GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנואל טרכטנברג: אני נהנה לשבת לידך, אני לומד הרבה מזה.
משה גפני: אני אוכל לדבר איתך אחרי זה, בעקבות זה, על כמה דברים בדוח?
מנואל טרכטנברג: אני מצטער על כך שאני לא יכול להישאר לשמוע את כל הדוברים.
גדעון בן ישראל: יש לי שאלה של דקה וחצי.
מנואל טרכטנברג: אני פשוט מצר שלא אוכל לשמוע את כולכם.
מנואל טרכטנברג: אני אקרא את הפרוטוקול, זה חשוב לנו.
מנואל טרכטנברג: אני מאחל לכם המשך דיון פורה.
גאלב מג'אדלה: אתה מוכן לקרוא את רשימת הדוברים?
משה גפני: חברי הכנסת שביקשו לדבר הם ניצן הורוביץ, אילן גילאון, דב חנין, חיים אמסלם, ראלב מג'אדלה, מרינה סולודקין, אורית זוארץ.
קריאה: זה כבר לא מעניין, יצאה התקשורת.
גאלב מג'אדלה: לא, אני מוותר, תשאיר את זה על טהרת היהודים.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, איך אתה אומר את הדבר הזה, חבר הכנסת ראלב מג'אדלה?
שי חרמש: אנחנו נעשה לך את העבודה, חבר הכנסת ראלב מג'אדלה, אל תדאג.
גאלב מג'אדלה: אני הראשון שבאתי ואמרתי לך: תרשום אותי.
גאלב מג'אדלה: הראשון.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, אתה לא היית הראשון.
משה גפני: דניאל בן-סימון, טלב אלסאנע, רוברט טיבייב, מירי רגב, שי חרמש, ראלב מג'אדלה, זאב אלקין, ליה שמטוב - -
שי חרמש: חבר הכנסת ראלב מג'אדלה, הכול יחסי בחיים, תראה איפה אני נמצא.
משה גפני: - - מגלי והבה, יואל חסון, רונית תירוש, זבולון אורלב.
נינו אבסדזה: ולמה אני לא רשומה?
נינו אבסדזה: ביקשתי לדבר.
משה גפני: אמרתי, נינו אבסדזה.
נינו אבסדזה: סליחה, אדוני.
משה גפני: טוב, רשות הדיבור לחבר הכנסת ניצן הורוביץ.
משה גפני: אחריו פרופסור יונה.
משה גפני: ציון, בוא תחליף אותי.
ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, דיבר פה פרופסור יוג'ין קנדל.
ניצן הורוביץ: מי מנהל את הישיבה?
ניצן הורוביץ: רגב, אתה מנהל את הישיבה?
ניצן הורוביץ: רגב, שב, שב, תנהל את הישיבה.
ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, פרופסור קנדל – חבל שהוא הלך– דיבר על איזה חור שחור שכתוב עליו: "Be Afraid".
ניצן הורוביץ: זאת אומרת, תפחדו או תחששו.
ניצן הורוביץ: צריך להסתכל על החדר הזה ולהגיד על החדר הזה: Be afraid, be very afraid.
ניצן הורוביץ: כי כל הסיפור הזה – וחבל שטרכטנברג הלך, הוא איש טוב, איש ראוי, והדוח שלו, יש בו דברים מעניינים למרות שחלקיים – הדוח הזה ייכנס לממשלה ולכנסת כמו ציפור, ימרטו ממנו כל נוצה אפשרית.
ניצן הורוביץ: ואתם, אדוני היושב-ראש, אתם בקואליציה שלכם - -
ציון פיניאן: זו הקואליציה של עם ישראל, אדוני.
ניצן הורוביץ: - - קואליציה של הימין.
ניצן הורוביץ: ואתם יש לכם פער בהשקפת עולם מהדוח הזה, פער עמוק מאוד.
ניצן הורוביץ: הדוח הזה – ואני, לא לחינם שאלתי את פרופסור טרכטנברג על השקפת העולם, ורציתי שהוא ישיב – הוא מדבר על צדק חברתי, ואתם מדברים על קפיטליזם קיצוני.
ניצן הורוביץ: ראש הממשלה – שהוא גם ראש הממשלה שלי, אבל הוא מטעמכם – חושב שאם העשירים נהיים יותר עשירים, בסוף זה מחלחל למטה ומגיע לעם.
ניצן הורוביץ: וכל מה שאנחנו רואים במחאה הזאת שזה לא עובד ככה: שהעסק עקום, שהעשירים – קבוצה קטנה, רק נהיית הרבה יותר עשירה, והרוב הגדול, ואדוני, אני יכול לדבר אליך ישירות, הרי גם לך יש השקפת עולם חברתית.
ניצן הורוביץ: אתה מבין את זה, ואתה רואה אצלך שהאנשים עצמם, העם הפשוט, לא מקבל את העושר הזה שאמור לחלחל מלמעלה.
ניצן הורוביץ: זה לא עובד.
ניצן הורוביץ: אז פרופסור טרכטנברג דיבר על כל מיני מסננות, מכל מיני סוגים, שעוצרות את זה.
ניצן הורוביץ: הבעיה המרכזית היא השקפת עולם.
ניצן הורוביץ: ברגע שאתה, כמו ראש הממשלה, מאמין שרק קבוצה קטנה של אנשים, מגיע להם להיות מאוד מאוד עשירים, וכל ניסיון להעלות להם קצת במסים, מיד אומרים לך שזה מסוכן, חור שחור, Be very afraid.
ניצן הורוביץ: כל הדברים שפרופסור קנדל אמר כאן , שאנחנו נתרסק, והדברים שאמר מר שרגא ברוש, שכולם יפשטו את הרגל – זה הכול שטויות, וזה הכול רמאות וזריית חול בעיניים.
ניצן הורוביץ: זה ניסיון לשמור את העושר הזה בידיים של אותם מעטים, ולמנוע מאחרים פרוסה מהעוגה.
ניצן הורוביץ: אנחנו דוגלים בגישה אחרת.
ניצן הורוביץ: אנחנו אומרים – וזה לא דברים חדשים, אבל חשוב שייאמרו – שאם כל אחד לא מקבל מהעוגה, אף אחד לא צריך לקבל מהעוגה.
ניצן הורוביץ: לצערי, במדינת ישראל יש שכבה קטנה מאוד שאוכלת כמעט את כל העוגה, ולאחרים נשאר מעט.
ניצן הורוביץ: הדוח הזה לא מטפל בבעיות הבסיסיות, למעשה הוא מטייח אותן.
ניצן הורוביץ: הדוח הזה הוא בלוף פוליטי, הוא בלוף פוליטי.
ניצן הורוביץ: אני מתפלא עליכם שאפילו את הדבר הזה לא הצלחתם להעביר, מה שמראה גם על היכולת של מר ביבי נתניהו בכלל לתפקד בתור ראש ממשלה.
ניצן הורוביץ: הדוח הזה הוא בלוף פוליטי.
ניצן הורוביץ: מר טרכטנברג הוא איש טוב, אבל הדוח שלו הוא כיסוי תחת.
ניצן הורוביץ: כי לאף אחד – בטח לא לראש הממשלה, לשר האוצר וליושב-ראש הוועדה הזאת, שאתה יושב בכסאו – אין כוונה ליישם את הדברים משום שהם מנוגדים להשקפת עולמם.
ניצן הורוביץ: יש שני מבחנים יחידים לשינוי, אם תרצו.
ניצן הורוביץ: דבר אחד – תקציב חדש.
ניצן הורוביץ: אתם סינדלתם את הכנסת, וסינדלתם את החברה הישראלית עם התקציב הדו שנתי.
ניצן הורוביץ: אתם לא יכולים לעשות שום שינוי, ואמר שר האוצר: לא יהיה שינוי.
ניצן הורוביץ: אמר גם מנכ"ל משרד ראש הממשלה המתפטר, מר אייל גבאי: זה חלומות בלילה, אתם רוצים שינוי – תחליפו את הממשלה.
ניצן הורוביץ: הוא אמר את זה, לא אני.
ניצן הורוביץ: אם לא תביאו תקציב חדש, כל הדיבורים פה זה "כלאם פאדי".
ניצן הורוביץ: דבר שני – חוק-יסוד: זכויות חברתיות.
ניצן הורוביץ: הרי אין לנו חוקה לצערי.
ניצן הורוביץ: כדי שלכל החקיקה מעתה והלאה יהיה איזשהו בסיס חברתי, צריך חוק-יסוד: זכויות חברתיות.
ניצן הורוביץ: ואנחנו, סיעת מרצ, בשבוע הראשון של מושב החורף שיתחיל בעוד חודש, נביא הצעת חוק-יסוד: זכויות חברתיות, וזה יהיה המבחן.
ניצן הורוביץ: אתם רוצים צדק חברתי?
ניצן הורוביץ: אתם רוצים שוויון?
ניצן הורוביץ: תצביעו בעד חוק-יסוד: זכויות חברתיות.
ניצן הורוביץ: זה המבחן, כל הדברים האחרים זה זריית חול בעיניים.
ציון פיניאן: דרך אגב, אני בטוח שתסכים איתי, שהמזל של המדינה הזו שמר ביבי נתניהו בשלטון היום.
ניצן הורוביץ: מה זה מזל?
ניצן הורוביץ: זכינו בפיס, אראלה התקשרה אלי כדי לברך אותי ...
זהבה גלאון: מזל רע, מזל רע.
רוברט טיבייב: זה המזל שלך, לא שלנו - - -
ציון פיניאן: ראינו את התוצאות של הממשלות הקודמות, שהיום אנחנו מתקנים את הבעיות שהן יצרו.
רוברט טיבייב: הרבה זמן לוקח לך לתקן טעויות.
זבולון אורלב: בכל מקרה, את זה אתה לא יכול להגיד על מרצ.
יוסי יונה: צהריים טובים, אני רוצה לברך את יושב הראש גפני, על כך שהוא מקיים את הישיבה הזו, כי הישיבה הזו עולה בקנה אחד עם מה שקורה בחוץ.
יוסי יונה: כלומר – הציבור רוצה דיאלוג עם חברי הכנסת, עם נציגיו, עם נציגי השלטון.
יוסי יונה: וזו דוגמה, זו התחלה, אבל בתקווה שזה לא הסוף.
יוסי יונה: זה רק צריך להיות, אם כן, הפתיח למה שיתרחש.
ציון פיניאן: סליחה, ערוץ הכנסת מבקש שתציג את עצמך.
יוסי יונה: פרופסור יוסי יונה, אוניברסיטת בן-גוריון, מראשי צוותי המומחים המייעצים למחאת המאהלים, האוהלים.
יוסי יונה: אם כן, כפי שאמרתי, זו אמורה להיות פתיחה יפה לדיאלוג ארוך ומתמשך עם נציגי השלטון.
יוסי יונה: החשיבות של הישיבה הזו עולה במיוחד לאור מה שקרה אתמול, והניסיון של ראש הממשלה לעשות מחטף ביחס להמלצות ועדת טרכטנברג.
יוסי יונה: הרוח ששולטת, או שלטה לפחות, עד אתמול היתה: היתה מחאה, הוקמה ועדה, נוסחו המלצות, הממשלה קיבלה, אפשר לפרק את האוהלים וללכת הביתה.
יוסי יונה: אני מאוד שמח, שהיו שרי ממשלה שהבינו שהציבור לא יאפשר לראש הממשלה ולחברי הכנסת לפרק את האוהלים וללכת הביתה.
יוסי יונה: פרופסור טרכטנברג לא נמצא כאן, אז בוודאי שאין לדחות את הדוח על כל קרביו.
יוסי יונה: יש שם מספר דברים טובים, כמו, אפילו, הקפאת תוואי המס.
יוסי יונה: אנחנו מברכים על כך.
יוסי יונה: אבל עדיין, הדוח הזה – לא זו בלבד שאינו משקף את הרצון של הציבור לשינוי כיוון, אלא ממשיך באופן כללי באותו כיוון.
יוסי יונה: יש לנו כאן שוב שיטה ניאו-ליברלית שמעלה על נס הפרטות ותחרותיות.
יוסי יונה: לא לכך ייחלנו, לא זה מה שהציבור תובע ודורש.
יוסי יונה: הציבור דורש שינוי של השיטה.
יוסי יונה: יתרה מכך, אם תשימו לב, מה שקורה כאן – ההמלצות של ועדת טרכטנברג הן בעצם המשך ישיר לחוק ההסדרים.
יוסי יונה: מביאים לכם כל מיני סידורים מבניים של המשק, ומציגים את זה כאילו משנים את המדיניות החברתית-כלכלית של ישראל.
יוסי יונה: לא, אני חושב שהציבור לא יהיה מוכן לקבל את זה, ואנחנו כנציגי המחאה לא מקבלים את זה.
זהבה גלאון: גם אנחנו לא.
יוסי יונה: לכן אנחנו גם מבקשים, עם כל הכבוד לוועדת טרכטנברג, כפי שראיתם – האיש מאוד חביב, מאוד מקסים, הקסים את כולנו, כפי שאמרו האחרים: הפער הוא אדיר בין מילות הקסם לבין ההמלצות.
יוסי יונה: לאחר שהאיש אמר את דבריו, בא פרופסור יוג'ין קנדל ודיבר על אילוצים.
יוסי יונה: מרוב אילוצים אין מדיניות חברתית-כלכלית, פשוט מאוד.
יוסי יונה: שמענו אילוצים, אילוץ פה, אילוץ שם, לא יכולים, כן יכולים.
יוסי יונה: על מה אנחנו מדברים, אם אי אפשר לעשות כלום?
יוסי יונה: לכן אני חושב שיהיה נכון מצדו של יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת גפני, לקיים דיון מיוחד בדוחות שאנחנו הכנו.
יוסי יונה: אנחנו מדברים על כך שיש מקום לשתף את הציבור.
יוסי יונה: אז אנא, אנחנו תובעים, אנחנו מבקשים: שתפו את הציבור, שוועדת הכספים תקבל החלטה - - -
ציון פיניאן: רק שאלה, אתה לא חייב לענות: מה עלות הדוח שלכם?
יוסי יונה: עלות הדוח שלנו היא אפס.
יוסי יונה: זאת אומרת, עלות הדוח מאיזו בחינה?
יוסי יונה: שאנחנו קיבלנו כסף?
ציון פיניאן: כמה זה הוצאות?
ציון פיניאן: לא, חס וחלילה, עלויות.
יוסי יונה: אנחנו, אם כן, דורשים 20 מיליארד שקל בשנת התקציב של 2012, שמחייבת את פתיחתו.
יוסי יונה: עכשיו, אני רוצה להגיד פה דבר מה חשוב, שימו לב - - -
זבולון אורלב: הדוח שלכם כתוב?
יוסי יונה: הוא כתוב.
זבולון אורלב: אפשר לקבל אותו?
זבולון אורלב: חברי הוועדה יכולים לקבל אותו?
ציון פיניאן: 20 מיליארד שקל ב-2012?
יוסי יונה: עמדו כאן שני נציגים של ועדת טרכטנברג – יושב הראש ופרופסור יוג'ין קנדל, ופרשו את משנתם.
יוסי יונה: המשנה שלנו לא פחות מקצועית, לא יותר מורכבת, ואי אפשר לומר עליה שהיא לא מונחית אחריות ליציבותה של ישראל.
ציון פיניאן: סליחה, האם בדוח שלכם יש נקודות זהות לדוח של ועדת טרכטנברג?
ציון פיניאן: הן בתוך ה-20 מיליארד?
יוסי יונה: בוודאי שיש.
יוסי יונה: לכן פתחתי ואמרתי:
יוסי יונה: אנחנו לא דוחים את הדוח של ועדת טרכטנברג על כל קרביו.
יוסי יונה: ישנם בו דברים טובים – נקבל אותם, אך ישנם דברים, שלדעתי, שערורייתיים.
רוברט טיבייב: האם פניתם לוועדה עם ההמלצות שלכם?
יוסי יונה: עובדה שאנחנו נמצאים כאן.
יוסי יונה: זו תחילתו של תהליך.
יוסי יונה: אנחנו מקווים ורוצים שיושב-ראש הוועדה יזמן אותנו, כי אני לא חושב שיהיה נכון, אם אנחנו עכשיו נפרוש בצורה חלקית את ההמלצות שלנו.
יוסי יונה: אני חושב שיהיה מכובד לכבד את הציבור עצמו, ואת נציגי הציבור שיושבים פה.
רוברט טיבייב: השאלה היא אם הגשתם את ההמלצות לוועדת טרכטנברג.
יוסי יונה: לא, לא הגשנו אותן לוועדת טרכטנברג.
ציון פיניאן: חלק מן האנשים לא רצו להיפגש בכלל עם ועדת טרכטנברג.
זהבה גלאון: הוא רוצה להגיש את זה לוועדת הכספים, הוא מבקש שיהיה דיון בוועדת הכספים.
ניצן הורוביץ: שפה יהיה דיון.
יוסי יונה: אני מבקש מכם, חברי ועדת הכספים, ואני מפנה את הבקשה ליושב הראש גפני, שייחד דיון מיוחד להמלצות הוועדה שלנו, שהוכנו לפחות על-ידי 120 מומחים ומומחיות שבאו מתחומי ידע ומקצוע שונים, ולא רק מתחום הכלכלה – חינוך, בריאות, דיור, מינהל ציבורי, משפט.
יוסי יונה: אנחנו הכנו דוח מאוד מקיף, מאוד אחראי, מבחינה מקצועית, ולחלוטין חדור באהבת המקום הזה.
יוסי יונה: אף אחד לא רוצה להרוס את כלכלת ישראל.
יוסי יונה: כולנו מחויבים ליציבות של כלכלת ישראל.
יוסי יונה: ולכן אני אומר, כפי שזהבה גלאון אמרה לפני כן: שלא יהלכו עליכם אימים שהנה קמה לה קבוצה של אנשים שאינה יודעת מה היא עושה, והעיקר, היא תובעת כסף, אך אינה מדברת על מקורות מימון.
יוסי יונה: הדוח הזה הוא מאוד אחראי.
יוסי יונה: לכן אני מבקש מכם שתי בקשות: האחת – קיום דיון מיוחד, והשנייה – אני מפציר בכם לקבל החלטה על פתיחת תקציב 2012.
יוסי יונה: בלי פתיחתו של התקציב אין שינוי, יש לנו שוב ניאו-ליברליזם, הפרטה ותחרותיות.
יוסי יונה: דרך אגב, זו בעצם הסיבה למחלה ולתחלואים של ישראל – אי אפשר להציע את דוח טרכטנברג כתרופה למחלה, כי שם נמצאת בעצם הסיבה למחלה.
ציון פיניאן: חבר הכנסת אילן גילאון, אחריו חבר הכנסת אמסלם.
רגב קונטס: אנחנו רק מוסיפים סיפא על-פי הסיכום עם מר טמיר כהן: אני רגב קונטס ממחאת האוהלים, ואני כאן כדי לסיים את דבריו הנכבדים של פרופסור יונה.
רגב קונטס: אנחנו מכבדים את פרופסור טרכטנברג, ואנחנו מאוד אוהבים אותו, אבל השאלה איזה פרופסור טרכטנברג?
רגב קונטס: יש שניים: יש את פרופסור טרכטנברג הסופר, המשורר, שלבו פתוח אל רחשי הציבור ואל סבל העם, ויש את פרופסור טרכטנברג הכלכלן, שלא נותן שום פתרון אמיתי לעם הזה.
רגב קונטס: דוקטור מנואל ומיסטר טרכטנברג.
רגב קונטס: ומיסטר טרכטנברג יוצר מצב שאין פתרון לרווחה, לבריאות, אין פתרון לדיור ציבורי.
רגב קונטס: מדינת ישראל היא מקום ראשון בפערי העושר והעוני ב-OECD.
ציון פיניאן: סליחה, סליחה.
רגב קונטס: אני פונה מכאן לחברי הכנסת בקואליציה, אני כבר מסיים, אנא מכם, חיזרו לראש הממשלה ואימרו לו - - -
ציון פיניאן: סליחה, עד עכשיו היתה אווירה טובה.
ציון פיניאן: שלא יקלקל את זה.
ציון פיניאן: לא קיבלת אישור לדבר.
רגב קונטס: הכנסת רועדת.
רגב קונטס: קיבלנו רשות דיבור ממר טמיר כהן, מנהל הוועדה.
ציון פיניאן: אבל אני עכשיו יושב פה.
רגב קונטס: תודה רבה לכם.
ציון פיניאן: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.
ציון פיניאן: תוציאו אותו בבקשה.
אילן גילאון: מר רגב קונטס, אתה תישאר פה עכשיו.
אילן גילאון: השמעת, בוא תשמע.
אילן גילאון: אני דווקא רוצה להתחיל עם הדברים הטובים שבדוח.
זהבה גלאון: לא, רק שנייה, למה מוציאים אותו?
זהבה גלאון: למה היה צריך להוציא אותו?
קריאה: למה מוציאים אותו?
ציון פיניאן: כי הוא לא היה צריך לדבר.
ציון פיניאן: נתתי את רשות הדיבור לחבר הכנסת אילן גילאון.
אילן גילאון: אני רוצה שהוא ישמע אותי.
ציון פיניאן: אז זו לא שיטה.
ציון פיניאן: אתם לא מתפרצים, רבותי חברי הכנסת.
ציון פיניאן: סליחה - - -
נינו אבסדזה: בגלל זה ככה?
נינו אבסדזה: זה בדיוק כמו פירוק האוהלים אתמול, בדיוק ככה.
נינו אבסדזה: - - - אבל לא אנושי.
ציון פיניאן: סליחה, כולם דיברו בצורה מכובדת.
אילן גילאון: איפה הוא?
אילן גילאון: תביאו אותו פנימה, נו.
זהבה גלאון: חבר הכנסת ציון פיניאן, אתה יושב-ראש הוועדה, אין בעיה.
זהבה גלאון: תחזיר אותו שיישב ויקשיב לדיון.
ציון פיניאן: אתם רוצים סדר, לא?
אילן גילאון: הוא סיכם איתך.
ציון פיניאן: הוא לא קיבל אישור לדבר, הוא התפרץ במהלך דבריך, חבר הכנסת אילן גילאון.
נינו אבסדזה: זה בדיוק כמו פירוק האוהלים, בצורה הכי בלתי אנושית.
נינו אבסדזה: למה?
נינו אבסדזה: כי הוא אומר את האמת.
ציון פיניאן: כך נהגה בדיוק הממשלה שקדמה לנו.
אילן גילאון: מר רגב קונטס, אני לא אתחיל לדבר בלעדיך, נו.
נינו אבסדזה: נכון, נכון מאוד.
זהבה גלאון: תחזיר אותו שיישב ויקשיב.
אילן גילאון: אני רוצה שאתה תשב פה.
ציון פיניאן: רק הערה לנציגי קדימה: אנחנו מתקנים את כל העוולות שלכם עכשיו.
אילן גילאון: עזוב אותך מקדימה.
אילן גילאון: תודה, אני רוצה להתחיל.
נינו אבסדזה: אוי, עזוב, בחייך.
נינו אבסדזה: יש צדק היסטורי בזה שזה קורה אצל הממשלה שלכם.
נינו אבסדזה: צדק חברתי, אבל צדק היסטורי שזה קורה אצל ראש הממשלה שלך.
ציון פיניאן: סליחה, מי השאיר גירעון של 13 מיליארד שקל?
ציון פיניאן: מי השאיר לנו את כל הנושא של ה - - -
מרינה סולודקין: 2003, ביבי, תקציב של 2003.
ציון פיניאן: אוקיי, חבר הכנסת אילן גילאון בבקשה.
אילן גילאון: אני רוצה להתחיל, ואני אתחיל בזה שאין משהו שאני מסכים לו יותר, עם הליכוד ועם קדימה ביחד, מאשר מה שאחד אומר על השני.
אילן גילאון: תאמינו לי, אתם צודקים שניכם.
אילן גילאון: אתם צודקים, כל מה שתגידו.
אילן גילאון: עכשיו אני רוצה להתחיל דווקא מן הדברים הטובים של דוח טרכטנברג.
אילן גילאון: והטוב ביותר בין הדברים הוא האמירה של פרופסור טרכטנברג, שאם לא תמצו את ההזדמנות הזאת, הרבה מאוד זמן לא תהיה הזדמנות כזאת לתקן את החברה הישראלית.
אילן גילאון: חברים, נפל דבר.
אילן גילאון: אני מסתכל על הדברים האלה בכמיהה של הורה שמסתכל על הילדים שלו, שמצליחים במקום שהוא לא הצליח.
אילן גילאון: היתה כאן מסה קריטית מצד אחד, וניצוץ מן הצד השני – וזה התחבר ביחד, וזו באמת מהפכה.
אילן גילאון: סוף סוף קרה לאזרח הישראלי הדבר שהכי ייחלנו לו, שהבן אדם שואל את עצמו מה מגיע לו.
אילן גילאון: אתה בוודאי יודע, כבוד הרב, אתה יודע שהבחור הכי בעייתי, אפילו בהגדה של פסח – הוא זה שלא יודע לשאול.
אילן גילאון: כולם בסדר, כולם לא דופקים את השיטה, אך זה שלא ידע לשאול – הוא דפק את העניין.
אילן גילאון: עכשיו, לגבי מה שאמרה לכם גברת סתיו שפיר על עניין הילדים.
אילן גילאון: אני רוצה להמליץ לכם ולהגיד לכם - - -
קריאה: אבל קודם להחזיר את מר רגב קונטס.
קריאה: למה גירשו אותו?
זהבה גלאון: הוא חזר.
קריאה: הוא פה.
אילן גילאון: תגידי, נראה לך שהייתי מדבר בלי מר רגב קונטס?
אילן גילאון: יש פתגם אחד מן המקורות, שאני לא מקבל אותו לחלוטין, שאומר: "אין חכם כבעל ניסיון".
אילן גילאון: מתוך ניסיון אני אומר לכם: ראיתי בעלי ניסיון מטומטמים מוחלטים בחיים שלי.
אילן גילאון: אז לכן, הדבר הזה אין לתפוס אותו.
אילן גילאון: בעניין הדוח – יש דברים טובים מאוד בדוח.
אילן גילאון: המסקנה הזאת, שכאן מתחיל איזשהו תיקון שלא תהיה לו הזדמנות בפעם הבאה – היא הדבר היותר נכון.
אילן גילאון: הכיוונים הכלליים שהדוח מצביע עליהם, לפחות ברמה הצהרתית, הם דבר טוב מאוד.
זהבה גלאון: טוב לקוות.
אילן גילאון: פרופסור טרכטנברג הוא אדם שעושה עלי רושם, יש לו קסם רב, ויש לי גם תחושה מאוד טובה עם המבטא שלו.
אילן גילאון: אני תמיד חושב שאני נמצא בחדר האוכל של קיבוץ ניר יצחק.
אילן גילאון: אני אומר לך ככה בלי - - - זה באמת עושה לי אווירה טובה, ואין לי שום בעיה עם הבן אדם, אני אפילו מתרשם שיש לו יושר אינטלקטואלי.
אילן גילאון: לכן אני לא מבין איך הוא נופל בדיוק בפח שבו נופלים כל האחרים.
אילן גילאון: הרי על מה אנשים דנים פה?
אילן גילאון: על דוח טרכטנברג במקום על מדיניות הממשלה.
אילן גילאון: זה תמיד מזכיר לי את אותם פקידים.
אילן גילאון: אומרים לי: פקידי האוצר.
אילן גילאון: איזה פקידי האוצר?
אילן גילאון: פקידי האוצר – תפקידם בפורים להיות המן, בפסח להיות פרעה, ובחנוכה להיות אנטיוכוס.
אילן גילאון: מה פקידי האוצר?
אילן גילאון: פקידי האוצר קובעים את המדיניות?
אילן גילאון: אתם ראיתם פעם אחת בחיים שלכם, שתופסים את שר האוצר, שמים אותו במרתף של משרד האוצר, מרביצים לו, אומרים לו: "כזה ראה וקדש"?
אילן גילאון: הרי אין שום כוונה, ברור לגמרי, לקבל את הדוח הזה.
אילן גילאון: אם ראש הממשלה היה מקבל את ההמלצות של הדוח, הוא לא היה צריך את הדוח.
אילן גילאון: מה לא ידעו כאן?
אילן גילאון: לא ידעו כאן שהמסים העקיפים הם השוחקים ביותר את השכבות הכי נמוכות, ברגע שאין שינוי במס הישיר?
אילן גילאון: לא ידעו כאן שיש אנשים בחברה הזאת, שצריכים להתלבט בין פרוסה לתרופה ושצריך להוזיל את השירותים האלה?
אילן גילאון: שניהול של מדינה באמצעות מכרזים בלבד ו-35,000 עמותות, זה בית הקברות של הסולידריות היהודית?
אילן גילאון: ולכן הדרישה לא היתה מובנת.
אילן גילאון: כאן מה שאנשים דורשים זה תרבות פוליטית אחרת, חזרה לממלכתיות, חזרה לאחריות של המדינה על רוב התחומים שהיא מוציאה אותם ל-Outsourcing.
אילן גילאון: הלא אם זה ככה – שפרופסור טרכטנברג ינהל את המדינה.
אילן גילאון: למה אני צריך את הממשלה הזאת?
אילן גילאון: שייקחו קבלן חיצוני ב-BOT (Build Operate Transfer), והוא ינהל את המדינה.
אילן גילאון: ולכן, הדבר החשוב ביותר שיכול היה לקרות בעקבות הדבר הזה, ואני חושב שהוא בלתי משתנה הפעם, ואוי ואבוי אם אני אתא
אילן גילאון: כזב מהסיפור הזה, שהשיח הציבורי הולך להשתנות.
אילן גילאון: אני לא מאמין במאבקים.
אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, תאמין לי, האלף השלישי היה צריך להיות משוחרר ממאבקים.
אילן גילאון: נכים לא צריכים להילחם על זכויותיהם, וחד-הוריות לא צריכות להילחם על זכויותיהן, וזקנים לא צריכים להילחם על זכויותיהם – כי זה דבר אוניברסאלי, ששייך לכולם.
אילן גילאון: כי כל אחד יכול להיות מוגבל, או להיות נשא מוגבלות, או להיות זקן.
אילן גילאון: אנו חיים בחברה שתוחלת החיים בה הולכת ומתארכת, וככה הקשיים הולכים ונהיים הרבה יותר גדולים.
אילן גילאון: לכן הדוח הזה – מהתחלה חשבתי שהוא מיותר.
אילן גילאון: לא היה בו שום עניין, לא היה צורך בו, ואנחנו עוסקים בדוח במקום לעסוק בדבר האמיתי – במדיניות הממשלה שעשתה רק דבר אחד, אם אני צריך לסכם את הכל: יצרה מעמד שהוא מעמד לא זכיין, ואל תפרידו בין השכבות החלשות ושכבות הביניים.
אילן גילאון: זו אולי הגדוּלה של כל המהפכה הזאת, ששכבות הביניים מובילות אותה.
אילן גילאון: הן השידרה של הכלכלה הישראלית, זה המעמד הלא זכיין.
אילן גילאון: זה קרב מעמדי, של מעמד שהוא לא זכיין בשום דבר במדינה הזו.
אילן גילאון: הכלכלה הישראלית היא לא קפיטליזם חזירי.
אילן גילאון: היא תופעה של אוליגרכיה קשה מאוד, שבתוכה כל הזמן יש תכונה אחת: פחות אנשים מקבלים יותר, יותר אנשים מקבלים פחות, ולמטה נופלים כל האחרים.
אילן גילאון: אנשים שהיום קמו בזכות האנשים הצעירים הללו, שהציתו את המדינה, אמרו: אנחנו רוצים לקנות לעצמנו את המדינה שלנו, בחזרה, לעצמנו.
אילן גילאון: אנחנו לא חיים לא על חסד ולא על צדקה, כי אנחנו לא עיירה בסוף המאה ה-19 בגליציה.
אילן גילאון: אנחנו מדינה שרוצים לייצר בה חברת ביטוח, שכל אחד מאיתנו משלם את הפרמיה הכי טובה שהוא יכול, ומקבל את הביטוח הכי טוב.
אילן גילאון: פרופסור טרכטנברג מיותר לחלוטין.
אילן גילאון: הוא מהתחלה היה מיותר, כי את כל הדברים שנאמרים כאן כולם יודעים.
אילן גילאון: קח את כל החוקים שהיו במושב האחרון, בסדר?
אילן גילאון: אני העליתי חודש לפני תום המושב הצעה להוריד את המע"מ על תרופות, ריבונו של עולם, על תרופות מצילות חיים, ואתם – הממשלה, הלכתם וזרקתם את זה לכל הרוחות.
אילן גילאון: מדובר על תרופות מצילות חיים.
ציון פיניאן: חבר הכנסת דב חנין, אחריו חבר הכנסת אמסלם.
דב חנין: דיברו פה הרבה על פרופסור טרכטנברג.
דב חנין: לא שמו לב מספיק לדברים שאמר פרופסור קנדל, ומה שאמר פרופסור קנדל ראוי להרבה הקשבה.
דב חנין: כי פרופסור קנדל הציג את השקפת העולם האמיתית של הוועדה, פרופסור קנדל הציג את השקפת העולם האמיתית של הממשלה.
דב חנין: פרופסור קנדל מדבר על הדרך היחידה כאילו ששום דבר לא השתנה, וכאילו שהדרך היחידה הזו לא הובילה אותנו לקטסטרופה, וכאילו שהדרך היחידה הזו היא לא דרך שהעם והמוניו דוחה אותה ומבקש דרך אחרת.
דב חנין: ולכן, השאלה שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו: באיזו דרך צריך ללכת, והתשובה מאוד פשוטה: ללכת בדרך ההפוכה לזו של פרופסור קנדל, ללכת בדרך ההפוכה לזו של ראש הממשלה נתניהו.
דב חנין: דבר ראשון, חייבים תקציב מדינה חדש.
דב חנין: מי שלא מבין את זה לא מבין כלום.
דב חנין: חברים וחברות, מי שלא מבין שאם אנחנו לא מביאים לכאן לכנסת, לדיון ולבירור דמוקרטי את השאלה של סדרי העדיפויות, את השאלה במה משקיעים ובמה לא משקיעים; אם אנחנו לא עושים את זה מול הציבור הישראלי, וכל חבר וחברת כנסת צריכים לתת תשובות לבוחרים – איפה אנחנו עומדים ואיפה אנחנו לא עומדים; אם אנחנו לא עושים את זה, חברים, חבל על הזמן של כולנו.
דב חנין: לכן צריך תקציב חברתי חדש.
דב חנין: תקציב מדינה חדש: דיבר פרופסור קנדל על האחריות הלאומית.
דב חנין: האמת היא שזו היתה הופעה – הייתי רוצה להגיד את זה בפניו – לא רצינית ולא מכובדת, לאדם שנושא, בכל זאת, בתואר של פרופסור לכלכלה.
דב חנין: כי, חברות וחברים, בהחלט אפשר להעלות את ההוצאות.
דב חנין: אפשר להעלות את ההוצאות, אגב, בלי להעלות את הגירעון, גם זה אפשרי אם מעלים את ההכנסות.
דב חנין: יש דרכים להעלות את ההכנסות: אפשר להעלות את ההכנסות ממגוון מקורות, ואני אדבר על זה בהמשך.
דב חנין: את ההוצאות החברתיות חייבים להעלות אם רוצים לעשות את מה שהעם דורש.
דב חנין: העם רוצה מדינה אחראית לאזרחיה – בחינוך, בדיור, ברווחה, בכל התחומים.
דב חנין: זה אומר להעלות את ההוצאות החברתיות.
דב חנין: להעלות את ההוצאות החברתיות אפשר לעשות אם מעלים במקביל גם את ההכנסות.
דב חנין: אני רוצה לדבר על 6 נקודות בתמצית.
ציון פיניאן: אני מבקש בקצרה כי יש אחריך שורה ארוכה מאוד של דוברים, והזמן דוחק.
דב חנין: ממש בקצרה, 6 נקודות ב-3 דקות.
ציון פיניאן: לא, תעשה את זה בדקה וחצי.
דב חנין: נקודה ראשונה – עוני.
דב חנין: העניים החדשים במדינת ישראל הם בני-אדם עובדים, ולכן מה שצריך לעשות, קודם כל, זה להעלות את שכר המינימום, שעומד על רמה בלתי אפשרית ובלתי מתקבלת על הדעת.
דב חנין: צריך להפסיק את המוסד המטורף והמשעבד הזה של עובדי קבלן.
דב חנין: אני מברך את ההסתדרות, אגב, שהכריזה היום על סכסוך עבודה בעניין הזה.
דב חנין: אי אפשר שבשירותים הציבוריים אנשים יעבדו כעובדי קבלן.
דב חנין: לא מתקבל על הדעת, לא אפשרי, לא קיים במקומות אחרים, וגם לא צריך להתקיים אצלנו.
דב חנין: צריך תיקון מאוד גדול לטובת אוכלוסיות מקופחות – לטובת ערבים, למשל.
דב חנין: באוכלוסיה הערבית שיעור העוני מגיע לרמות קיצוניות.
דב חנין: צריך תיקון גדול בתקציב המדינה לטובת האוכלוסיות האלה.
דב חנין: עוני, נקודה ראשונה.
דב חנין: עושר – נקודה שנייה.
דב חנין: הוועדה בראשות פרופסור טרכטנברג מציעה הקלות מס לעשירים.
דב חנין: זה הסיפור האמיתי, חברים.
דב חנין: עיזבו את העלאת מס החברות באחוז, ואת הוספת מדרגת המס.
דב חנין: תסתכלו על הסכומים הגדולים בביטוח הלאומי: כל עשיר מקבל מתנה.
דב חנין: כשאנחנו מדברים על צדק חברתי, להציע לאנשים בדיוק את הכיוון ההפוך – שהעשירים יקבלו עוגות נוספות, זו תמונה עגומה במיוחד.
דב חנין: נושא הדיור שעליו קמה המחאה: שוב, הוועדה הזו כל כך אידיאולוגית, מעבר לרטוריקה הנפלאה של פרופסור טרכטנברג, האידיאולוגיה של השוק החופשי כל כך חזקה שם.
דב חנין: עוד פעם: דיור – הקלות מס, הטבות ליזמים, מתנות לנדל"ניסטים, זו הדרך היחידה שהוועדה רואה.
דב חנין: מדינת ישראל ידעה לבנות בעבר דיור ציבורי.
דב חנין: מאות אלפי אנשים חיו בדיור הציבורי הזה.
דב חנין: איפה בנייה ציבורית מתקציב המדינה, על קרקעות המדינה, של דירות לאנשים?
דב חנין: איפה נמצא הדבר האלמנטרי הזה?
דב חנין: בריאות: אני חייב להגיד לכם, שכשקראתי את דוח טרכטנברג בפרק הבריאות הקצר, ומומלץ לכולם לקרוא אותו, אני חשבתי שהוא חי בארץ אחרת.
דב חנין: באמת, חשבתי שהוא חי בארץ אחרת.
דב חנין: זה דוח מזעזע, זה פשוט דוח מזעזע.
דב חנין: הדוח הזה טופח על שכמנו בדיוק בשבוע שבו מאות מתמחים עוזבים את עבודתם, ומערכת הבריאות הציבורית עומדת על סף קריסה.
דב חנין: זה פשוט מנותק מהמציאות.
דב חנין: התמונה בתחום הבריאות היא תמונה נורא ברורה, כולם יודעים אותה: שיעור ההוצאות הציבוריות על הבריאות הולך ויורד, וכולנו אמורים לממן את הבריאות מהכיסים הפרטיים שלנו – זה מה שקורה במדינת ישראל.
דב חנין: אגב, אני מוכן להסתפק במה שקורה בממוצע ב-OECD.
דב חנין: אני מסתפק במועט.
ציון פיניאן: אני מבקש ממך לקצר, תתחשב באלה שבאים אחריך.
דב חנין: זו תוצאה של דיאטה רצחנית של מערכת הבריאות, ומערכת הדיור, וכמובן, החינוך.
דב חנין: אני אומר על חינוך שני דברים: דבר ראשון, מה שאין שם – אין חינוך חינם אחרי חופשת לידה.
דב חנין: עיקרון כל כך פשוט: נגמרת חופשת לידה, המדינה לוקחת אחריות ונותנת חינוך חינם.
דב חנין: במקום זה, מה מציע טרכטנברג?
דב חנין: לדחות בעוד כמה שנים את החוק שאנחנו כל הזמן לא מבצעים אותו – של חינוך חינם מגיל שלוש.
דב חנין: הוא מציע לדחות את זה ל-2016, ולזה עוד קוראים: בשורה חיובית לציבור בתחום החינוך.
דב חנין: אני אומר לכם: אורוול היה מחוויר כשהוא היה קורא את הדברים האלה.
דב חנין: מה כן יש בדוח?
דב חנין: יש בו הצעות להפרטות: הפרטות של נמלי הים, תחבורה ציבורית, פתיחה לייבוא.
דב חנין: כל המדינות בעולם רוצות להגן על המשק הפנימי שלהן מפני ייבוא, יש אי יציבות, ואילו פה מציעים לחשוף את התעשייה הישראלית לתחרות מטורפת.
דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו ראויים למשהו יותר מזה.
דב חנין: אני חושב שהעם בארץ הזאת ראוי למשהו אחר.