GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלי יחימוביץ': מגבלות תקינה זה כאשר מדברים על האיש השמן, על השירות הציבורי "הרקוב והמושחת" ואז רוצים להרזות את האיש השמן ורוצים לעשות אותו יעיל יותר, ולכן מוציאים לאאוט-סורסינג ועושים הפרטות.
שלי יחימוביץ': אז נוצרים אותם עבדים.
שלי יחימוביץ': תקינה זה דבר שהממשלה קובעת.
שלי יחימוביץ': אם המדינה רוצה שירות מדינה נורמאלי, מתפקד, אחראי, עם אנשים משובחים, תואיל המדינה ותשלם לעובדי שירות המדינה שכר נורמאלי, אבל במקום לעשות את זה, אנחנו כל הזמן מקפיאים ומקפיאים, מרזים ומרזים, מייעלים ומייעלים, מפריטים ומפריטים, ועוד אאוט-סורסינג ועוד הוצאה לעמותה.
שלי יחימוביץ': עובדים סוציאליים, הם אפילו לא יודעים כמה עובדים סוציאליים עובדים אצלם.
שלי יחימוביץ': הם לא יודעים כי הם מוציאים למכרז, עמותה זוכה במכרז ומבחינתם העובד הסוציאלי יכול למות באותו מכהן בתפקידו.
שלי יחימוביץ': הם לא ידעו שהוא מת כי אמנם הוא עובד בלשכת הרווחה אבל הם לא מכירים בו והם לא מכירים בקיומו.
שלי יחימוביץ': הם התקשרו עם עמותה.
שלי יחימוביץ': צריך לנער את השיח השקרי הזה ובטח עכשיו.
שלי יחימוביץ': כולם מדברים על עובדי קבלן, כולם נורא מרחמים על עובדי קבלן ואומרים אוי, אוי, אוי, אבל הדבר הזה נובע מאידיאולוגיה.
שלי יחימוביץ': זה לא סתם שיש איזה כשל קטן ואנחנו נחוקק חוק קטן וכל סוגיית עובדי הקבלן תיפתר.
שלי יחימוביץ': הם רוצים את המצב כך.
שלי יחימוביץ': הם רוצים לא לראות את שמונים העובדים האלה ברוטנברג, כמשל, ויש מאות אלפים כאלה.
שלי יחימוביץ': תשאל את אילן כמה עובדים של נותני שירותים עובדים אצלו באמת.
שלי יחימוביץ': לא אצלך, אילן, אלא במדינה.
שלי יחימוביץ': הוא לא ידע להגיד לך.
שלי יחימוביץ': אני יכולה להגיד עכשיו שמיליון עובדים מועסקים כך ואף אחד לא יוכל לסתור אותי בכלל כי הם לא רוצים לדעת כמה עובדים הם מעסיקים בצורה כזאת.
משה גפני: עובדי קבלן?
שלי יחימוביץ': אני מדברת על נותני שירותים.
שלי יחימוביץ': נקרא להם בשם שהגנרי שלהם.
שלי יחימוביץ': הוא לא יודע כמה עובדים בחברת חשמל, הוא לא יודע כמה עובדים בתאגידים, הוא לא יודע כמה עובדות סוציאליות מועסקות כך, הוא לא יודע כמה מתכנתים מועסקים כך, הוא לא יודע והוא לא רוצה לדעת.
שלי יחימוביץ': הרי אם הוא ידע, היה אחריות מזמין.
שלי יחימוביץ': לכן כל הדוח הזה הוא חתיכת שקר אחד גדול, מלווה בדברי הסתה נגד עבודה מאורגנת, נגד עובדי מדינה, יש כאן אידיאולוגיה של שנאת השירות הציבורי.
שלי יחימוביץ': הרי מבחינת הרטוריקה שלהם והאמונה שלהם – לא, אילן בחור מאוד טוב, באמת, הוא טוב והגון אבל זה לא עניין של אישיות.
אילן לוין: לרגע חשבתי שאני עובד אצל איזה טייקון.
שלי יחימוביץ': זה לא עניין של מבנה אישיות.
שלי יחימוביץ': אילן הוא בחור טוב והגון וכל המשא ומתן שלי על תיקון החוק היה ומתן שקוף, גלוי וטוב, אבל אני מדברת כאן על אידיאולוגיה.
שלי יחימוביץ': היא שליח של שיטה והשיטה הזאת היא שיטה שדוגלת בהמשך העיוורון.
שלי יחימוביץ': הממשלה נאבקת בעוני.
שלי יחימוביץ': איך אתה יכול להיאבק בעוני כשאתה במו ידיך מייצר כל הזמן עוד ועוד עובדים עניים?
שלי יחימוביץ': יש לי עוד הרבה מה לומר.
משה גפני: אני רוצה להגיע למסקנות.
שלי יחימוביץ': אני אפילו לא אדבר על השכר הגבוה באמת כמו שאמרה זהבה, ובצדק.
שלי יחימוביץ': השכר בחברות הציבוריות שנסחרות בבורסה.
שלי יחימוביץ': על מה אתם מדברים אתנו?
שלי יחימוביץ': שני מיליון שקלים לדוד עזריאלי, שני מיליון שקלים לניר גלעד, מיליון ו-800 אלף שקלים לעקיבא מוזס, מיליון ו-300 אלף שקלים לאליעזר שקדי.
אילן לוין: זה לחודש, לא?
שלי יחימוביץ': לחודש.
שלי יחימוביץ': אמנם כאן יושב הממונה על השכר, אבל האוצר הוא גם הרגלטור.
משה גפני: הזכרת גם את אלי יונס?
שלי יחימוביץ': אתה רוצה שאני אזכיר גם אותו?
משה גפני: אני רק שאלתי אם אמרת.
שלי יחימוביץ': אלי יונס, רק מיליון ו-100 אלף שקלים לחודש.
משה גפני: יותר.
משה גפני: מאיפה את קוראת את זה?
שלי יחימוביץ': מהדוח האחרון.
זהבה גלאון: מאז המשכורת עלתה.
שלי יחימוביץ': ברור שמאז המשכורת עלתה.
שלי יחימוביץ': גפני, ממש לסיום.
שלי יחימוביץ': במקום לנתח את הדוח הזה, אנחנו צריכים לדבר על הדבר האמיתי והדבר האמיתי הוא שלמדינה יש פחות ופחות עובדים משלה ויותר ויותר עבדים שהיא מסרבת להכיר בקיומם.
שלי יחימוביץ': את השקר הזה צריך להפסיק.
גאלב מג'אדלה: כבוד היושב ראש, אני רוצה לומר לך שמהחגיגה הזאת יש אנשים שנהנים וכל שנה חוגגים ויש אנשים שנהנים מזה כל שנה ומראים לנו איזו עבודה נאמנה הם עושים וחושפים בפנינו כל מיני דברים חשובים.
גאלב מג'אדלה: התשובה לאלה ולאלה צריכה להיות היוזמה שלנו כאן
גאלב מג'אדלה: סביב השולחן בחקיקה יסודית, אמיתית ורצינית, כך שלא יעקפו אותה בתקינה.
משה גפני: מה יהיה בחקיקה?
גאלב מג'אדלה: נסדיר את כל הדברים.
גאלב מג'אדלה: כל המחלות האלה, כל הלקונות האלה, כאשר מגיעים לשיא כוח אדם, עוקפים את התקינה ומגדילים אותה.
גאלב מג'אדלה: מעלים את התקינה עם בקרה ועם פיקוח.
גאלב מג'אדלה: לא מביאים בפנינו את אלה שמקבלים שכר רעב.
גאלב מג'אדלה: כל ההתחכמויות האלה, אנחנו מכירים אותן.
גאלב מג'אדלה: הם פשוט מאוד באים ליישם או לבצע מדיניות אידיאולוגית ברורה וידועה.
גאלב מג'אדלה: זה שהעבירו את כל הכספים שלנו, של הפנסיה שלנו לבורסות ואחר כך הטייקונים משלמים מיליון ורבע שקלים בחודש, אנחנו לא שותפים לחגיגה הזאת?
גאלב מג'אדלה: זה לא הכסף שלנו?
גאלב מג'אדלה: זה הכסף שלנו.
גאלב מג'אדלה: לכן אני אומר לך ביושר שהממשלה לא תיזום חוק כזה.
גאלב מג'אדלה: הם לא ייזמו חוק כי הם נהנים מהחוק הזה שיש בו חורים ולקונות.
גאלב מג'אדלה: אני חושב שאם ועדת הכספים רוצה להשאיר חותם בקדנציה הזאת ולהראות שעשתה סדר למען אלה שמקבלים שכר רעב וטיפלה באלה שמקבלים שכר מופלג שגובל בשחיתות, אנחנו, כל הסיעות, צריכים ליזום הצעת חוק עליה ישבו אנשים מאוד רציניים ויעשו אותה באופן טוב מאוד.
גאלב מג'אדלה: אז באמת מילאנו את חובתנו כלפי כל הצדדים במעגל כאשר חלק נהנה, חלק עושה הצגה וחלק משתמש בזה.
גאלב מג'אדלה: בסוף המצב נשאר כמות שהוא ואפילו משתנה לרעה.
גאלב מג'אדלה: זאת ההצעה שלי.
שלמה מולה: האמת היא שאני רוצה שנדבר דווקא על שירה כמשל.
שלמה מולה: על שירה שמשרתת אותנו בכנסת.
שלמה מולה: נדבר עליה כדוגמה ויש רבים כמוה כאן בכנסת.
שלמה מולה: הצביעות הזאת שחוגגת, קודם כל, זה מתחיל אצלנו בבית כאן.
שלמה מולה: אצלנו בבית יכולנו לשנות את המציאות הזאת.
שלמה מולה: אני רוצה לומר לך שבדיון שהיה – ונמצאת כאן ליה – ישבנו עם חשב הכנסת ועם היועץ המשפטי של הכנסת ואמרנו שהכנסת תהווה דוגמה להתמודד עם שאלת עובדי הקבלן או נותני השירות.
שלמה מולה: אמרנו שאולי אנחנו נהיה הראשונים להתמודד עם השאלה הזאת.
שלמה מולה: מה אתה חושב אמרו לנו?
שלמה מולה: אמרו לנו שהכנסת לא יכולה להיות יוצאת דופן.
שלמה מולה: בסופו של דבר משרתים אותנו עבדים ובואו נודה על האמת, ואנחנו כחברי הכנסת נהנים מזה.
שלמה מולה: מי שלא עושה סדר אצלו בבית, שלא ילך לעשות סדר במקום אחר.
שלמה מולה: קודם כל, בואו נשאל את עצמנו האם באמת אנחנו מסוגלים לומר לכנסת, ליושב ראש הכנסת, לוועדת הכנסת, שבכנסת לא יכולים להיות עבדים.
שלמה מולה: אנחנו לא מצליחים.
שלמה מולה: עובדה היא שכולם שותקים.
שלמה מולה: הדוגמה הנוספת שאני רוצה לתת היא בית חולים אסף הרופא.
שלמה מולה: אני קיבלתי מכתב מ-32 עובדים וכולם דווקא יוצאי אתיופיה.
שלמה מולה: כולם עובדי ניקיון.
שלמה מולה: הם עבדו ארבע שנים כעובדי קבלן ואז עשו להם הערכת עובד.
שלמה מולה: כולם היו מצוינים.
שלמה מולה: ארבעה חודשים לפני שפיטרו אותם, עשו להם הערכת עובד ולא כולם נתנו הערכת עובד טובה ואז פיטרו את כולם.
שלמה מולה: מה עשו?
שלמה מולה: יש הוראה של משרד האוצר לצמצם בתקני כוח אדם.
שלמה מולה: את מי הם פיטרו?
שלמה מולה: את כל העובדים האתיופים.
שלמה מולה: אני פניתי עם זה למבקר המדינה, פניתי לכל מיני גורמים ואני מחכה לראות מה תהיה התגובה.
שלמה מולה: רבותיי, אנחנו לא מגינים על העובדים החלשים.
שלמה מולה: אני חושב שאנחנו מגינים רק על העובדים החזקים.
שלמה מולה: מהנתונים שראינו עכשיו, 8,398 עובדי קבלן שמועסקים ב-2,065, ה אומר שבסופו של דבר מעסיקים אותם אפילו ברבע משרה ובחצי משרה.
שלמה מולה: אנשים יבואו לעבוד כי הם צריכים להתפרנס והם צריכים להביא כסף הביתה.
שלמה מולה: אני לא מדבר על יוקר המחייה אבל עובד בחצי משרה, תאמין לי שהוא עובד כמו במשרה מלאה.
שלמה מולה: מאיימים עליו, אומרים לו לעבוד ולתת עוד שעות, אבל לא משלמים לו שעות נוספות.
שלמה מולה: זאת אומרת, זאת עבדות בשידור חי.
שלמה מולה: אנחנו רואים את זה ואנחנו לא מתמודדים עם זה.
שלמה מולה: אני חושב שאנחנו לא עושים את עבודתנו ואנחנו לא מגינים עליהם.
שלמה מולה: דרך אגב, שלי דיברה על חברת החשמל.
שלמה מולה: התופעה הזאת בחברת החשמל ובעוד כמה מקומות בגלל הסכמי עבודה אומרת שמעסיקים עובדים במשך חמש שנים, מפטרים אותם, אומרים להם ללכת הביתה ושיחזרו חמש שנים אחרי.
שלמה מולה: אדם שמגיע לגיל חמישים, אחר כך הולך לחפש מקום עבודה, בגיל 55 לא מקבלים אותו במקום עבודה כלשהו.
שלמה מולה: על התופעה הזאת, דרך אגב, אתם חתומים.
שלמה מולה: על התופעה הזאת חתומה ההסתדרות הכללית.
שלי יחימוביץ': לפני עשר שנים.
שלי יחימוביץ': לפני עשר שנים נחתמו חוזים מאוד קשים שהם טובים לחמש ולעשר שנים.
שלי יחימוביץ': היום העובדים נפלטים החוצה.
שלמה מולה: התופעה הזאת של העסקת עובדים בכל מיני טכניקות שרק פוגעות בעובד, אנחנו לא מצליחים להתמודד אתה.
שלמה מולה: אני מציע אדוני היושב ראש, אולי תקים ועדת משנה של ועדת הכספים שתציע הצעת חוק שחולשת על כל הנושא של העסקת עובדים.
שלמה מולה: אני לא מאמין שהממשלה תיזום הצעת חוק.
שלמה מולה: משרד האוצר יתנגד וזה לא ילך ולא ייעשה.
שלמה מולה: יכול להיות שזה מה שצריך לעשות.
שלמה מולה: אם אנחנו רוצים להתמודד עם השאלה של מחאה חברתית, של יוקר המחייה, כל עוד שאנחנו לא עושים סדר, לא נראה לי שאנחנו נצליח.
רונית תירוש: אני רוצה להתייחס לשני הנושאים, גם לאפליה של נשים וגם לנושא של עובדי קבלן.
רונית תירוש: אני חייבת לומר לאילן שהמגזר הציבורי בהתנהלות שלו מול נושא השכר, הוא בעצם משקף למגזר הפרטי נורמות ערכיות של התנהלות עסקית והתנהלות של העסקת עובדים.
רונית תירוש: אני חושבת שאתם צריכים להבין את כובד המשקל של המשמעויות וההשלכות של ההתנהלות.
רונית תירוש: אני לא יודעת איך לייצר, אבל צריך לייצר מצב של שקיפות.
רונית תירוש: אני יודעת שאי אפשר לרדת לכל הרזולוציות, אבל ליצור שקיפות בעלויות של משרות או תקנים למיניהם.
רונית תירוש: אני עכשיו חושבת שאולי כמנכ"לית משרד קיבלתי פחות ממנכ"לים.
רונית תירוש: אף פעם לא הייתה לי אפשרות לבדוק את זה ועל אחת כמה וכמה שמדברים על תפקידים זוטרים יותר.
רונית תירוש: אני באמת באתי בתחושה תמימה שבמגזר הציבורי לא קיימת אפליה.
רונית תירוש: יש פטנטים ואני מבינה שהם קיימים.
רונית תירוש: מתעקשים שהבסיס של השכר הוא בסיס זהה, אבל עליו יש כל מיני תוספות מתוספות שונות ואנחנו הולכים לאיבוד.
רונית תירוש: צריך לנסות לא לתחמן.
רונית תירוש: צדקה זהבה שאמרה שיש כאן פגיעה בצמיחה.
רונית תירוש: הרי יש לכם עניין שנשים יעבדו וייצרו יותר כסף ובגין הכסף שהם מייצרים, נשים גם מבזבזות יותר כסף, להזכירכם.
רונית תירוש: כדאי מאוד לקחת את זה בחשבון.
רונית תירוש: אני רק שואלת את עצמי מה קורה אם אני גם אישה ואני גם חרדית.
רונית תירוש: אני מקבלת עוד פחות?
משה גפני: את שואלת את השאלה ברצינות או שזה בשביל הבדיחה?
משה גפני: אם זה בשביל הבדיחה, זאת בדיחה טובה, אבל אם זה ברצינות, אני אענה לך.
משה גפני: בסקטור הציבורי לא, בסקטור הפרטי – כן.
משה גפני: במודיעין עלית יש תעסוקת נשים באותה חברה שיש בפתח תקווה, החרדיות מקבלות הרבה פחות.
רונית תירוש: רואת חשבון תקבל פחות.
משה גפני: זה בסקטור הפרטי ולא בציבורי.
רונית תירוש: אם הזכרת בדיחה, באמת בהזדמנות זו אני מבקשת לציין בפני הפרוטוקול שהתבדחתי קודם בעניין מנהלות ומנהלי הוועדות.
רונית תירוש: אני מקווה שלא לקחתם את זה ברצינות ואם זה בפרוטוקול, ברשותך, אני מבקשת למחוק את זה.
רונית תירוש: לנושא של עובדי קבלן.
רונית תירוש: אני משחזרת את ימיי כמנכ"לית ויש כאן הרבה האשמות וניסיון להבין מי בעל הבית.
רונית תירוש: מי האחראי על כל הנושא של עובדי קבלן.
רונית תירוש: אין גורם מרכז בשירות המדינה.
רונית תירוש: זה עובד מול כל משרד במקרה הזה.
רונית תירוש: אני כמנכ"לית אף פעם לא ידעתי כמה משלמים.
רונית תירוש: אני יודעת שהוצאנו מכרזים, אם אל חטאת הוא שהמכרז הזול ביותר זוכה, וזה אומר שמי שמקבל את המכרז, הקבלן, בעצם כבר נדרש לשלם פחות לעובדים שלו ואז הוא שוחק אותם יותר ויותר.
רונית תירוש: הוא כמובן אף פעם לא יפסיד מזה שהוא לקח את המכרז בעלות נמוכה, אבל מי שיעשה את העבודה במינימום שכר, אלה יהיו אותם עובדים.
רונית תירוש: אני אף פעם לא ידעתי מי יושב מולי בישיבות.
רונית תירוש: אני אף פעם לא ידעתי אם זה עובד קבלן או זה עובד על תקן.
רונית תירוש: לא ידעתי.
רונית תירוש: אף פעם לא הלכתי לבדוק את זה.
רונית תירוש: בשבילי הם אותם אנשים.
רונית תירוש: מתי התחילו להתגלות בפניי כל הסדקים וההבדלים?
רונית תירוש: כשבאו ואמרו לי שלא קיבלו שי לחג.
רונית תירוש: אמרו לי שלא קיבלו שי לחג, שהם לא שייכים, יש יום האישה והם לא יוצאים ליום האישה.
רונית תירוש: הם לא זכאים לכל מיני צ'ופרים פשוטים וקטנים.
רונית תירוש: אמרו לי שזה עובד קבלן ואז גיליתי שיש כאן שני סקטורים שמופלים בצורה הכי מבזה.
רונית תירוש: באמת בצורה הכי מבזה ועל הדברים הכי טריביאליים.
רונית תירוש: אני כבר לא מדברת על השכר.
רונית תירוש: יש לזה השלכות נלוות שמעמידות אותם כעובדים סוג ב' ואני אומרת לך אילן שביניהם היו אנשים שתרמו למשרד בעבודה מקצועית לעילא ולעילא.
רונית תירוש: אני אפילו לא ידעתי שהם באו מבחוץ וכי הם אאוט-סורסינג כזה או מיקור חוץ כפי שאנחנו קוראים לזה.
רונית תירוש: אני חושבת שבעניין הזה אתה צריך לקחת לך כמשימה לבטל את כל הנושא של אאוט-סורסינג.
רונית תירוש: צריך שמשרדים יבינו על איזה מצבת כוח אדם הם עובדים וכי זו המצבת הקבועה, למעט מקרים מאוד חריגים שצריכים לבוא בפניך.
משה גפני: את שמה על כתפיו הצרות מה שלא קשור אליו.
משה גפני: מצבת כוח האדם של הקבלנים, זה הוא?
משה גפני: זה ממשלה.
משה גפני: זאת מלחמת עולם שצריך לנהל.
משה גפני: את צודקת ואני מסכים אתך לגמרי אבל צריך להפנות את הדברים לכתובת האמיתית.
רונית תירוש: בוא נחשוב איך עושים את זה.
רונית תירוש: זאת קלות בלתי נסבלת שמאפשרת למשרדים להוזיל את העלויות שלהם.
רונית תירוש: יותר קל כמה שיותר מהר להחזיר תקנים לנציבות שירות המדינה ולקבל אישורים למיקור חוץ שהוא זול יותר, ואז מגיעים אנשים שהם יכולים להיות עובדים נפלאים ולא סתם אמרתי עובדי מחשוב אלא מדובר באמת בכל רמות המשרד באנשים שהיו עובדי קבלן, אבל מעסיקים אותם בתנאים לא תנאים, כעובדים סוג ב'.
רונית תירוש: כאן אפשר יחסית באופן יותר פשוט להביא אולי בחקיקה מגבלה של אחוז - אני משווה את זה לתקנים – מאוד מינימאלי שמאפשר לקחת כעובדי חוץ עובדי קבלן וגם בתנאים מאוד מיוחדים שהמשרד צריך לבוא ולהסביר, כמו לנציב שירות המדינה או למי שמקביל לו בעניין עובדי קבלן, מדוע הוא מתעקש לקבל את העובדים האלה במיקור חוץ ולא כעובדי המשרד.
רונית תירוש: אני חושבת שזה דבר שהוא מחויב המציאות ולא רק מבחינה מוסרית ערכית אלא גם לטובת המשרד, כי אני אומרת לכם שהאווירה בתוך המשרד כשאני יושבת באותו משרד וזאת שלידי עובדת קבלן, ואנחנו עושים בדיוק את אותה עבודה ולפעמים עובד הקבלן עושה יותר גבוהה מקצועית מזו שאני כעובדת קבועה, אני חושבת שזה לא בריא גם באווירה הפנים משרדית.
מגלי והבה: הנציב לא אחראי לזה.
רונית תירוש: אני לא יודעת מי אחראי.
רונית תירוש: אנחנו מנסים להבין את זה.
מגלי והבה: זה נושא המדיניות.
מגלי והבה: זה האוצר.
פניה קירשנבאום: אחרי כל מה שנאמר, אפילו כנראה קשה להוסיף אבל אני רוצה לומר לכם ולחלוק איזו חוויה.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שהיום בתודעה שלי נפתח איזשהו חלון שעד היום ידעתי על קיומו אבל הוא היה איכשהו סגור בפניי.
פניה קירשנבאום: לא רק עובדי קבלן אלא כל הנושא של מיקור חוץ.
פניה קירשנבאום: באמת אנחנו מתעסקים ומקבלים פניות בנושא, אבל אני רוצה לחזור למחאה החברתית ולדוח טרכטנברג שאתה לא כל כך אוהב לשמוע.
פניה קירשנבאום: אתה יודע, כאשר אנחנו דיברנו על כל מיני הישגים או מה היינו רוצים להשיג, אנחנו מדברים על אנשים שיצאו לשוק ואנחנו ניתן להם הטבות בצורה של זיכוי במס.
פניה קירשנבאום: זאת אוכלוסייה שלעולם לא תגיע לשום דבר כי היא לא מגיעה לנושא של תשלום המס כי היא בתחתית של התחתית.
פניה קירשנבאום: זאת אומרת, אם גם אנחנו נלך וננסה לשפר בתחום הדיור או בתחום אחזקת הילדים במעונות וניתן להם זיכוי אפילו משפחתי, גם לבעל וגם לאישה, גם היא וגם הוא עובדי חברה נותנת שירותים או עובדי חברת קבלן, לעולם לא ישתפר המצב שלהם בעשירית אחוז.
פניה קירשנבאום: אני אומרת לכם שאנחנו אולי צריכים לבטל את כל המסקנות של טרכטנברג ולומר שנחזור וניתן כבוד לאנשים שיוצאים לעבודה.
שלמה מולה: נצביע על זה.
שלי יחימוביץ': שמת לב שבדוח טרכטנברג לא מוזכרת המילה עובדי קבלן?
ליה שמטוב: היא מוזכרת במשפט אחד.
פניה קירשנבאום: אני אומרת שאולי נחזור למעמד העובד שהיה לפני עשרות שנים כאן, כי השחיקה הזאת קיימת לא עכשיו ולא בעשור האחרון אלא היא קיימת כבר משנות ה-90.
פניה קירשנבאום: בואו נחזור אולי למה שהיה כאשר לכל עובד היה מעמד ולכל עובד היה תקן.
פניה קירשנבאום: אולי אז יהיה לבן אדם כבוד לצאת לעבודה, תהיה לו מוטיבציה לצאת לעבודה, אז לא צריך לתת כל מיני הטבות כי בשכר שהוא ירוויח, הוא יוכל לחנך את הילדים שלו, לפרנס את המשפחה שלו וכולי.
פניה קירשנבאום: מה שאנחנו עושים, זה משהו קוסמטי בלבד.
פניה קירשנבאום: אותו פלח אוכלוסייה שאתה, אילן, לצערי לא מודע לו אפילו, אני קוראת ב-"דה מרקר" ואני לא יודעת עד כמה זה נכון, אבל יש למשל מגזר שלם שהוא בטח לא תחת פיקוח שלך, כמו כל מיני ארגונים ללא כוונות רוח.
רונית תירוש: המגזר השלישי.
פניה קירשנבאום: המגזר השלישי.
פניה קירשנבאום: אני מסתכלת על השכר ורואה שבמכון הישראלי לדמוקרטיה, שם אנשים צריכים לייצג, השכר של המנכ"ל הוא 128 אלף שקלים בחודש.
פניה קירשנבאום: אדם במכון שלם מרוויח 109 אלף שקלים לחודש.
רונית תירוש: המועצה לשלום הילד.
פניה קירשנבאום: כולם שם.
פניה קירשנבאום: כולם בחגיגה הזאת.
פניה קירשנבאום: למה שגם הם לא ייכנסו לאיזשהו פיקוח?
משה גפני: מה את יכולה לומר למשל למכון הישראלי לדמוקרטיה?
משה גפני: הוא לא מקבל כסף מהמדינה.
זבולון אורלב: תכף אני אגיד לך מה אפשר לעשות.
פניה קירשנבאום: אתם לא מפקחים לא על אלה ולא על אלה.
פניה קירשנבאום: לא אתם אלא אנחנו לא מפקחים לא על אלה ולא על אלה.
פניה קירשנבאום: יש לנו כאן בעיה חברתית, ציבורית, אנושית וכל מה שאתם רוצים.
משה גפני: אגב, שלי, גם לא מופיעים פערי השכר בדוח טרכטנברג.
משה גפני: לא הבנתי למה זה לא מופיע.
שלי יחימוביץ': כל הדברים שלא נוחים לממשלה לא מופיעים בדוח טרכטנברג.
זבולון אורלב: אני מאוד מבין לליבם של חברי הכנסת שבצדק באותה הזדמנות שמניחים את הדוח השנתי של הממונה על השכר, עוסקים בכל סוגיה של שוק העבודה בישראל, בעיקר במגזר הציבורי.
זבולון אורלב: אין ספק שיש הרבה תחלואה ואולי תחלואה כפולה בשוק העבודה הזה.
זבולון אורלב: אני חושב שנאמרו כאן דברים מאוד חשובים.
זבולון אורלב: אני רוצה קודם כל להתייחס לדוח השנתי של הממונה.
זבולון אורלב: בעיניי הדוח הזה הוא דוח חשוב ואני מרגיש חובה לומר תודה והערכה לאלה שעושים את המלאכה הזאת ואני אומר לכם גם למה.
זבולון אורלב: יש לי שתי אינדיקציות מובהקות שהדוח הזה ממלא את ייעודו והוא משיג את מטרותיו על פי מה שקבע המחוקק.
זבולון אורלב: הדבר הראשון, המטרה שלו היא להפחית את החריגות בשכר בשירות הציבורי והדוח הזה מלמד על כך שמשנה לשנה החריגות פוחתות כיוון שנתנו שיניים לממונה מה עושים במקרה שיש חריגה.
זבולון אורלב: מפניות שאני מקבל בבקשה שאני אשפיע על הממונה, אני יודע כמה הדוח הזה הוא אפקטיבי ואל תרפינה ידיכם.
זבולון אורלב: הדברים שאומרים כאן הם דברים חשובים, אבל הדוח הזה ממולא.
זבולון אורלב: זאת אינדיקציה ראשונה.
זבולון אורלב: האינדיקציה השנייה היא שיש כאן בקשות של חברי כנסת שתכניס תחת כנפיך עוד סקטורים.
זבולון אורלב: הרי אם היית יחידה כושלת ולא ממלאת את תפקידך, לא היו מבקשים ממך.
זבולון אורלב: מבקשים ממך כאן כולם למה אתה כולל רק את אלה אלא בוא תכניס עוד כמה דברים.
זבולון אורלב: בעניין הזה אני שותף להם אבל אתה לא הכתובת.
זבולון אורלב: אלה שתי אינדיקציות שאני חושב שהוועדה צריכה להעריך מאוד את הדוח הזה.
זבולון אורלב: זה חוק שממש ממצה את מטרותיו ויישר כוח על הדבר הזה.
זבולון אורלב: אני למשל חושב שזה תפקידנו, ולא תפקידו, לנסות לגבש הצעת חוק בסוגיה הזאת שעושה את ההבחנה בין עובדי קבלן לנותני שירותים.
זבולון אורלב: יש כאן הרי בלוף אחד גדול.
זבולון אורלב: יש כאן מכבסה של שמות ואתמול ראינו גם בדוח מבקר המדינה מכבסה של שמות של תפקידים בלשכת ראש הממשלה לדורותיהם.
זבולון אורלב: התקן הוא כזה, הוא עושה דבר לגמרי אחר והכל שם בלוף אחד גדול.
זבולון אורלב: צריך לעשות סדר בדבר הזה דווקא בעקבות הדוח הזה והחצים לא צריכים להיות מופנים כלפיהם אלא כלפינו.
זבולון אורלב: אנחנו עדיין לא מילאנו את תפקידנו כדי לעשות את הדבר הזה.
זבולון אורלב: אני אומר לחברי הכנסת שאולי צריך להתארגן בקבוצת עבודה ולנסות להכין הצעת חוק כזאת.
זבולון אורלב: לגבי המגזר השלישי, ואני אומר את הדברים כיושב ראש השדולה לקידום החברה האזרחית.
זבולון אורלב: אין שום פיקוח, אין שום רגולציה ואין שום שקיפות ראויה.
זבולון אורלב: לפי חוק העמותות, כדי לקבל מינהל תקין, צריך לציין את חמשת מקבלי השכר הגבוה בעמותה, אבל זה לא מתפרסם באף מקום.
זבולון אורלב: שאלתי היא האם לא ניתן להכניס את הדבר הזה גם כן במסגרת הדוח.
אתי גבאי מורלי: זה רשם העמותות.
זבולון אורלב: אני לא בעד זה שיהיה דוח לכל אחד.
זבולון אורלב: יכול להיות שאנחנו נציע הצעת תיקון חוק שהדוח שלכם שכולל את המגזר הציבורי, מדובר בעמותות שמקבלות את מרבית כספן מן המדינה ויש כאן עניין.
אילן לוין: זה על ועדת אפרתי.
אתי גבאי מורלי: כן.
אתי גבאי מורלי: הייתה על זה ועדה והייתה ועדה עם מס הכנסה ועם רשם העמותות.
אתי גבאי מורלי: בשורה התחתונה, המלצות הוועדה נגנזו על ידי שר הפנים באותה תקופה ואני לא יודעת למה.
אתי גבאי מורלי: אני יכולה לתת לכם הרצאה שלמה על הנושא.
זבולון אורלב: אני אבוא אליך לקבל את הדוח הזה.
זבולון אורלב: אני מעוניין מאוד לראות את הדוח הזה.
זבולון אורלב: אני חושב שזה עניין של המגזר השלישי שגם שם השכר יהיה ראוי.
זבולון אורלב: לא עולה על הדעת שמנכ"ל משרד החינוך מקבל משכורת מסוימת ושר החינוך מקבל משכורת מסוימת אבל עמותה שהיא במסגרת המשרד הזה, השכר שם הוא בכלל בסולם אחר והוא כמו במגזר הפרטי.
אתי גבאי מורלי: נציגיך היו בוועדה .
זבולון אורלב: אני לא יודע מי אלה נציגיי.
אתי גבאי מורלי: הייתה אישה שאני לא זוכרת את שמה והיא מהמגזר השלישי.
אתי גבאי מורלי: אישה מאוד נחמדה.
זבולון אורלב: היא לא הנציגה שלי.
אתי גבאי מורלי: לא משנה.
אתי גבאי מורלי: הנציגים של מה שאתה מייצג, של המגזר השלישי.
זבולון אורלב: הם לא כל כך אוהבים את מה שאני אומר.
אתי גבאי מורלי: הם היו שם וחשבו שצריך פיקוח.
אתי גבאי מורלי: מצד שני הם אמרו שמה לעשות, אם תהיה איזושהי עמותה שתקבל אובר פיקוח של הממונה על השכר, מאוד יכול להיות שהם יוותרו על מעט השקלים שהם מקבלים מהמדינה.
זבולון אורלב: עת הייתי שר הרווחה, הנחיתי את מנכ"ל המשרד ואמרתי שעמותה שלא תגיש לנו את מקבלי השכר ואם השכר של המנכ"ל שם עולה על השכר של מנכ"ל משרד הרווחה, לא כדאי לה בכלל להגיש בקשת תמיכה ממשרד הרווחה.
זבולון אורלב: אין להם מה להגיש כי אנחנו לא נטפל בה.
זבולון אורלב: שילכו לבית המשפט ויעשו מה שהם רוצים כי זה בלתי מתקבל על הדעת.
זבולון אורלב: יש לנו כאן הזדמנות לשינוי.
זבולון אורלב: המחאה החברתית, האווירה היום היא כזאת שיש עכשיו הזדמנות לשינוי.
ליה שמטוב: אדוני היושב ראש, חברת הכנסת רונית תירוש נתנה דוגמה טובה.
ליה שמטוב: במשרד החינוך, עת היא הייתה מנכ"לית, היא בכלל לא ידעה מה קורה.
ליה שמטוב: חתמו על הסכם התקשרות בין משרד החינוך לבין הקבלן ובזה נגמר הסיפור.
ליה שמטוב: בגלל זה קיימות כל הבעיות.
ליה שמטוב: המדינה היא מזמינת השירותים הכי גדולה במדינה.
ליה שמטוב: אלה כל משרדי הממשלה שמזמינים את השירות הזה.
ליה שמטוב: החוק שהוא מהקדנציה השנייה, שהוא חוק שלי, של שלי, של דב חנין, לגבי אחראי מזמין קבלן, שוכב בוועדת הרווחה כי משרד התעשייה וגם משרד האוצר תוקעים אותו.
ליה שמטוב: זאת הכנה לקריאה ראשונה.
שלי יחימוביץ': צריך להחיל דין רציפות.
ליה שמטוב: לא נותנים להחיל את דין הרציפות כי המדינה לא רוצה לקחת על עצמה את האחריות.
ליה שמטוב: רונית תירוש אמרה את הדברים.
מגלי והבה: למה המדינה?
מגלי והבה: הממשלה.
ליה שמטוב: נכון, משרדי הממשלה.
ציון פיניאן: תגידי את השם המפורש.
ליה שמטוב: משרד החינוך הוא משרד בממשלה?
ליה שמטוב: הוא הזמין את השירותים?
ליה שמטוב: הוא צריך להיות אחראי כמזמין שירותי קבלן.
ליה שמטוב: לא צריך לחשוב על משהו כי זה כבר נעשה אלא שזה שוכב בוועדת הרווחה.
ליה שמטוב: אולי באמת בעזרת ועדת הכספים צריך לעשות משהו ולקדם את הצעת החוק.
משה גפני: מה יש בהצעה הזאת?
ליה שמטוב: אחריות מזמין שירותי קבלן.
ליה שמטוב: מי שמזמין שירותי קבלן, הוא יהיה גם אחראי על העובדים.
שלי יחימוביץ': אילן לא יוכל לומר שאין לו אחריות והוא לא יודע מי העובדים.
ליה שמטוב: מכרזים.
ליה שמטוב: כל שלוש שנים עושים מכרזים.
ליה שמטוב: לא כל חברה זוכה במכרז פעם שנייה.
ליה שמטוב: מקרה ממש טרי שהיה באיזשהו ישוב כאשר מכרז נסגר, החברה לא זכתה במכרז – חברה שנותנת שירותים – והזמינה את העובדים ואמרה בפומבי שכל הזכויות שהם צריכים לקבל, פיצויים ועוד דברים, הם לא יקבלו אלא הם יקבלו חצי.
ליה שמטוב: יש אכיפה או אין אכיפה, למה הם עושים את זה?
ליה שמטוב: הם יודעים שאם הם מפירים את החוק ומגיעים למשפט, במשפט, כמה שיהיה גובה הקנס, זה יותר משתלם להם לשלם את הקנס מאשר לשלם את הפיצויים ואת כל הזכויות לעובדים.
ליה שמטוב: אני הצעתי בוועדת העלייה והקליטה, עת דיברו על העולים החדשים, להקים קרן.
ליה שמטוב: מכל קנסות שמוטלים על ידי בית המשפט, להקים קרן כך שלפחות אלה שלא יכולים לקחת ולתבוע בבית המשפט, הקרן הזאת תעזור לעובדים האלה לייצג את עצמם בבית המשפט.
ציון פיניאן: אני רוצה לומר שהדוח הוא מעולה וכך היה גם בשנה שעברה.
גאלב מג'אדלה: גם בשנה הבאה הוא יהיה מעולה.
ציון פיניאן: גם בשנה הבאה הוא יהיה מעולה.
ציון פיניאן: אני לא יודע מה יהיה עם אילן בשנה הבאה.
ציון פיניאן: לגבי הדוח, אני יודע שבהרבה מאוד רשויות מקומיות בהן היו חריגות שכר, הליקויים תוקנו בצורה די מכובדת.
ציון פיניאן: למדו לקח.
ציון פיניאן: אותן עיריות שקיבלו את הסטירה בשנה שעברה, אני לא רואה אותן מופיעות בדוח השנה.
ציון פיניאן: רוב הטענות שלנו הן לא מופנות לאילן.
ציון פיניאן: רוב הטענות שלנו, כפי שאמרו כאן, היא כלפי החקיקה.
משה גפני: כן, לא לכל המשרד שלו.
ציון פיניאן: דיברו כאן על השלמת הכנסה.
ציון פיניאן: תעשה בחוק השלמת הכנסה, הם יצטרכו לקיים את החוק ואז הם יקבלו שכר מינימום.
ציון פיניאן: תבטל את השלמת ההכנסה על פי חוק, הם יקבלו שכר מינימום ולא נצטרך להתווכח למה מקבלים אלפיים שקלים ואחר כך עוד אלפיים שקלים כהשלמת הכנסה.
ציון פיניאן: אלה דברים שצריך לעשות בחקיקה.
מגלי והבה: אנחנו באמת מלווים את הדיון הזה זמן רב.
מגלי והבה: באו כל הממשלות ועשו קיצוצים בתקינה.
מגלי והבה: הכי קל היה להוציא את התקינה החוצה.
מגלי והבה: אחר כך באו עובדי הקבלן ואחר כך קניית שירותים, כפי שהם אומרים וזה כי רצו לחסוך ואז הלכו על הסגנון הזה.
מגלי והבה: שוב אנחנו אומרים תנו תקנים.
מגלי והבה: מהניסיון שלנו, גם ראלב מג'אדלה וגם אני בוועדת החקירה הפרלמנטארית, על תקנים קיימים של קרוב ל-150 תקנים, כדי לתקנן אותם ולהכניס אנשים לעבודה, כבר שלוש שנים עברו ולא נעשה דבר אלא אולי משהו קטן.
מגלי והבה: זאת אומרת, אנחנו מקיימים דיון שמטרתו להעלות את הסוגיה, להביא אותה אל השולחן אבל אתה, אדוני הממונה על השכר, באמת מה אתה יכול לעשות?
מגלי והבה: אם המדיניות של הממשלה לא תשתנה ולא ייתנו פתרון לאותן סוגיות, אנחנו נמשיך וניפגש בשנה הבאה בדיון הזה ואתה תאמר את אותם דברים.