GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אריאל: עוד שאלה לזאב.
אורי אריאל: יש לכם הערכת זמן מתי תהיינה תשובות וסיכום אצל המנכ"ל מה פותחים או סוגרים וכמה עולה?
זאב זילבר: מכיוון שיש עכשיו דיונים על מתאר תקציבי חדש למשרד הביטחון, יש כרגע דיונים מחודשים לגבי התעשייה.
אורי אריאל: בעשור הקרוב נקבל תשובה.
שי חרמש: מה שאני כן אגיד למנכ"ל זה שאם רוצים כאן להתקדם קדימה ולהשאיר את כל האופציות פתוחות בהגינות, אפשר לכוון למטרת נקודה ולהגיד שהכלבים נובחים והשיירה עוברת.
שי חרמש: כאן תהיה הפרטה בכל מקרה, עם העובדים או בלי העובדים.
שי חרמש: אפשר היום לומר שלקטע הנקודתי הזה צריך שיהיה אצלכם גורם מקצועי – אני לא מבין בזה – ולבוא ולומר מה הדלתה.
שי חרמש: יהיה ויכוח על הדלתה כי תע"ש תגיד מאתיים מיליון ואתה תגיד מאה מיליון.
זאב זילבר: יש כבר ויכוח על הדלתה.
זאב זילבר: על הוויכוח הזה אנחנו יושבים.
שי חרמש: לפני שמגיעים לדלתה, תגיד למה אתה כן מסכים.
זאב זילבר: לגבי החלופות, אנחנו מבחינתנו כמשרד מסכימים לתוכנית ההבראה, מסכימים למיזוג, ובלבד שהעסק הזה יעבוד כעסק חי ובהתנהלות עסקית שוטפת למען ביטחון המדינה.
שי חרמש: אחרון חביב, נציג העובדים.
יצחק יהודה: תנו לי לפחות את פרק הזמן שנתתם לצדדים כדי שאוכל לומר כאן את הדברים.
שי חרמש: קיבלת.
יצחק יהודה: אני אתחיל מכך שבשנת 2005 – ואני לא אדבר הרבה היסטוריה – החליטו להפריט את התעשייה הצבאית.
יצחק יהודה: העובדים התנגדו להפרטת התעשייה הצבאית לאורך זמן רב.
יצחק יהודה: הגענו למצב שבאו ואמרו לנו שאין ברירה, החברה נמצאת בקשיים, בואו נעשה הנפקת מניות של החברה, סדר גודל של 25-30 אחוזים.
יצחק יהודה: כך התחיל המשא ומתן.
יצחק יהודה: אני הייתי שותף לו מהיום הראשון.
יצחק יהודה: נפגשתי עם יושב ראש אגף התקציבים וסיכמנו שנצא להנפקת מניות ואז המניות יהיו בידי המדינה ולא יהיו בידיים פרטיות כך שלא יצטרכו לשלם בעתיד כספים רבים.
יצחק יהודה: כך יצאנו לדרך.
יצחק יהודה: תוך כדי משא ומתן, המשא ומתן נתקע.
יצחק יהודה: אני לא אלאה אתכם.
יצחק יהודה: אז הגענו לנקודה בה אמרו שרוצים למכור את כל המניות למשקיע פרטי.
יצחק יהודה: עברה תקופה מסוימת.
יצחק יהודה: מאיר כל הזמן אומר שאנחנו שלוש שנים במשא ומתן, אבל אם הוא יתמצת את הזמן שישבנו במשא ומתן, אולי נגיע לשבוע ימים במשך שלוש השנים האלה.
שי חרמש: מה שנקרא, בפריסה.
יצחק יהודה: כן, ובקלות.
יצחק יהודה: הגזמתי.
יצחק יהודה: שבועיים אבל לא יותר.
יצחק יהודה: הגענו למצב בו ויתרנו גם על הנפקה ואמרנו גם למכירה, אבל תמורת זה אנחנו רוצים ביטחון לאותם עובדים שהולכים הביתה ולאותם עובדים שיישארו והרוכש יבוא וירצה לפטר אותם.
יצחק יהודה: לסוגיות שנשארו במחלוקת.
יצחק יהודה: לגבי האקטואריה.
יצחק יהודה: אמר יושב ראש הוועדה שזה מדע לא מדויק.
יצחק יהודה: ישבו אקטוארים של ההסתדרות ושל רשות החברות, ישבו ביניהם ביחד והגיעו למספרים זהים אבל בתוך האקטואריה יש נושא של היוון, 2.5 אחוזים או חמישה אחוזים, כך שכל צד לקח את ההיוון שהוא רוצה כדי להגיע לסכומים.
יצחק יהודה: הסכום ל-1,050 עובדים הללו – ואם אני אדייק, אלה 1,020 עובדים ועוד שלושים מפוטרים כי זה הסיכום האחרון שהיה לנו, ו-ודים לא יודע ואז הרשת גדלה ל-1,080 ולא ל-1,050.
יצחק יהודה: זה היה סיכום עם עופר עיני ואבי ניסן קורן.
יצחק יהודה: תשאל את גל.
יצחק יהודה: אני הייתי נוכח.
יצחק יהודה: בכל אופן, לגבי סכום הכסף, מהתחלת הדרך יצאנו ואמרנו לנו 875 מיליון שקלים והכסף הזה יהיה בקרן נאמנות כפי שהיה בבז"ן ובז"ן הופרטה ושמו קרן נאמנות שם.
יצחק יהודה: שמו קרן אצל נאמן והכסף הזה, העובדים שלי, שכל שנה יפרשו שישים עובדים, ידעו שיש להם כסף על שמם בקרן הזאת והם יכולים לצאת.
אורי אריאל: מה הדבר השני?
יצחק יהודה: זה לגבי הנושא הזה ויש חילוקי דעות על סכום הכסף.
יצחק יהודה: פחות או יותר, כפי שאמרה יושבת ראש הדירקטוריון שלנו, אלה הסכומים שבמחלוקת.
יצחק יהודה: המחלוקת השנייה היא לגבי 400 העובדים הנוספים ויש לנו פרוטוקולים מסודרים, לא כמו שאצלכם אין שום פרוטוקול.
יצחק יהודה: בפרוטוקולים רשום בפירוש שעלה הנושא שיש עובדים עם שנות ותק של 25 שנים, אנשים בני 48 ו-50.
יצחק יהודה: אז אמרנו שאם למחרת בבוקר אותו משקיע פרטי שירצה לפטר – לא שהעובד ירצה ללכת – את אותו עובד, יצטרך לתת לו את הכסף כמו שניתנים תנאי הפרישה ל-1,050.
יצחק יהודה: לא, זאת לא תהיה לתוכנית כבקשתך שכל אחד יקום ויגיד שהוא רוצה ללכת ושייתנו לו את הכסף.
יצחק יהודה: הרוכש, אם ירצה לפטר את אותו עובד, ישלם לו.
יצחק יהודה: בסך הכול נשארים עובדים צעירים יותר וטובים יותר כי העייפים הולכים הביתה, ב-950.
יצחק יהודה: זאת הייתה הדרישה לפני שלושה חודשים שנדחתה ונדחתה וכאשר הגענו לשלבים מתקדמים - כי כבר אין הרבה חילוקי דעות, אין 10 או 13 חילוקי דעות אלא יש שלושה-ארבעה – הגענו למצב שלגבי העובדים הללו, לא יתכן שאני עובד בחברה למשל 25 שנים – אני עובד קצת יותר שנים - אבל איציק שטיינר שעובד 24 וחצי שנים, לו לא תהיה שום הגנה פנסיונית ולי יש את הביטחון עם הכסף.
יצחק יהודה: זה לא יתכן.
אורי אריאל: כמה בעיניכם זה שווה?
יצחק יהודה: אם הרוכש לא יוציא עובדים, אין כאן כסף.
יצחק יהודה: אם הוא ירצה לפטר עובדים, כל העובדים לא טובים, הוא ירצה למכור את זה למדינה כלשהי, אז העובדים האלה יצאו הביתה בצורה כזאת?
אורי אריאל: אבל אני לא מדבר על זה.
אורי אריאל: אני רק רוצה להבין ואני שואל.
אורי אריאל: הרי בסוף זאת שאלה של כמות כספית.
אורי אריאל: העיקרון הובן.
אורי אריאל: הבנו מה שאתם רוצים וזה ברור לנו.
אורי אריאל: אני לא נוקט עמדה, אבל העיקרון ברור מאוד.
אורי אריאל: הסברת.
אורי אריאל: אני שואל עכשיו להערכה כספית.
יצחק יהודה: אני לא יכול להעריך.
אורי אריאל: אתה לא יכול.
יצחק יהודה: לא, אני לא יכול את זה .
יצחק יהודה: אורי אריאל: תמשיך.
יצחק יהודה: סעיף 3.
יצחק יהודה: הנושא של משרד הביטחון הוא קריטי לנו.
יצחק יהודה: כשאמרו לנו שאנחנו יוצאים להפרטה, הדבר הראשון שאנחנו רוצים זה ביטחון תעסוקתי.
יצחק יהודה: חבר'ה, אנחנו לא רוצים ללכת הביתה אלא אנחנו רוצים גם לעבוד.
יצחק יהודה: לכן אנחנו ביקשנו בהיקפים, לפי נתונים של ההנהלה שאנחנו בדקנו אותם, סדר גודל של בין 800 ל-900 מיליון שקלים בשנה למשך פרק זמן של שנים מסוימות, כדי שהעובדים הטובים לא ירצו ללכת היום, לצאת הביתה היום ולעבור לתעשיית רפא"ל או לתעשייה האווירית אלא יישארו לעבוד בחברה.
יצחק יהודה: העניין של משרד הביטחון, עם כל הכבוד למשרד הביטחון ואני מכבד שם כמה מהאנשים, אמנם מעטים, הנושא הזה של ה-800-900 מיליון שקלים היה צריך להיות כבר סגור.
יצחק יהודה: זה היה מקדם את ההליך.
שי חרמש: מה זה המספר הזה?
יצחק יהודה: 800-900 מיליון שקלים בשנה הזמנות.
יצחק יהודה: זה היה צריך להיות כבר סגור.
יצחק יהודה: דנים על זה כבר שנתיים-שלוש.
שי חרמש: בפועל זה קורה?
יצחק יהודה: זה לא קורה.
יצחק יהודה: אין שום התקדמות בנושא הזה.
שי חרמש: אני שואל בפועל.
שי חרמש: בפועל ההזמנות של מערכת הביטחון מתבצעות?
יצחק יהודה: מה פתאום?
יצחק יהודה: מדובר בהיקפים הרבה יותר נמוכים.
יצחק יהודה: אם זה היה קורה בהיקפים כאלה, היינו היום על הסוס.
יצחק יהודה: אגב, כבוד היושב ראש, אמרת שחברת הכנסת ליה שמטוב לא תהיה חברת הוועדה.
יצחק יהודה: גם חבר הכנסת וקנין צריך להיות בוועדה עד כמה שאני זוכר.
שי חרמש: אנחנו לא ניתן לאף חבר כנסת להימלט.
שי חרמש: יש חובת נוכחות.
יצחק יהודה: נזכרתי בו ואני מחכה לו כי הוא שואל את השאלות הקשות יותר.
שי חרמש: תן לנו סיכוי.
יצחק יהודה: דבר אחד שיהיה ברור לכולם.
יצחק יהודה: אני כאן שומע מדי פעם זמירות חדשות.
יצחק יהודה: אנחנו בשנת 2002 עשינו תוכנית הבראה בתעשייה הצבאית לפיה פרשו סדר גודל של 500 עובדים והעובדים ויתרו על 10 אחוזים משכרם.
אבי פלדר: 11 אחוזים.
יצחק יהודה: ויתרו על 11 אחוזים משכרם.
יצחק יהודה: המנכ"ל מתקן אותי באחוז.
יצחק יהודה: תוכנית לארבע שנים.
יצחק יהודה: רק בסוף 2006, כאשר נגמרה התוכנית ותע"ש לא הבריאה, חזר המצב לקדמותו.
יצחק יהודה: אני רוצה להגיד אפרופו אחוזים - 7.25 אחוזים, חמישה אחוזים של המגזר הציבורי - שאנחנו לא קיבלנו שום דבר ממה שקיבל המגזר הציבורי ולא קיבלנו אפילו אחוז אחד.
יצחק יהודה: שחיקת השכר שלנו לעומת מפעלים אחרים שדומים לנו היא בסדר גודל של 35 אחוזים.
יצחק יהודה: היום, לאחר שרוצים להפריט אותנו, רוצים להתמקח אתנו אם אנחנו נקבל עוד שלושה אחוזים או שני אחוזים או לא נקבל.
יצחק יהודה: הרי הדרישה שלנו בהפרטה הייתה צריכה להיות כמו בנמלים או כמו במקום אחר, שייתנו לנו פיצוי על שלושים-ארבעים אחוזים בלי להפריט.
יצחק יהודה: אנחנו באים לאוצר בידיים נקיות ואומרות לו שאם הוא רוצה להפריט, שיפריט.
יצחק יהודה: בא האוצר ואומר שהוא יפריט אבל שואל מה יהיה אם הוא לא יפריט ב-2015 ולמה שהוא ישלם לנו את ה-3.25?
יצחק יהודה: על זה הוויכוח כבוד היושב ראש.
יצחק יהודה: אם אנחנו אשמים בכך שהחברה לא תופרט ב-2015, אין בעיה, אל תשלם לנו אבל אם אתה יכול להפריט אבל אתה לא רוצה כי באותה תקופה מבחינה פוליטית לא נוח לך להפריט למשל, כי יש בחירות למשל, אז אנחנו לא צריכים לקבל את המעט שדרשנו?
יצחק יהודה: אני שוב אומר, כבוד היושב ראש, אם תבדוק את כל ההפרטות במשק, אין מפעל שהופרט בתנאים שאנחנו מופרטים, במעט מאוד שאנחנו מקבלים וגם אנשי האוצר יודעים את זה.
יצחק יהודה: אנחנו לא חזירים.
יצחק יהודה: גם האוצר יגיד את זה.
יצחק יהודה: לא קיבלנו הרבה כסף תמורת ההפרטה שלנו.
יצחק יהודה: לגבי סימן השאלה שעולה כאן וחלק מתכסה, חלק מתחת וחלק מעל, מה רוצים מאתנו?
יצחק יהודה: הבראה, הפרטה או מיזוג?
יצחק יהודה: אני שומע זמירות מכל המשרדים ומכל הכיוונים.
יצחק יהודה: צריכים להחליט מה רוצים כי אם היום אנחנו נהפוך פאזה ונלך להבראה, צריך לדון על הבראה.
יצחק יהודה: אם אנחנו הולכים למיזוג, זה פרק זמן של שלושה-ארבעה חודשים.
יצחק יהודה: כאן לכולם יש כרטיסי אשראי וב-10 לחודש לחלק מכם יורד התשלום, אבל מחר לעובדים שלי יורד תשלום ואין להם כיסוי בבנקים.
יצחק יהודה: צריך לשריין משכורות, כפי שהציע יושב ראש הוועדה לשלושה-ארבעה חודשים ולנהל משא ומתן.
יצחק יהודה: אנחנו לא נעמוד עם אקדח על הרקה כל הזמן לגבי המשכורות שלנו.
יצחק יהודה: אמרתי שכרטיסי האשראי מחר יוצאים ולעובדים שלי יש בעיה.
יצחק יהודה: אורי, חבל שלא שמעת את נושא המשכורות, אבל אני אעדכן אותך.
יצחק יהודה: אני אומר לעובדים שלי היום עוד דבר.
יצחק יהודה: בעוד שמונה שנים, רבותיי, אתם עוברים לרמת בקע בנגב ואם אתם לא עוברים, אתם בבית בלי פרנסה.
יצחק יהודה: יש לכם מאחז היום, מאחז שלנו.
יצחק יהודה: אני 43 שנים בחברה ברמת השרון.
יצחק יהודה: הם בוכים על שלושה-ארבעה מיליארד שקלים, יש כבר אישור ל- 23 אלף יחידות דיור.
יצחק יהודה: עם הקרקע המזוהמת שחלק אומר חצי מיליארד שקלים וחלק אומר שניים וחצי מיליארד שקלים, בוא נגיד שהסכום הוא מיליארד וחצי, נשאר כאן סכום נטו של שלושים-ארבעים מיליארד שקלים למדינה ב-2015 וב-2020 אבל זה כסף.
יצחק יהודה: אתם מדברים על שלושה-ארבעה מיליארד שקלים לתעשייה הצבאית?
יצחק יהודה: מה אנחנו עושים ומייצרים היום?
יצחק יהודה: אתה יודע שיש היום מפעל אצלי שעובד בשלוש משמרות עכשיו?
יצחק יהודה: אתה יודע למה הוא עובד?
יצחק יהודה: אורי, לגבי שאלתך.
יצחק יהודה: צריך להחליט מה רוצים מתע"ש - הפרטה, מיזוג או הבראה.
יצחק יהודה: אני חושב שהתהליך הכי מהיר שיכול לקרות, את זה צריך לעשות וכל האופציות פתוחות מבחינת ארגון העובדים וההסתדרות.
יצחק יהודה: כבוד היושב ראש, אם אתה יכול לתת את רשות הדיבור לשטיינר, אודה.
שי חרמש: בהחלט.
שי חרמש: אחרון הדוברים.
יצחק שטיינר: את המשא ומתן מלווים באופן שוטף עופר עיני ואבי ניסן קורן ובאמת הם מקדישים הרבה שעות ככל הנדרש למשא ומתן מול תע"ש.
יצחק שטיינר: אני יושב כאן ואני שומע את נציגי האוצר ומשרד הביטחון.
יצחק שטיינר: חבר'ה, אנחנו היום דנים על הפרטה.
יצחק שטיינר: אם אתם לא רוצים הפרטה, זאת בעיה שלכם אבל תבואו ותגידו.
יצחק שטיינר: אם אתם רוצים הבראה, זה משהו אחר.
יצחק שטיינר: אם אתם רוצים מיזוג, זה משהו אחר.
יצחק שטיינר: אני חושב חברי הוועדה הנכבדה שהדבר הזה יבוא לפתחכם בעוד זמן מה כי הם עדיין לא מגובשים במה שהם רוצים.
קריאה: לא אמרנו שאנחנו לא רוצים הפרטה.
קריאה: מישהו אמר שאנחנו לא רוצים הפרטה?
קריאה: כך הוא שידר להסתדרות.
קריאה: חצי שנה אנחנו מתדיינים על הפרטה, דיון שהיה צריך להיות במשך שבועיים אבל הוא יכול לקחת עוד שנתיים.
קריאה: צריכה להיות גם תוכנית חלופית.
יצחק שטיינר: אני חושב שהמרחק בין העובדים לבין הגופים האחרים הוא לא גדול אבל צריך לשבת למשא ומתן.
יצחק שטיינר: דבר אחד אסור שיהיה, אסור להחזיק את העובדים כבני ערובה.
יצחק שטיינר: לא יכול להיות שלא ישלמו משכורות כי עובד שלא מקבל משכורת, הוא לא עובד.
יצחק שטיינר: היום תע"ש חשובה למדינת ישראל.
יצחק שטיינר: תפסיקו להחזיק את העובדים כבני ערובה.
יצחק שטיינר: תקצו את הכספים.
יצחק שטיינר: אתם רוצים משא ומתן של חודשיים-שלושה?
יצחק שטיינר: תביאו כסף אבל העובדים לא יהיו בני ערובה.
שי חרמש: רבותיי, אני רוצה לסכם את הישיבה.
מאיר שמרה: משפט אחד על המשכורת.
מאיר שמרה: אין לנו כאן אסטרטגיה של בני ערובה ואנחנו לא משתמשים בזה כשוט.
מאיר שמרה: הדיון ב-11 באוקטובר שהיה כאן בעצם גזר עלינו ללכת עוד פעם.
שי חרמש: אני רוצה לסכם את זה גם בכיוון הזה.
שי חרמש: הדיון כאן היה יותר בגדר חשיפה.
שי חרמש: קחו בחשבון שאנחנו לא נצא מתוך הבעיה של תע"ש, מתוך המשא ומתן.
שי חרמש: אנחנו הוזנקנו אתמול לתוך הבריכה הזאת בחטף תוך כדי דיון שיזמנו לאור האירועים שהיו בערב סוכות.
שי חרמש: אני רוצה לסכם את הדיון.
שי חרמש: אנחנו ניכנס לפעילות יחד אתכם בניסיון אינטנסיבי מיום רביעי.
שי חרמש: מנהל הוועדה ימצא את התאריך עליו נודיע לכולם בזמן.
שי חרמש: עד אז אני מבקש שייעשה עוד מאמץ במהלך השבוע הזה ובתחילת השבוע הבא לגבי שלושת הנקודות האלה - לגבי תשע נקודות, לגבי 13 נקודות – כדי לראות אם אפשר לסגור הסכמות או לצמצם פערים.
שי חרמש: קודם כל, נא להעביר את הנקודות כדי שגם אנחנו נדע על מה מדובר.
שי חרמש: אני אומר את זה שבאקטואריה אני קצת מבין.
שי חרמש: נקודת ההיוון היא נקודת המחלוקת.
שי חרמש: אתה לוקח סכום, אתה אומר שאתה מהוון אותו בשלושה אחוזים או ב-3.1 אחוזים.
שי חרמש: אני לא מתפלא שכאן זה נע בין 650 ל-870 מיליון.
שי חרמש: תשים את אחוז הריבית הזה, אתה תקבל 870, תוריד ממנו שתי נקודות פסיק אחוז, אתה מקבל 600 מיליון.
שי חרמש: נסו לגשר על זה ולא כדי להרוויח בנפיט כזה או אחר דווקא בנקודה הזאת כי זאת הנקודה שהיא אולי הכבדה ביותר ולתחושתי היא הקלה ביותר לפתרון.
שי חרמש: הוגדר מספר העובדים וברור מה היקף הסכום שצריך לסייע.
שי חרמש: את האחוז תגמרו ביניכם.
שי חרמש: אם תצליחו לעשות את זה עד יום רביעי הבא ולהוריד מסדר היום את הנושא הזה, יהיה לנו יותר נוח.
שי חרמש: אני מבקש מהחברה להעביר אלינו תמצית.
שי חרמש: אל תעבירו לי ספרים כי איש לא קורא ספרים אלא תעבירו אלינו עמוד או שניים, מה שנקרא תמצית מנהלים, כדי שנוכל לראות את המשמעויות של 950 עובדים שיורדים, מה המשמעות שיש לכם את הנתון שלכם על מלאי החירום ואיך מזווית הראייה שלכם הדבר הזה נראה, האם הוא מתקדם בהנחה ששמים בצד כרגע את המיליארד ו-200 מיליון או סכום דומה שהבעלים כבר שמו כי ברור לכולם שזה כסף אבוד.
שי חרמש: צריך לראות איך מנכים וזזים קדימה.
שי חרמש: אני פונה למשרד האוצר.
שי חרמש: אנחנו לא יכולים לצאת מכאן בידיעה שבגלל בעיה טכנית שלנו כאן של נסיעה שלי לחוץ לארץ לא תשולמנה משכורות ב-10 לחודש.
שי חרמש: אני ער לעובדה שהתקבלה החלטה – ואגב, אנחנו מלכדנו את עצמנו כי ההחלטה הייתה שלנו אבל אנחנו לא מוכנים עוד לעשות את הדבר הזה – אבל, אורי, נדמה לי שמשהו השתנה בנכונות שלנו להיכנס לתמונה.
שי חרמש: אני מבקש שוב, לא נתיר את החבל הזה – ואני אומר את זה גם לוועד העובדים – לעוד הלוואות בחודשים הבאים.
שי חרמש: יש לנו את פרק הזמן הקצוב של השבועיים-שלושה בו אנחנו בתמונה.
שי חרמש: אני מבקש מהאוצר, בניגוד להחלטתנו הקודמת, לשחרר ב-10 חודש רק את המשכורות - אני אומר לוועד ולפרוטוקול שזה לא הולך לחזור על עצמו בחודש הבא – כדי לשחרר את הלחץ שמוטל על העובדים, להבהיר לעובדים שאין כאן זמן בלתי מוגבל, להבהיר לכל הצדדים שאנחנו מוכנים להקדיש לעניין הזה פרק זמן של חודש ימים ואז זזים.
שי חרמש: אני לא נעול כרגע אחרי שאני מצוי 24 שעות בסיפור על כך שההפרטה היא הפתרון.
שי חרמש: אם אני אשתכנע בהצגת תמונה שבקילוף לכאן או בקילוף לשם העסק הזה הוא גויינג קונצרן, אני חושב שלמדינת ישראל אסור להעביר לידיים פרטיות תעשיות ביטחוניות.
שי חרמש: זאת תפיסתי.
שי חרמש: לא מפריטים את המוביל.
שי חרמש: התנגדנו גם שההתפלה תהיה בידיים פרטיות והוועדה נלחמה בעוז, למרות היוקר, לתת למקורות קטע בהתפלה כי אנחנו לא שקטים עם הפרטה של נכסים, של תשתיות לאומיות והתעשייה הביטחונית היא חלק מזה.
שי חרמש: אני מבקש להעביר אלינו חומרים.
שי חרמש: אני פונה אל נציגי האוצר ומבקש מכם ללכת לדורון כהן ולשר האוצר.
שי חרמש: אני מבקש, ואני מקווה שאורי יצטרף אלי, לא כי זה הפתרון אלא כי אני לא יכול לעמוד במצב שבו ב-10 בחודש לעובדים אין משכורת בגלל שאני לא בארץ.
אורי אריאל: למען הסר ספק, אני מתנגד באופן נחרץ.
אורי אריאל: אם אתה לא בארץ, תמנה מישהו אחר שימצה את ארבעת הימים האלה.
אורי אריאל: זאת לא סיבה להעביר עכשיו עוד שמונים מיליון שקלים.
אורי אריאל: אני מתנגד באופן נחרץ.
אורי אריאל: אני מציע לצדדים להישאר כאן, לשבת ולסכם את הדברים.
אורי אריאל: כולכם רואים שאלה דברים קטנים.
אורי אריאל: אפשר לסכם אותם תוך יומיים, דבר האומר איחור של שלושה ימי משכורת שאני לא מזלזל בזה.
יצחק יהודה: היום הוא יום המשכורת.
אורי אריאל: אני לא מצטרף לזה ואני לא אסכים לזה.
אורי אריאל: לא יכול להיות שמה שהוחלט כאן במליאת הוועדה יסתיים כאן ככה.
אורי אריאל: אני מתנגד לזה התנגדות נחרצת.
שי חרמש: התנגדותך התקבלה.
אורי אריאל: אני מבקש סליחה, אני צריך לצאת כי יש לי חוק שאני צריך להציג במליאה ורק אני יכול להציג אותו.
שי חרמש: רוח הדברים של אורי מאוד מאוד ברורה.
שי חרמש: יהיה כאן שבוע שאפשר לסגור פערים.
שי חרמש: אתם יותר טובים מאתנו בנושא.
יצחק יהודה: בלי משכורת לא יושבים למשא ומתן, כבוד היושב ראש.
שי חרמש: שמעתם את עמדתו של אורי.
שי חרמש: אני קורא כאן בניגוד לעמדתו של אורי, וזה לא פשוט.
שי חרמש: זה בניגוד לעמדה של ועדת הכספים.
שי חרמש: אני לא רוצה להותיר את סוף השבוע תלוי בעובדה שעובדים לא מקבלים משכורת, אבל נא לא לראות בזה הסדר מתמשך שבו אם לא נגיע לסיכומים בעוד חודש, זה יבוא לכאן שוב.
שי חרמש: אני לא אעלה את זה בעוד חודש.
ודים גודון: בלי אישור של ועדת כספים, במידה ושר האוצר יחליט להזרים כספים, אין אפשרות.
שי חרמש: אני יכול להבטיח לך שאם תבוא תשובה חיובית מכם עד הצהרים, אנחנו נשב בוועדת הכספים.
קריאה: תשובה חיובית למה, לזה שאנחנו מוכנים?
קריאה: אני אומר כאן שאנחנו לא מחזיקים את הנושא של המשכורת כבן ערובה.
קריאה: אגב, אני די מזדהה עם מה שהוא אומר אבל זאת לא האסטרטגיה שלנו.
שי חרמש: סליחה, אני מאוד מזדהה עם מה שהוא אומר אבל יש לי אי נוחות.
קריאה: גם לי יש אי נוחות.
שי חרמש: העסק הזה הונחת עלי אתמול והרמתי אותו, קפצתי מתוך המגדל ולא היה ברור לי שיש מים בבריכה – אני לא יכול אלא לזוז מכאן ולחזור ביום רביעי.
שי חרמש: אני לא אשאיר כאן מצב שאני אחראי לוועדה והעובדים לא מקבלים משכורת.
שי חרמש: זה לא פתרון.
שי חרמש: נא לא לראות בזה שום תקדים ואני אומר את זה כרגע לוועד ולהסתדרות.
שי חרמש: אנחנו לא נפנה בשום פנייה נוספת.
שי חרמש: ביום רביעי הבא, רוצים להגיע למזעור פערים.
שי חרמש: ממשרד הביטחון אני מבקש – ואני אדבר היום גם עם אודי – לקבל את עמדתכם בעניין.
שי חרמש: ברור לגמרי שעמדתכם לא תהיה עמדת החברה.
שי חרמש: אני לא חושב שתתיישרו על אותו מספר אבל בוא נדע איפה הם נמצאים ואיפה אתם נמצאים כי כרגע אני לא יודע איפה אתם נמצאים.
שי חרמש: אני לא יודע כמה עולה מאגר החיטה הזה.
שי חרמש: לוועד העובדים.
שי חרמש: אני מבקש, אני רוצה להגיע ביום רביעי בידיעה שהייתה ישיבה אחת נוספת - אם היא לא תתבצע היום, מחר או מחרתיים – עם ניסיון איכשהו לסיים ולסגור את הפער.
שי חרמש: אני חושב שהפער הזה הוא כאשר כל צד קובע את הריבית.
שי חרמש: דרך אגב, זה התחום שלי.
שי חרמש: הוויכוח הוא לא על המכנה אלא הוא על הסכום למעלה.
שי חרמש: נסו למזער את זה.
שי חרמש: הסירו מאתנו את אבל הנגף כי לגבי ה-950 עובדים האלה הבעיה פתורה.
שי חרמש: לדעתי נטל כבד מאוד הוסר, גם להסדר ההפרטה וגם מה שאני כל הזמן משדר – ולדעתי אני כבר משדר את זה יותר מדיי – שאני ממש לא מת על ההפרטה, אבל אם לא תהיה ברירה, תהיה הפרטה.
שי חרמש: אני לא מת על ההפרטה.
שי חרמש: אני רוצה להיות עקבי ואכן בכל המאבקים שהיו בוועדת הכספים כאן לגבי מקורות וגופים אחרים, כל הזמן התנגדתי להפרטות.
שי חרמש: המדינה הזאת כבר הפריטה את עצמה לדעת.
שי חרמש: אם יש דברים שאפשר לא להפריט, טוב.
שי חרמש: שוב, אם אין קיום כלכלי, אז אין קיום כלכלי.
יצחק יהודה: יש קיום כלכלי.
שי חרמש: בקשתי לחברה לקבל תמצית מנהלים כי חברי הכנסת לא יודעים לקרוא יותר משני עמודים, גם היושב ראש.
שי חרמש: האוצר.
שי חרמש: תציגו את הנתונים שלכם ותקיימו פגישה נוספת ביניכם לבקשת הוועדה.
שי חרמש: עשו את זה בכוונה נאותה.
ודים גודון: גם ההסתדרות.
ודים גודון: לטנגו צריך שניים.
שי חרמש: אני מדבר גם על ההסתדרות.
קריאה: תצא פנייה מסודרת מהאוצר להסתדרות.
שי חרמש: אני מבקש, נצלו את השבוע הזה.
שי חרמש: תעשו לי טובה, אל תבזבזו אותו כי אנחנו לא מוסד לבוררויות.
שי חרמש: אם בזמן מאוד מאוד קצר נבין שכוחנו תש וסבלנותנו פגה, נשאיר אתכם לבד וזה חבל.
שי חרמש: ודים, אני מבקש שלא נגיע ליום רביעי ונראה שלא התקיימה ישיבה.
שי חרמש: את זה אתה מבטיח לי?
ודים גודון: אני לא יכול להבטיח לך כי אמרתי לך שלטנגו צריך שניים.
שי חרמש: הם יבואו.
ודים גודון: אין בעיה.
שי חרמש: אם אתם רוצים מקום, חדר 1428 יהיה ריק בשבוע הקרוב ותוכלו לשבת בו.
שי חרמש: אני מאוד מעריך את זה שהגעתם.
שי חרמש: אני מתנצל על שהתנדבתי לקחת את התפקיד אבל אני לא אומר לא ליושב ראש שלנו.
ציון פיניאן: על סדר היום שוק המט"ח כשוק הימורים בחברות ה"פורקס", הצעתה של חברת הכנסת עינת וילף.
עינת וילף: העליתי את הנושא היום כיוון שאני חושבת שמדובר בנושא שבו צריך לראות איך אנחנו מייצגים את הציבור ומה שנקרא את המשקיע הקטן.
עינת וילף: אני רוצה לומר כמה מלים קודם כל לגבי שוק מטבע החוץ ולמה דיברתי על הצורך לבחון את האפשרות ואיך להתייחס בחקיקה או בתקנות להיבטים מסוימים של התחום הזה שהם בעצם דומים מאוד לתחום ההימורים קודם כל, צריך לומר כמה דברים על השוק הזה.
עינת וילף: השוק הזה מתאפיין בכך שהוא בהחלט נחשב, אם לא השוק המשוכלל ביותר בעולם, הרי שהוא אחד הקשים ביותר לחיזוי, שוק שההשקעות בו – גם הספקולציות בו – נעשות לטווח ארוך.
עינת וילף: השחקנים העיקריים בו הם ענקים פיננסיים והם נוטים להשקיע מחלקות ענקיות של מומחים במקרו כלכלה, בגיאו-פוליטיקה, וגם הרווחים שיש לטובים ביותר שבהם, אלה שברירי אחוז שהרווח בעצם נוצר מכך שהם עושים מחזורים של מיליארדי דולרים.
עינת וילף: מסחר במטבע חוץ, בניגוד למשל להשקעה במניות או באגרות חוב, הוא משחק סכום אפס.
עינת וילף: כלומר, אם אחד מפסיד, השני מרוויח ולהפך, בעוד שבאגרות חוב ובמניות יש בכל זאת פעילות כלכלית מתחת שהיא לאורך זמן מביאה רווחים ודיבידנדים שהתוחלת שלהם גבוהה מאפס.
עינת וילף: לכן מדובר כאן במהות בשוק שהוא ספקולטיבי.
עינת וילף: לכן יש כאן הפרדה בין שוק שהוא ספקולטיבי במהותו לשוק שיש בו השקעות.
עינת וילף: חשוב להדגיש ושזה יהיה ברור שלאדם פרטי אין שום סיכוי להתחרות בגופים המקצועיים בתחום הזה, לזהות עיוותים בשערי המטבע שהמומחים הבין לאומיים בתחום הזה לא ניצלו.
עינת וילף: כשאנחנו מסתכלים על הימורים בלבד, לרוב המדינות בעולם יש סוג של הגבלה על הנושא ומכירים את החולשה האנושית בתחום הזה.
עינת וילף: מה שקורה עם הנושא של מסחר במטבע חוץ זה שבגלל שיש בהקשרים מסוימים חברות שצריכות לגדר את ההשקעות שלהן, כיוון שיש צורך באופציות עתידיות בתחומים האלה למטרות לגיטימיות לחלוטין, לא מגבילים את התחום הזה בגדול ורק מתייחסים להיבטים רגולטורים.
עינת וילף: מה שקורה בפועל זה שהפער הזה, העובדה שיש היבטים של הפעילות הזאת שהם היבטים לגיטימיים וחשובים לפעילות הכלכלית, מנוצל בעצם על ידי חברות שקמו במיוחד לנצל את ההיבט הזה, על ידי חברות פורקס כאשר בפועל מה שהן עושות, הן מוכרות שירותי הימורים במסווה של שירותי השקעות.
עינת וילף: הן מאפשרות לכל אדם, ללא קשר למומחיותו, תוך כדי זה שהן נותנות סוג של הכשרות, שכאילו נותנות לאנשים את התחושה שהם מבינים משהו בנושא הזה, מאפשרות להם להמר על שערי מטבע עתידיים, עושות את זה תוך שימוש במינוף גבוה מאוד ואז, כתוצאה מזה, ההפסדים של האנשים דרמטיים והן בעצם מרוויחות על פערים בשערי קנייה ועל עמלות.
עינת וילף: כיוון שבסופו של דבר לאורך זמן למשקיעים הפרטיים אין את היכולת לחזות את שערי המטבע, לאורך זמן התוחלת של כל הפעילות הזאת על פני כל המשקיעים היא שלילית.
עינת וילף: התוחלת של השקעה בתחום הזה היא בעיקרון אפס, ודאי למשקיע הקטן, אבל מרגע שיש עמלות רבות, התוחלת היא שלילית ואז יש לנו הרבה מאוד מקרים של הפסדים של עשרות אלפי שקלים.
עינת וילף: אנשים נורמטיביים בדרך כלל יודעים להיזהר מהימורים או לפחות כשהם הולכים להמר, הם יודעים למה אם נכנסים, רואים בזה אלמנט של בידור, יודעים שהם יכולים להפסיד את כספם.
עינת וילף: בתחום הזה, כיוון שנדמה להם שמדובר בהשקעה לגיטימית, אנשים שבאופן טבעי לא היו נכנסים לתחום הזה של הימורים, בעצם מוצאים את עצמם נכנסים לסיפור הזה של הספקולציה במטבע חוץ.
עינת וילף: אחת הסיבות שאנשים נורמטיביים נכנסים לזה היא שהחברות בעצם מפעילות אמצעי שיווק מאוד אגרסיביים לגיוס לקוחות - פרסומים באתרים רחבים שמבטיחים רווחים גבוהים, הכנסה נוספת בלא מאמץ, מציגים באופן סלקטיבי ואנקדוטאלי לקוחות שבמקרה כחלק מההימור הרוויחו כסף, קורסים חינם שמשלים לקוחות שיש להם באמת דרך לחזות שערי מטבע, בונוסים ללקוחות שמביאים חברים וכדומה בנושא הזה.
עינת וילף: בישראל אין פיקוח על פעילות הפורקס ולכן היא הפכה לאחד השווקים הגדולים בעולם בתחום הזה.
עינת וילף: יש כאן רווחים של מאות מיליוני דולרים שהם כולם רווחים על חשבון אנשים פרטיים וזה לא מייצר ערך כלכלי.
עינת וילף: כלומר, אין כאן פעילות שבאמת בונה ערך כלכלי בכלכלה הישראלית.
עינת וילף: לכן צריך למצוא את הדרכים החכמות כדי להפסיק את הפעילות הזאת.
עינת וילף: אני רוצה להתייחס לעוד כמה היבטים ולעוד כמה אינדיקאטורים כי שתהיה טענה שמדובר בפעילות לגיטימית, לא ספקולטיבית ולא הימורים.
עינת וילף: כמה אינדיקאטורים נותנים לנו שכן מדובר בפעילות שהיא הימורים.
עינת וילף: האחד, בפועל הרוב המכריע של החברות בתחום לא באמת מציעות שירותים פיננסיים רגילים כמו המרת מט"ח או רכישת ניירות ערך אלא רק ספקולציות, סכום אפס לטווחים קצרים שזה תחום מאוד רווחי להם ומפסיק ללקוח.
עינת וילף: הלקוחות הם בעצם לקוחות פרטיים, לא חברות, לא קרנות, ג'ורג' סורוס לא בא לבקש מהן שירותים.
עינת וילף: אם הם כל כך טובים, כל כך זולים, כל כך יעילים, למה הלקוחות שלהם לא חברות ההשקעה הגדולות?
עינת וילף: אם אתה מסתכל על הפרסומים של חברות הפורקס, אלה פרסומים מאוד שונים מאלה של בנקים, של חברות בורסה, של קרנות נאמנות.
עינת וילף: יש כאן סיפורים של אנשים מן הישוב שמרוויחים עוד אלפי שקלים למשכורותיהם.
עינת וילף: כלומר, מדברים על רווח.
עינת וילף: קרן נאמנות, אפיק השקעה לגיטימי, לא מפרסם את זה שתרוויח אלא הוא מפרסם שהעמלה נמוכה, שאפשר לבטוח בו, שהוא גורם אחראי אבל הוא לא מפרסם רווח או הכנסה נוספת.
עינת וילף: בממוצע הלקוחות של החברות האלה בעצם מפסידים בניגוד ללקוחות פיננסיים שלפחות לאורך זמן בממוצע מרוויחים.
עינת וילף: יש מודלים של גיוס לקוחות, של בונוסים על הפקדות ועמלות, בין אם זה מתנות, הכפלת ההפקדה, שזה בעצם מודל קלאסי של עולם ההימורים.
עינת וילף: יש גם תשלום בכרטיס אשראי.
עינת וילף: לכן אני מבקשת לקיים את הדיון הזה, כדי שנוכל לבדוק כיווני חקיקה בתחום בגלל שזה תחום לא פשוט.
עינת וילף: ברור שאנחנו רוצים להגן על שירותים פיננסיים שנועדו לחברות מייצאות ומייבאות, לגדר את החשיפה שלהן במטבע חוץ.
עינת וילף: המטרה היא כמובן לא לפגוע בדברים האלה ובוודאי שלא בפעילות אחרת שקשורה לזה.