: האמת היא שאתה רכז הקואליציה בוועדת הכספים, אני מכבד את בקשתך אבל אני לא מבין כל כך.
משה גפני: בסדר, הגיע מכתב והוא מספק והוא בסדר גמור, הרפרנט הציג את הנושא והכל בסדר.
משה גפני: אנחנו יכולים לאשר את זה היום.
משה גפני: אם אתה מבקש, אני אאשר את זה אבל אנחנו רוצים לדעת אחת משתיים: או שזה יהיה בהסכמה עם רכזת האופוזיציה, או לשים את זה על סדר היום ולאשר את זה.
משה גפני: אם רכזת האופוזיציה תסכים, אנחנו נאשר את זה עכשיו.
רוחמה אברהם-בלילא: אין בעיה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מבינה את הדחיפות שבעניין.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מבינה שביום ראשון אמורה להתכנס ועדת התמיכות, כך שבאופן חריג אני מוכנה להצטרף לאישור הזה.
משה גפני: ציון, זה נעשה למענך ולא למען השרה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מצטרפת.
משה גפני: אנחנו נכנסים לדיון בנושא עליו אנחנו מדברים.
משה גפני: במהלך השנתיים האחרונות דיברנו על כך שיש עידוד במיסוי במדינת ישראל.
משה גפני: שיהיה ברור, אני בעד הטייקונים, בעד העשירים, הם מספקים תעסוקה, הם תורמים הרבה מאוד למשק הישראלי ולגבי העניין הזה אין ויכוח, אבל מכאן ואילך חשוב לי לומר את זה פעם נוספת.
משה גפני: דרך אגב, יש אנשים שתורמים מכספם לגופים וולונטריים, לגופי תרבות, לגופי בריאות וכולי.
משה גפני: השאלה היא איך אנחנו כמדינה מתייחסים למיסוי בעניין הזה.
משה גפני: אנחנו הלכנו למתווה מאוד בעייתי.
משה גפני: המתווה בעצם יצר פערי מעמדות בלתי מתקבלים על הדעת וזאת אחת הבעיות.
משה גפני: דנו גם על הריכוזיות ודנו על הרבה מאוד דברים אבל נתקלנו בחומה אטומה בממשלה.
משה גפני: לא רצו לשנות את מתווה המס.
משה גפני: מה היה העיקרון עליו דיברנו ולאחרונה אפילו הצבענו על הצעת החוק הממשלתית שהייתה מתונה יותר?
משה גפני: אמרנו שאנחנו הצטרפנו למדינות ה-OECD, אנחנו מדינה שנמצאת באחד המקומות הגבוהים ביותר במסים העקיפים ונמצאים באחד המקומות הנמוכים ביותר במסים הישירים ובמס החברות.
משה גפני: טענו שצריך לשנות ולהוריד את המסים העקיפים שיוצרים נזק עצום לאזרחי המדינה כי אז עולה מחיר הדלק, עולים מחירי המוצרים, עולה מחיר המים, החשמל וכולי וזאת כאשר במקביל אנחנו הולכים במתווה שעד 2016 מס החברות יגיע ל-18 אחוזים.
משה גפני: טענו ואמרנו שזה חייב להיפסק.
משה גפני: צריך לשנות את התמהיל הזה שבין המסים הישירים, בין מס החברות לבין המסים העקיפים שמעלים את המחירים.
משה גפני: לפני כמה חודשים אישרנו כאן בוועדה הצעת חוק עליה אנחנו דנים עכשיו.
משה גפני: הצעת החוק אמרה, כפי שאישרנו אותה בוועדה, שמורידים את ההעלאה של הבלו על הדלק ב-1 בינואר 2012, מקפיאים את ההפחתה במס החברות ב-1 בינואר 2012, מקפיאים את ההפחתה במס הישיר על בעלי הכנסות גבוהות ומפחיתים את המס על מעמד הביניים.
משה גפני: זאת הייתה ההחלטה והיא מופיעה בחקיקה כפי שהיא אושרה בוועדה.
משה גפני: אני הייתי אמור להביא את זה למליאת הכנסת.
משה גפני: בתוך הצעת החוק הכנסנו גם את הקפאת ההעלאה של הבלו על הדלק שזה דבר לא מקובל אבל עשינו את זה מכיוון שהיה לנו ויכוח עם הממשלה בעניין הזה.
משה גפני: כשאני אומר ממשלה, אני רוצה שכולם ידעו שהממשלה זה דבר מאוד רחב.
משה גפני: לא כולם בממשלה מדברים בקול אחד.
משה גפני: כולם מחויבים להחלטת הממשלה, אבל היו דברים רבים שבמשרד האוצר היו עמדות אחרות, לשר האוצר היו עמדות אחרות, לראש הממשלה היו עמדות אחרות, לשר התעשייה היו עמדות אחרות.
משה גפני: אני דיברתי עם כולם ובתמהיל של הדיבורים עם כולם, העברתי את הצעת החוק הזאת כמות שהיא עד שהגיעה המחאה החברתית.
משה גפני: הגיעה המחאה החברתית ואז התחילו להשתנות בממשלה ואני שמחתי על זה.
משה גפני: לא שמחתי על כך שהעבירו את זה לוועדה ואני כבר לא מתכוון יותר לומר את זה.
משה גפני: אני לא חושב שהיה צריך להקים ועדה.
משה גפני: אנחנו דיברנו על זה, חברי הוועדה יודעים את זה.
משה גפני: דיברנו על כל הנושאים הללו וגם קיבלנו החלטות.
משה גפני: מה שהיה דרוש, הייתה דרושה רק הסכמת הממשלה.
משה גפני: לא היה צריך להוציא את זה לגורם חיצוני.
משה גפני: הממשלה הייתה אומרת כן ואנחנו היינו עושים הכול.
משה גפני: הממשלה כנראה נהגה אחרת.
משה גפני: אני חבר בקואליציה ואני לא רוצה להעביר ביקורת על הממשלה, אבל אם הייתי באופוזיציה, הייתי אומר דברים על כך.
משה גפני: אני בקואליציה ולכן אני מתנהג במתינות.
משה גפני: זה תפקיד הממשלה, זה תפקיד הכנסת, זה תפקיד ועדת הכספים, אין כאן שום דבר שמישהו חידש לנו, אפשר לקחת א הפרוטוקולים של ועדת הכספים ולראות את כל הדיונים האלה.
משה גפני: אני אומר מה אני רוצה לעשות עכשיו ואני אבקש גם מרכזת האופוזיציה בוועדת הכספים – ודיברתי אתה גם אתמול, ואני שמח שאנחנו נתקדם עם העניין הזה, כי כאשר נגיע לפרטים, יכולים להיות דיונים ארוכים, אם יהיה צורך – אני רוצה את הכול להכניס בדיון הזה, כל מה שאפשר להכניס בחקיקה הזאת.
משה גפני: הוועדה אישרה לי את הרוויזיה והחוק פתוח עכשיו.
משה גפני: הכול נמצא עכשיו על סדר היום.
משה גפני: זאת אומרת, הממשלה לא תצטרך להביא את זה למליאה אלא אם היא תרצה.
משה גפני: יכול להיות שהיא תבוא ותאמר שהיא רוצה שזה יבוא למליאה, אבל אנחנו לא נצטרך להביא את זה לקריאה ראשונה.
משה גפני: הוועדה מעבירה את זה לקריאה שנייה ושלישית אחרי שיתקיימו כאן הדיונים ויאושרו השינויים כפי שיאושרו.
משה גפני: אנחנו עושים את זה במהירות.
משה גפני: הלוואי והיינו יכולים לעשות את זה כבר לפני שנה אבל לצערי אנחנו יכולים לעשות את זה רק עכשיו, אחרי שהייתה המחאה החברתית שמבחינתנו היא הייתה מיותרת.
משה גפני: היינו יכולים לעשות את זה מזמן ואז לא הייתה מגיעה המחאה החברתית אבל אני ראה במחאה החברתית גם דבר חיובי כשלעצמו.
משה גפני: ישבתי לפני שנה כשהיה הסיפור של הבטחת הכנסה לאברכים ואמרתי שיראו מה קורה עם אגודות הסטודנטים באירופה.
משה גפני: העלאת גיל הפרישה בצרפת בשלושה חודשים הבעירה את כל צרפת על ידי הסטודנטים ושאלתי אותם מה הם עושים בנושא החברתי.
משה גפני: כנראה לקחו את הדברים שלי ברצינות ויש מחאה חברתית.
משה גפני: בכל אופן, לאנשים איכפת וזה יפה.
משה גפני: נכנסו לכאן חלק מהדברים שהוא לא חקיקה אלא הפחתת המכסים.
משה גפני: אני מבקש גם על זה לקיים דיון.
משה גפני: אני דיברתי עם שר האוצר ואני לא חושב שאפשר להפחית מכסים באופן גורף.
משה גפני: אמרתי לו את זה.
משה גפני: כאשר יש תעשייה מקומית, צריך לבדוק באופן ענייני את הנושא של התעשייה המקומית כי אם מצד אחד יפחיתו מכסים, לא בכל מקרה זה יוזיל מחירים ובמקרים רבים זה יכול לחסל את התעשייה המקומית ולפגוע בה באופן אנוש.
משה גפני: אגב, כשאז הפחיתו מכסים ואמרו שתהיה כאן תעשייה חזקה, שרגא ברוש בטח זוכר את זה, היה לך גם מפעל, מה הייתה התוצאה של הפחתת המכסים?
שרגא ברוש: אם אתה שואל, אני אומר לך.
שרגא ברוש: סגרתי מפעל אחד ופתחתי מפעל אחר.
משה גפני: יפה, אבל המפעל שסגרת היה של אנשים שמבחינת ההכנסות שלהם הם היו במצב יותר נמוך ונפתחו מפעלי היי-טק שזאת רמה יותר גבוהה, דבר ששוב יצר פערי מעמדות.
משה גפני: יכול להיות שהמשק כולו לא נפגע, אבל אנשים בטקסטיל ובתעשייה שהיא למעמד יותר נמוך, נפגעו.
משה גפני: האנשים האלה עד היום סובלים.
משה גפני: לא ניתן מענה לאוכלוסייה הזאת.
משה גפני: התעשייה בסך הכול באמת שרדה או אפילו התפתחה או נשארה באותו מקום, אבל אנשים רבים נפגעו.
משה גפני: היום הכנסת היא מאוד חברתית.
משה גפני: ועדת הכספים על אחת כמה וכמה חברתית.
משה גפני: אנחנו לא נסכים בשום פנים ואופן שיורידו מכסים.
משה גפני: נכון שהממשלה בהחלטתה – אמר לי את זה ערן יעקב ואמר לי את זה גם שר האוצר – לא נתנה עדיין לתעשייה מקומית כאשר יש לה תוכנית להפחתת מכסים וזה בסדר גמור.
משה גפני: גם במקום שאין תעשייה מקומית, אני מבקש שיביאו את הרשימה לוועדה.
משה גפני: לא צריך על פי החוק אלא אפשר ללכת שרירותית.
משה גפני: שר האוצר יחתום על צו ושלום על ישראל.
משה גפני: אמרתי לשר האוצר שאם ילכו אתי בכוח, גם אני אלך בכוח.
משה גפני: ביקשתי לברר האם אני יכול לעצור את הצו הזה, ואני יכול.
משה גפני: מצאנו טריק.
משה גפני: אני אגיש התנגדות, זה הולך למליאת הכנסת ואם זה הולך למליאת הכנסת, אני אדרוש שקודם יהיה דיון בוועדה.
משה גפני: אנחנו לא הולכים במסלול הזה אלא אנחנו הולכים למסלול של הבנה, ואמר את זה שר האוצר בדיון כאן, ואנחנו נרצה את הרשימה.
משה גפני: יכול להיות שנאשר אותה כמות שהיא, יכול להיות שהיא טובה, אבל שלפחות תהיה עין נוספת ציבורית של חברי הוועדה כדי לראות שבאמת המצב הזה הוא בסדר.
משה גפני: אם חברי הכנסת רוצים להוסיף, בבקשה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מברכת על ההחלטה שלך, אדוני היושב ראש.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שבשיחה שלנו אתמול גם הבעתי את שמחתי על העובדה שאתה החלטת לקיים דיון בכל הסוגיה הזאת של המיסוי ובכל השינויים שמוצעים במערכת המס.
רוחמה אברהם-בלילא: אין מקום טוב יותר מאשר לדון בזה כאן, בוועדת הכספים.
רוחמה אברהם-בלילא: ועדת הכספים היא הדירקטוריון שאחראי על תקציב המדינה ולא יכול להיות שכל שנה וחמישי ממשלה כזאת או אחרת נותנת אקמול לעתים לגוף שהוא חולה סרטן ומביאה רפורמות כאלה ואחרות.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו חברי הכנסת נדרשים על פי רוב להצביע ולא מבינים על מה מצביעים, אין שקיפות, אין תהליך שהוא ברור ואני מאוד מאוד שמחה שאתה מבקש ותבקש את הפירוט הזה כי גם אני מצטרפת לבקשה לקבל את הפירוט הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לדעת מה יהיו השלכות האורך והרוחב על כל סוגיה שתעלה ולמה מציעים את זה באופן גורף ולא דיפרנציאלי.