GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק וקנין: העיוות האמיתי הוא דווקא בסיום העבודה של העובד, בפנסיה שלו.
יצחק וקנין: כאן אנחנו נתקלים בבעיה.
יצחק וקנין: גם עובד שמרוויח 11 אלף שקלים, יש לו תוספות שלא מחושבות לו לצורך הפנסיה.
יצחק וקנין: עובד שעובד בשכר מינימום, כשהוא יוצא לפנסיה, לוקחים לו את שכר הבסיס שלו ועל פי זה משלמים לו את הפנסיה.
יצחק וקנין: כאן הבעיה המרכזית.
ציון פיניאן: צודק הרב וקנין.
ציון פיניאן: זה בא לידי ביטוי ברשויות המקומיות.
ציון פיניאן: אחרי 35 שנים, העובד מקבל 3,500 שקלים בפנסיה.
ציון פיניאן: שבעים אחוזי פנסיה, זה 3,500 שקלים.
ציון פיניאן: זה בכל הרשויות המקומיות.
יצחק וקנין: שם נעשה עוול שזועק לשמים.
אילן לוין: השקף הבא מציג את הנתונים של השכר הממוצע בגופים הגדולים השונים ואת שיעור השינוי הממוצע.
אילן לוין: ניתן לראות שבשנה האחרונה השכר הממוצע השתנה בין שבעה אחוזים ל-3.2 אחוזים בגופים השונים, את השכר הממוצע בכל גוף וגוף ואת שיעור השינוי.
אילן לוין: אם אתם רוצים להתעמק, אפשר אחר כך להתעמק.
אילן לוין: כאן יש נתונים על תאגידי הבריאות ועל בתי החולים, השכר הממוצע שם ושכר הרופאים.
אילן לוין: נעבור לתאגידים ולנשים מול גברים.
אילן לוין: נושא של נשים מול גברים בשירות המדינה.
אילן לוין: את רוצה לומר כמה מלים?
אילן לוין: יוסי, תתייחס לנושא נשים מול גברים בשירות המדינה.
משה גפני: זה קשור לגיל פרישה?
זהבה גלאון: זה לא קשור לגיל פרישה אבל בסוף זה גם קשור לגיל פרישה.
יוסי כהן: הנשים מהוות 65 אחוזים מכלל העובדים בשירות המדינה.
יוסי כהן: על פני שנים המגמה הזו הלכה וגדלה.
יוסי כהן: השכר הממוצע בשירות המדינה ברוטו לאישה הוא 12,200 שקלים לעומת כ-16 אלף לגבר.
יוסי כהן: השכר של הנשים לעומת שכר הגברים, מהווה 77 אחוזים.
יוסי כהן: הסיבה לפערי השכר בדרך כלל היא התפקיד ודרגות העובדים.
יוסי כהן: לתפקיד העובד ולדרגה שלו יש השפעה על השכר.
יוסי כהן: מרבית הנשים בשירות המדינה מועסקות בתפקידים מינהליים – מזכירות ופקידות קבלה – בדרגות התפקיד היחסית נמוכות מאלה של הגברים.
יוסי כהן: התוצאה היא שהשכר הוא נמוך יותר.
יוסי כהן: לגבי ספר הנשים ששכרן גבוה מ-35 אלף שקלים.
יוסי כהן: אגב, יש כאלה בערך 800 בשירות המדינה ושבעים אחוזים מהן הן רופאות.
משה גפני: אם אישה וגבר נמצאים באותו תפקיד, השכר הוא אותו שכר?
יוסי כהן: בדרך כלל זהה.
משה גפני: מה זה בדרך כלל?
יוסי כהן: לדוגמה, מי שממלא את אותו תפקיד, מבחינת פוטנציאל ההשתכרות, הוא יכול להיות זהה.
יוסי כהן: פוטנציאל ההשתכרות נובע מהסכמי שכר, שאלה טבלאות שכר ותוספות שכר וזה זהה, תמורה בגין עבודה נוספת כאשר אנחנו מוצאים שאצל הנשים זה נמוך יותר מאשר אצל הגברים, ונושא של החזר הוצאות שבדרך כלל זה החזר הוצאות בגין רכב שזאת תוצאה של כמות הנסיעות בתפקיד.
משה גפני: יוסי, אל תשים לב לצחוק כאן.
משה גפני: תגיד את הדברים ברצינות, אפילו שכולם צוחקים.
זהבה גלאון: מה זה צוחקים?
זהבה גלאון: אנחנו בוכים.
זהבה גלאון: זה לא אנחנו צוחקים.
זהבה גלאון: זאת אחת החרפות.
משה גפני: אני רוצה שהוא יציג את הנתונים.
משה גפני: מה את רוצה ממנו?
משה גפני: הוא עושה לנו את העבודה הכי טובה עכשיו.
זהבה גלאון: אני לא רוצה ממנו.
רונית תירוש: אני אפילו לא שאלתי כי הייתי בטוחה שבסקטור הציבורי זה לא קיים.
משה גפני: קיים.
רונית תירוש: מורה ומורה מקבלים את אותה משכורת עבור אותן שעות שהם עובדים.
רונית תירוש: מה זה הסיפור הזה של החזר הוצאות על רכב?
רונית תירוש: בחיים לא קיבלתי החזר הוצאות על רכב.
קריאה: אחזקת רכב.
רונית תירוש: לא קיבלתי את זה בתלוש.
יוסי כהן: קיבלת.
יצחק וקנין: יש המון תוספות שכר.
יצחק וקנין: יש כל מיני תוספות.
רונית תירוש: שעות נוספות, אני יכולה להבין, נניח, למרות שבמגזר הציבורי גם מגבילים את היכולת שלך לעשות שעות נוספות.
זהבה גלאון: לא מגבילים גברים.
משה גפני: יוסי, תפרט בנושא.
אילן לוין: ברשותכם, אני אסביר במשפט.
אילן לוין: רמות ניידות הרכב במגזר הציבורי הן בדרך כלל פונקציה של רמת בכירות המשרה.
אילן לוין: היות והנשים הן במשרות הזוטרות יותר, מן הסתם הן גם מקבלות את רמות ניידות הרכב הנמוכות יותר.
משה גפני: השאלה שנשאלה כאן היא האם לגבי גבר ואישה באותו תפקיד, האם השכר יכול להיות שונה.
יצחק וקנין: יכול להיות שהאישה תקבל יותר מהגבר.
זהבה גלאון: לא נכון.
שמואל נחמני: השכר זהה.
שמואל נחמני: אין שום הבדל.
שמואל נחמני: אין שום אפליה בשירות המדינה.
שמואל נחמני: אם אני בתפקיד של סגן בכיר ויש אישה שהיא בתפקיד סגן, היא תקבל בדיוק מה שאני מקבל.
זהבה גלאון: אתה מטעה.
שמואל נחמני: אני לא מטעה.
זהבה גלאון: אתה מטעה ואני עוד מעט אוכיח לך שאתה מטעה.
זהבה גלאון: בנתונים שאתם מציגים אתם מטעים.
שמואל נחמני: לא, אני לא מטעה.
שמואל נחמני: את פשוט לא מכירה את העניין.
אילן לוין: חברי הכנסת הנכבדים, אנחנו לא הבעיה.
אילן לוין: אנחנו באנו רק לשקף את המצב.
שלי יחימוביץ': לא, זה לא נכון.
שלי יחימוביץ': זה לא לשקף את המצב אלא זה להציג תמונה חד צדדית, עוינת לעובדים, עוינת לשירות המדינה, עוינת להתאגדויות עובדים.
שלי יחימוביץ': זה מגמתי.
שלי יחימוביץ': יש לכם השקפת עולם ותעשה לי טובה, אילן, אתה בן אדם הגון, לפחות אל תגיד שאתה באת לשקף תמונת מציאות.
שלי יחימוביץ': תכף נשקף לך תמונה.
אילן לוין: היה יותר פשוט מבחינתנו לא להציג את פערי השכר.
זהבה גלאון: באמת תודה רבה לך.
זהבה גלאון: אתה חייב לעשות את זה.
זהבה גלאון: דרך אגב, טוב שעשית את זה ואני מברכת אותך.
אילן לוין: אנחנו לא חייבים אבל אנחנו עושים את זה ברצון ומתוך תחושת שליחות.
זהבה גלאון: אתם עושים לנו טובה?
רונית תירוש: אילן, אל תתחיל עם הנשים.
רונית תירוש: לא כדאי.
משה גפני: רונית צודקת.
משה גפני: אילן, אנחנו במתח גדול כי שר האוצר שלח לי מכתב שהוא מבקש להעלות את גיל הפרישה לנשים לגיל 64 ואחרי כן הוא מתכוון להעלות אותו לגיל 67.
משה גפני: אני מביא את זה ביום רביעי הבא, בעזרת השם, את המכתב שלו לדיון.
יצחק וקנין: מי ביקש את זה?
שלי יחימוביץ': זאת בדיחה?
משה גפני: הוא שלח לי מכתב.
זהבה גלאון: מילא שהוא חייב להציג, הוא יכול לומר שהוא דוחה את המלצות דוח ניסן.
משה גפני: שר האוצר שלח לי מכתב.
יצחק וקנין: כנראה הוא לא ראה על מה הוא חתם.
משה גפני: ראה.
משה גפני: המלצת הוועדה הציבורית הייתה להעלות את גיל הפרישה לגיל 67.
זהבה גלאון: המנדט שלהם לגבי נשים היה 64.
זהבה גלאון: הם חרגו מהמנדט שלהם.
משה גפני: יהיה דיון על זה אבל לא עכשיו.
רונית תירוש: אדוני היושב ראש, יש איזו שמועה, מבלי לפגוע, שכל מנהלות הוועדות בכנסת מרוויחות ביחד כמו שני מנהלי הוועדות בכנסת.
רונית תירוש: יש בזה משהו?
רונית תירוש: זה יכול להיות?
קריאה: אין לזה שחר.
משה גפני: אין לזה שחר.
משה גפני: לא יודע, לא הלכתי לבדוק.
שלי יחימוביץ': לא יעלה על הדעת.
פניה קירשנבאום: אז אתה אומר שאין אפליה בשירות הציבורי.
משה גפני: הכנסת היא לא הדוגמה אלא זה משהו אחר.
משה גפני: פעם עשיתי על זה מחקר בעצמי.
משה גפני: יש הבדל בין אישה לגבר.
משה גפני: הם יכולים להיות באותו תפקיד אבל בסופו של דבר יש הבדל במה שהיא מקבלת ובמה שהוא מקבל.
יוחנן פלסנר: רק ביהדות התורה יש שוויון מלא לנשים והן יכולות להיות מיוצגות בכנסת והכל טוב.
משה גפני: היועץ התקשורתי שלי ייעץ לי שאני אתייחס אליך מאוד ברצינות.
יוחנן פלסנר: הייתי חושב שאתה בא ממקום שאתה באמת מיישם את הערכים האלה.
משה גפני: אני עשיתי מחקר על העניין הזה.
משה גפני: היו לי הרצאות על הנושא הזה.
משה גפני: כל השנים שאני בכנסת אני מתריע על הדבר הזה.
משה גפני: אני אומר שזה נגד היהדות, נגד ההלכה, נגד המוסר, נגד הציבוריות, נגד הדמוקרטיה, נגד החוקים.
משה גפני: לא יכול להיות ששני אנשים עובדים באותה משרה או סקטור שלם, יקבלו משכורת שונה.
שלמה מולה: מה אמרת בנושא הדמוקרטיה?
משה גפני: שהאפליה בין נשים לגברים היא נגד הדמוקרטיה.
יוחנן פלסנר: ואצלכם יש שוויון?
משה גפני: ירח, אתה אמרת לי שאם הוא מדבר על החרדים, לא להתייחס ואני שומע לך.
משה גפני: 22 שנים אני מתריע על העניין הזה והיו שיפורים בדבר הזה, אבל רחוק מלהשביע רצון.
משה גפני: אני תרמתי לעניין הזה תרומה צנועה יחד עם כל חברי הכנסת.
ציון פיניאן: שעה וחצי הוא לא הזכיר לא את ראש הממשלה ולא את החרדים.
ציון פיניאן: הוא התאפק.
משה גפני: נמליץ עליו לפרס נובל.
משה גפני: אני התחלתי לומר שקיבלתי מכתב משר האוצר, והוא לא קשור לדיון הזה.
משה גפני: על פי החוק הוא חייב להביא ועדה ציבורית, לקבל את המלצות הוועדה הציבורית ולקיים דיון בוועדת הכספים.
משה גפני: הוא שלח לי מכתב לפני שבוע-שבועיים והוא כתב שהוועדה הציבורית המליצה על גיל 67 ולאור המצב – אני לא זוכר בדיוק את הנתון – הוא ממליץ על גיל 64 והוא מבקש לקיים את הדיון.
יצחק וקנין: אני מכיר את הטקטיקה במשך שנים.
יצחק וקנין: מי שקצת ותיק, מבין איך העסק הזה עובד.
יצחק וקנין: הוא לא סתם אמר לך 67 אלא מראש הוא אמר לך 67 כדי שאתה תסכים אתו על 64.
יצחק וקנין: הוא רוצה גיל 64.
יצחק וקנין: הוא אומר לך שההמלצה היא על גיל 67 כדי שתקבל את גיל 64 אבל הוא לא יקבל לא 67 ולא 64 והוא לא יקבל כלום.
משה גפני: ביום רביעי הבא בעזרת השם זה יהיה על סדר היום.
יצחק וקנין: אני לא אצביע על דבר כזה.
אלון אנתין: אני נציג של המשמר החברתי ואני מבקש לקבל את רשות הדיבור.
משה גפני: עוד מעט אני אאפשר לך.
משה גפני: אני רוצה לתת קודם את רשות הדיבור לחברי הכנסת.
משה גפני: אמרתי ברדיו שאני אאפשר למשמר החברתי להתייחס לנושא אבל קודם חברי הכנסת.
משה גפני: אילן, תמשיך.
אילן לוין: אני מציע לעבור לעובדי קבלן, נושא מורכב בפני עצמו.
משה גפני: בקצרה כי אני רוצה שגם חברי הכנסת יוכלו להתייחס.
שלמה מולה: אתה מודיע לנו שיותר לא יהיו עובדי קבלן בשירות הציבורי?
שלי יחימוביץ': הוא בא למסור לנו הודעה חגיגית שנפסקה העסקת עובדי הקבלן.
שלמה מולה: הודעה דרמטית.
זהבה גלאון: הוא שמר אותה לסוף.
אילן לוין: התיקון שיזמה חברת הכנסת שלי יחימוביץ מחייב את הממשלה להציג את הנתונים על עובדי קבלן.
אילן לוין: אני חייב לומר בפתיחה שכרגע הנושא העיקרי שבדיון הציבורי למעשה הוא כל נושא קבלני קניית שירותים ולאו דווקא עובדי קבלן.
שלמה מולה: זאת מכבסת מלים.
רונית תירוש: אתמול קראנו שמנכ"ל בנק ירושלים הוא גם עובד קבלן.
שלמה מולה: זאת אותה גברת בשינוי אדרת.
משה גפני: אתם נוהגים לא בהגינות כלפיו.
משה גפני: אילן, תשלים את הדברים.
אילן לוין: היום עובדי הקבלן הם תופעה הולכת ומתמעטת בצורה מאוד מהותית בשירות הציבורי ואני חושב שבכלל המשק, היות שהחוק קובע שלאחר תשעה חודשים הם עובדים של אותו מעסיק.
שלי יחימוביץ': אילן, אתה לא מאמין למה שאתה אומר.
שלי יחימוביץ': הם הולכים ומתמעטים כי פשוט החליפו את הרישום המשפטי שלהם, כך שבמקום עובדי קבלן כתוב נותני שירותים.
שלי יחימוביץ': זה לא בגלל שהם הופכים להיות עובדים קבועים.
משה גפני: אני רוצה שהוא ישיב ויאמר האם זה נכון מה שאת אומרת.
שלמה מולה: תאמר מה אחוז השינויים שחלו.
שלמה מולה: כלומר, כמה הפכו מעובדי קבלן לעובדי מדינה ולא נותני שירות.
אילן לוין: אני פקיד ציבור ואני יכול לשקף רק את התפיסה הסובייקטיבית שלי מההיבט המקצועי שלי.
אילן לוין: בעבר, כתוצאה ממגבלות התקינה במשרדי ממשלה ובגופים ציבוריים – ואני חושב שיש כאן אנשים עם הרבה יותר ניסיון ממני בשירות הציבורי – הדרך לעקוף את מגבלות התקינה הייתה ללכת בין היתר לחברות כוח אדם, לקלוט עובדי קבלן ולשים אותם שכם לצד שכם ליד עובד ציבור.
אילן לוין: אז היית יכול לראות שני – אני משתמש שוב בדוגמה של אגף התקציבים או אגף השכר – כלכלנים, אחד לצד השני, כאשר אחד מועסק על ידי עובד קבלן והשני לא.
שלי יחימוביץ': לא היו שם כלכלנים.
שלי יחימוביץ': אף פעם לא היו שם כלכלנים.
אילן לוין: אלה היו מזכירות, אלה היו כלכלנים, אלה היו רואי חשבון.
רונית תירוש: גם אנשי מחשוב.
רונית תירוש: כמו זה שפרץ את המאגר.
אילן לוין: הנושא הזה הולך ונעלם.
אילן לוין: כאשר אדם עובד שכם לצד שכם וכתוצאה מהעסקה על ידי עובד קבלן, אם הוא חס וחלילה היה נפגע בשכר שלו או בביטחון התעסוקתי.
אילן לוין: יש תופעה עליה כרגע מתנהל הדיון הציבורי והוא כל עולם קניית השירותים.
אילן לוין: יש גם חוק והחוק אומר שאני כעובד רשאי לתבוע.
אילן לוין: זאת אומרת, אם אתה מפעיל אותי במשרד שלך ונותן לי הוראות ואני מועסק אצלך לאורך זמן, וכל הסממנים של עובד-מעביד מתקיימים – זכותי כמובן לתבוע להיות עובד שלך.
אילן לוין: את הרבה יותר מתמצאת, אז תגידי.
אילן לוין: הדברים הללו בהיבט של העסקת עובדי קבלן ירדו מהותית מרגע שעבר החוק, בהגדרת עובדי קבלן בחוק.
אילן לוין: יש העסקה של קניית שירותים והנושא הזה כרגע בהוויה ובשיח הציבורי.
אילן לוין: הממשלה כממשלה אומרת שהיא רוצה להתמקד ברגולציה ובעשייה והיא לא רוצה להיות הסקטור היצרני במשק.
אילן לוין: על זה מתנהל דיון שלם שמתקשר לכל עובדי השירותים למיניהם וכן הלאה.
אילן לוין: אני רוצה רק להציג את הנתונים.
משה גפני: אם אתה יכול ממש לקצר.
זהבה גלאון: יש נתונים גם לגבי היקף ההעסקה של אלה שאתה קורא להם נותני שירותים?
שלי יחימוביץ': לא מכירים בקיומם.
שלי יחימוביץ': הם לא אנשים אלא הם חבילות עבודה ולכן למה שידעו כמה אנשים יש שם?
משה גפני: קניית שירותים, אותם לא מעניין מי האנשים.
משה גפני: הם קונים את השירות.
זהבה גלאון: גובה השכר הוא פחות חשוב.
זהבה גלאון: יותר חשוב מה ההיקף של התופעה.
משה גפני: שאלת אותו והוא ישיב.
אילן לוין: בזמנו, כאשר הצעת החוק שיזמה חברת הכנסת שלי יחימוביץ נדונה, התקיים דיון.
אילן לוין: אני אז הייתי עוד בתפקיד והסברתי שלממונה על השכר אין שליטה על הנתונים הללו.
אילן לוין: דרך אגב, גם עובדי קבלן הם לא המנדט של הממונה על השכר.
זהבה גלאון: של מי כן?
זהבה גלאון: מי אחראי על הנתונים?
שלי יחימוביץ': הקבלן.
זהבה גלאון: מה הפלא שאין נתונים?
אילן לוין: מי שמעסיק את עובדי המדינה, זה נציב שירות המדינה, בתוך המדינה עצמה.
אילן לוין: יש כמובן משרדים, שרים ומינהל.
אילן לוין: השורה התחתונה היא שכאשר עושים קניית שירותים, מתקשרים עם מודל של SLA, של רמת שירות.
אילן לוין: אנחנו לא אומרים שיביאו עשרה אנשים ברמת שכר כזאת או אחרת.
אילן לוין: זה מה שהיה קורה עם עובדי הקבלן, דרך אגב.
משה גפני: אילן, זאת שאלה מרכזית.
משה גפני: תסביר לנו איך זה עובד.
משה גפני: אני אחדד את השאלה.
זהבה גלאון: אולי לפני כן.
זהבה גלאון: אולי הגיע הזמן שהם יחליפו דיסקט.
משה גפני: שאלת כאן שאלה שצריך להתייחס עליה.
משה גפני: אנחנו לא עושים כאן מחאות אלא צריך לנתח את העניין.
מגלי והבה: אדוני היושב ראש, מתי יהיה כאן דיון?
מגלי והבה: לא, זה לא דיון.
מגלי והבה: כל אחד קופץ ושואל שאלות.
משה גפני: עכשיו יהיה דיון.
משה גפני: עוד דקה הוא מסיים ומתחיל דיון.
משה גפני: מגלי, אל תתרגז.
מגלי והבה: אני לא מתרגז.
משה גפני: אילן, השאלה שנשאלה כאן היא כזאת.
משה גפני: אתה אחראי על עובדי המדינה, על עובדי הרשויות.
אילן לוין: במגזר הציבורי.
משה גפני: מי יכול לתת לנו דוח כמה עובדי קבלן מועסקים במשרדי הממשלה וכמה רכישת שירותים יש?
משה גפני: מי יכול לתת על זה דוח?
משה גפני: איך אנחנו יכולים לפקח על זה?
אילן לוין: היום אין אח גדול על כלל השירות הציבורי, וסליחה על ההגדרה.
אילן לוין: יש אח גדול על השכר בשירות הציבורי, שזה סעיף 29 והחוק ממנה אותי, הממונה על השכר, בגלל הנושא של שליטה בשכר במגזר הציבורי.
אילן לוין: היום המגזר הציבורי מורכב מקשת שלמה – עיריות, ממשלה, תאגידים, עמותות, בתי חולים, קופות חולים וכולי.
אילן לוין: אין רגולטור אחד שאומר שהוא אחראי על כלל ההתקשרויות במגזר הציבורי.
אתי גבאי מורלי: אין יחסי עובד-מעביד.
משה גפני: אנחנו נסכם את הדיון היום ואנחנו נטפל גם בזה.
משה גפני: אתם תצטרכו להשיב לחברי הכנסת.
משה גפני: חברת הכנסת זהבה גלאון ואחריה חברת הכנסת שלי יחימוביץ.
זהבה גלאון: אני רוצה גם להעיר הערה מקדימה.
זהבה גלאון: אני לא יודעת בדיוק איך מנוסח החוק שמחייב את הממונה להגיע לכאן ולתת את הנתונים אבל אני חושבת שכל אופן הצגת הנתונים – אמר הממונה שהוא משקף את הנתונים אבל הוא לא משקף את הנתונים - כל אופן הצגת הנתונים נעשה באופן מכפיש והוא מגמתי.
זהבה גלאון: אתה מציג את הנתונים של מקבלי השכר, אתה מותח ביקורת על כך שהוועדים מגינים עליהם, שההסתדרות מגינה עליהם, וגם לי יש ביקורת על הוועדים הגדולים שדואגים לעובדים שלהם.
אילן לוין: לא העברתי ביקורת על כך.
זהבה גלאון: אתה לא, אבל אני כן.
זהבה גלאון: אני אומרת.
זהבה גלאון: אתה רק תיארת ורק שיקפת מצב אבל אני אומרת.
זהבה גלאון: אפשר היה לשמוע בקולך באופן מובלע נימה של ביקורת ואני אומרת לך שגם לי יש ביקורת על אותם ועדים גדולים שדואגים רק להם, אבל כשאתה מציג את זה באופן הזה, אתה מציג את נתוני השכר שלהם, אבל אתם חותמים אתם על ההסכמים.
זהבה גלאון: בסופו של דבר אתם חותמים אתם על ההסכמים ואתם מפקירים את אותם עובדים סוציאליים, את המתמחים עליהם אנחנו מדברים היום וכולי.
זהבה גלאון: את הנתונים של אותם עובדים לא מאוגדים, הנתונים לגבי השכר של העובדים האלה אתם לא מציגים.
זהבה גלאון: יש כאן איזו תפיסה ואדוני יושב ראש הוועדה, זה הפופוליזם שהיה כל השנים מבית מדרשו של הימין הכלכלי, להציג את הנתונים של שיאני השכר במגזר הציבורי, זה מכפיש אותם.
זהבה גלאון: הרי כל הזמן מכפישים את המגזר הציבורי.
זהבה גלאון: לא ראיתי שהציגו כאן נתונים על חריגות השכר בחברות הפירמידה הגדולות בישראל, שם מושקעים כספי הפנסיה שלנו.
זהבה גלאון: איפה החריגות האלה?
זהבה גלאון: הרי אצלך בוועדה כאשר עסקנו בנושא הריכוזיות והטייקונים, אנחנו מדברים על שכר מטורף, אבל מכפישים את עובדי המדינה.
זהבה גלאון: אני חושבת אדוני היושב ראש שהדיון הציבורי לא צריך להתרכז בשיאני השכר אלא הדיון צריך להתרכז באפליה שיש בשירות המדינה, בהעסקה בשירות המדינה.
זהבה גלאון: הוצג כאן מסמך של שתי"ל לגבי הרחבת המידע המגדרי, דוח הממונה על השכר.
זהבה גלאון: ראשית, אני רוצה לברך על שיתוף הפעולה ועל העובדה שהכנסתם את הנתונים המגדריים.
זהבה גלאון: אני אומרת את זה לא בציניות.
זהבה גלאון: אני חושבת שמזמן היה צריך לעשות את זה.
זהבה גלאון: אין כאן טובה שעכשיו מפלחים את האפליה שיש בין השכר של גברים לנשים במגזר הציבורי.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, האם לדעת הממשלה אישה שווה רק 77 אחוזים מגבר?
זהבה גלאון: זה הנתון שנוצר כאן.
זהבה גלאון: באיזו מדינה מתוקנת אנחנו חיים שזה מה שאישה מרוויחה?
זהבה גלאון: זה לא רק שאישה מרוויחה 77 אחוזים ממשכורת הגבר, אלא גברים מרוויחים יותר מנשים גם בתפקידים זהים.
זהבה גלאון: יש בסך הכול כ-800 נשים בתפקידים בכירים ויתר הנשים, שליש מאותם 750 אלף או קרוב ל-900 אלף מעובדי המגזר הציבורי מקבלות השלמת הכנסה.
זהבה גלאון: מי האנשים האלה?
זהבה גלאון: הנשים האלה הן נשים ברובן הגדול או כולן הן נשים.
זהבה גלאון: גם אלה שעובדים בתפקידים זהים מרוויחות פחות כסף מגברים באותם תפקידים.
זהבה גלאון: יש את כל הנושא של השעות הנוספות.
זהבה גלאון: למי משלמים אש"ל, החזרי נסיעה ומי עובד שעות נוספות.
זהבה גלאון: אישה רצה הביתה כי היא צריכה להוציא את הילד מהגן ומי נשאר בעבודה?
זהבה גלאון: מראש יש להם העדפה.
זהבה גלאון: הרי לא מנגישים את שוק התעסוקה לנשים ולא עושים ביות של שוק התעסוקה כדי שהוא יהיה ידידותי לנשים.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני רוצה בהקשר הזה לתת עוד דוגמה אחת לגבי עוד סיבה לפערים בין נשים לגברים בתפקידים זהים.
זהבה גלאון: אתה יודע שנשים משרתות בצבא רק שנתיים וכך קובע החוק, אבל כשהן יוצאות לשירות התעסוקה, זה במסגרת ההסכמים הקיבוציים שהחשב הכללי חותם עם ההסתדרות, והן עובדות באותו מגזר ציבורי, באותו תפקיד, גבר ואישה, זוג בחיים הפרטיים שלו עובד במחלקת הפיקוח של איזו עירייה או בכל מקום אחר, באים לאותה עבודה, לאותו מקום, חותמים שעון, אבל האישה מרוויחה פחות כי היא שירתה שנה פחות.
זהבה גלאון: החוק מחייב זאת.
זהבה גלאון: יש שורה של דברים כמו השירות הצבאי, השעות הנוספות, האש"ל והנסיעה, שורה של דברים שגורמים לכך שנשים מרוויחות פחות מגברים במגזר הציבורי.
זהבה גלאון: אמנם הדוח הזה כאן והנתונים שנכנסו הם לגבי אפליה או הפערים בין גברים לנשים אבל בדוח הזה לא – וזה משהו שדובר עליו קודם בהקשר אחר - שילבו נתונים לגבי עובדי קבלן, בטח לא פילוח של היקפי תעסוקה, חלקיות משרה וכולי.
זהבה גלאון: רשמתי לי קודם הערה.
זהבה גלאון: אמר הממונה לגבי כלל העובדים שהיקף המועסקים עלה, אבל לא דיברת על היקף המשרה.
זהבה גלאון: נותנים להם חצאי משרות.
רונית תירוש: כתוב.
רונית תירוש: 52 אחוזים מעובדי קבלן כוח אדם מועסקים בחלקיות משרה הנמוכה מ-25 אחוזים.
רונית תירוש: זה מזעזע.
משה גפני: היא אומרת שלא יודעים כמה עובדי קבלן מועסקים כאן.
אתי גבאי מורלי: בעמוד הראשון.
אתי גבאי מורלי: הנה, 8,398 עובדי קבלן מועסקים ב-2,265 משרות.
אתי גבאי מורלי: זה כתוב בשקף הראשון.
זהבה גלאון: זה בלי קבלני שירות, בלי אותם עובדים נותני שירות.
אתי גבאי מורלי: אבל זאת לא אחריות שלנו.
זהבה גלאון: בסדר, הבנתי שזאת לא אחריות שלכם אבל בתוך הפילוח של עובדי הקבלן אין נתונים לגבי היקפי התעסוקה בחלקיות משרה ולגבי נשים וגברים.
שלמה מולה: חלוקת משרות, זה סוג של עבדות.
שלמה מולה: אומרים לעובד שהוא עובד רבע משרה, אבל בפועל הוא עובד חצי משרה.
זהבה גלאון: אני רוצה להעיר עוד הערה שאני חושבת שהיא כל כך חמורה לפי מה שמשתקף כאן.
זהבה גלאון: שוק התעסוקה של נשים בכלל, בעיקר בסקטור הציבורי, כיוון שהמדינה מפריטה את השירות הממשלתי, תראה מי הנשים האלה.
זהבה גלאון: אלה עובדות ניקיון, אלה מורות, אלה עובדות סוציאליות.
זהבה גלאון: כל הזמן דיברנו על הבעיה הזאת של פערי שכר בין נשים לגברים והתייחסנו אליה כאילו אנחנו מדברים על בעיה חברתית של אי שוויון בין נשים לגברים.
זהבה גלאון: אני אומרת לך אדוני היושב ראש שלא מדובר רק בבעיה חברתית אלא מדובר כאן באיום על הצמיחה.
זהבה גלאון: בנתון השערורייתי הזה, חרפה, אין לי דרך לנסח את זה ואני מנסה למצוא מלים שהן לא במושגים שלי, זה גם פוגע בהתפתחות וביציבות של המשק.
זהבה גלאון: אני חושבת שצריך להגדיר את זה כאינטרס לאומי, לצמצמם את הפער ובוא נתחיל בשירות הציבורי.
זהבה גלאון: 77 אחוזים פער בין נשים לגברים, זה פוגע באינטרס הלאומי.
זהבה גלאון: זה צריך להיות יעד לאומי.
זהבה גלאון: צריך להתחיל לשנות את הדיסקט בעניין הזה.
זהבה גלאון: אני חושבת שהגיע הזמן לשנות את הדיסקט גם אצל הממונה.
משה גפני: הממונה פועל על פי החוק.
משה גפני: תשני את החוק.
רונית תירוש: מה יש בחוק שאומר שמותר לו לתת שכר נמוך?
משה גפני: לא נאמר בחוק שהוא צריך לטפל בכלל, לא בקניית שירותים ולא בעובדי קבלן.
משה גפני: שני את החוק.
פניה קירשנבאום: בחוק לא נאמר שהוא צריך לדווח על מספר עובדי הקבלן בשירות המדינה?
משה גפני: לדווח, כן.
משה גפני: לא להיות אחראי.
אילן לוין: אנחנו מדווחים.
אתי גבאי מורלי: אנחנו מדווחים על משהו שאנחנו לא אחראים עליו על פי החוק.
אילן לוין: מה שאתם לדעתי מכוונים זה לעולם קניית השירותים.
אילן לוין: זה היקף התקציבים לקניית שירותים ואיזושהי הערכה על היקף המועסקים בקניית שירותים.
זהבה גלאון: נכון, כי נגע הקבלנות כבר מזמן לא מוגבל.
זהבה גלאון: בתפיסה שלנו כל פעם שאנחנו מדברים על קבלנות, אנחנו מדברים על עובדי ניקיון ועל עובדי אבטחה אבל אנחנו יודעים שאנחנו מדברים על רופאים, על מורים, על אחיות, על עובדים סוציאליים.
זהבה גלאון: האנשים האלה שנקטתי בשמם עכשיו, הם שיאני השכר האמיתיים במשק בגלל שהשכר שלהם הוא שלילי.
זהבה גלאון: עליהם אנחנו צריכים לדבר.
זהבה גלאון: ממש לא מעניין אותי או מעניין אותי כמה מרוויח ההוא באותה חברה שהוועדים הגדולים מגינים עליהם או מייצרים להם שכר גבוה, אבל מה עם אלה שמקבלים את השכר המחפיר הזה?
זהבה גלאון: מה עם אותן נשים במגזר הציבורי?
זהבה גלאון: אני חושבת שלזה אנחנו צריכים להתייחס באופן הרבה יותר רחב.
משה גפני: חברת הכנסת שלי יחימוביץ ואחריה חבר הכנסת ראלב מג'אדלה.
שלי יחימוביץ': שמעתי ברוב קשב את דבריו של אילן והם נפתחו בדיווח על היחידה לאכיפה, להרתעה ולטיפול בחריגות כדי לתפוס את אותם מאשרי שכר ולבוא אתם דין וחשבון.
שלי יחימוביץ': תראו איזו מיליטנטיות.
שלי יחימוביץ': אני רוצה את המיליטנטיות הזאת.
שלי יחימוביץ': הראית את הנתונים בחברת חשמל ואני רוצה את המיליטנטיות הזאת וזאת רק דוגמה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לספר לך על קבוצה של שמונים עובדים שמועסקים בתחנת הכוח רוטנברג של חברת החשמל והם עובדי חברת חשמל.
שלי יחימוביץ': הם עובדים בחדר הפחם, בטמפרטורה של שישים מעלות, בתנאים בלתי אפשריים, מתקמצנים להם על נשמיות כדי שגרגירי הפחם לא יחדרו לריאות שלהם, הם עובדים בלי נשמיות.
שלי יחימוביץ': פעם כשהיה הקבלן הקודם הם היו מקבלים חצי שעה מקלחת אחרי העבודה המלוכלכת הזאת והיו משלמים להם על חצי השעה הזאת.
שלי יחימוביץ': עכשיו חוסכים עליהם והורידו להם את התשלום על חצי השעה במעבר בין קבלן לקבלן.
שלי יחימוביץ': שמונים עובדים.
שלי יחימוביץ': איפה היחידה לאכיפה?
שלי יחימוביץ': איפה היא?
שלי יחימוביץ': למה היא לא שם?
שלי יחימוביץ': למה האנשים האלה עובדים כמו עבדים?
שלי יחימוביץ': כי הם לא מעניינים אתכם, כי אתם לא רואים אותם ואל תגיד לי שאתה מוסר לנו דוח אובייקטיבי.
אילן לוין: אין לנו סמכויות על זה.
שלי יחימוביץ': בוודאי שאין לכם סמכויות.
משה גפני: זה חשוב לי מאוד כי יכול להיות שנעשה שינויי חקיקה.
משה גפני: תשיבו שאין לכם סמכות בחוק.
שלי יחימוביץ': זה נכון שיצאה החוברת הזאת בגלל החוק שלי, על חובת הדיווח על השכר.
משה גפני: עובדי קבלן.
שלי יחימוביץ': על עובדי קבלן אבל הם כבר לא עובדי קבלן.
שלי יחימוביץ': עובדי קבלן זאת כבר האליטה של המנוצלים.
שלי יחימוביץ': נוצר מצב אבסורדי.
זבולון אורלב: מה הסטטוס שלהם?
שלי יחימוביץ': תכף אני אסביר לך.
משה גפני: קניית שירותים.
שלי יחימוביץ': בסך הכול מדובר כאן על משהו בין 8,000 ל-9,000 עובדי קבלן שהם כבר האליטה של העבדים, כי על מה אנחנו מדברים?
שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על מאות אלפים שהם בכלל בתור חבילות שירותים.
שלי יחימוביץ': הם לא עובדי קבלן.
שלי יחימוביץ': כבר שינו את הסטטוס שלהם.
שלי יחימוביץ': אילן מתפאר בזה שכבר יש פחות עובדי קבלן, כי לכאורה בגלל חוק חברות כוח אדם, מקום העבודה אמור לקלוט עובד חברת כוח אדם אחרי תשעה חודשים של עבודה באותו מקום, אבל הם לא נשארו כבר.
שלי יחימוביץ': לא נשארו עובדי כוח אדם כי כל חברות כוח האדם שינו את הסטטוס המשפטי שלהם לנותני שירותים ועל נותני שירותים החוק לא חל.
שלי יחימוביץ': שמונים עובדים אלה בפחם בשישים מעלות, בלי נשמיות, בלי מקלחות, הם כבר לא עובדי קבלן בכלל אלא הם עובדים של נותן השירות.
שלי יחימוביץ': אותה יחידה נועזת שאוכפת את החוק, הם לא מעניינים אותה.
שלי יחימוביץ': בשבילה הם בכלל לא קיימים.
שלי יחימוביץ': אילן אפילו לא יודע שיש שם שמונים עובדים, והוא לא יכול לדעת למרות שזאת חברה ממשלתית, חברת חשמל המושמצת.
זבולון אורלב: איפה הגבול בין עובדי קבלן וחברת שירותים?
שלי יחימוביץ': זה רישום משפטי.
שלי יחימוביץ': ספק שירותים, זה יכול להיות ספק שירותי תוכנה, ספק שירותי ניקיון וכולי.
יוחנן פלסנר: אבל ספק שירותים כן צריך לתת להם דיווח.
שלי יחימוביץ': הם לא מכירים בכלל בעובדים האלה.
שלי יחימוביץ': שמעת מה אמרו.
שלמה מולה: אם הוא היה נותן לנו נתונים מאז החקיקה למשל, כמה עובדי קבלן נקלטו בשירות המדינה באחוזים או במספרים מוחלטים, יכולנו להאמין לכם.
שלמה מולה: זאת אומרת, יש שיפור.
שלי יחימוביץ': לא, גם אז.
משה גפני: גם אז זה לא פותר.
שלמה מולה: לא פותר, אבל לפחות היינו רואים משהו.
שלי יחימוביץ': באמת מדובר בזן נכחד.
שלי יחימוביץ': אין יותר עובדי קבלן.
שלי יחימוביץ': אני אומרת לכם שיש חלק מחבילות שירותים.
שלי יחימוביץ': כשאתה קונה חבילת שירותים או כשאתה קונה שירותים מספק, אתה לא יודע ואי הידיעה, אי האידיאולוגיה, הם לא רוצים לדעת.
שלי יחימוביץ': הם לא רוצים לדעת.
שלי יחימוביץ': אילן לא יכול ואין לו סמכות לדווח לי עליהם.
שלי יחימוביץ': גם החשב הכללי באוצר שמוציא את המכרז, לא יודע.
שלי יחימוביץ': הוא קנה חבילת שירותים והוא לא רוצה לדעת.
שלי יחימוביץ': זאת צביעות כל כך גדולה ושפה כל כך שקרית שכבר אי אפשר שאנחנו נעבור את הטקס הזה עוד פעם, כל שנה וכל שנה, עם הדוח על השכר שמדווח לנו פה ושם על שכר והוא משמיט מתוכו את המסה הענקית ההולכת וגדלה של העבדים שהמדינה מסרבת לראות אותם.
שלי יחימוביץ': אילן הסביר לנו שכתוצאה ממגבלות תקינה בעבר, העסיקו עובדי חברות כוח אדם.
שלי יחימוביץ': מה זה מגבלות תקינה?