GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציון פיניאן: אני רק רוצה משפט אחרון: מנכ"לית הביטוח הלאומי אמרה משפט חכם: יש אנשים ויש גופים, שלא משנה מה תהיינה התוצאות – הם כבר לפני קבלת התוצאות וקבלת המסקנות – הם נגד.
ציון פיניאן: אז בואו נתחיל לחשוב בגדול ונתחיל לחשוב מה כדאי, כי בין רצוי למצוי בגימטריה זה 160, זה כסף.
ציון פיניאן: אז כדאי שלא נגיע למה שייוון הגיעה ואחרים הגיעו, בואו נשמור על המדינה הקטנה הזו, גם בביטחון כלכלי וגם בביטחון חברתי.
משה גפני: יושב-ראש אגודת הסטודנטים – מר איציק שמולי, בבקשה.
משה גפני: ואחריו רכזת האופוזיציה חברת הכנסת רוחמה אברהם.
איציק שמולי: בוקר טוב, תודה רבה.
משה גפני: אנחנו כבר לא בבוקר, אנחנו כבר מתקרבים לצהריים.
משה גפני: אבל אני מבקש מכולם אם אפשר להצטמצם בדברים, שכולם יוכלו לדבר.
משה גפני: מר איציק שמולי בבקשה.
איציק שמולי: תודה רבה אדוני היושב-ראש.
איציק שמולי: אני שמעתי בקשב רב את דבריו של פרופסור טרכטנברג, ואני חייב לומר שהיה לי הרבה יותר קל להוביל את המאבק הזה אם אתה לא היית עומד בראש הוועדה.
איציק שמולי: אבל בכל זאת אני מסכים בהחלט לסיבות שציינת – למה פרצה המחאה הזו.
איציק שמולי: אבל יש גם סיבה אחת נוספת: המאבק הזה – אני חושב שהוא לא רק על יוקר המחייה והוא לא רק על הפערים החברתיים – הוא גם על התקווה שאנחנו רוצים לראות כאן.
איציק שמולי: על ישראל שאנחנו רוצים לראות כאן בעוד כמה שנים.
איציק שמולי: וזה מה, שבעיני, חיבר כל-כך הרבה אנשים למחאה הזאת.
איציק שמולי: כשאני קורא את הדוח, וקראתי אותו פעמיים וחצי בחג האחרון, יש פער בין חזון מרהיב – ואין נימה אחת של ציניות בדברים שלי – בין חזון שהוא מרהיב ואפילו היסטורי, שאני בטוח שהרבה מהנוכחים פה יסכימו עליו, לבין המלצות שבתחומים מסוימים פשוט לא מספקות.
איציק שמולי: צריך לומר את זה בהגינות: יש אלמנטים חיוביים בדוח טרכטנברג, בעיקר בתחום החינוך, ואלה המלצות שהן לא זרות לנו - -
רונית תירוש: אני לא מסכימה איתך, אבל - - -
משה גפני: רגע, תני לו לדבר.
איציק שמולי: - - בעיקר בתחום החינוך.
איציק שמולי: אבל יש גם תחומים רבים אחרים שלי באופן אישי, ולאנשים שאני מייצג, ואני מדבר כאן רק בשם הסטודנטים – תחומים שבהם חסרה לנו בשורה.
איציק שמולי: אני אמרתי כמה פעמים במאבק הזה: הסטודנטים לא יסיימו את המאבק אם לא תהיה בשורה לעובדי הקבלן, לדיור הציבורי.
איציק שמולי: אני חושב שגם בתחום של פיקוח המחירים, ההתמודדות של הוועדה לתקוף את הבעיות המבניות במשק ולחכות שהשוק יעשה את שלו ויירדו המחירים – אני חושב שגם כאן נדרשו צעדים קצת יותר מרחיקי לכת.
איציק שמולי: יש עוד דבר אחד שקצת מפריע לנו: אני חושב שהתוכנית הזו מעט תלויה על בלימה כי המקורות שלה קצת עלומים.
איציק שמולי: כל ישראלי שעיניו בראשו מבין מה המשמעות כשאומרים: קיצוץ כל שנה של תקציב הביטחון, בכל אחת מהשנים הבאות.
איציק שמולי: הסיכוי שהדברים יקרו, אני חושב שהם לא גדולים.
קריאה: לא יקרו.
איציק שמולי: התנועה של המחאה, ובמיוחד הסטודנטים בוויתור שלהם על מה שהוצע להם, יצרו כאן הזדמנות גדולה לחולל שינוי.
איציק שמולי: וכשאני קורא את הדוח הזה לאורך ולרוחב ואם אני מחבר את כל ההמלצות, אני שואל את עצמי: ככה נראית ישראל שאני רוצה לחיות בה?
איציק שמולי: אז זה רק חלק קטן מתוכה, זה לא מספיק.
איציק שמולי: ועוד מילה אחת, ברשותך אדוני היושב-ראש, מילה אחת על אחריות: כי אומרים עלינו שאנחנו לא אחראים, ואנחנו רוצים את הכול, וכאילו הסטודנטים והשותפים שלנו – כל מה שאנחנו רוצים זה תלושי מזון וקופונים לדירות.
איציק שמולי: אז אני אומר:
איציק שמולי: המאבק הזה הוא לא מאבק על קופונים לדירות.
איציק שמולי: גם אנחנו מונעים מתוך אחריות תקציבית ואחריות לאומית, אבל גם מתוך אחריות לאומית.
איציק שמולי: אפשר להגדיל את ההוצאה הממשלתית בשנים הקרובות על צרכים שחשובים לאזרחים מבלי להגדיל את הגירעון, וצריך להגיד את זה בצורה ברורה.
איציק שמולי: אני רוצה, בכל זאת, לסיים בנימה חיובית כי אני משתדל לשמור על הטון הזה מהיום הראשון במחאה.
איציק שמולי: אני חושב, סליחה, אני אקרא לך בשמך הפרטי – מנואל, שכתבת דברי אמת בפרק הפתיחה של הדוח, דברים שנותנים לי רק דרייב להמשיך.
איציק שמולי: אני חושב שהדברים שכתבת, בידך שלך, בפרק הראשון של הדוח – אלה דברים שנותנים לי השראה.
איציק שמולי: החלקים האחרים של הדוח – שאני רוצה להאמין שכתבו ראשי הצוותים – אלה חלקים שאני פחות מסכים להם.
איציק שמולי: אבל אני לוקח את הדברים שכתבת בפרק המבוא על האחריות של הממשלה למה שקורה פה, על המצב שאליו הגענו.
איציק שמולי: איפה זה נשמע?
איציק שמולי: שישראל היא בראש המדינות הלא שוויוניות בעולם – זה לא מוסרי, וזה לא יהודי, וזה גם לא ציוני ובדברים האלה צריכים לטפל.
איציק שמולי: אני חושב שההמלצות של הוועדה לא מספיקות כדי לטפל בבעיה.
איציק שמולי: ולכן אנחנו מתכווננים להציג הצעות חלופיות בתחומים מסוימים, לא בכל התחומים.
איציק שמולי: כי כמו שאמרתי – יש תחומים שבהם הוועדה, בעיני, כן הביאה בשורה.
משה גפני: אני רוצה לשבח את המאבק שלכם, את צורת המאבק.
משה גפני: אנחנו נפגשנו גם בעבר ואני מאוד משבח את זה.
משה גפני: דיברנו על זה שיש מאבקי סטודנטים באירופה על העלאת גיל פרישה לנשים ב-3 חודשים, שהכול עולה בלהבות.
משה גפני: אתם ניהלתם מאבק ואתם עדיין בעיצומו, במחאה מאוד מכובדת, לא אלימה, מאוד רצינית.
משה גפני: אגב, אני הולך לעבור אצלך קורס – איך אומרים דברים מאוד חריפים בשקט.
משה גפני: זה דבר מעניין מאוד.
קריאה: צריך לערוך סדנה בכנסת.
משה גפני: לא, אני צריך את זה, זה לא כל אחד.
משה גפני: יש פה גם אנשים שמדברים בשקט, ואומרים דברים רציניים.
איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, יש לי מורה אחד טוב לעניין הזה וזה האיש שיושב לצדך.
קריאה: פרופסור טרכטנברג.
משה גפני: אני יודע, יפה.
משה גפני: חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא, ואחריה גברת סתיו שפיר.
רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, פרופסור טרכטנברג, אני רוצה להודות לך באופן אישי ולכל אחד ואחת מחברי הוועדה – על העבודה, על ההשקעה, ועל ההירתמות המיידית של כל אחד ואחת מכם.
רוחמה אברהם-בלילא: כאשר ראינו את המחאה החברתית זועקת, ההצטרפות המיידית שלכם לפרק זמן שהוא מטורף, לעסוק בבעיות מהותיות שליוו את מדינת ישראל פרק ארוך – אז תרשה לי לומר לך תודה באופן אישי.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מכירה אותך, את עבודתך המקצועית, כשרה, ואני חושבת שאתה אחד האנשים היותר מקצועיים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני שמחה על עצם העובדה שאתה לקחת את הסוגיה הזאת על עצמך, ומבלי לפגוע באף אחד מחברי הוועדה.
רוחמה אברהם-בלילא: המחאה הראתה לנו דבר ברור, שהציבור דורש תיקון וצדק חברתי עכשיו.
רוחמה אברהם-בלילא: הציבור רוצה שירותים חברתיים הוגנים וצודקים לכל עם ישראל, ולא רק ליקירי הקואליציה.
מגלי והבה: לכל אזרחי ישראל.
רוחמה אברהם-בלילא: לכל עם ישראל, לכל אזרחי ישראל.
רוחמה אברהם-בלילא: הציבור רוצה פיקוח ממשלתי אמיתי על יוקר המחיה, ולא מיסוי מטורף שמתחבא מאחורי כל ליטר בנזין, כל ליטר מים, וכל קילוואט של חשמל – כפי שהיושב-ראש אמר.
רוחמה אברהם-בלילא: הציבור רוצה מערכת בריאות ראויה ולא לעשירים בלבד.
רוחמה אברהם-בלילא: הציבור רוצה הזדמנות שווה שניתנת לאזרח באשר הוא אזרח.
רוחמה אברהם-בלילא: ואני אתנצל מראש, אבל אני אומר:
רוחמה אברהם-בלילא: זה לא נועד לפגוע בך, בשום פנים, באופן אישי.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל מה שאנחנו רואים לאחרונה ובמיוחד אתמול – אין לי ספק שהוועדה הזו הוקמה כתשובה למחאה ועצם ההקמה שלה מיותרת.
רוחמה אברהם-בלילא: היא עלתה למשלם המסים, והיא משמשת כעלה תאנה לרפיסות מנהיגותית שאנחנו עדים לה בשנתיים האחרונות וגם אתמול.
רוחמה אברהם-בלילא: בכל התחומים יש קיפאון מוחלט – זה לא סוד.
רוחמה אברהם-בלילא: איש מאיתנו, חברי הבית הזה, וזו הכנסת השלישית שלי, ואני קטונתי אדוני היושב הראש, חלקכם נמצאים כאן הרבה יותר שנים ממני– כל הדברים שנאמרו הם דברים לא חדשים.
רוחמה אברהם-בלילא: חלקם נדונו, חלקם – יש חוקים משנת 1985, שנדחים משנה לשנה.
רוחמה אברהם-בלילא: כולנו מכירים את כל הסוגיות הבוערות, ואיש מאיתנו לא היה זקוק למסקנות, לעבודה, לאיזושהי ועדה שתשמש עלה תאנה לחוסר המנהיגות של ראש הממשלה.
רוחמה אברהם-בלילא: אלא היה צריך לראות מה החוקים שהונחו בעבר, לראות איך אנחנו מקדמים אותם, בלי שיקולים של קואליציה ואופוזיציה – אלא מה באמת דרוש לתיקון ועשיית צדק חברתי.
רוחמה אברהם-בלילא: אין לי ספק, שבעצם הקמת הוועדה הזו, ראש הממשלה שוב ברח מהכרעה.
רוחמה אברהם-בלילא: וההכרעה שנדרשת פה דורשת אומץ מנהיגותי – האם במדינת ישראל של שנת 2011 אנחנו לוקחים את העוגה התקציבית ומשנים את סדרי העדיפויות בה?
רוחמה אברהם-בלילא: האם אנחנו לוקחים את הסוגיה שבה אנחנו מעדיפים את הממלכתי על פני הסקטוריאלי?
רוחמה אברהם-בלילא: ולא, אנחנו רואים שבשנתיים האחרונות רוב התקציבים מופנים, באופן אמיתי, לסקטורים השונים, ליקירי הקואליציה, אנחנו רואים את זה.
רוחמה אברהם-בלילא: ראינו את זה אתמול: יקירי הקואליציה באו במחאה כזו או אחרת, ראש הממשלה החליט שהוא לא מכריע – בריחה מאחריות.
משה גפני: עזבי את ראש הממשלה, בואי נכריע אנחנו.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא אעזוב את ראש הממשלה כי הוא האחראי לכל הסוגיה הזו.
רוחמה אברהם-בלילא: לא יעזור שום דבר.
משה גפני: אבל את אישה רצינית.
משה גפני: איך את יכולה לדבר על המחאה הזאת כשזה כבר 10 שנים, בכל הממשלות?
משה גפני: בסדר, לא חשוב, מותר לך להגיב.
רוחמה אברהם-בלילא: הוועדה הזו, אדוני היושב-ראש, לא יכולה לשמש תחליף, והיא לא יכולה להיות הגוף המחוקק, היא לא יכולה לבצע, והיא לא יכולה לקחת סיכונים פוליטיים שמחייבים מנהיגות אמיתית ולא מנהיגות של כאילו.
רוחמה אברהם-בלילא: הוועדה הזו נמנעה מלדון בנושאים מהותיים וערכיים שבלעדיהם אין למסקנות שלה שום תוקף.
רוחמה אברהם-בלילא: הוועדה נמנעה מהדיון הנוקב בכישלון התקציב הדו שנתי – תקציב שלא היה רלוונטי כבר ביום הראשון שבו הוא חוקק.
רוחמה אברהם-בלילא: כל שכן הוא לא רלוונטי למציאות הנוכחית, של שנת 2011 ו-2012.
רוחמה אברהם-בלילא: ולכן צריך תקציב חדש, תקציב שיכלול בתוכו את כל המרכיבים עליהם הציבור מדבר, כולל ועדת טרכטנברג.
רוחמה אברהם-בלילא: אל תסתום לי את הפה, בבקשה.
משה גפני: אני האחרון שיכול לעשות את זה, אבל עוד אנשים רוצים לדבר.
משה גפני: אני יכול לסתום לך את הפה?
רוחמה אברהם-בלילא: בוא נסכם שיש לנו זמן לדון בדוח הרציני והחשוב הזה עד כניסת יום כיפור.
רוחמה אברהם-בלילא: לי יש את הזמן, פיניתי את הכול, וגם לך.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שאפשר לדון בתקציב, ולהביא תקציב חדש לוועדת הכספים ולבית הזה עד ה-31 בדצמבר.
משה גפני: עם כל הכבוד, אנחנו נמצאים בגבעת רם, לא בשדרות רוטשילד.
גאלב מג'אדלה: חוץ משעת התפילה.
רוחמה אברהם-בלילא: מבלי לפרוץ את יעדי הגירעון.
רוחמה אברהם-בלילא: הוועדה התעלמה באופן מוחלט ומופגן ממיליון וחצי משפחות שחיות מתחת לקו העוני, כשאתה יודע שמתוכן יש למעלה מ-780,000 ילדים רעבים במדינת ישראל.
רוחמה אברהם-בלילא: אז המשפחות האלה – לא רק שלא זוכות לדיור, אלא גם אין להן אוכל.
רוחמה אברהם-בלילא: לא נאמרה מילה וחצי מילה לגביהן בדוח הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: ועכשיו אני רוצה להתייחס, באופן רציני, לכל הסוגיות בהן נגעת ודיברת מנהמת לבך.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל, מלכתחילה, המנדט שניתן לוועדה הזו – הגעת לוועדה עם כנפיים מקוצצות, לא יכולת להטמיע שם את הכול.
רוחמה אברהם-בלילא: כשקראתי את הדוח, וגם כשדיבר מר שרגא ברוש וגם אתה – דיברתם על ה-2.5 מיליארד שקלים.
רוחמה אברהם-בלילא: זה די הזכיר לי את התקופה שבה היה ראש ממשלה, בממשלה קודמת, שאמר: "יתנו – יקבלו, לא יתנו – לא יקבלו".
רוחמה אברהם-בלילא: זה המוטיב הדי ברור והדי ידוע, שלדעתי, גם כן ליווה אתכם בוועדה.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל אני חושבת שצדק חברתי, אדוני היושב-ראש, וראוי שאתה תשים לב לזה: צדק חברתי זה קודם כל אוסף של זכויות שאין עליהן שום התניה: הזכות לדיור, הזכות לחינוך, הזכות לעבודה ראויה, הזכות לבריאות, הזכות לביטחון תזונתי.
רוחמה אברהם-בלילא: וזה הכשל הראשון של הוועדה הזו, משום שהיא לא באה וחוקקה, היא לא באה והמליצה לממשלה שצריך לחוקק חוק שאומר מהן אותן זכויות.
רוחמה אברהם-בלילא: איך אנחנו מגדירים אותן?
רוחמה אברהם-בלילא: איך אנחנו בכלל רוצים לגשת לכל הסוגיה הזו?
רוחמה אברהם-בלילא: הכשל השני של הוועדה הזו, שלמרות ההתבטאויות שנאמרו גם במהלך עבודת הוועדה על-ידי יושב-ראש הוועדה, ששוב אני אומרת: אני מעריכה מאוד, אין לנו שום התייחסות וטיפול באוכלוסיות המוחלשות אלא רק במעמד הביניים.
רוחמה אברהם-בלילא: המשמעות היא המשך פגיעה בשכבות הללו ומתן פתרונות חלקיים בלבד למעמד הביניים הקורס.
רוחמה אברהם-בלילא: בנושא הממשל, אדוני היושב-ראש, הממשלה צריכה להגדיל את התמריצים והמענקים הניתנים לאוכלוסייה העובדת, וזאת תוך דאגה ליכולת לקיום בכבוד – אמרת את זה – גם של האוכלוסיות החלשות ולא רק של מעמד הביניים.
רוחמה אברהם-בלילא: הפעולה הראשונה שאני ציפיתי שתהיה בדוח הזה, שהוועדה תזכיר שממשלת ישראל חייבת לפעול, כדי להראות את המחויבות שלה לחוקק את חוק-יסוד: זכויות חברתיות.
רוחמה אברהם-בלילא: רק חוק כזה שמגדיר מהן הזכויות החברתיות הבסיסיות, רק זה יראה את הרצינות של הממשלה באימוץ הדוח הזה.
משה גפני: חברת הכנסת רוחמה אברהם, כמה זמן עוד תרצי לדבר?
רוחמה אברהם-בלילא: עוד 5 דקות.
משה גפני: 5 דקות?
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה, אני מבקשת שתסביר לוועדה, פרופסור טרכטנברג - - -
משה גפני: זה לא פייר כלפי האחרים, אבל בסדר.
רוחמה אברהם-בלילא: יש לנו את כל הזמן שבעולם, ואני לא מצפה שאתה תגביל את הוועדה הזו.
משה גפני: אני לא מגביל את הוועדה, אני רוצה להגיע לדברים מעשיים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מצפה ממך.
רוחמה אברהם-בלילא: מה לעשות?
רוחמה אברהם-בלילא: זה דוח רציני, ואנחנו לא נסתום את הפה בדקה וחצי.
משה גפני: אני אסתום את הפה?
משה גפני: אני האחרון שאסתום את הפה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת מפרופסור טרכטנברג שיסביר לוועדה מדוע לא המלצתם, למשל, להפסיק את שיטת המכרזים הממשלתיים שמתוקצבים מראש בחסר, והם גורמים לעובדים לקבל שכר מביש, והשכר המביש הזה פוגע בזכויות היסוד שלהם.
רוחמה אברהם-בלילא: למשל, בתחום הנגישות לשירותים הציבוריים: מדוע הוועדה לא טיפלה באותה בירוקרטיה שהיא אחד החסמים המונעים מיצוי זכויות?
רוחמה אברהם-בלילא: כאשר מדובר בשירות הציבורי אנחנו בדרך-כלל נתקלים באיטיות בטיפול, בתשובות מתחמקות ולא ראויות, בחוסר במענים טלפוניים, ויותר מזה, בחוסר מסמכים מתורגמים לאוכלוסיות ולמגזרים.
רוחמה אברהם-בלילא: בא עולה מרוסיה והוא נמנה על אותה אוכלוסיה מוחלשת.
רוחמה אברהם-בלילא: עכשיו, הוא צריך למלא טפסים – מפה ועד הודעה חדשה – כדי לקבל קצבה, כדי לחיות בכבוד.
רוחמה אברהם-בלילא: כדי למלא את הטפסים האלה הוא צריך עורך-דין, הוא צריך מתורגמן, שממילא אין לו את היכולת לגשת אליהם אפילו.
רוחמה אברהם-בלילא: אז יש אנשים רבים שנמנעים מלגשת בכלל ולבקש את הזכות הבסיסית שמגיעה להם.
רוחמה אברהם-בלילא: בנושא הדיור - - -
ליה שמטוב: משרד השיכון תירגם עכשיו גם את המילה "הוסטל" לרוסית.
רוחמה אברהם-בלילא: בנושא הדיור: הכשל המרכזי הוא בכך שהוועדה לא הציגה כלל פתרונות לטווח המיידי.
רוחמה אברהם-בלילא: למרות שניתן בכסף לא גדול לתת פתרונות עד אשר תוכניות הדיור הגדולות תתממשנה – ומדובר בכמה שנים, בין 3-5 שנים במקרה הטוב.
רוחמה אברהם-בלילא: מדוע אי אפשר לעדכן את הסיוע בשכר דירה, באופן מיידי, לפחות ב-30% ולחוקק חוק סיוע בשכר דירה?
רוחמה אברהם-בלילא: את זה לא ראיתי בהמלצות.
רוחמה אברהם-בלילא: מדוע לא להוסיף אוכלוסייה של זוגות צעירים, ממילא אלה שזכאים לסיוע בשכר דירה, לתקופה, למשל, של שנתיים?
רוחמה אברהם-בלילא: תוסיף את כל אותם זוגות צעירים, ותגיד: אני מוסיף אותם לפרק זמן של שנתיים עד שיהיה לי דיור בר השגה.
רוחמה אברהם-בלילא: מדוע לא להמליץ שבתוך הפיקוח על שכר הדירה יופעל, ופה אני מדברת אליכם – הסטודנטים, כל הסוגיה הזאת של שכר הדירה שמרקיע שחקים – נדרש חוק מיוחד על הטלת קנסות.
רוחמה אברהם-בלילא: אז, למשל, למה לא לקחת את אותם סטודנטים ולקבוע מערך אכיפה בתוך החוק הזה, שהסטודנטים הללו יפקחו על הפקעות המחירים?
רוחמה אברהם-בלילא: אתה דואג לשתי האוכלוסיות האלה: אתה גם מספק להם פרנסה וגם דואג שלא יהיו הפקעות מחירים.
רוחמה אברהם-בלילא: מדוע לא המליצה הוועדה על קביעת סל שירותי קהילה שאותו זכאי לקבל כל אזרח?
רוחמה אברהם-בלילא: שיהיה מבוסס על עבודת מטה רחבה שממילא כבר הוכנה במשרד השירותים החברתיים – משרד הרווחה.
רוחמה אברהם-בלילא: מדוע לא טיפלה הוועדה בהסרת חסמים בירוקרטיים, לרבות הקמת גוף סיוע שיסייע למבקשי גמלאות במילוי הטפסים?
רוחמה אברהם-בלילא: וציינתי את זה קודם.
רוחמה אברהם-בלילא: בתחום הביטוח הלאומי: מדוע לא המליצה הוועדה על שינוי בהגדלת התקרה המזכה בדמי מזונות לאישה עובדת?
רוחמה אברהם-בלילא: מדוע לא המליצה הוועדה לאשר כפל קצבאות לנכים?
רוחמה אברהם-בלילא: מראש היא לא טיפלה בסוגיה הזו, כי מה?
רוחמה אברהם-בלילא: כי הנכים לא מגיעה להם שום זכות קיום בכבוד?
רוחמה אברהם-בלילא: בנושא התעסוקה: הוועדה לא נגעה בנושא – ומה שדורש תיקון הוא שיהיה תקציב ייעודי לשיפור מעמדן הכלכלי של משפחות מעוטות הכנסה.
רוחמה אברהם-בלילא: במדינת ישראל יש עובדים עניים שיוצאים לעבודה, והם נקראים עניים כי אין להם יכולת לסיים את החודש בכבוד.
רוחמה אברהם-בלילא: אף אחד לא התייחס לכך בהמלצות הוועדה.
רוחמה אברהם-בלילא: בנושא החינוך: לי יש חולשה מיוחדת לחוק ההזנה.
רוחמה אברהם-בלילא: חוקקתי אותו ב-2005 והחוק הזה עשה נפלאות.
רוחמה אברהם-בלילא: דיברתם על החלת יום לימודים ארוך בבתי הספר, מגיל אפס עד תשע.
רוחמה אברהם-בלילא: לא דיברתם על הרחבת חוק ההזנה, שזה גם מרחיב את הכל, ושלא לדבר על כל הסוגיה שהוא דורש תיקון תקציבי בבריאות.
רוחמה אברהם-בלילא: מדוע לא הזכירה ולא טיפלה הוועדה, למשל, בהרחבת השירותים הניתנים לאוכלוסיות המוחלשות במסגרת הבסיסית של תיקון חוק ביטוח בריאות ממלכתי?
רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב-ראש, קראתי את הדוח ואלה רק חלק מהדברים.
רוחמה אברהם-בלילא: לי אין ספק, כפי שאמרת, אנחנו כבר מכירים שנים רבות ואני יודעת שאתה אדם רציני.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מאוד מקווה, אדוני היושב-ראש, שאותו הלך רוח שקיים בך היום לא ילך ויתפוגג עם הדוח הזה – כפי שהיתה ההתנגדות שלך לתקציב הדו שנתי: באת, התנגדת, דיברת במליאה בנחרצות, כאשר היה צורך להצביע, באתם והצבעתם בעדו.
משה גפני: בקריאה הראשונה הצבעתי נגד.
רוחמה אברהם-בלילא: ועד היום אתה מתחרט עליו.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שיש לנו הזדמנות אדירה ונדירה, כפי שנאמר פה לא אחת, לעשות את התיקון הנדרש הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני באמת מבקשת, ואתה יודע מה, חבר הכנסת ציון פיניאן?
רוחמה אברהם-בלילא: זו הכנסת הראשונה שלך.
רוחמה אברהם-בלילא: בכנסת הראשונה שלי נדרשנו לאחד התיקונים שעשו עוולות במשך השנים.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה זוכר את זה, אדוני היושב-ראש, וזו אותה רפורמה שהובאה לנו באישון לילה, וזה צמצום הפיתוח בשלטון המקומי לאפס.
רוחמה אברהם-בלילא: מענקי איזון לאפס.
רוחמה אברהם-בלילא: מה זה קרה?
רוחמה אברהם-בלילא: תשתמשו ברגישות שלכם.
רוחמה אברהם-בלילא: העם זועק, העם דורש צדק חברתי עכשיו, לא בעוד 5 שנים, ויש הרבה מאוד תקציבים, הרבה מאוד תקנות שלא ממומשות.
רוחמה אברהם-בלילא: אפשר לעשות איזושהי עבודה אמיתית, נכונה, כדי להביא את המקורות התקציביים.
רוחמה אברהם-בלילא: ולא להשתמש בנוסחה של: תקציב הביטחון, מקצצים, ויאללה הופ, הכל נגמר, והכל בסדר.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מצפה מהוועדה הזו לעבודה רצינית, אדוני היושב-ראש.
רוחמה אברהם-בלילא: אם הממשלה הזו לא תעשה את זה, הוועדה הזו צריכה לקחת את האחריות, כי האחריות מוטלת עלינו.
רוחמה אברהם-בלילא: אסור לנו לבזבז את כל ההישגים שהמחאה החברתית הצודקת הזו השיגה.
משה גפני: גברת סתיו שפיר.
סתיו שפיר: שלום, תודה רבה שהזמנתם אותנו לכאן.
סתיו שפיר: תיכף יום כיפור מגיע ועדיין לא ביקשנו סליחות.
סתיו שפיר: אז אני אהיה הראשונה לבקש: סליחה על זה שלא התעוררנו קודם, סליחה על זה שבמשך שנים נתנו למדיניות כלכלית אלימה להכניס את החברה שלנו למצב קשה, עגום, מצב של הפרדה, מצב של סכסוכים פנימיים, מצב של קריסה.
סתיו שפיר: סליחה שלא הצלחנו לקום כולנו ביחד, לשים המון דברים בצד, כדי להתאחד ולדרוש דבר אחד קונקרטי למען העתיד של החברה שלנו בישראל.
סתיו שפיר: סליחה גדולה.
סתיו שפיר: אבל אז קמנו, קמנו ועשינו את זה.
סתיו שפיר: אמרו לנו שוב ושוב שאין פתרונות קסם, אבל אנחנו כציבור, כעם, חוללנו קסמים.
סתיו שפיר: חוללנו קסמים ודרשנו דברים גדולים, מאוד מאוד גדולים.
סתיו שפיר: אבל כמו שנאמר פה, יש כאן הזדמנות אדירה, הזדמנות שכבר קיימת כשפה חדשה, שיש נכונות של כולם, של כולנו, ליישם אותה.
סתיו שפיר: הוועדה שהוקמה על-ידי ראש הממשלה היא ועדה שאכן משתמשת בשפה שאנחנו יצרנו.
סתיו שפיר: היא ועדה שאומרת צדק חברתי.
סתיו שפיר: היא ועדה שמשתמשת בכל המושגים האלו, היא אפילו משתמשת בפייסבוק.
סתיו שפיר: אבל זה שהיא משתמשת בפייסבוק לא הופך אותה לעדכנית באמת.
סתיו שפיר: מה שאנחנו דורשים כאן זה שינוי כיוון.
סתיו שפיר: אנחנו דורשים שינוי מהותי, יסודי, מהכלכלה.
סתיו שפיר: אנחנו דורשים תקציב חברתי חדש כבר עכשיו.
סתיו שפיר: לא בעוד שנתיים, לא מאוחר יותר, אנחנו דורשים את זה עכשיו.
סתיו שפיר: אנחנו דורשים דיור ציבורי עכשיו.
סתיו שפיר: אנחנו דורשים תנאי תעסוקה הוגנים.
סתיו שפיר: אנחנו דורשים פה דברים שהם כל-כך בסיסיים, שלא היתה בעיה לאף אחד ללמוד אותם בחודשים האחרונים, ולהתחיל להבין במה באמת מדובר.
סתיו שפיר: בזמן שהכנסת יצאה לחופשה אנחנו ישבנו על מחצלות ובמאהלים ולמדנו.
סתיו שפיר: קראו לנו מפונקים, אז בסדר – אם לדרוש זכות לקורת גג לכל אדם ואדם זה פינוק, אז כנראה שאנחנו מפונקים.
סתיו שפיר: ואז קראו לנו אנרכיסטים – אז אם לשבת ביחד עם כל אדם ולדרוש פתרון שמתאים לכולם, לשכבות המבוססות ביותר וגם לשכבות המוחלשות, לאנשים מכל דת, ליהודים, לערבים, לעולים חדשים וישנים, לנכים, למחוסרי דיור, לכל קהילה וקהילה במדינה הזו – אם זה אנרכיזם, אז אולי אנחנו גם אנרכיסטים.
סתיו שפיר: ואז אמרו לנו, כמובן, שאנחנו ילדים.
סתיו שפיר: אז אם לדרוש את החלום הזה, חלום למען עתיד טוב יותר במדינה שלנו – מדינה באמת נפלאה שיכולה להיות נפלאה הרבה יותר, וכולנו בחדר הזה יודעים את זה – אם זה אומר שאנחנו ילדים אז כנראה שאנחנו ילדים.
משה גפני: יש פה חברי ועדה שהיו רוצים שיגידו את זה עליהם.
סתיו שפיר: נהדר.
סתיו שפיר: יש פה תהליך, יש פה מעשה שדורש אומץ.
סתיו שפיר: הוא דורש אומץ שאני בטוחה שיש לכל אחד ואחד מהאנשים שניסו להיבחר ונבחרו לכנסת הזו.
סתיו שפיר: וכרגע יש עם שלם מאחוריכם שמבקש שתצטרפו אליו.
סתיו שפיר: אני רואה את זה קורה דרך התגובות לדוח טרכטנברג – התגובות החצי עוינות, אולי יותר מחצי עוינות – על זה שנראה שיש פה עוד ניסיון להעביר את אותה מדיניות ישנה מאחורי גבינו, רק תחת כסות חדשה.
סתיו שפיר: התגובות האלה מעידות על כך שיש פה את הנכונות, ושיש בכנסת הזו את האומץ הזה.
סתיו שפיר: חברי וחברות כנסת, אתם תיבחנו בחודשים הקרובים על-ידי העם הזה על-פי כמה אומץ יש לכם, לכל אחד ואחת מכם.
סתיו שפיר: כמה אומץ יש לכם להצביע בעד תקציב חדש, לשנות את פני המדינה הזו.
סתיו שפיר: יש עם שלם מאחוריכם, וכולנו רוצים את אותו הדבר.
סתיו שפיר: כמה מהר נוכל לעשות את זה וכמה חריף – זה המבחן שלכם.
סתיו שפיר: אנחנו עומדים בפתח שנה חדשה, ואני בטוחה שהיא תהיה שנה הרבה יותר טובה מכל השנים שקדמו לה.
סתיו שפיר: היא תהיה, בראש ובראשונה, שנה של אומץ.
סתיו שפיר: אנחנו כולנו ביחד מחויבים כרגע לאומץ הזה, כדי ליצור חברה חדשה וטובה באמת בישראל.
משה גפני: חברת הכנסת זהבה גלאון, ואחריה מר יוג'ין קנדל – יושב-ראש המועצה הלאומית לכלכלה.
זהבה גלאון: פרופסור טרכטנברג, יש משהו מעורר כבוד בעובדה שציינת שעברת מהמגזר האקדמי למגזר הציבורי.
זהבה גלאון: זה בהחלט מעורר כבוד ולקחת על עצמך תפקיד, אבל אני חושבת שאתה רואה את זה גם בשבועות האחרונים, ובעיקר אחרי אתמול – אחרי הפארסה של ישיבת הממשלה, שהתפקיד הזה הוא כפוי טובה.
זהבה גלאון: אתמול ראש הממשלה מר בנימין נתניהו, "המית" את הדוח שלך בישיבת הממשלה.
זהבה גלאון: והיום, מה שאנחנו רואים כאן זה וידוא הריגה, ואולי טוב שכך.
זהבה גלאון: מהדברים ששמענו קודם לכן, אנחנו עדים לתהלוכת הקבורה של הדוח.
זהבה גלאון: כי הדוח שאמור היה להתמודד עם הבעיות המבניות שהציפה המחאה, הדוח הזה – אתה תיארת בצורה מקיפה, מרשימה, מעוררת כבוד, גם המיפוי של הדוח – אבל הפתרונות שהצעת, דרכי ההתמודדות, אני מצטערת שאני צריכה להגדיר אותם כאחיזת עיניים.
זהבה גלאון: ההצעות שהצעת בעצם לא מתמודדות עם הבעיות המבניות, או עם תחלואי הבעיות של החברה הישראלית.
זהבה גלאון: אי אפשר לתת פתרונות נקודתיים, אי אפשר להציע פתרונות שבאים עם אותה הצעה שאומרת: לא מגדילים את התקציב.
זהבה גלאון: איך אפשר לשקם את מדינת הרווחה?
זהבה גלאון: דובר כאן קודם על דיור, על חינוך, על רווחה, על בריאות – איך אפשר לשקם את מדינת הרווחה בלי להגדיל את התקציב?
זהבה גלאון: אצלנו בשכונה בפתח תקווה קראו לזה בזמנו: גם קרחת וגם תלתלים על ראש אחד, ואני למדתי שזה לא אפשרי.
רוחמה אברהם-בלילא: יש את זה על הראש של נתניהו.
זהבה גלאון: תסתכלו סביבכם: אי אפשר גם קרחת וגם תלתלים, וזה מה שהוועדה הציעה.
זהבה גלאון: פתרונות נקודתיים, פרופסור טרכטנברג, קראנו את הדוח, מחצית מההצעות שהצעת, נאמר כבר קודם – הם חוקים שקיימים בחוק ההסדרים, שהממשלה הזו פעם אחר פעם "מייבשת".
זהבה גלאון: והמחצית השנייה של ההצעות שהצעת זה חוקים שהממשלה לא מאשרת להם תקציב, ולא תאשר להם תקציב.
זהבה גלאון: דובר כאן על העלאת מס החברות – האם ראש הממשלה בנימין נתניהו יעלה מס על רווחי הון ב-5%?
זהבה גלאון: האם זה אפשרי?
זהבה גלאון: זה מנוגד לכל תפיסת העולם שלו, לכל הזיות השוק החופשי שלו.
זהבה גלאון: מציעים כאן להעלות את מס החברות, לבטל את המתווה, ולהעלות ב-1%.
זהבה גלאון: מה, זה משמעותי?
זהבה גלאון: מר נתניהו ילך להצעה להעלות בממדים כאלה את המסים – מס על רווחי הון?
זהבה גלאון: מר נתניהו הוא חבר של הטייקונים.
זהבה גלאון: יכולה להיות ועדת הריכוזיות מפה על הודעה חדשה.
זהבה גלאון: כל התפיסה הניאו-ליברלית, כל הגישה, באה לשרת קבוצה אחת במשק.
זהבה גלאון: וגם כל הבלוף הזה להגיד: אנחנו עכשיו נקצץ 2 מיליארד ש"ח בתקציב הביטחון.
זהבה גלאון: כבר שמענו איך מנסים להלך עלינו אימים – יקצצו בתקציב הביטחון.
זהבה גלאון: אנחנו מכירים את שיטת הדלת המסתובבת: מה שמקצצים בתקציב הביטחון, כל שנה הם רק מקבלים יותר, כל שנה.
זהבה גלאון: אז הסידור של מעונות היום יהיה אולי על חשבון תקציב הביטחון, בכלל מגיל שלוש ולא מגיל אפס.
זהבה גלאון: אדוני יושב-ראש הוועדה, ההצעות שכבר שמעתי שהוצעו כאן לפרק את הדוח ואולי לדון בו בוועדות שונות – אלה הצעות שמבקשות - - -
משה גפני: אין הצעה כזאת.
זהבה גלאון: ישב כאן קודם יושב-ראש ועדה אחרת והציע הצעה כזאת.
משה גפני: אם יש דברים שנוגעים לוועדת הכלכלה, אז הם יידונו בוועדת הכלכלה.
משה גפני: אם זה נוגע לוועדה לזכויות הילד, הדיון יהיה בוועדה לזכויות הילד.
זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אם לא יהיה תקציב חדש - -
משה גפני: הניסוי יהיה כאן, הדברים המרכזיים יהיו כאן.
זהבה גלאון: - - אם לא יפרקו את התקציב הדו שנתי, ולא יהיה תקציב חדש - -
משה גפני: אוקיי, זה כאן.
זהבה גלאון: - - כל ההצעות שהדוח הזה מציע הן הצעות על הקרח.
זהבה גלאון: הדוח הזה, אדוני היושב-ראש, גם לא טיפל בבור השומן – וצריך לומר את זה, אולי אתה לא תאהב את זה, אדוני היושב-ראש – לא טיפל בבור השומן של התקציבים שניתנים לשני סקטורים מאוד משמעותיים: האחד – זה המתנחלים, והשני – זה הסקטור שגם אתה מייצג, אבל לא רק.
זהבה גלאון: אם רוצים לדאוג לציבור הישראלי כולו או לציבור שיצא לרחוב, לא יכול להיות שהפתרונות יהיו פתרונות סקטוריאליים.
זהבה גלאון: לא במקרה אתמול נציגי הממשלה, החברים בממשלה, על בסיס חלוקה מפלגתית לא תמכו בדוח.
זהבה גלאון: כל אחד חושב רק על הסקטור שלו, ולא חושב על הציבור.
זהבה גלאון: ולכן הדוח הזה חשוב בכך שהוא מיפה את - - -
משה גפני: מה היה הסקטור של מר אהוד ברק שם?
משה גפני: אני הבנתי מה זה.
יואל חסון: השכנים שלו.
יואל חסון: הסקטור שלו זה השכנים שלו.
רוחמה אברהם-בלילא: לצוף ולהישאר בתודעה הציבורית.
גאלב מג'אדלה: מושבים.
משה גפני: מושבים?
יואל חסון: לא, זה השכנים שלו, תאמין לי.
זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, כולם היום מדברים בשפה של צדק חברתי – זה מס שפתיים.
זהבה גלאון: הדוח הזה והממשלה הזו משלמים מס שפתיים למושג "צדק חברתי".