GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנואל טרכטנברג: הדבר הראשון: שיפור מיידי במצבן הכלכלי של המשפחות העובדות על-ידי הפחתה ביוקר המחיה שניזונה מכמה וכמה צעדים.
מנואל טרכטנברג: לא אפרט כי זה ייקח לי יותר זמן.
מנואל טרכטנברג: הרחבת שירותים חברתיים – שוב פעם, מפורט בדוח, ותמיכה בהורים לילדים קטנים.
מנואל טרכטנברג: זו הנקודה הראשונה.
מנואל טרכטנברג: שנית, הרחבת החינוך בגילאים אפס עד תשע.
מנואל טרכטנברג: עיקר התקציב הולך לכך – לעניין של חינוך בגילאים אפס עד תשע.
מנואל טרכטנברג: וזה כולל: שיפור איכותו של החינוך והוזלתו להורים על-ידי יישום מיידי של חוק חינוך חובה חינם לבני שלוש וארבע.
מנואל טרכטנברג: כידוע לכם, החוק הזה יושב לו משנת 1985 והוא לא מיושם.
דב חנין: המילה "מיידי" זה מייד?
משה גפני: לא, חבר הכנסת דב חנין, זה לא הזמן לשאלות.
משה גפני: אני מוציא.
משה גפני: אני מוציא עכשיו.
דב חנין: זו שאלה עניינית: אם המילה "מיידי" זה מייד?
משה גפני: אבל חבר הכנסת דב חנין, במשך 10 דקות נאפשר לו לדבר ברצף.
מנואל טרכטנברג: הרחבה והנגשה של חינוך לגיל הרך אפס עד שלוש.
מנואל טרכטנברג: זו הפעם הראשונה שהממשלה תיקח אחריות הרבה יותר נרחבת על הגילאים האלה.
מנואל טרכטנברג: לאור, בין היתר, המחקרים שמראים על הקריטיות של הגילאים האלה להתפתחותו של הילד ושל האדם הבוגר.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה מעדיף שהיא תיקח אחריות, אבל היא לא תיקח אחריות.
מנואל טרכטנברג: אחריות מסוימת, והנחלת יום חינוך ארוך לבני שלוש עד תשע.
מנואל טרכטנברג: הדבר השלישי: הפחתה ישירה של אי השוויון במסגרת של המסים.
מנואל טרכטנברג: כלומר, על-ידי מיסוי נוסף של הכנסות גבוהות ורווחי הון, ואנחנו נפרט.
מנואל טרכטנברג: וכמו כן הורדת מסים עקיפים והגדלת התמיכות לחלשים.
מנואל טרכטנברג: הנקודה הרביעית: מימוש מדיניות של דיור בר השגה למגוון האוכלוסיות, ופה הדגש הוא על מגוון האוכלוסיות, על-ידי הגדלה מסיבית של היצע דירות.
מנואל טרכטנברג: הפעם יש גם כלים כמותיים לדאוג לכך ולא רק אמירות.
מנואל טרכטנברג: בנייה להשכרה לטווח ארוך של דירות קטנות במדינת ישראל – אין דירות להשכרה לטווח ארוך, בטח לא דירות קטנות.
מנואל טרכטנברג: הגדלת הסיוע לזכאים ולקשישים, ופתרונות ייחודיים למגזר הערבי שהוזנח.
מנואל טרכטנברג: והדבר החמישי: מאבק – ופה כל מילה חשובה – מוגבר ופרו-אקטיבי נגד כוח מונופוליסטי.
מנואל טרכטנברג: כיום אין במדינת ישראל כלים כדי לעשות זאת.
מנואל טרכטנברג: הכלים המשפטיים והשלטוניים שיש לא מאפשרים מאבק פרו-אקטיבי כנגד כוח מונופוליסטי, ואנחנו מציעים את הכלים האלה.
מנואל טרכטנברג: הפחתת יוקר המחיה כיעד לרגולטורים ממשלתיים.
מנואל טרכטנברג: כיום יש מצב שכל רגולטור ממשלתי יש לו את הטריטוריה שלו.
מנואל טרכטנברג: אבל משום מה הנושא של יוקר המחיה לא מופיע במנדט של הרגולטור, ויש כ-18 רגולטורים חשובים במדינת ישראל.
מנואל טרכטנברג: אז אנחנו אומרים: יהיה צ'ארטר, אם תרצו – מנדט מפורש, שיכלול גם את יוקר המחיה כאחד מהיעדים של כל רגולטור.
מנואל טרכטנברג: וכן, יש הפחתת מכסים וחסמים אחרים כדי שבסופו של דבר הצרכן ייהנה מתחרות מוגברת בינלאומית.
מנואל טרכטנברג: יש פה בשקפים המלצות מפורטות בתחום הדיור, התחרותיות ביוקר המחיה, השירותים החברתיים, אבל ביקשתם שאתמקד במסים.
מנואל טרכטנברג: אני אעבור עליהם במהרה אבל יש עוד שתי אמירות שאני רוצה להגיד, אז תרשו לי לא להתחיל את הדיון מיידית אחרי השקף הזה אלא להגיע לתודה בסוף.
מנואל טרכטנברג: עיקרי ההמלצות לגבי תמהיל המסים – הכוונה היתה לשנות את תמהיל המסים ולא את נטל המס הכולל במדינת ישראל.
מנואל טרכטנברג: אנחנו אומרים כך: יש את צד המקורות של שינוי בתמהיל שזה, מן הסתם, עליות מסים.
מנואל טרכטנברג: יש את צד השימושים שזה הורדות מסים.
מנואל טרכטנברג: בצד של ההורדות אנחנו מדברים על ביטול העלייה המתוכננת בבלו על הדלק, הפחם והסולר.
מנואל טרכטנברג: זה הנתח המשמעותי ביותר בשימושים, ב-2.4 מיליארד שקל כבר ב-1.1.2012.
משה גפני: אתה מציע שנעשה את זה מייד?
קריאה: רק אתמול העלו, אדוני.
רוחמה אברהם-בלילא: זו העלייה המתוכננת, זה לא הורדת המס הקיים.
משה גפני: עם כל הכבוד, מותר ליושב-ראש הוועדה לשאול את פרופסור טרכטנברג שאלה?
מנואל טרכטנברג: תרשו לי שנייה, חברים, נמצא פה פרופסור יוג'ין קנדל שהיה ראש הצוות של המסים.
מנואל טרכטנברג: מה שאני מציע – אני אעבור במהרה, אגיד את האמירות האחרונות, ואז הנקודות הפרטניות – פרופסור יוג'ין קנדל יתמודד עם זה אחר כך בתחום של המיסוי.
מנואל טרכטנברג: בסדר?
מנואל טרכטנברג: אז ביטול העלייה המתוכננת בבלו, מתן שתי נקודות זיכוי נוספות שלא קיימות כיום לאבות, לגברים, להורים לילדים בני אפס עד שלוש.
מנואל טרכטנברג: למה לגבר ולא לאישה?
מנואל טרכטנברג: זה חשוב מאוד.
מנואל טרכטנברג: זה חשוב מאוד, מכיוון ש - - -
אורית זוארץ: ברוב המקרים האישה לא מגיעה לסף המס.
קריאה: גם הגברים לא.
קריאה: אבל לחבר הכנסת גפני גם זה לא חשוב.
משה גפני: אבל נגיע לזה.
משה גפני: לי חשוב המסים.
משה גפני: אנחנו פה "מתבזבזים" כל הזמן עם העניין הזה.
אורית זוארץ: לי חשובים ההורים העובדים.
מנואל טרכטנברג: והשימוש השלישי זה ביטול מכסים ומסי קנייה לפי פירוט שמופיע, ונגיע אליו.
מנואל טרכטנברג: אחד המקורות – ביטול, ולא דחייה, של המשך הפחתת המסים הישירים.
מנואל טרכטנברג: אתם מכירים את המתווה, אנחנו אומרים: ביטול.
משה גפני: אתה מציע לעשות את זה מייד?
מנואל טרכטנברג: אני חושב שזה היה צריך לקרות.
אורית זוארץ: לבטל גפני, לבטל.
משה גפני: מייד אבל?
משה גפני: את זה צריך לעשות מייד?
מנואל טרכטנברג: כן, מייד.
משה גפני: אני שאלתי אתכם או אותו?
אורית זוארץ: הוא אמר לבטל, "לבטל" זה עכשיו.
קריאה: זה בידינו, לא בידו.
משה גפני: בסדר, אני מתנצל ששאלתי.
ראובן ריבלין: אם הממשלה מאמצת את הדוח, היא מקבלת כדבר מובן מאליו ליישם את זה.
ראובן ריבלין: מה זה ליישם?
ראובן ריבלין: ליישם מייד.
משה גפני: נכון, ואז אנחנו צריכים לבצע.
ראובן ריבלין: שאל חבר הכנסת חנין אם "מיידית" זה מייד.
ראובן ריבלין: עד כמה שלמדתי בעברית – כן, מ-1917 זה ככה.
קריאה: גם בכנסת אפשר לקבל החלטות.
מנואל טרכטנברג: יצירת מדרגת מס נוספת של 48% על הכנסות מעל לכ-40,000.
מנואל טרכטנברג: זה לא בדיוק 40,000, זו המדרגה ההיא.
משה גפני: העליונה, נכון.
מנואל טרכטנברג: מס חדש, השם לא מוצא חן בעיני, אבל תמצאו שם יותר טוב: מס יסף של 2% על הכנסות מהון ועבודה מעל למיליון שקל לשנה.
מנואל טרכטנברג: רביעית: העלאת המס על רווחי הון ל-25%, 30% לבעלי שליטה.
מנואל טרכטנברג: והדבר האחרון: העלאת מס החברות – כיום הוא 24%, ל-25%.
שרגא ברוש: והעלאת 2.5 מיליארד שקל בביטוח הלאומי – הטלת מס נוספת על הציבור.
קריאה: זה על המעסיקים.
שרגא ברוש: לא, זה על הציבור, אנחנו לא נושאים בעלות, זה מייד גורם להתייקרויות.
קריאה: להיפך, בביטוח הלאומי יש הקלות לעשירים.
קריאה: יש הקלות גדולות מאוד לעשירים בביטוח הלאומי.
אורית זוארץ: אגב, מחפשים על מי לגלגל את זה.
ראובן ריבלין: רבותי, האורח שלכם מדבר.
משה גפני: אני רוצה לאפשר לך שיהיה שקט.
משה גפני: כדי לעשות את כל הדברים האלה זה יצטרך להידון בנפרד.
משה גפני: זו לא אמירה כללית, אין דבר כזה.
ראובן ריבלין: לא מצביעים כרגע.
מנואל טרכטנברג: אמירות אחרונות, תרשו לי שתי דקות.
מנואל טרכטנברג: יש אמירה שנאמרה בהפגנה הגדולה שאנחנו עדים ל"ישראלים החדשים", ואני מאוד שמחתי לשמוע את האמירה הזאת.
מנואל טרכטנברג: אז אני אומר לעצמנו את האמירה הזאת: "הישראלים החדשים" של קיץ 2011 הגישו לנו – לנו זה לכולנו – הזדמנות נדירה לחולל שינוי מהותי בחברה בישראל.
מנואל טרכטנברג: אל לנו למסמס ולפספס את ההזדמנות הזאת – לא תהיה הזדמנות שנייה, מתוך מחאה בדרכי נועם, ללא אלימות בכלל, שאין תקדים לזה בעולם, אין הזדמנות שנייה.
מנואל טרכטנברג: הדבר השני שאני רוצה להגיד: כל מה שהוועדה עשתה זה ניסיון אמיתי, כנה, לתרגם את שפת המחאה לשפת המעשה, וזה מוּחל כאן בתוך הדוח.
רוברט טיבייב: אתה חושב שהצלחתם בזה?
רוברט טיבייב: זו המטרה – לתרגם את המחאה לשפת המעשה, והשאלה אם הוועדה הצליחה בזה.
מנואל טרכטנברג: את זה אתם תגידו, אני קטונתי.
משה גפני: ריבונו של עולם, אני לא מבין, הוא אפילו לא עבר פריימריז ולא נבחר לכנסת.
משה גפני: אתה תיישם את זה.
משה גפני: אתה, ואני וכולנו.
משה גפני: הוא יכול להציע, הוא לא יכול מעבר לזה.
מנואל טרכטנברג: חברים, אנחנו ערים לכך, וכתוב כאן מפורשות: "אין מענים מיידיים לכלל הציפיות" ולכלל המצוקות, ולא יכול להיות, בהגדרה, דבר כזה.
מנואל טרכטנברג: האם זה היה צריך למנוע מאיתנו להתמודד כמיטב יכולתנו?
מנואל טרכטנברג: אני חושב שלא.
מנואל טרכטנברג: אני חושב שכאזרחים נאמנים למדינת ישראל היינו חייבים לעשות את המאמץ הזה כמיטב יכולתנו.
מנואל טרכטנברג: אתם תגידו אם הצלחנו או לא ובאיזו מידה.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מאמינים שיש כאן דוח עוצמתי, מקיף, שלא היה כמותו בהיסטוריה של מדינת ישראל – בהיקף שלו, בעומק שלו, ניסיון כן להתמודד עם הסוגיות האלה.
מנואל טרכטנברג: הדוח הזה, אמרתי את זה מספר פעמים, הוא לא סוף פסוק.
מנואל טרכטנברג: מי שחושב שספר כבד ככל שיהיה יכול לפתור את הבעיות שנוצרו במדינת ישראל על פני עשרות שנים, לא יודע איפה הוא חי.
מנואל טרכטנברג: המערכה, כאמור, עוברת אליכם – לכנסת ולממשלה.
מנואל טרכטנברג: אני מקווה שהדוח יאומץ כמקשה אחת, ואני אסביר למה אני מתכוון.
מנואל טרכטנברג: אין דבר כזה לאמץ כלשונו.
מנואל טרכטנברג: מקשה אחת – הכוונה היא שאני מקווה שלא יתחילו לפרום אותו ולקחת - - - רבותי, הרשו לי להביע משאלה.
משה גפני: כן, משאלה זה טוב.
מנואל טרכטנברג: יש פה קונספט שלם.
מנואל טרכטנברג: שלא יתחילו לפרום אותו, לעשות מה שנקרא באנגלית: Cherry Picking, לקחת מפה, לקחת משם, ולפורר את זה.
מנואל טרכטנברג: יש מספיק אינטרסים שנפגעים בדוח הזה ולא חששנו להתמודד גם עם זה.
מנואל טרכטנברג: אז אני מקווה שאתם תעמדו איתן כדי שהדוח ייושם כמקשה אחת, במובן הזה.
מנואל טרכטנברג: לא בפרטים שלו, שעל זה צריך להיות דיון מעמיק.
מנואל טרכטנברג: בזאת אנחנו מסיימים את תפקידנו.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מודים לכולם, לציבוריות בישראל שנתנה לנו את ההזדמנות ליטול חלק במשימה הלאומית החשובה הזאת.
משה גפני: פרופסור טרכטנברג, אני מודה לך, תודה רבה.
משה גפני: אני מודה לך על זה שהופעת, גם אם אני לא מסתיר את דעתי לגבי נושאים שונים.
משה גפני: אבל יש דברים שאני רוצה להביא לידי ביטוי באופן מעשי.
משה גפני: הצגת את הדברים מאוד יפה, אתה גם מדבר מאוד יפה, יש כאלה שמדברים לא יפה, ויש כאלה שמדברים יפה, ואתה מדבר יפה.
משה גפני: יש דברים שנצטרך לדון בהם, ויש דברים שנצטרך לעשות אותם מייד.
משה גפני: אני מבקש לתת ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה, לומר כמה מילים.
קריאה: אדוני היושב-ראש, אולי נשמע את תגובת ראשי המחאה?
כרמל שאמה-הכהן: יושב-ראש הכנסת לפניי, בבקשה.
ראובן ריבלין: לא, אני אמרתי את דברי.
ראובן ריבלין: אני רוצה רק, בשם הכנסת, להודות לפרופסור טרכטנברג כמתנדב בעם, כאדם אשר עמד בראש ועדה.
ראובן ריבלין: כמובן, המסקנות הן תמיד דבר שנתון לדיון, פעמים למחלוקת, לפעמים למחלוקת לגבי פרטים, לפעמים לגבי נושאים מהותיים הקשורים בחברה ובכלכלה הישראלית – דברים שהם הרי גורל, וכך עשית.
ראובן ריבלין: אני חושב שאחרי שיקראו את הדוח יבינו את ההגות של הוועדה, ואני רוצה לברך את כל חברי הוועדה שלך שגם הם כולם אנשים נטולי פנים, למעט אלה שנשלחו מטעם.
ראובן ריבלין: אני מוכרח להודות לך, עכשיו כשהוועדות השונות בכנסת יזדקקו לשאלות כאלו או אחרות בפרקים מפרקי הדוח, יבואו לידי דיון עם אותם אנשים מטעם הוועדה שלך.
ראובן ריבלין: אם תרצה, גם אתה תוכל לבוא ולהבהיר בנושאים הרי משקל שאתה חושב שצריך לתת עליהם את הדעת, ולהשתתף בדיון עליהם.
ראובן ריבלין: אני חושב שוועדות הכנסת השונות תשמענה גם את האנשים אשר חושבים שצריך להיות דוח אחר מהדוח הזה.
ראובן ריבלין: אני רואה פה את פרופסור יונה, אנחנו מכבדים את כולם.
ראובן ריבלין: תפקידנו הוא – אחרי שקראנו, ראשי הממשלה יביאו את הדברים בפנינו – תפקידנו להחליט ולהכריע, כי זה המקום היחידי שבו הצבעה והכרעה קובעת, משום שאין שום מוסד אחר שבו אפשר להכריע.
ראובן ריבלין: וטוב יהיה שיידע הציבור, שלפחות האנשים שמכריעים יודעים במה הם מכריעים, מהם השיקולים, ומהן ההגויות השונות והאידיאולוגיות העומדות בצד כל אחת ואחת מההחלטות וההכרעות שתתקבלנה על-ידי הכנסת.
ראובן ריבלין: אני רוצה להודות לך מקרב לב.
ראובן ריבלין: עוד לא שמעתי יושב-ראש ועדה שמדבר – אני לא אומר שתמיד נהמת לבו היא האמת, אבל היא האמת שלו – ואני רוצה לומר לך ששמענו דבריך היוצאים מנהמת לבך, אני מקווה שהם גם יגיעו ללב.
משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני רוצה לומר לך: כבר היום אני מקיים דיון על החוק של הרפורמה במס, אני מקיים מחר דיון על המים, שלא נגעו בעניין של העלאת מחירי המים, לא נגעו בהעלאת מחירי החשמל, לא נגעו ב - - -
ראובן ריבלין: זה תאמר ליושב-ראש הקואליציה.
משה גפני: לא, אני לא אומר לאף אחד, אני אומר לעצמי, ואני אומר לך, יושב-ראש הכנסת: אני הולך לדון על זה.
משה גפני: וכשמדברים על מחאה חברתית, אני רוצה שכאן יופיעו גם ראשי הממשלה, גם ראשי האופוזיציה וגם יגידו אם הם תומכים בהפחתת המסים העקיפים, בהפחתת מחירי המים, החשמל וכל מה שדיברנו פה כל הזמן.
ראובן ריבלין: רק אל תזמין את ראש הממשלה ביום שני, הוא הוזמן לוועדה אחרת.
משה גפני: לא, את ראשי הממשלה אמרתי, לראשי הממשלה התכוונתי.
משה גפני: יושב-ראש ועדת הכלכלה, בבקשה.
כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני יושב-ראש הוועדה, כבוד יושב-ראש הוועדה לשינוי כלכלי-חברתי – פרופסור טרכטנברג.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שבתנאים שפעלה הוועדה שלך הוצאתם תוצאה שמתבטאת בדוח, שלא יכולנו לצפות לטוב ממנו.
כרמל שאמה-הכהן: היה לכם מעט מאוד זמן.
כרמל שאמה-הכהן: לקחתם את החברה ואת המשק בישראל, ופירקתם אותם לגורמים-גורמים.
כרמל שאמה-הכהן: חלק מהגורמים האלה – אני מכיר דיונים ארוכים בוועדות בכנסת, בממשלה ובוועדות אחרות שלא נגמרו עד היום.
כרמל שאמה-הכהן: אתם הצלחתם להגיע, בחלקן, למסקנות שהן חותכות, ישירות, והן אפילו גם הפתרון המדויק והמושלם – שלא היתה את העוצמה הפוליטית עד היום להגיע אליו.
כרמל שאמה-הכהן: יחד עם זאת, אני חושב שהדוח מושלם כתשתית.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא חושב שאסור לעשות בו שינויים.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שחייבים לעשות בו שינויים, להוסיף בו נדבכים, לבדוק, ללטש, ועשתה נכון אתמול הממשלה שלא אישרה אותו.
כרמל שאמה-הכהן: לא היה נכון לאשר את הדוח הזה.
כרמל שאמה-הכהן: אני סיפרתי איזושהי בדיחה, חברת הכנסת רוחמה אברהם?
משה גפני: עשית טעות עכשיו.
משה גפני: כשחברת הכנסת רוחמה אברהם צחקה זה לא היה רשום בפרוטוקול, אבל כשאמרת: האם אמרתי בדיחה?
משה גפני: אז הבינו שהיא צחקה, אחרת זה לא היה רשום.
משה גפני: אנחנו רוצים שהדיון יהיה רציני ורבים רוצים לדבר.
כרמל שאמה-הכהן: ולכן אני חושב שהענקתם לנו ולחברה בישראל הזדמנות לעשות שינוי שלא נעשה בסדר גודל שלו, בנועזות שלו.
כרמל שאמה-הכהן: אבל הדרך עוד ארוכה לפנינו.
כרמל שאמה-הכהן: אתה הנחת את התשתית, סיימת לכאורה את תפקידך, ומרגע זה האחריות היא על נבחרי הציבור, על חברי הכנסת, על חברי הממשלה, על ראש הממשלה – למצוא את הפתרונות, ולא רק פתרונות למעמד הביניים, גם פתרונות לשכבות החלשות.
כרמל שאמה-הכהן: כי אם זה יהיה פתרונות רק למעמד הביניים, או בעיקר למעמד הביניים, אז פתרנו בעיה פוליטית, פתרנו את הבעיה של המחאה, אך לא פתרנו את הבעיה האמיתית.
כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שאנחנו חברי הקואליציה, חברי הליכוד, צריכים להניף את הדגל הזה.
כרמל שאמה-הכהן: יש בעיה שהיא לב הבעיות וזו בעיית הדיור.
מרינה סולודקין: ואיפה הייתם שנתיים וחצי?
קריאה: צודקת, חברת הכנסת מרינה סולודקין.
קריאה: באמת.
קריאה: חבר הכנסת כרמל שאמה, איפה הייתם?
כרמל שאמה-הכהן: חברים, אל תורידו את זה לרמה הזו, כי מילא איפה אנחנו היינו – איפה אתם נמצאים עכשיו?
כרמל שאמה-הכהן: אז בואו נשאיר את זה כך.
ציון פיניאן: איפה הם היו בנושא הזה 7 שנים?
כרמל שאמה-הכהן: עזוב, אנחנו לא נרד לרמה הזו.
כרמל שאמה-הכהן: הנושא הזה חשוב מדי מכדי שניגרר לעימותים פוליטיים בנושא הזה.
נינו אבסדזה: אתם הקפאתם חוקים שלנו, דרך אגב.
כרמל שאמה-הכהן: אני בטוח שמספר ועדות בכנסת יעסקו בעניין: ועדת הכספים בתחומים שלה, ועדת החינוך בתחומים שלה, ועדת החוקה חוק ומשפט, ועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו חייבים לקיים דיוני עומק ולא דיון אחד, וגם הממשלה, לדעתי, ראוי שתקיים דיוני עומק לפני שהיא מאמצת או לא מאמצת, משנה או לא משנה.
כרמל שאמה-הכהן: ככה הדברים צריכים להיעשות, מדובר ב - - -
משה גפני: את רשומה.
משה גפני: לא, לא שאלה.
רוחמה אברהם-בלילא: שאלה אני חייבת, כי אני מבולבלת.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע למה?
רוחמה אברהם-בלילא: נאמרו פה דברים - - -
משה גפני: רגע, אבל הוא באמצע הדברים.
רוחמה אברהם-בלילא: בבוקר קובעים דיון בין 9-10 - -
כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת אברהם, אני הפרעתי לך לדבר?
רוחמה אברהם-בלילא: - - ופה, בהרף עין נותנים ליושב-ראש ועדת הכלכלה לדבר.
רוחמה אברהם-בלילא: שהוא בא ומחליט שהדוח הזה יפורק לכל הוועדות: כל מה שקשור לחינוך – יידון בוועדת החינוך, כל מה שקשור לוועדת הכלכלה – יידון בוועדת הכלכלה.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מחליט, אני רק אמרתי את דעתי.
רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, אז למה אתה מזמן את ועדת הכספים שתדון בכלל בדוח הזה?
רוחמה אברהם-בלילא: בוא נפרק אותו מראש, נכנס את ועדת הכנסת, נפרק את זה לגורמים וזהו.
רוחמה אברהם-בלילא: מה?
משה גפני: את יכולה להעביר לי את השאלה בכתב?
קריאה: גם זה יבוא חברת הכנסת רוחמה אברהם, גם זה יבוא.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, זה רק אומר דבר אחד: אתה יודע, בכל פעם אני משתכנעת מחדש, עם כל הפארסה הזאת שקורית מאתמול.
משה גפני: לא, חברת הכנסת רוחמה אברהם, זה לא בסדר.
משה גפני: הוא באמצע הדברים.
רוחמה אברהם-בלילא: צודק, אני מתנצלת שהפרעתי.
כרמל שאמה-הכהן: אני כבר מסיים.
כרמל שאמה-הכהן: תחת ידך הוצאת תשתית לשינוי היסטורי בכלכלה ובחברה הישראלית, ואני בטוח שאנחנו גם נשלים אותו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה יש לך, חבר הכנסת כרמל שאמה?
קריאה: מה יש לך מהאורנג'דה?
קריאה: לא מה יש לך ...
כרמל שאמה-הכהן: אני מאוד מודה על ההתייחסות הרצינית של חלק מחברי הוועדה ... ואני בטוח שגם המוצר הסופי, שזה שינויים אמיתיים, יהיו דברים שגם הציבור ירגיש, וגם אנחנו נוכל להיות גאים שהבאנו בשורה לעם ישראל.
כרמל שאמה-הכהן: שנה טובה וחג שמח.
משה גפני: מר שרגא ברוש, אני אאפשר את רשות הדיבור לסירוגין לחברי כנסת ולאורחים.
משה גפני: שרגא, רק תמקד.
רוחמה אברהם-בלילא: מה עם פרופסור יוג'ין קנדל?
רוחמה אברהם-בלילא: הם לא מציגים לנו את כל המצגת.
רוברט טיבייב: הצעה לסדר היום, הצעה לסדר.
רוברט טיבייב: בוא ניתן לנציגי המחאה – אלה שגרמו לדיון, לומר כמה מילים.
רוברט טיבייב: אפילו חברי כנסת העבירו אותם לכיסא האחורי.
משה גפני: אבל אם לא יפריעו אני אתן.
רוברט טיבייב: אז תן להם, הם מבקשים.
רוחמה אברהם-בלילא: לפני ההצגה של הקרעים בקואליציה הזו, מן הראוי שכל הגורמים המקצועיים יציגו את הכול.
רוחמה אברהם-בלילא: ואני מוכנה שתהיה גם מצגת של כל אנשי המחאה שבאו, ורק אחרוני האחרונים ידברו ויתייחסו – חברי הכנסת.
שרגא ברוש: רבותי, תודה רבה.
שרגא ברוש: אני אדבר לא יותר מ-3-4 דקות, אבל הייתי מבקש מכם אם אפשר לא להפריע כי חלק מהדברים לא כל-כך פופולאריים, אבל ראוי שהאסימון ייפול.
שרגא ברוש: אני רוצה להקדים עוד מילה: שלא תישמע אף לא מילה אחת מדברי כמשהו אישי כנגד פרופסור טרכטנברג או מי מחברי הוועדה שלו, שאת כולם כאיש אחד אני מעריך מאוד מאוד.
שרגא ברוש: אבל כשמציגים מצגת כזאת, ראוי שבראש המצגת תהיה כתובה המטרה של הוועדה.
שרגא ברוש: והמטרה של הוועדה לא רשומה, אז אני אגיד לכם מה המטרה כפי שהגדיר אותה ראש הממשלה: "גיבוש צעדים שיביאו להקלת נטל המחיה בישראל".
שרגא ברוש: כל מה שאני קורא בהמלצות אני בודק דרך הפריזמה הזאת – איך כל צעד וצעד שמומלץ פה מביא להקלת נטל המחיה בישראל.
שרגא ברוש: זה מביא אותי מייד להמלצה שמר טרכטנברג לא דיבר עליה – לקחת 2.5 מיליארד שקל מהציבור ולתרום לאיזון אקטוארי של הביטוח הלאומי.
שרגא ברוש: ולמה אני אומר מהציבור?
שרגא ברוש: כי אחרי המחאה החברתית, צריך לדעת שהביטוח הלאומי משולם על-ידי שני גורמים: חלקו על-ידי העובדים, והחלק שאנחנו נוהגים לקרוא "חלק המעסיקים" – היום כבר כולם יודעים שזה חלק הציבור.
שרגא ברוש: כי מה עושים המעסיקים?
שרגא ברוש: מוסיפים את זה לעלויות שלהם.
שרגא ברוש: ומה עושים עם העלויות שלהם?
שרגא ברוש: קובעים את התמחיר של הבקבוק.
שרגא ברוש: זאת אומרת, ברגע שעכשיו מטילים 2.5 מיליארד שקל – למשל חברת חשמל, שמעסיקה אלפי עובדים, הולכת לרשות החשמל ומבקשת להעלות את התעריף, ומעלים לה אוטומטית.
שרגא ברוש: אותו דבר רשות המים, למי שלא יודע.
שרגא ברוש: אותו דבר אלה שמייצרים מים מינרליים, ואותו דבר כל אחד אחר.
שרגא ברוש: כלומר: כל הצרכנים, שאת המחאה שלהם כולנו משבחים ומצדיקים, ישלמו את ה-2.5 מיליארד ולְמה?
שרגא ברוש: והבעיה: ולְמה?
שרגא ברוש: נאמר בדוח טרכטנברג: "יודגש כי סכום זה מיועד באופן בלעדי לחיזוק האיתנות הפיננסית של הביטוח הלאומי, ולא ישמש למטרות אחרות במסגרת המלצה זו".
שרגא ברוש: כלומר, אם לוקחים ממני 2.5 מיליארד, לפחות שיילך למסכנים.
שרגא ברוש: עכשיו, לגבי הגירעון של הביטוח הלאומי – הגירעון האקטוארי.
שרגא ברוש: אחד: יש כרגע ועדה שדנה – יש גירעון, אין גירעון וכמה גירעון.
שרגא ברוש: שניים: מה המשמעות של גירעון אקטוארי?
שרגא ברוש: שאם יום אחד בהיר כולם יפסיקו לשלם ביטוח לאומי, וכולם ידרשו ביטוח לאומי – לכמה זמן יספיק הכסף?
שרגא ברוש: אז בואו נטפל בזה בעוד שנתיים-שלוש.
שרגא ברוש: כי מי שלא יודע, אנחנו בתוך משבר כלכלי אדיר, אדיר.
שרגא ברוש: העולם לא אמר את המילה האחרונה ואנחנו בתוך העולם, למרות שאנחנו חושבים שאנחנו איזו בועה של עם נבחר.
שרגא ברוש: ולכן המקום שצריכים להטיל 2.5 מיליארד שקל נוספים על הציבור – שפעם אחת ייקר את מחירי הייצוא, שגם ככה אנחנו מתמודדים והייצוא יורד, ופעם שנייה יגדיל את הנטל על הצרכנים – יש לו זמן להיבחן בעוד שנתיים-שלוש.
שרגא ברוש: ובכלל, השאלה היא מי צריך לסגור את הגירעון הזה, ואם צריך לסגור את הגירעון – בואו נעשה את זה אז.
שרגא ברוש: כשיש כסף קל לסגור גירעונות.
רוחמה אברהם-בלילא: יתנו – יקבלו, לא יתנו – לא יקבלו.
שרגא ברוש: זה דבר אחד.
שרגא ברוש: דבר שני, רבותי, הנושא של המכסים.
שרגא ברוש: הוועדה המליצה להוריד מכסים בצורה, איך הייתי אומר, קיצונית.
שרגא ברוש: עד סוף השנה הזאת חצי, ובשנה הבאה את החצי הבא.
שרגא ברוש: אז על מה מדובר?
שרגא ברוש: יש שני סוגי מסים: מכס זה מס קנייה, אני לא מדבר על מס קנייה כי זה ייצור מקומי, ייבוא, אותו דבר.
שרגא ברוש: אני מדבר על מכס.
שרגא ברוש: כותב הדוח שהמכס הוא חלק מהמסים שנועדו להגן על התעשייה המקומית.
שרגא ברוש: על מה אנחנו מדברים?
שרגא ברוש: אנחנו מזמן התפרקנו מהמכס לאירופה או לארצות-הברית.
שרגא ברוש: מדובר על מכס ממדינות דרום-מזרח אסיה שאיתם אין לנו הסכמי סחר, שיעורי מכס בין 4%-12%.
שרגא ברוש: נכון, גם אנחנו חושבים, דרך אגב, מה שלא חשבנו פעם, אבל היום כבר התבגרנו – טוב להוריד את המכס, אבל לא טוב לפגוע באלפי מקומות תעסוקה.
שרגא ברוש: ולכן, מה אנחנו אומרים?
שרגא ברוש: באותם מוצרים שאין ייצור מקומי, בבקשה, תורידו את המכס על טלוויזיות, על DVD, אני אומר: גם על מכוניות, תורידו את המכס.
שרגא ברוש: באותם מקומות שיש תעשייה מקומית גם נוריד את המכס.
שרגא ברוש: בואו נקבע מתווה של 5 שנים, בואו תורידו 10% היום – משהו סמלי בשביל להראות שהתחלנו את הדרך.
שרגא ברוש: תודיעו למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה להאיץ את הקצב של חתימת הסכמי סחר חופשי, שהוא עובד עליהם בכל מקרה – עם סין, עם הודו, עם צ'ילה, עם מי שאתם רוצים.
שרגא ברוש: הם יחשפו את עצמם אלינו, אנחנו נחשוף את עצמנו אליהם.
שרגא ברוש: כלומר, המשמעות תהיה שלא נאבד מקומות עבודה – שבמקום למכור פה, נמכור שם.
שרגא ברוש: אבל לחשוף חד צדדית, זאת אומרת: אנחנו נוריד, הם ייכנסו לפה, ואנחנו נאבד את היכולת להיכנס אליהם, כי בשביל מה שיחתמו?
שרגא ברוש: אז מעבר לעובדה שאני בספק כמה מהמכס הזה, מ-4%-5%, יגיע לצרכנים – זה דיון אחר.
שרגא ברוש: אבל לפחות אם נחשוף, בואו נמשיך לקיים פה את מקומות העבודה ואת התעשייה, ולא באותה הזדמנות שאנחנו רוצים לפתור את הבעיה החברתית, בעוד שנתיים נקים ועדת טרכטנברג אחרת: איך מטפלים ביצירת מקומות עבודה.
שרגא ברוש: ואגב, רובם ככולם בפריפריה.
שרגא ברוש: כל המפעלים שאני מדבר עליהם, לא נמצאים לא בירושלים ולא בתל אביב.
זהבה גלאון: יכול להיווצר הרושם שאתה מגן על ה - - - הם מייצרים את יוקר המחיה - - -
משה גפני: לא, אני לא מאפשר את זה בכלל.
שרגא ברוש: אני רוצה לענות.
משה גפני: לא, אתה לא עונה מכיוון שאין שאלות עכשיו.
משה גפני: אני ישבתי עם שר האוצר לפני שבועיים, נדמה לי שהממונה על התקציבים היה שם, היו שם ראשי משרד האוצר.
משה גפני: אני ביקשתי, והיתה הסכמה, שברגע שתהיה הפחתת מכסים, זה יובא לדיון כאן בוועדת הכספים.
שרגא ברוש: והשר הסכים?
שרגא ברוש: כי לי הוא אמר שכבר מכינים את המחליף.
משה גפני: אז אני אומר לך: היה סיכום.
משה גפני: ואני אומר את זה כאן בוועדה: זה יובא, יש דברים שחייבים על-פי חוק להביא, ויש דברים שלא חייבים על-פי חוק להביא – הסיכום היה שיביאו.
שרגא ברוש: אני רוצה רק לעדכן אותך בדבר מה מאתמול, שתדע לפחות – המחליף של מר סופר, לא זוכר את שמו - -
משה גפני: מר ערן יעקב.
שרגא ברוש: - - מכין כבר את הצעת ה - - -
משה גפני: מאה אחוז, בסדר, אנחנו פה.
משה גפני: עם כל הכבוד, שר האוצר הוא מעל מר ערן יעקב, נדמה לי.
משה גפני: קרה משהו בלילה שאני לא יודע?
שרגא ברוש: אני חושב שהוא עבד על זה ביום.
רוחמה אברהם-בלילא: בממשלה הזו הכל יכול להיות.
מגלי והבה: הופעת בפני הוועדה?
שרגא ברוש: הופעתי וקיבלתי רבע שעה בוועדה.
מגלי והבה: רבע שעה, כל הכבוד.
משה גפני: רכז הקואליציה בוועדת הכספים, חבר הכנסת ציון פיניאן, בבקשה.
רוחמה אברהם-בלילא: עד עכשיו דיברה רק הקואליציה, אתה יודע?
רוחמה אברהם-בלילא: אתה דיברת – קואליציה, הבאתם את יושב-ראש ועדת הכלכלה – קואליציה, יושב-ראש הכנסת - - -
דב חנין: זה לפי השיטה שאין אופוזיציה.
נינו אבסדזה: אנחנו לא נשמע את נציגי המחאה?
נינו אבסדזה: אולי יש להם מה לומר?
רוחמה אברהם-בלילא: איפה נציגי המחאה?
משה גפני: אני נותן את רשות הדיבור לסירוגין לחברי הכנסת ולמומחים, אחד אחד.
ציון פיניאן: אני פונה לחברים שלי מהאופוזיציה: בואו לא נתגושש בינינו.
ציון פיניאן: בואו נראה את הבעיה, כפי שאנחנו פותרים את הבעיות בוועדת כספים, בצורה הכי טובה – בלי קואליציה, בלי אופוזיציה.
ציון פיניאן: זאת אומרת, בלי להתגושש בינינו.
ציון פיניאן: אם אתם תתגוששו עם הממשלה, מה אני אמרתי לפני כן?
ציון פיניאן: מה שתעשה לכם מפלגת העבודה, זה שהיא תהפוך אתכם למפלגה אבודה.
ציון פיניאן: אז למה לכם לעשות את זה?
יואל חסון: אנחנו רועדים מפחד, כולנו בלחץ.
יואל חסון: לא, אתה בלחץ - - - אתה הרבה יותר בלחץ.
ציון פיניאן: תתחילו, עכשיו אתם לא יכולים להוות אלטרנטיבה ל - - - אני לא בלחץ, אתה בלחץ יותר ממני.
יואל חסון: אמרת לא אופוזיציה-קואליציה, אז דבר לעניין.
יואל חסון: אל תקשקש שטויות, דבר לעניין.
משה גפני: רבותי, עיזבו את זה עכשיו.
משה גפני: עיזבו.
ציון פיניאן: ראשית, אני מברך על רוב המסקנות, אבל ועדת טרכטנברג זה לא טראח וגמרנו.
ניצן הורוביץ: זה בום טראח, בום טראח.
מרינה סולודקין: טראח זה ברוסית, אתה יודע?
ציון פיניאן: יש הרבה דברים לעשות.
ציון פיניאן: ישנה פה דרך נכונה, כוונות טובות ואנחנו יודעים שכוונה טובה – הקדוש ברוך הוא מצרפה למעשה.
ציון פיניאן: אבל העלו פה את נושא הפריפריה וגם את נושא הדיור - - - זה לא מספיק.
ציון פיניאן: מה שמבקשים פה – לפרוץ את מסגרת התקציב זה מה שנקרא "פתרון יוצר" – אתה פותר בעיה ויוצר בעיה.
ציון פיניאן: אז זה לא צריך להיות.
ציון פיניאן: פתרון יוצר זה דבר שאסור לנו לעשות.
ציון פיניאן: ולכן, אני מבקש במשפט אחד - - -
רוחמה אברהם-בלילא: אז אתה קורא לממשלה לאמץ את הדוח?
ציון פיניאן: אני קורא לוועדת הכספים לאמץ את הדוח.
רוחמה אברהם-בלילא: לפני הממשלה?
משה גפני: מה הממשלה?
משה גפני: למה את אומרת - - -?
רוחמה אברהם-בלילא: לא, הוא חבר קואליציה, זה מאוד מעניין לי לראות את ההתנהלות.
ציון פיניאן: אוקיי, אני אהיה צמוד לקואליציה.
משה גפני: תודה, חבר הכנסת ציון פיניאן – לכן מה?