GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לאה נס: כל ההתייחסות הזאת של כאילו אין שום דבר שהוא חשוב, הנטישה הזאת, זה לא מעניין.
לאה נס: אני לא חושב כמוהם, אני חושב ש"אגרקסקו" חשובה לחקלאות ולמדינת ישראל.
לאה נס: אני גם חושב שלא זורקים כך חברה שנבנתה ב-55 שנה, ובכך גורמים לאיבוד לקוחות, ולשבירת כל המערכות.
לאה נס: אם מישהו מחליט ש"אגרקסקו" לא חשובה, יש דרך לסגור את זה.
לאה נס: אנחנו נמצאים בתהליכים גם תחת בית המשפט, יש חקירות.
לאה נס: לנו יש את כל החומרים והפרוטוקולים של הישיבות, כולל עם נציגי המדינה.
לאה נס: אני אומר לכם שיהיו תביעות שיוגשו נגד המדינה וכנגד הפקידים שלה.
לאה נס: אני רוצה לראות מה יקרה כאשר יתבעו בהוצאה לפועל את אותה פקידה מאגף התקציבים שישבה בדירקטוריון, ומה יקרה כאשר יתבעו את המדינה ואתכם.
לאה נס: מה יקרה בסוף?
לאה נס: המדינה תשלם ותיתן כסף אחרי שהכול יתרסק, ואחרי שאנשים יתרסקו.
לאה נס: כל זה במקום לבוא עכשיו בשקט ובאלגנטיות ובמכובדות, וזה חבל.
לאה נס: חבל שמקלקלים את שמה של המדינה גם בחוץ-לארץ, וחבל שהורסים שווקים שנבנו בעשרות שנים גם בחוץ-לארץ וגם בארץ.
לאה נס: חבל שפוגעים במעמד של המדינה כאן בשוק ההון.
לאה נס: העלות שתהיה לכם בגיוסים של חברת חשמל וחברות אחרות היא לאין שיעור הרבה יותר מהכסף הקטן שניתן יהיה להעמיד פה ולפתור את הכול בצורה מכובדת, וחבל.
משה גפני: יוסי ישי, מנכ"ל משרד החקלאות, רצית להגיב בקצרה על הדברים שלו?
חיים כץ: נציגי העובדים, בבקשה.
גלילה הורנשטיין: עו"ד גלילה הורנשטיין.
גלילה הורנשטיין: אני מייצגת את העובדים בארץ – 332 עובדים.
גלילה הורנשטיין: אני לא מייצגת את עובדי חוץ-לארץ.
משה גפני: אמרו שיש בארץ 400.
חיים כץ: 332?
גלילה הורנשטיין: זה ייפוי הכוח שיש לי.
גלילה הורנשטיין: אולי יש עוד.
חיים כץ: אנחנו אפילו לא מגיעים ל-500.
גלילה הורנשטיין: יש בחוץ-לארץ.
חיים כץ: 130.
קריאות: 180, כולל זרים.
משה גפני: יש בארץ 332 עובדים שאת מייצגת אותם, וזה המוסמך.
משה גפני: ברור שכל אחד מהם הוא עולם מלא.
גלילה הורנשטיין: כל אחד זה מאה אחוז.
חיים כץ: תגיד לנו מהו הגיל הממוצע.
גלילה הורנשטיין: 45 – 50.
גלילה הורנשטיין: ותק של 20, 30 ו-40 – צוציקים.
גלילה הורנשטיין: יש כמה שיוצאים לפנסיה.
גלילה הורנשטיין: אבל, הגיל הממוצע הוא 50, וזה הבטן הרכה.
גלילה הורנשטיין: יש גם כמה צעירים, אבל העיקר הוא 50 – 55.
גלילה הורנשטיין: ברשותכם, אני רוצה להתייחס לנקודה אחת.
גלילה הורנשטיין: אותנו סיקרן - גם אמרנו את זה בוועדת העבודה והרווחה - איך הגענו בכלל להליך הזה.
גלילה הורנשטיין: מה קרה?
חיים כץ: קיבלת פה תשובה.
גלילה הורנשטיין: לא.
חיים כץ: קיבלת.
חיים כץ: משרד האוצר ומשרד החקלאות החליטו שהם יכולים לעשות את העבודה הזאת עם שתי פקידות דרך האינטרנט, והם חוסכים הרבה כסף.
חיים כץ: לא מעניין אותם מה המחיר שיקבלו החקלאים, ויאללה, סגרנו.
חיים כץ: במקום לבוא לוועדת שרים להפרטה, ולבוא לפה לדון על תנאי העובדים ועל הכול, אמרו: אנחנו סוגרים.
חיים כץ: אמרו לך את זה פה.
משה גפני: לא, אבל למען ההגינות נאמר גם שלפני זה זה נקלע לקשיים.
משה גפני: את כנראה התכוונת לעניין הזה.
גלילה הורנשטיין: "אגרקסקו" בקשיים, ואני לא אכנס לזה.
גלילה הורנשטיין: אני שאלתי, גם בבית המשפט, איך קרה שהגענו לאן שהגענו.
חיים כץ: בסדר, הגענו.
חיים כץ: השאלה היא מה אנחנו עושים עכשיו?
גלילה הורנשטיין: חברת "טריגר" באה לתת ייעוץ לחברה.
גלילה הורנשטיין: הם ישבו חודשיים-שלושה, כמה שישבו, והגיעו למסקנה - גם קיבלתי אישור של עורך הדין שלהם שהיה בדיון בבית המשפט - לעשות תוכנית הבראה כמו שדובר כאן.
גלילה הורנשטיין: אף אחד מהוועדה הזאת לא החליט לקחת את "אגרקסקו" להליך משפטי.
גלילה הורנשטיין: גם בבית המשפט שאלנו: איך קרה?
גלילה הורנשטיין: מה קרה בכלל?
גלילה הורנשטיין: הסתבר שבשלב מסוים כנראה - והכול אני אומרת "כנראה", כי אנחנו דרשנו חקירות, ותהיינה חקירות על זה – היתה איזושהי ישיבה.
גלילה הורנשטיין: יש לנו את המסמך, זה היה כנראה ב-30 לאפריל - אני מאוד זהירה, ואני לא רוצה שיתפסו אותי במילה - ששם רשות החברות יחד עם מועצת הצמחים ישבו והחליטו שכנראה הולכים להליך של הקפאה.
גלילה הורנשטיין: אני אומרת "כנראה" כי יש נייר, והנייר ידבר בעד עצמו.
גלילה הורנשטיין: התנאי הוא שתהיה הגנה על המגדלים.
גלילה הורנשטיין: אני לא יודעת אם כתוצאה מהישיבה הזאת הסיפור התגלגל או לא.
גלילה הורנשטיין: אבל, משרד החקלאות, מועצת הצמחים היתה מעורבת בהחלטה הזאת ללכת לקראת הקפאת ההליכים.
גלילה הורנשטיין: ברגע שהיתה החלטה ללכת, נגמר העניין.
גלילה הורנשטיין: כי אנחנו עכשיו רואים שאלמלא נפלה החלטה כזאת – ולא קשור כרגע להפרטה, זה בפירוש לא חשוב – הכספים שנגבו מגורמי חוץ וההפעלה שהיתה בתקופת ההקפאה נתנה אפשרות להמשיך להפעיל את זה במתכונת של הבראה, כי ניהלו משא-ומתן.
גלילה הורנשטיין: התחילו לנהל משא-ומתן עם העובדים לתוכנית הבראה, וכנראה שזה יכול היה לעבוד.
גלילה הורנשטיין: למה אני אומרת "כנראה"?
גלילה הורנשטיין: עובדה שזה לא עבד.
גלילה הורנשטיין: אבל, אנחנו לא יודעים למה זה לא עבד, מה היו הסיבות שגרמו להידרדרות ולהמשך הגלגול של הדבר.
גלילה הורנשטיין: בינואר השנה, כמו שנאמר, האוצר העביר 55 מיליון שקל.
גלילה הורנשטיין: שלא תהיינה אי-הבנות, לא בשביל המגדלים.
גלילה הורנשטיין: הכסף היה צבוע שם.
גלילה הורנשטיין: 12.5 מיליון שקל עבור הפיצויים שהעובדים היו צריכים לקבל במסגרת אותה תוכנית הבראה, 17 או 20 מיליון שקל כדי לעשות איחוד מחסנים וכל מיני דברים שקשורים לתפעול, ועוד איזה סכום כסף.
גלילה הורנשטיין: המגדלים בכלל לא היה ב-55 מיליון שקל האלה.
גלילה הורנשטיין: יום אחרי זה – אני אומרת את זה ציורית, כי לא הייתי שם – התאיידו ה-55.
גלילה הורנשטיין: אנחנו לא יודעים איפה הם.
אורלי לוי אבקסיס: הם לא הלכו למטרה שלשמה הם הוקצו.
גלילה הורנשטיין: קוראים לזה: טבלת שימושים – טבלה שהגשתי לבית המשפט כדי שבית המשפט יהיה ער וידע בדיוק מה קרה.
משה גפני: זה כסף שהמדינה נתנה.
גלילה הורנשטיין: אנחנו לא יודעים איפה הכסף.
משה גפני: האם מישהו יודע?
גלילה הורנשטיין: מי שיחקור ידע.
גלילה הורנשטיין: אני חושבת שיהיה קצת קשה.
אורלי לוי אבקסיס: מי מנהל את החשבונות של החברה?
גלילה הורנשטיין: לי אין סמכות לחקור, וגם אם היתה לי לא הייתי חוקרת.
אורלי לוי אבקסיס: האם לא שאלתם, לא דרשתם?
גלילה הורנשטיין: שאלנו.
גלילה הורנשטיין: אבל, זה לא חשוב כרגע.
גלילה הורנשטיין: לנו נודע על ה-55 מיליון, ממש כמו שאומרים, לאחרונה.
גלילה הורנשטיין: לא ידענו.
גלילה הורנשטיין: ברגע שזה נודע לנו, הודענו את זה גם לבית המשפט.
גלילה הורנשטיין: אנחנו מנהלים משא-ומתן עם האוצר.
גלילה הורנשטיין: כידוע לכם, המניות הן: 30 – האוצר, המדינה, מועצת הצמחים – 59, 11 – תנובה.
גלילה הורנשטיין: יושב-ראש ההסתדרות מנהל משא-ומתן עם תנובה, אנחנו מנהלים עם יחד יושב-ראש ההסתדרות משא ומתן עם האוצר, עם משרד החקלאות.
גלילה הורנשטיין: אבל, שום דבר.
גלילה הורנשטיין: לא התייחסו לעובדים, לא דיברו עם העובדים, לא התקשרו לעובדים.
גלילה הורנשטיין: העובדים ניסו אלף פעם לדבר איתם.
גלילה הורנשטיין: העובדים עשו אפילו פעמיים הפגנה מול הבית של שרת החקלאות.
חיים כץ: הם לא דיברו עם המפרק.
חיים כץ: הם שומרים על זכות השתיקה.
גלילה הורנשטיין: שרת החקלאות לא יצאה אליהם, לא דיברה אליהם.
חיים כץ: היא לא היתה בבית.
גלילה הורנשטיין: אמרו שהיא אולי נכנסה מכניסה אחורית.
גלילה הורנשטיין: אבל, אנחנו לא יודעים אם כן או לא.
גלילה הורנשטיין: זה היה מאוחר בערב.
חיים כץ: היא היתה בשוויץ.
חיים כץ: אתם לא יודעים לבחור את התאריכים.
גלילה הורנשטיין: אני מאמינה שהוועד ידע לבחור את התאריך.
גלילה הורנשטיין: אבל, העובדה היא שמשרד החקלאות לא חושב כמעסיק – אני מדברת עליהם עכשיו כמעסיקים, אני לא מדברת לא אג"חים, ולא מגדלים, ולא חקלאים - הם בעלי המניות - - -
חיים כץ: מה המצב היום עם העובדים?
גלילה הורנשטיין: לאור העובדה שבית המשפט החליט שצו ההקפאה בטל, נדרשנו להגיש בקשת פירוק.
גלילה הורנשטיין: אנחנו לא היינו מגישים ככה.
גלילה הורנשטיין: זה לא סמפטי שעובדים מגישים בקשת פירוק ל"אגרקסקו" – אני רוצה שזה יהיה ברור.
גלילה הורנשטיין: יש תיקים אחרים שאנחנו עושים את זה בלי בעיה.
גלילה הורנשטיין: כאן לא היתה לנו ברירה כי זה היה בעצם תכתיב של בית המשפט.
גלילה הורנשטיין: הגשנו את בקשת הפירוק.
גלילה הורנשטיין: ביקשנו ששלמה נס ימשיך להיות המפרק הזמני.
גלילה הורנשטיין: בית המשפט החליט למנות עוד מפרק אחד.
גלילה הורנשטיין: כרגע אנחנו ביקשנו בבקשה להמשיך להפעיל את העסק.
גלילה הורנשטיין: אנחנו עוד לא הספקנו לשבת עם המפרק הזמני – קוראים לו עכשיו המפרק הזמני – כדי לראות איך הוא ממשיך.
גלילה הורנשטיין: הוא כבר לא נאמן, הוא עכשיו מפרק הזמני.
לאה נס: עד שלשום הייתי נאמן, אני עכשיו מפרק.
גלילה הורנשטיין: הוא לא נאמן יותר, הוא מפרק זמני עם סמכויות אחרות לגמרי.
גלילה הורנשטיין: אנחנו צריכים לדעת עכשיו איפה הוא עומד במובן של המשך ההפעלה.
שי חרמש: האם זה זמני כי זה עוד הפיך?
שי חרמש: האם אפשר לחזור אחורה?
לאה נס: אפשר לחזור אחורה, כן.
גלילה הורנשטיין: כי צו הפירוק יהיה עוד שלושה חודשים, ומכיוון שמי כמוך יודע שבזמן של הפעלה אפשר עוד להפעיל עסק - - -so called
חיים כץ: לא ענית על השאלה מה מצב העובדים במשא-ומתן.
חיים כץ: על מה הוא מתנהל?
חיים כץ: האם על פיצויים?
גלילה הורנשטיין: על פיצויים של העובדים.
חיים כץ: של כולם?
גלילה הורנשטיין: כן, ל-100% חסר להם פיצויים, כספים – השלמה.
חיים כץ: יכול להיות שלכולם חסר ל-100%.
שי חרמש: חסר 2.5 מיליון יורו על ה-100%.
שי חרמש: 90 מיליון שקל ל- 48%.
גלילה הורנשטיין: הם גם היו קצת זחוחים בעניין.
גלילה הורנשטיין: לא עיגנו הכול בהסכם הקיבוצי.
גלילה הורנשטיין: דרשתי עכשיו לעשות הסכם קיבוצי, וקיבלתי הסכמה.
גלילה הורנשטיין: נחתם הסכם קיבוצי בהליך הזה.
גלילה הורנשטיין: 100, 90 מיליון שקל יש חובות לעובדים.
גלילה הורנשטיין: אנחנו מנסים לנהל משא-ומתן.
שי חרמש: גלילה, 90 מיליון זה על 48%.
גלילה הורנשטיין: הכול.
שי חרמש: אז למעלה מ-100 מיליון.
שאול צבעוני: שמי שאול צבעוני, יושב-ראש ועד העובדים.
שאול צבעוני: שאלתם קודם לגילם של העובדים.
שאול צבעוני: עשינו דוח אקראי לגמרי.
שאול צבעוני: העובד הכי ותיק בחברה עובד 43 שנה, והעובד במקום ה-100 – 27 שנים.
שאול צבעוני: תבינו את המשמעות.
חיים כץ: כמה זמן עובד העובד ה-200?
שאול צבעוני: הממוצע הוא בין 17 ל-25.
שאול צבעוני: אבל, בכל זאת תבינו את המשמעות.
שאול צבעוני: 100 עובדים עובדים בחברה הזאת יותר מ-27 שנים.
שאול צבעוני: כולם יודעים למה ועל מה קמה המחאה החברתית בחודשים האחרונים.
שאול צבעוני: שרת החקלאות לא יכולה להרשות לעצמה את הלוקסוס לשבת מן הצד.
שאול צבעוני: סגירתה של חברת "אגרקסקו" או חיסולה יוביל בסופו של דבר לזה שגופים כמו "מהדרין" - - -
חיים כץ: אני לא רואה שהמלחמה שלכם הולכת על המשך החיים של "אגרקסקו".
חיים כץ: אתם מדברים על הפיצויים.
גלילה הורנשטיין: לא, לא.
חיים כץ: אל תגידי לי: "לא, לא".
חיים כץ: אני שומע.
חיים כץ: אתם רצים על הפיצויים ולא על המשך הקיום של "אגרקסקו".
שי חרמש: החברה כבר לא קיימת, חיים.
שי חרמש: אין סחורה, גמרנו.
שי חרמש: חיים, איזה חברה?
גלילה הורנשטיין: אדוני היושב-ראש, האם אני יכול להשיב על האשמה?
גלילה הורנשטיין: אתה מאשים אותנו במשהו.
חיים כץ: אני לא מאשים בכלום.
שי חרמש: היא שלד, ולא חברה.
שי חרמש: אין חברה.
גלילה הורנשטיין: אתה מאשים.
משה גפני: הוא לא מאשים בשום דבר.
גלילה הורנשטיין: כן, שאנחנו לא דואגים לחברה, וזה לא נכון.
גלילה הורנשטיין: אנחנו דואגים.
משה גפני: הוא אמר שאתם מדברים על כך, ובצדק מבחינתכם, אתם הרי לא מנהלים את הכול, שאם אכן החברה תפורק – דבר שאתם לא מעוניינים בו – אתם רוצים לשמור על הזכויות של העובדים.
גלילה הורנשטיין: ואנחנו מעוניינים שבפירוק הזמני תהיה הפעלה.
גלילה הורנשטיין: אדוני היושב-ראש, אנחנו מעוניינים שבפירוק הזמני החברה תמשיך להיות מופעלת.
שי חרמש: גלילה, מי יספק לה סחורה?
שי חרמש: אתם לא מבינים, אין חברה ואין סחורה.
משה גפני: אני מבקש ממישהו שמייצג את כל החקלאים לדבר.
דוד שליט: שמי דוד שליט, ואני יושב-ראש של שתי אגודות חקלאיות: אפאי גרנות, פרי שומרון.
דוד שליט: זה קומפלקס של המשק הקיבוצי והמשפחתי בין חיפה ותל-אביב.
דוד שליט: באתי לפה לבקש על כספם של החקלאים.
דוד שליט: אנחנו חלק מהותי מאוד בתוצרת שנשלחה מחודש מאי.
דוד שליט: מסרנו אותה בנאמנות.
דוד שליט: קיבלנו מכתב אישי מהמנכ"ל דאז, מר בונדי, שהכסף שייך לנו, ושהוא לא קשור בעסקי החברה.
דוד שליט: בעינינו, כל מה שאמר שלמה נס הם אורים ותומים.
דוד שליט: אנחנו הצטרפנו אליו באופן אישי.
דוד שליט: חתמנו שאנחנו רוצים את המשך קיומה של החברה.
דוד שליט: אני רוצה להעיר שתי הערות קטנות.
דוד שליט: ראשית, צר לי מאוד שאני לא יכול להסכים עם יוסי ישי.
דוד שליט: אני 40 שנה בעסק.
דוד שליט: חתמתי חוזים עם נמלים ועם אוניות.
דוד שליט: עבדתי בארץ ובאירופה.
דוד שליט: אי-אפשר יהיה לייצא ולשנע 700,000 טון תוצרת חקלאית מאשדוד לנמלים האירופאים ללא אוניות "אגרקסקו".
דוד שליט: תהיה שואה.
אורלי לוי אבקסיס: האם אמרתם את זה במשרד החקלאות?
דוד שליט: אמרתי את זה ליוסי בפגישה, ומשום כבודו הוא יציג את עצמו.
דוד שליט: אנחנו לא היינו שבעי רצון מהפגישה.
דוד שליט: אלון ואני היינו אצלו ואצל השרה, ולא הסכמנו על עוד דברים.
אורלי לוי אבקסיס: נציג משרד החקלאות אומר שהם היו באמת משוכנעים שהיום הרבה יותר קל לעשות את זה , גם בגלל פתיחת התקשורת.
אורלי לוי אבקסיס: הם השתכנעו, והם הביאו דוגמה מקיבוץ שלוחות שעושה את זה בגזר עם שתי פקידות.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שאי-אפשר לעשות את זה.
דוד שליט: אפשר לעשות עם הגזר כש"אגרקסקו" קיימת, כשיש עגלה גדולה.
אורלי לוי אבקסיס: האם את זה לא הבינו במשרד החקלאות?
דוד שליט: אין דבר שיוסי לא מבין.
דוד שליט: הרי יוסי הוא המורה של כולנו.
דוד שליט: אבל, תפיסת העולם היא אחרת – לרדת מאחריות.
חיים כץ: האם אפשר לשווק את הסחורה באינטרנט?
דוד שליט: אפשר.
חיים כץ: בקלות.
חיים כץ: אתה מעביר היום גם תמונות דרך האינטרנט.
אורלי לוי אבקסיס: גם תאכל את זה דרך דף נייר.
דוד שליט: יוסי, האם יש לנו 700,000 טון תוצרת חקלאית?
דוד שליט: האם אני צודק?
דוד שליט: במושגים בין-לאומיים 700,000 טון הם כמות אדירה.
דוד שליט: בשבוע שעבר היה קונגרס מגדלי אבוקדו באוסטרליה.
דוד שליט: מעל הבמה נאמר שם שהאירוע החשוב ביותר שקרה לתעשיית האבוקדו העולמית – 2 מיליון טון בעולם – הוא פירוקה של "אגרקסקו".
דוד שליט: הגויים המומים מאיתנו, כמו בנושאים אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה כרגע עם התוצרת החקלאית שלא מיוצאת?
דוד שליט: אין כרגע יצוא.
דוד שליט: אנחנו מייצאים בקיץ מעט מאוד.
דוד שליט: זה יתחיל באוקטובר, נובמבר, דצמבר.
אורלי לוי אבקסיס: ואז אולי יגיד לכם משרד האוצר להשמיד יבולים מאחר שזה יוריד את המחיר.
דוד שליט: גם את זה כבר אמרו לנו.
דוד שליט: יוסי אומר שיש דרך אחרת.
דוד שליט: רבותי, היו בארץ שני גופים גדולים: "אגרקסקו" ו"מהדרין".
דוד שליט: בשנים האחרונות "מהדרין" נכנסה למוצרים אחרים.
דוד שליט: תבוא עליה הברכה.
דוד שליט: זו חברה שעושה עבודה יפה מאוד כל זמן ש"אגרקסקו" היתה קיימת.
דוד שליט: אנחנו כבר הלכנו ל"מהדרין", אנחנו זקוקים למימון כי כל יצואן עוזר למגדלים.
שי חרמש: אגב, מי הבעלים של "מהדרין"?
שי חרמש: דנקנר ותשובה.
שי חרמש: חבר הכנסת גפני, שמעת?
משה גפני: אני יודע גם בלי שתגיד לי את זה.
משה גפני: כתוב שזה תשובה ודנקנר.
משה גפני: למדתי ב"חינוך העצמאי" לקרוא בלי נקודות.
משה גפני: כאילו שאנחנו לא יודעים פה על מה מדובר, כאילו שהגענו מהחלל החיצון.
דוד שליט: אני מודה לכם ששמעתי אותי.
דוד שליט: משפט אחרון - דעו לכם, שיש לי מגדל, מושבניק בודד, עם מיליון וחצי שקל בקופת "אגרקסקו.
דוד שליט: הוא אבוד לגמרי.
משה גפני: הוא לא מקבל את הכסף.
דוד שליט: לא.
אלון לוי: אני אלון לוי, מנכ"ל אפאי-גרנות.
אלון לוי: אנחנו היינו ספק ההדרים המוביל של "אגרקסקו".
אלון לוי: הערה למנכ"ל משרד החקלאות - אין ספק שיש אפשרויות לייצא את הסחורה.
אלון לוי: השאלה היא באיזה מחיר.
אלון לוי: אנחנו צופים התרסקות של התוצרת החקלאית.
אלון לוי: חקלאים יפשטו רגל, ותהיה לזה עוד תגובת שרשרת.
אלון לוי: בנוסף, בקופת מועצת הצמחים - שר החקלאות ממנה את היושב-ראש – יש מעל 70 מיליון שקל.
אלון לוי: מועצת הצמחים היא בבעלות 55% של "אגרקסקו".
אלון לוי: באחד הדיונים הנציג שלהם יצא מבית המשפט, והוא בכלל לא התייחס.
אלון לוי: הם לא הזרימו אגורה אחת.
אלון לוי: לחקלאים יש היטל מועצה.
אלון לוי: מה שיקרה בתכל'ס הוא מרד חקלאים.
אלון לוי: אני אומר לכם מהשטח שכל חקלאי שחייבים לו כסף לא ישלם אגורה למועצת הצמחים בהיטל עד שהוא לא יחזיר את החוב שלו..
אלון לוי: עורכת הדין המכובדת שאלה איך יכול להיות שהחברה הגיעה למצב כזה.
אלון לוי: המדינה בזמנו גזרה על החברה בתקנון לא לחלק, לא להשאיר שום הון בעודפים ובמצבת הכספים של החברה, אלא לשרשר הכול למגדלים.
אלון לוי: המדינה הרוויחה הון עתק בדרך הזאת, כי החקלאים שילמו מס הכנסה שנכנס למדינה בדרך עוקפת.
אלון לוי: הם גם העסיקו מאות עובדים בדרך.
משה גפני: עו"ד יורם בונן, בבקשה.
יורם בונן: יורם בונן, משרד פישר, בכר, חן.
יורם בונן: אנחנו מייצגים את מחזיקי אגרות החוב שהחברה חייבת להם 140 מיליון.
יוסי ישי: לא סיימת עם המגדלים.
יוסי ישי: נמצא פה מזכיר ארגון מגדלי ירקות שהוא היצואן הגדול ביותר של היצוא החקלאי, ולא שמעת אותו.
משה גפני: תיכף נשמע אותו.
משה גפני: הוא רשום עכשיו.
יורם בונן: רק נתון עובדתי שעלה קודם.
יורם בונן: לפי הנתון שלי יש, "עמיתים" והקרנות הוותיקות מחזיקים 10 מיליון ו- 300 אלף שקל ערך נקוב.
יורם בונן: במונחים כיום זה אומר 12 מיליון שקל.
יורם בונן: אני מבקש להסתכל על הדברים מהצד.
יורם בונן: נדמה לי שאין מחלוקת על הנתונים שאני הולך להציג עכשיו.
יורם בונן: בדצמבר 2010 המדינה מזרימה לחברה כסף לפי הערכת שווי של 600 מיליון שקל.
יורם בונן: זאת אומרת, יש בפני המדינה הערכת שווי ש"אגרקסקו" שווה 600 מיליון שקל.
יורם בונן: באוגוסט 2011 – רק שמונה חודשים אחר כך – החברה הזאת נמצאת בצו פירוק עם חובות של בין 600 ל-700 מיליון שקל לנושים שאין מאיפה לשלם אותם.
יורם בונן: מה זה אם לא השמדת ערך ברוטאלית?
יורם בונן: איפה יש דוגמה נוספת לזה שלוקחים מיליארד ומאתיים מיליון שקל ופשוט לשרוף אותם בגפרור?
יורם בונן: ואז, מצפים לראות.
יורם בונן: אני לא רוצה להיכנס לשאלה האם "אגרקסקו" נחוצה, או לא.
יורם בונן: זה באמת בסמכות האוצר.
יורם בונן: אבל, גם אם מגיעים למסקנה ש"אגרקסקו" לא נחוצה, יש מיליארד ומאתיים דרכים לעשות את זה.
יורם בונן: אבל, מה שנעשה פה היא בטח לא אחת מהן.
יורם בונן: זה פשוט התנהגות חסרת אחריות.
יורם בונן: גם אחר כך לא עונים למכתבים, לא מחזירים טלפונים, לא מדברים עם נאמן.
יורם בונן: בגלל שקוראים לזה המדינה אז אולי זה קצת פחות מפריע.
יורם בונן: אם בעל מניות פרטי היה מתנהג כך אז זה כאילו שהוא ברח מהארץ.
יורם בונן: מי מתנהג כך?
יורם בונן: מהצד השני עומד העיקרון ההפוך: המדינה זה לא אני.
יורם בונן: יש פה השמדת ערך.
יורם בונן: מישהו צריך לעמוד פה ולהגיד: ועדה נכבדה, קוראים לי כך וכך.
יורם בונן: אלה סמכויותיי על-פי החוק, אלו היו שיקוליי.
יורם בונן: זאת ההחלטה שקיבלתי.
יורם בונן: קודם כל, יש מאיפה להתחיל ויש על מה לדבר.
יורם בונן: אבל, אין שום דבר.
יורם בונן: אנחנו שומעים פה כל מיני אמירות עמומות: המדינה.
יורם בונן: מי זה לואי ה-14 הזה?
יורם בונן: אנחנו פנינו גם ליועץ המשפטי לממשלה כי הסיטואציה שבה המדינה מחזיקה מניות בחברה שהיא חברה מעורבת וחוק החברות הממשלתיות חל עליה, ואני תיכף אתייחס לזה - - -
משה גפני: אנחנו כבר שמענו את כל מה שאתה אומר.
יורם בונן: הפרק של ההפרטה חל עליה, ולכן הגוף היחיד שמוסמך לגרום לזה שהמניות של המדינה יעברו לידיים פרטיות זה ועדת שרים להפרטה או הממשלה.
יורם בונן: זה לא שאף אחד לא קיבל החלטה.
יורם בונן: אני מחזיק כאן סיכום דיון מה-30 באפריל: רשות החברות הממשלתית, מנכ"ל משרד החקלאות, עם כל נציגי "אגרקסקו", וכתוב כך: לבחון לעומק את חלופת הקפאת ההליכים – אני מדלג - ואז תוגש בקשה לבית המשפט, ובסופו של דבר, ההליך יתכנס להליך מכירת החברה.
יורם בונן: זאת אומרת, יש פה מעקף של הוראות החוק.
יורם בונן: זה לא משהו שקרה במקרה.
יורם בונן: מישהו מגיש לבית המשפט בקשה להקפאת הליכים, ואז אומרים: אין ברירה, שלמה נס ימכור את המניות.
יורם בונן: מה זה אם לא הפרטה?
יורם בונן: תחשבו שכך מחר חברת החשמל לא משלמת סדרת אג"ח אחת.
יורם בונן: שלמה נס מתמנה לנאמן – אני בעד- ומוכרים את המניות כי זה לא הפרטה.
יורם בונן: האם אתם מעלים על דעתכם שהדברים האלה יקרו?
יורם בונן: אם כבר מדברים על חברת החשמל, - - -
משה גפני: לא, אנחנו לא מדברים על חברת החשמל.
משה גפני: אני מאוד מצטער, בשעה 11:00 הייתי צריך להתחיל ישיבה אחרת של ועדת הכספים.
יורם בונן: ברשות היושב-ראש, אני רוצה להתייחס בקצרה לכמה נקודות שהועלו פה על-ידי נציג המדינה בהתחלה והתייחסו לנציגי האג"ח.
יורם בונן: כל הנושא הזה של גלגול האחריות לדירקטורים מטעם המדינה – ראשית, המדינה מינתה אותם.
יורם בונן: שנית, חלקם הגדול עובדי מדינה.
יורם בונן: אני חושב שעובדי המדינה בחברות הממשלתיות צריכים לבחון היטב את כתבי השיפוי שלהם כי פוליסות הביטוח לא מכסות את זה.
יורם בונן: שנית, החברה היא חברה מעורבת.
יורם בונן: כמו שאמרתי, 60% מהמניות מוחזקות על-ידי מועצת הצמחים.
יורם בונן: מה זה מועצת הצמחים אם לא מדינת ישראל.
יורם בונן: יש פה רשימה של שני עמודים מהחוק לגבי הסמכויות של מדינת ישראל כלפי מועצת הצמחים.
יורם בונן: הדבר האחרון שאני מבקש להגיד - - -
משה גפני: כולנו יודעים שיש פה מחדל, ושמתנהלים פה בעקיפה של החוק.
יורם בונן: אני בכל זאת רוצה כן לחזור לגבי העמדה של אגף שוק ההון כי במשרד האוצר יש אגפים שונים.
יורם בונן: אף אחד לא חושב שההשקעה פה היתה השקעה רשלנית.
יורם בונן: בסופו של דבר, זו חברה שדורגה בדירוג גבוה.
יורם בונן: חשבו אז שהמעורבות של המדינה היא יתרון, ומסתבר שהיום זה חיסרון.
יורם בונן: אני חושב שלא מאוחר, ואני מבקש שהוועדה תפנה לגורמים המוסמכים מטעם הממשלה לקחת אחריות על התהליך וגם לקחת אחריות על החובות, ולנהל את זה בצורה מסודרת כדי למזער את הנזק האדיר שעומד פה.
יורם בונן: יש פה חובות ב-600 מיליון שקל.
יורם בונן: אני מקווה שברור, אף אחד לא יוותר על שום הליך, על שום טענה ועל שום נתבע.
יורם בונן: אני חושב שזה הזמן.
משה גפני: מאיר יפרח מזכיר ארגון מגדלי הירקות, בבקשה.
מאיר פרוש: כולם יודעים מה היתה המדיניות ואיך החברה הגיעה למצב הזה, ולכן לא נדבר על זה.
מאיר פרוש: אני רוצה להזכיר שני מגזרים.
מאיר פרוש: הראשון הוא עובדי "אגרקסקו".
מאיר פרוש: הם לא צריכים להינזק בגלל ניהול כושל, וזה נאמר פה.
מאיר פרוש: השני הוא המגדלים.
מאיר פרוש: דווקא בתקופת ההקפאה נאמר להם שהכסף מובטח, גם על-ידי ייעוץ משפטי של "אגרקסקו", חנינא ברנדס.
מאיר פרוש: אילו לא היה הנייר הזה של היועץ המשפטי של "אגרקסקו" ושל מנכ"ל "אגרקסקו", בונדי, אני חושב שהמגדלים היו ברמה של 4 – 5 מיליון שקל.
מאיר פרוש: הוסיפו עוד שלושה שבועות של שיווק בגלל הביטחון שהכסף הזה חוזר.
מאיר פרוש: בסופו של דבר, אני חושב שזה בלתי הפיך, חבל לדבר פה.
מאיר פרוש: גם אם העובדים רוצים שהחברה הזאת תתקיים, המגדלים כבר לא שם.
מאיר פרוש: כמגדלים קיבלנו תמורות נמוכות, ולכן לא יכולנו להישאר ב"אגרקסקו".
מאיר פרוש: אם במשך חצי שנה לא מגיעים 40,000 משטחים, אוניות נשארות, 540 עובדים, וחוב מעיק של אג"חים על החברה, אז לחברה אין שום סיכוי להמשיך להתקיים.
חיים כץ: האם אתם עובדים עכשיו דרך "מהדרין"?
שי חרמש: האבוקדו הולך דרך "מהדרין".
מאיר פרוש: יש עוד 60 חברות.
מאיר פרוש: מבחינת המגדלים, תפתרו את הבעיה של ה-38 מיליון.
מאיר פרוש: יהיה סידור לכל מגדל לאן לשווק, ולא מעניין אותי דנקנר.
מאיר פרוש: "גרנות" מדברים עכשיו לקחת כסף שבכלל אין להם במועצת הצמחים.
מאיר פרוש: ברגע שגרנות יצאו – גרנות זה הכסף הגדול, 50 מיליון – הם בעצם הרגו את החברה.
מאיר פרוש: עכשיו הם מבקשים את הכסף של האחרים.
מאיר פרוש: הכסף במועצת הצמחים הוא כסף שנקבע בחוק לצורך ייעודי, מחקר, הדרכה.
חיים כץ: מה שהוא אומר: תביא את הכסף ועזוב אותי.
מאיר פרוש: תנו את ה-38 מיליון שקל והמגדלים כבר יתארגנו.
מאיר פרוש: המגדלים כבר שם.
מאיר פרוש: אל תחפשו לשקם את החברה.
מאיר פרוש: תעזרו למי שאתם יכולים לעזור, ובזה זה נגמר – שלום על ישראל.
קריאה: אתה דירקטור ב"אגרקסקו"?
מאיר פרוש: כן, הייתי דירקטור ב"אגרקסקו".
יעקב אדרי: אני העליתי חשש בהתחלה שאכן יהיה, אלא אם כן נפתיע.
יעקב אדרי: לאור כל מה ששמעתי כאן, ואני אומר זאת בזהירות, לדעתי "אגרקסקו" סיימו את תפקידם.
יעקב אדרי: חבל לי, זה נשמע ונראה לא טוב.
יעקב אדרי: המדינה התנערה מהאחריות שלה, עם כל הדירקטורים, וכל מה ששמענו כאן.
יעקב אדרי: שמענו גם שהשופטת אמרה דברים לא קלים.
יעקב אדרי: נושא העובדים והזכויות שלהם צריך להיות מעל לכל ויכוח.
חיים כץ: צריך את נושא העובדים, וצריך שיהיה מישהו שייתן את הדין כי פה לא נעשו דברים ביושר.
חיים כץ: לא נעשו דברים ביושר.
חיים כץ: מישהו חגג וחוגג, ורוצה שזה ייגמר כך.
יעקב אדרי: נכון, אני מסכים איתך.
יעקב אדרי: חיים, אתה מכיר את הנושא מצוין.
שי חרמש: יעקב, הכול זה חבילה אחת: גם עובדים, גם חקלאים וגם אג"ח.
שי חרמש: זה כל הנושים.
יעקב אדרי: אבל, מכולם אני מבין ש"אגרקסקו" סיימה את תפקידה?
שי חרמש: כן, על זה אין ויכוח.
יעקב אדרי: חבל לי מאוד.
יעקב אדרי: אבל, זה מה שיש.
יעקב אדרי: בואו נראה איך ניתן להגן על הזכויות של כל הנושים.
משה גפני: אני לא מקבל את זה, תיכף אומר לך.
יעקב אדרי: אם אתה תרצה איזה הצעה, אני - - -
משה גפני: אורלי, בבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד שאני נחשפתי פה, אולי לראשונה, להתנהלות כל כך כושלת.
אורלי לוי אבקסיס: ראשית, משרדי ממשלה שמשחקים בכספי ציבור בצורה כזאת, ולא נותנים את הדין.
אורלי לוי אבקסיס: לא סתם שאלתי את מנכ"ל משרד החקלאות על סמך מה הועבר הכסף, ולאן הוא עבר.
אורלי לוי אבקסיס: הוא אמר שזה היה תלוי בתוכנית הבראה.
אורלי לוי אבקסיס: רשויות היום קורסות.
אורלי לוי אבקסיס: אם לא הוצגו באמת תוכניות הבראה באישור משרד האוצר, הן לא יראו שקל, אפילו מהכספים שמגיעים להן - לא מענקי איזון, ולא כלום, ושהתושבים ייקברו שם.
אורלי לוי אבקסיס: היום אני שומעת שבסוף זה בכלל לא היה תלוי בתוכנית הבראה בחברה, ושהוזרמו 55 מיליון שהתאדו יום לאחר מכן.
אורלי לוי אבקסיס: בהתחלה עוד איכשהו חשבו שהם יהיו צבועים והם ישרתו באמת אולי את עניין זכויות העובדים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל, היום אנחנו יודעים שאנחנו אפילו לא יכולים לעקוב אחרי הכסף.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו היום עוסקים בהתנהלות רשלנית ב"אגרקסקו".
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת באיזה מקומות נוספים אנחנו יכולים להרים את המסך, ולגלות את הדברים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: זה כסף שלנו, ויש לנו זכות לדעת מי נתן את ההוראה, ולאן הלך הכסף, ועל סמך מה ניתן הכסף.
אורלי לוי אבקסיס: שנית, לגבי אגרות החוב - הפנסיות שלנו משחקות שם.
אורלי לוי אבקסיס: אם המדינה פיתתה ולקנות את האג"חים האלה מבלי לקחת בחשבון - - -
חיים כץ: אורלי, יושב פה נציג האוצר ואומר: יש לך שני מיליון.
חיים כץ: הוא מדבר לוועדה ואומר נתונים לא נכונים.
חיים כץ: אורלי, הוא נותן נתונים לא נכונים.
חיים כץ: פקיד אוצר משקר את הוועדה פה.
חיים כץ: במקום להגיד לא יודע - - -
חיים כץ: אני אתן לך להגיב.
חיים כץ: הוא אומר פה 400 אלף יורו שזה 2 מיליון, ואומר אחר כך מישהו אחר: לא, זה 12 מיליון.
שי חרמש: ואם זה בקרנות אחרות זה לא כסף?
חיים כץ: לא, לא.
חיים כץ: זה קרנות בבעלות המדינה.
שי חרמש: והאחרות זה הפקר?
חיים כץ: "פסגות" זה משהו אחר, זה גופים אחרים שהחליטו לקנות בגלל משהו אחר.
אורלי לוי אבקסיס: הם פיתו לקנות בתנאים כאלה כאשר יודעים - - -
שי חרמש: חיים, ידעו שהמדינה עומדת מאחורה.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר קונים את אגרות החוב האלה ישנה מחשבה שיש להן תמורה.
אורלי לוי אבקסיס: העיקרון הוא שיש פה אחריות של מדינה, ושאנחנו נדע שמחר או מחרתיים אנחנו לא צריכים לעשות הרמת מסך כי אנחנו יודעים מי עומד מאחורי הדברים.
אורלי לוי אבקסיס: היום יש פה התנערות טוטלית הן מהחובות כלפי החקלאים, הן מהחובות כלפי העובדים, ואי-אפשר לדעת מה קורה.
אורלי לוי אבקסיס: אני שומעת את ד"ר נס המפרק.