GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ורד וייץ: אני מאמינה שההליך של מינוי מפרק לא ייארך זמן רב.
ורד וייץ: ההליך של מציאת קונה לקניית המפעל כעסק חי – זה הוא ההליך שעלול לקחת זמן.
ורד וייץ: לא יכולנו לקבל תשובה כמה זמן – גם לא מהרשם, כרגע.
ורד וייץ: אני מאמינה שהליך המינוי, ככל שהרשם יחליט שזו אכן הדרך הנכונה, לא ייארך זמן.
ראובן ריבלין: נציג האוצר.
ראובן ריבלין: אם מפרק זמני של מפעל כמו "עוף העמק" יגיש לאוצר בקשה לסייע באופן זמני להפעלת המפעל - האם הדבר הזה עומד בקריטריונים להצלת מפעלים, כפי שהדברים נמצאים היום על שולחן האוצר?
אבי חיימון: אם תצא תוכנית כזו, נצטרך לבחון אותה לגופה.
אבי חיימון: אני לא יודע על תוכנית כזו, אני לא יודע מה היא תכלול, ומה - - האחרים.
אבי חיימון: במידה ותהיה תוכנית כזו - -.
ראובן ריבלין: אני מאד פסימי בקשר להשתתפות אנשים אחרים.
ראובן ריבלין: שמענו פה משקיע פוטנציאלי שבא ואומר שכדי להפעיל את המפעל ואפילו להשקיע בו, הוא דורש קודם כל השבה של 25 מיליון, השתתפות של המדינה ב-10 מיליון.
ראובן ריבלין: השבה של 25 מיליון אינה קיימת, אלא לאחר הליכים שבהם יעברו חודשים רבים, משום שלך תדע מה הטענות ומה המענות, ומה הם סדרי הדין להם צריך מבחינת הזמן.
ראובן ריבלין: אתם אומרים – תגישו לנו, אנחנו נשקול את זה.
ראובן ריבלין: אני שואל אותך עכשיו – מפרק זמני.
ראובן ריבלין: זה ייקח זמן.
ראובן ריבלין: האם מדובר בשעות?
ראובן ריבלין: האם מדובר בימים?
קריאה: אנחנו מניחים שזה יקרה בימים הקרובים,ממש.
קריאה: בהנחה שמי שיפעיל את המקום הזה – יצטרך עזרה כדי להניע את העסק חזרה, ואנחנו רואים את האוצר כגוף יחיד כרגע שיכול לעזור לנו.
ראובן ריבלין: אוצר לא יכול לתת 10 מיליון לדבר שאחרי שבועיים יתברר.
קריאה: הוא לא נותן אותו לבן אדם פרטי.
קריאה: הוא נותן אותו לגוף שממונה על ידי בתי משפט.
קריאה: זה גוף משפטי.
ראובן ריבלין: אבל שימונה קודם.
ורד וייץ: ההליך מתנהל כפי שההליך צריך להתנהל לפי - -
ראובן ריבלין: אנחנו לא מתערבים בהליכים משפטיים.
ראובן ריבלין: אנחנו יכולים להתערב בנושאים הציבוריים אבל לא בהליכים המשפטיים.
ורד וייץ: התגובה שלנו, שהוגשה לרשם בעצם יש בה בקשה למנות, ומהר ככל האפשר, מפרק.
ראובן ריבלין: אני התפללתי פעמים רבות לקב"ה פעמים רבות שיעזור לי לזכות בפיס.
ראובן ריבלין: אחרי מספר חודשים הוא אמר לי: אבל קנה כרטיס.
ראובן ריבלין: ודי לחכימא ברמיזא.
ראובן ריבלין: טוב, המצב הוא ברור לחלוטין.
ורד וייץ: אני רק רוצה להזכיר שהמשאבים שהמדינה אמורה להקצות או עלולה להקצות או צריכה להקצות לטובת תשלום דמי אבטלה, אבטחת הכנסה, זכויות עובדים בפירוק - עדיף שיוקצו לטובת עבודה וייצור.
ורד וייץ: אני רוצה להזכיר עוד דבר: אני סבורה שהמדינה אחראית לביטחון התעסוקתי של תושביה.
ורד וייץ: אני רוצה להזכיר שהעובדים מבוצרים במפעל זה השבוע השלישי.
שלמה מולה: הוא אומר לך שהם לא קיבלו פניה.
ורד וייץ: לעניין הקריטריונים שחברי מן האוצר הזכיר, יבדקו אם זה עומד בקריטריונים.
ורד וייץ: בהקשר הזה אני מזכירה את הדברים.
ורד וייץ: דבר אחרון, ובזה אסיים: אני רוצה להזכיר שחג הפסח עומד בפתח.
ורד וייץ: העובדים מבוצרים 3 שבועות במפעל.
ורד וייץ: אני מאמינה שזו שאיפה של כולם שהעובדים יחוגו את חג הפסח בביתם כשהם בטוחים במחר.
ורד וייץ: האמת היא שהייתי רוצה יותר מזה.
ורד וייץ: הייתי רוצה שבבתי אב יונח על שולחן הסדר עוף שהוא פרי ייצור של משחטת "עוף העמק".
ראובן ריבלין: עם כל הכבוד, את נציגת העובדים.
ראובן ריבלין: אנחנו, ידינו פה אפילו אינן קשורות – אינן מסוגלות לעזור להם.
ראובן ריבלין: איננו יכולים לבוא ולומר כמו בנושא בית שאן, למשל, שבו ביקשנו ממשרד הפנים להתערב בעניין הזה משום שהזיקה לשלטון המרכזי עוברת דרך השלטון המקומי.
ראובן ריבלין: למרות שהיא לפעמים היא מנותקת, אנחנו יכולים למצוא את הקשר.
ראובן ריבלין: גם אנחנו מקווים שלעובדים יהיה טוב בפסח.
ראובן ריבלין: מה אנחנו יכולים לעשות?
ראובן ריבלין: אל תשלי אותם לדקה אחת שמכאן אנחנו יכולים להביא להם כסף מהאוצר.
ראובן ריבלין: כל עוד לא יפונה מפרק זמני אנחנו בכלל לא יכולים לפנות לאף אחד.
ראובן ריבלין: שלא ייצרו מצב שבאים בפני ועדת הכספים ורק ועדת הכספים בשרירות ליבה אינה יכולה לפצח את האוצר שצריך להוציא מייד.
ראובן ריבלין: אתם ההסתדרות.
ראובן ריבלין: אולי לכם יש שיטה.
ראובן ריבלין: הצגת הדברים כפי שהיא מובאת על ידך היתה נכונה וריאלית.
ראובן ריבלין: הסיום הוא בבחינת ניסיון לדרישה אמוציונאלית ואת מפנה אלינו את האצבע המאשימה.
ורד וייץ: חלילה.
ראובן ריבלין: ואנחנו לא יכולים, אנחנו מנועים.
ראובן ריבלין: גם חבר הכנסת חנין שרוצה לעזור לא יוכל לעזור להם.
ורד וייץ: אני סבורה שתהיה תועלת בכך שמהוועדה הזו תצא קריאה אל הממשלה, במקביל להליך המשפטי שמתנהל - שאמנם יש מקום וראוי, וזה המקום שעדיף להפנות כספים של המדינה לטובת עבודה וייצור.
ראובן ריבלין: הדברים האלה נאמרו על ידי קודמי, יושב הראש ברוורמן והתקבלו על ידי כל חברי הוועדה.
ראובן ריבלין: אנחנו קוראים לממשלה, בכל מקום שבו לא ניתן, לעזור ולפתור את הבעיות החברתיות שיוצר המצב הכלכלי.
ראובן ריבלין: אמרנו פה, ונאמר: אלה הם דברים.
ראובן ריבלין: אני רוצה שאף אחד לא יהיה רעב בפסח.
ראובן ריבלין: שלא יהיה אף עובד שפוטר מעבודתו ולא יימצא דרך להחזירו לעבודה.
ראובן ריבלין: כל הדברים האלה הם דברים שלצערי הרב לגביהם הם בעלמא.
ראובן ריבלין: אני רוצה לדעת מתי ימונה מפרק, על מנת שאני אוכל לומר - -
שלמה מולה: אפשר לבקש מנציג ההנהלה להתייחס?
ראובן ריבלין: יש לנו פה מכתב מאת רשם האגודות השיתופיות.
ראובן ריבלין: הוא אומר שבעצם הזימון לוועדה, ההליך המשפטי נמצא כעת בעיצומו.
ראובן ריבלין: סמכות הרשם בעניין היא סמכות שיפוטית המקבילה לסמכותו של בית המשפט המחוזי בהיותו בית משפט של אגודות השיתופיות.
ראובן ריבלין: הוא מצביע על הסעיפים הרלבנטיים.
ראובן ריבלין: הוא מסכם את דבריו: "אין זה נכון שרשם העמותות או מי מטעמו יגיע לישיבת הוועדה הנכבדה.
ראובן ריבלין: אנא ראה במכתבי זה עדכון לחברי הוועדה הנכבדים".
ראובן ריבלין: אני מעדכן אתכם אבל אני לא יכול לומר לעובדים שמצאנו להם מושיע.
ראובן ריבלין: אני אומר את זה להסתדרות בצורה הברורה ביותר.
ראובן ריבלין: מה שאנחנו יכולים לעשות, בגלל מעמדה המכובד של הכנסת זה לבוא ולכנס את כל הנוגעים בדבר, או להראות ולהפנות אצבע מאשימה לגבי סרבני ההשתתפות בדיון הזה, מתוך סיבות שאנחנו יכולים להסיק אותן.
ראובן ריבלין: אבל העובדים צריכים להבין: אנחנו צריכים לעזור להם.
ראובן ריבלין: התנאי הראשון לעזרה הוא לא תנאי מספיק, אבל הוא תנאי הכרחי, והוא - מינוי מפרק זמני.
חנא סוייד: אז מה התכלית של הדיון הזה?
חנא סוייד: אם אנחנו נסתפק בקריאה כלכלית שיצאה מפי חבר הכנסת ברוורמן, ותו לא, אני חושב שאנחנו צריכים להגיד את זה בצורה הברורה ביותר.
ראובן ריבלין: אין לזה תוקף.
ראובן ריבלין: אני תמיד מאושר, כשאני באופוזיציה נוח לי יותר בכנסת, כי אני יכול לומר דברים.
ראובן ריבלין: אני בטוח כמוך שאנחנו באמת רוצים לעזור להם.
ראובן ריבלין: אז אנחנו צריכים פה להתעלם מהנושאים כרגע.
ראובן ריבלין: גם מי שהתפלל בתפילה הגדולה ביותר לזכות באיזשהו פיס צריך קודם כל לקנות את כרטיס ההגרלה.
ראובן ריבלין: פה צריך למנות את המפרק .
חנא סוייד: קראנו.
ורד וייץ: הדברים נאמרים בהינתן וימונה מפרק, ואנחנו מניחים שתוך זמן קצר ביותר - -
ראובן ריבלין: קראנו כבר בשבוע הקודם לממשלה לבוא ולבחון האם המפעל עומד בקריטריונים.
ראובן ריבלין: הם אומרים: עדיין לא קיבלנו שום דבר כדי שיפנה את תשומת לבנו לעניין.
ראובן ריבלין: אנחנו עוברים לנושא הקודם לקיים הצבעה.
ראובן ריבלין: אנחנו חוזרים לדיון החשוב בנושא "עוף העמק".
ראובן ריבלין: נציג העובדים בבקשה.
מוטי סער: אני יושב ראש ועד העובדים.
מוטי סער: אז כמו שאמרנו קודם – לאחר שימונה מפרק, ואנחנו מעריכים שזה יהיה בימים הקרובים, אנחנו מאד נבקש את עזרת האוצר בשילוב ידיים ועזרה, כי אנחנו מניחים שבלי עזרה הוא לא יוכל להניע חזרה.
מוטי סער: דבר שני – אני מבקש לדבר כרגע על נושא שלא דובר בו עד עכשיו.
מוטי סער: ברגע שימונה מפרק גם נצטרך עזרה בנושא עופות, חומר גלם.
מוטי סער: בתחילת השנה נערכה פה רפורמה שמדברת על נושא גידול עופות.
מוטי סער: צמצמו את נושא הגידול, הורידו מדגרים ועל ידי זה נוצר לחץ בשוק של כמויות עופות.
מוטי סער: כמו שאתם יודעים, "עוף העמק" הפסיק את הליך הייצור שלו לפני כ- 3 שבועות בערך, ולכן כל המגדלים שלו נמצאים כרגע אצל משחטות אחרות.
מוטי סער: בהנחה שהמפרק ירצה להפעיל את המקום או כל מקום אחר, אני מניח שיצטרכו לעשות איזה שינוי ברפורמה הזו על מנת לווסת עופות לטובת מפעל "עוף העמק".
מוטי סער: כאשר אני מסתכל על הרפורמה אני מבין שהורידו לכל מגדל מדגר.
מוטי סער: אני חושב שזה יהיה נכון מבחינת משרד החקלאות ומועצת הלול להפנות את המדגר הזה שהורידו לטובת "עוף העמק", על מנת להחיות אותו מחדש.
מוטי סער: אנחנו נשמח להיות פה שוב לאחר שימונה לנו מפרק על מנת לנסות ולטפל בדברים שיתפתחו לנו עם הזמן.
מוטי סער: תודה.
ראובן ריבלין: תודה ליושב ראש הוועד.
ראובן ריבלין: אנחנו נשתדל לעקוב ולעזור כמיטב יכולתנו אחרי שיתחילו הגלגלים לנוע מבחינת ניסיון למציאת פתרון.
שלמה מולה: נציג ההנהלה – אפשר לבקש שהוא יתייחס?
שוקי עוגן: למיטב ידיעתי הרשם אמור ליתן את החלטתו היום.
שוקי עוגן: הוא שלח מכתב שבו הוא קבע את ה- 23 לחודש כיום שהוא ייתן החלטה בעניין.
שוקי עוגן: בהנחה שהוא יאמץ את המלצת החוקר -להפעיל את המפעל כמפעל חי - -.
שוקי עוגן: אני רוצה לומר עוד דבר – על ההיתממות קצת של נציג האוצר.
שוקי עוגן: אני, בישיבה הקודמת הצגתי פה תוכנית עם 5 סעיפים, והיושב ראש המכובד גם אימץ אותם בנאום הסיכום שלו, וזה קצת לא נראה שהאוצר לא קיבל שום תוכנית.
שלמה מולה: השאלה אם שלחת להם - -
קריאה: לא נשלח.
שוקי עוגן: למיטב ידיעתי, לפני 3 שבועות, בפגישה בין מזכ"ל ההסתדרות לנציג האוצר והיה ביניהם דיבור, כך שהאמירה הזו שלא יודעים ולא קיבלו, אז גם אם לא קיבלו מכתב רשמי, בשביל הפרוטוקול זה נהדר, אבל זה לא לעניין.
ראובן ריבלין: מה אתה מציע לנו לעשות?
שוקי עוגן: היום ימונה המפרק.
שוקי עוגן: אני אשמח לבוא פעם נוספת לכאן.
ראובן ריבלין: אני שמח שכיוונו לדעתך עוד לפני ששמענו אותך.
אחמד טיבי: אני אקצר – כי כבר אמרנו את הדברים בישיבה הקודמת.
אחמד טיבי: חשוב לציין שלוועדת הכספים אין שיניים כדי לבצע החלטות שהיא היתה חולמת לבצע ולבוא לקראת העובדים, כפי שהדברים באו לידי ביטוי על ידי כלל הדוברים בישיבה הקודמת וגם בישיבה זו.
אחמד טיבי: אבל מטרת הישיבה היא ישיבת המשך, להשאיר את הנושא על אש קטנה ולדחוק בצדדים להגיע לפעולה אופרטיבית שלא תשאיר את העובדים יתומים.
אחמד טיבי: אם תצא היום החלטה למינוי מפרק, ההליך הביצועי יחל, ואז, כמו שביקש מוטי סער, נדרשת הממשלה לתת כתף, לתת סיוע, כדי להניע את כל המהלך הזה קדימה.
אחמד טיבי: אבל כאשר ימונה המפרק, מטרת המהלך –לפתוח את שערי המפעל, לתפעל אותו.
אחמד טיבי: אבל על הממשלה לתת כתף כדי להצליח בכל ההליך הזה.
אבישי ברוורמן: קודם כל, אני חושב ששתי ההערות – של היושב ראש, שוקי עוגן, ושל מוטי סער -אני שמח שהיושב ראש אמר באריכות כי אחת הבעיות היא שהרבה אנשים מגיעים לכאן והם חושבים שכאן מחלקים את הכסף.
אבישי ברוורמן: כדאי שחברי הכנסת לא ישתמשו בזה.
אבישי ברוורמן: יש פה רק שתי מטרות – אחת היא לחשוף את הדבר, כי יש כאן חשיפה תקשורתית, דבר שני, כמו שהסביר גם היושב ראש וגם חבר הכנסת טיבי – ברגע שיש מפרק, בממשלה, במשא ומתן, אתה יכול להשפיע במידה כזו או אחרת.
אבישי ברוורמן: לכן אני מניח שתוך שבוע – שבוע וחצי, תקום ממשלה בישראל, וכאן הנקודה הבסיסית היא שיהיה מפרק, יראה את הדברים, יראה באמת מה הגובה האמיתי שנדרשת בו התערבות ממשלתית, הנקודה השניה – ברגע שיהיה שר חקלאות צריך לראות אם נותנים פתרון נוסף לבעיית המשחטות יכול להיות שאם אתה פותר בעיה,אתה לא עונה לפתרון.
אבישי ברוורמן: לכן, אני, בכוחי הדל, ומי שישב פה כיושב ראש ועדת הכספים – נעזור לתהליך הזה.
אבישי ברוורמן: אבל אני חושב שבאמת לא צריך ליצור את הדרמות המיותרות.
אבישי ברוורמן: אנשים סובלים פה ואסור ליצור להם ציפיות.
אבישי ברוורמן: התהליך צריך להיות שאנחנו נעזור בצורה ברורה, צורה קונקרטית, פחות לדבר ויותר לעשות.
ראובן ריבלין: אנחנו נוכל להאיץ תהליכים.
איוב קרא: אני מצטרף למה שנאמר פה, בהסתייגות אחת, שהוועדה הזו היה היא היחידה שיכולה בהחלט להפעיל איזשהו כוח מינימלי על האוצר כדי שיקיים דברים שאנחנו מאמינים בהם פה.
איוב קרא: מאחר ומדובר פה בסוגיה שהיא בקונצנזוס בבית הזה, באשר להפעלת המפעל הזה, אבל זה לא רק המפעל הזה -אנחנו יכולים למצוא את עצמנו במכה של פיטורין, של סגירת מפעלים, אם לא נעזור כרגע ל "עוף העמק" ולעוד מפעלים שהם בחדשות.
איוב קרא: אנחנו צופים קריסת הרבה מפעלים.
איוב קרא: אם אנשים ימזערו את הכוח שלהם פה, ויגידו שפה באים ליצור הצגה - -
ראובן ריבלין: אני רוצה להעיר שהקריסה של "עוף העמק" אינה קשורה כלל ועיקר לנושא הכלכלי במקרו.
ראובן ריבלין: שום דבר.
ראובן ריבלין: זה ניהול כושל, אומר רמי לוי כאן – תנו לי רק את המפעל, כסו לי את חובות העבר, ואני עוד מוסיף 20 מיליון השקעה - -
איוב קרא: אני מדבר על הפיטורין, בכוונה לא דיברתי על הניהול.
איוב קרא: עצם העיקרון של פיטורי עובדים היום שצפוי,על פי כל דיווח, על פי כל פרסום.
איוב קרא: זה מדאיג אותי, זה צריך להדאיג את הוועדה הזו כשבע
איוב קרא: צם אנחנו ננהל את מדינת ישראל כ "שתי גדות לירקון", בסופו של דבר, בנושאים חברתיים – כלכליים, ולכן, במקום שאנחנו ניקח את זה כמטרה לקראת התקציב, בדרך לתקציב –צריך למצוא הסדר כיצד מבטיחים מינימום פיטורי עובדים והמשך הפעלת מפעלים.
איוב קרא: הוועדה הזו צריכה לשים את זה על סדר היום שלה, גם במחיר של מאבק מול האוצר.
איוב קרא: כי יש לנו מספיק כוח לעצור דברים שרוצה האוצר.
איוב קרא: המטרה היא בסופו של דבר האזרח הפשוט, שיזכה לחיות בישראל באווירה טובה ובנוח.
דב חנין: אני לגמרי מבין את הזהירות שאתה מציע לנו לנהוג, בצדק, בהתערבות בהליך שיפוטי שתלוי ועומד ואני מציע שלא נתערב בהליך כזה.
דב חנין: אני גם לגמרי מקבל את הדברים שלך על כך שוועדת הכספים של הכנסת היא לא ממשלה, היא לא יכולה לתת את הפתרונות שהממשלה יכולה לתת.
דב חנין: יחד עם זה, אני חושב שאנחנו, את הדיון הזה צריכים לסכם את הדיון עם כמה החלטות מעשיות.
דב חנין: התמונה שמתגלה בפני הוועדה הזו והיא מתחדדת בדיון – שלמעשה, בלי מעורבות של מדינת ישראל כמדינה, לא נצליח לפתור את הבעיה.
דב חנין: אנחנו לא יודעים בדיוק להגיד מה היא הבוררות, ואולי אנחנו צריכים להשאיר לגורמי הממשלה הרלבנטיים לבדוק גם את השאלה של האוצר, גם את השאלה של משרד החקלאות.
דב חנין: אבל אנחנו צריכים לומר שלושה דברים.
דב חנין: הדבר הראשון הוא שכמדיניות – והוועדה הזו בהחלט קובעת מדיניות – ועדת הכספים של הכנסת רואה עדיפות, ברמה העקרונית, ככל שהדבר אפשרי, להמשך הפעלה של מפעלים על פני הפסקתם, ועל פני פתרונות של דמי אבטלה או כל מיני פתרונות אחרים לעובדים שבעצם הולכים להיות קורבנות של המפעל הסגור.
דב חנין: זה, ברמה העקרונית.
דב חנין: ברמה המעשית אנחנו צריכים לפנות לשני הצדדים.
דב חנין: מצד אחד – לפנות לגורמים המעורבים.
דב חנין: הלוואי שימונה היום מפרק, אם ימונה היום מפרק, אז הפניה שלנו תהיה מופנית אליו.
דב חנין: אם לא ימונה, מסיבה כזו או אחרת, אנחנו פונים גם אל ההנהלה, גם אל ההסתדרות, גם אל נציגי העובדים, להעביר למשרדי הממשלה הרלבנטיים – קרי, האוצר, ומשרד החקלאות נתונים שמציגות את המעורבות והעזרה שרוצים לגייס, ובמקביל, אדוני היושב ראש, אני מציע שנפנה אל משרדי הממשלה הרלבנטיים – אוצר וחקלאות לשקול את הדברים האלה בכובד ראש.
דב חנין: אנחנו אמנם לא יודעים את הנתונים - -
ראובן ריבלין: לצערנו הרב אנחנו יודעים מספר נתונים.
ראובן ריבלין: קודם כל –שיש מחלוקת קשה בין הבעלים.
ראובן ריבלין: הנה, נמצא פה אדם שבכל מאודו רוצה למצוא פתרון, והצד האחר, או 3/4 החלק שהוא מחזיק - מחרימים את ישיבות הוועדה ואומרים: זה לא עניינכם, בכלל.
דב חנין: לכן אני מציע שנפנה לשני מערכות הגורמים משני צדי הקו – מצד אחד לעובדים, להסתדרות ולהנהלה להפנות למשרדי הממשלה הרלבנטיים את הפניות המסודרות והנתונים מה היא מידת המעורבות שרוצים, לעשות את זה במהירות, עוד השבוע, כלומר, אם ימונה מפרק – הפניה הזו היא אליו, ואל משרדי הממשלה לבחון את הדברים האלה במהירות, כי אני חושש שאם לא נעשה כן, התוצאה תהיה שגם סדר היום של הוועדה הזו יתמלא בעוד הרבה דברים נוספים, ואנחנו נגיע בהחלט, חס וחלילה, לפסח, כשהעובדים מבוצרים במפעל, והתוצאה תהיה תוצאה עגומה.
דב חנין: לכן אני חושב שהמסר שצריך לצאת מפה, מהוועדה הוא מסר של דרישה להעברת תקציבים חשובה בעניין.
שלמה מולה: קודם כל אני רוצה להודות ליושב ראש על קיום הדיון, וגם על ההערה שלך שמי שוועדת הכספים מזמנת אותו, מבקשת אותו להגיע לכאן – אנחנו לא בית משפט, רק רוצים לברר את העובדות לאשורן, ואם הוא לא מגיע, אני חושב שאנחנו צריכים לחשוב מה אנחנו עושים.
שלמה מולה: אני מבין ללבך שאתה אומר שניתן לחייב רק במקרים יוצאי דופן, גם נכון, כך צריך להיות, כי אנחנו לא בית משפט.
שלמה מולה: אני חושב שבדיון הזה אנחנו מגיעים למסקנה שבעצם נציג האוצר יוכל להגיע בשבוע הבא ולהגיד – לא קיבלנו פניה.
שלמה מולה: אני מקווה שמהיום והלאה הפניות, גם של ועדת הכספים וגם מה ששמעת כאן, יהוו בסיס לדיון שאתם תקיימו עם המפרק, בתקווה שהוא ימונה.
שלמה מולה: דבר נוסף, אני חושב שצריך לשבח את העובדים על העמידה האיתנה שלהם למרות המצב הקשה שהם עומדים בפניו.
שלמה מולה: בוודאי צריך לשבח את נציגת ההסתדרות שנתנה לנו איזשהו אופק מקצועי.
שלמה מולה: יחד עם זה, אדוני היושב ראש, אני חושב שהמצב הזה של מצוקת המפעלים ונציגי האוצר, שבאופן שיטתי מרחיקים אותנו - - בכוונה, אותי מדאיגה מאד.
שלמה מולה: אני לא אומר שצריך להתערב במה שקורה בכל מפעל, אבל לא יעלה על הדעת שאפילו המדינה, גם אם זה לא בדיוק המפעל שלה, לא יכול להיות שכשעובדים מתבצרים, בצורה יזומה האוצר לא יכול להגיע לאיזשהו משא ומתן, לשיחות, ולבוא ולהגיד – אל תתערבו לי.
שלמה מולה: זה קצת להיתמם.
שלמה מולה: אני לא אומר שתפתחו את הקופה ותיתנו צ'ק פתוח, אבל המדינה כן צריכה להגיד שמבינים את המצוקות, ורוצים לסייע.
שלמה מולה: משפט אחרון, ואני מציע, אדוני היושב ראש, אני פונה לנציגי ההסתדרות: תציגו לנו לוח זמנים לפעולות שאתם נוקטים.
שלמה מולה: אולי בכל זאת נרצה לסייע.
שלמה מולה: לוחות הזמנים שאתם תציגו, זה מה שיציל את המפעל.
שלמה מולה: אנחנו נשתהה, יהיו דיונים, עם כל הכבוד, אנחנו לא פותרים בעיה.
שלמה מולה: אני מסכים עם היושב ראש שאנחנו לא רוצים להשלות את העובדים, אבל לפחות נהיה מלווים בלוחות הזמנים ובמחשבה מה יהיה מחר.
שלמה מולה: אני לא חושב שאנחנו יכולים להגיד היום שנושיע את העובדים לקראת פסח.
שלמה מולה: קשה לי להגיד.
שלמה מולה: אבל כן יכולים לבקש מהאוצר לקרוא לו ברגע שהוא מקבל את המסמכים מהמפרק.
שלמה מולה: שיפנה אליו,יכנסו מהר לדיון, ככל שניתן, כדי להגיע לעמק השווה ולהפעיל את המפעל.
ראובן ריבלין: תודה, בעיקר לגבי סוף הדברים.
ראובן ריבלין: לגבי ההתחלה – אני חושש שאתה פותח פתח בפני כל מיני בעלים פושטים לבוא ולהטיל את האחריות על המדינה בכל עניין שבו הם השקיעו בעסקים ופעמים רבות אפילו קיבלו סיוע אדיר מהמדינה.
ראובן ריבלין: היום הם אומרים: יש מי שיושיע, אנחנו נעזוב.
ראובן ריבלין: אלה דברים שאנחנו צריכים לשאול אותם בצורה אחראית ביותר.
אלכס מילר: דווקא בנושא שאמרת – צריך לקחת בחשבון את הוותק של המפעל.
אלכס מילר: אני חושב שלמפעל הזה יש ותק כל כך גדול.
ראובן ריבלין: אחרת היינו רואים את זה כעניין ציבורי?
ראובן ריבלין: אנחנו הרי יודעים במה מדובר.
ראובן ריבלין: זה לא רק עניין פריפריאלי.
ראובן ריבלין: זו בעיה של עם ישראל.
ראובן ריבלין: אנחנו רואים את זה כפגיעה ציבורית באנשים הטובים האלה, ואנחנו מנסים לעזור להם.
ראובן ריבלין: הלוואי, אם היינו יכולים למצוא את הפתרונות, ועדת הכספיים היתה עובדת סביב השעון והיינו מוסיפים עוד ימים לשנה.
חנא סוייד: אני חושב שברור לכולם שככל שהדיון פה מתמשך יותר כולם באים למסקנה שהפתרון לא ייצא מתחת ידי הוועדה הזו.
חנא סוייד: מבחינה אופרטיבית, אין לוועדה את הכלים.
חנא סוייד: זה טוב מאד שהעובדים וההנהלה וכולם יידעו.
חנא סוייד: טוב שיידעו.
חנא סוייד: לא טוב שהמצב כך, אבל אלה העובדות.
חנא סוייד: לכן אני חושב שאנחנו, במסגרת דיון כזה, אם אנחנו לא יכולים באופן מעשי לתרום לפתרון הבעיה הספציפית, לפחות לכוון כלפי מדיניות ציבורית – איך הממשלה, איך המשק, איך הכנסת צריכה לפעול בתקופה של משבר.
חנא סוייד: נכון שהבעיה הזו היא לא תולדה ישירה של המשבר הכלכלי אבל היא מתחברת אליו.
חנא סוייד: אנחנו יודעים על התגברות האבטלה במשק.
חנא סוייד: רק בחודש האחרון 15 אלף עובדים חדשים נוספו למעגל האבטלה.
חנא סוייד: אנחנו כאן בפני תופעה מיוחדת.
חנא סוייד: אנחנו לא מדברים על מפעלים שמדללים עובדים.
חנא סוייד: אנחנו מדברים על מפעלים שנסגרים כליל, וזו תופעה אחרת.
חנא סוייד: לכן חשוב מאד גם בתקופה של בעייתיות כלכלית לשמור על מפעלים כאלה קיימים, ולו על אש קטנה ביותר, כי אחר כך, כשתבוא הצמיחה, לפחות יש לך את הבסיס איך להפעיל מחדש.
חנא סוייד: אני רק צריך לציין כאן, מבחינה מקרו כלכלית, שבדרך כלל תעסוקה מפגרת אחרי צמיחה ואבטלה מפגרת אחרי בעיות כלכליות.
חנא סוייד: זאת אומרת, הגל של הפיטורין והגל של האבטלה עוד יבוא.
חנא סוייד: ולכן, אם אין מדיניות ציבורית ברורה בעניין הזה, אנחנו עלולים להיתקע עוד יותר.
חנא סוייד: על מה אני מדבר ב "מדיניות ציבורית"?
חנא סוייד: אנחנו שמענו על הבונוסים שהפקידים בבנק ישראל אמורים לקבל.
חנא סוייד: אני אומר שמבחינה ציבורית, כשאנחנו דנים בבעיות כאלה של העובדים, בעיות של שכר מינימום.
חנא סוייד: אנשים שנאחזים במקומות העבודה שלהם, כאשר במקביל בחלונות הגבוהים של בנק ישראל יש בונוסים בשפע, אני משווה את זה עם ארצות הברית.
חנא סוייד: עכשיו, כל התוכנית הכלכלית בארצות הברית, בגלל בונוסים ב- , AIG היתה על סף כשלון, וזה עשה מערבולת גדולה בכל התוכניות, בכל ההתארגנויות למשבר.
חנא סוייד: אני חושב שאם אנחנו לא מדברים בכנסת כוועדת כספים על הנושאים הציבוריים האלה, אנחנו מצד אחד לא תורמים, כפי שאמרתי, לפתרון הבעיה, ואנחנו לא מכוונים נכון איך לטפל בנושאים כאלה.
חנא סוייד: אני רוצה, ברשותך, להוסיף עוד נדבך: מחר אמורים שני פרובוקטורים לבקר באום אל פאחם.
חנא סוייד: בשביל לאבטח אותם צריך צבא של אלפי שוטרים.
חנא סוייד: אני הייתי אומר שמבחינה כלכלית זה גם לא משתלם למדינה.
חנא סוייד: אלפי שוטרים ליום זה שני חודשי עבודה למפעל הזה.
חנא סוייד: המדינה צריכה להחליט בתקופה כזו איך היא פועלת, מבחינה ציבורית, מבחינת מדיניות ציבורית.
חנא סוייד: האם להגיד לעובדים – תסבלו יותר, ונחכה למפרק, או שהיא בעצם מכוונת, אומרת דברים ברורים, שבתקופה כלכלית קשה כזו דווקא צריך להשקיע איפה שצריך, וכל הדברים האחרים, כמו בנק ישראל, כמו אבטחת מרזל, אלה דברים שהם לא בקו אחד עם גישה כלכלית נכונה, לעזור לשכבות החלשות ולעובדים להמשיך ולהחזיק במקום העבודה שלהם.
ראובן ריבלין: אני רק לא יכול להישאר אדיש למה שאמרת.
ראובן ריבלין: אני הייתי בחיי מיעוט, וזכיתי, ברוך השם, להיות גם ברוב.
ראובן ריבלין: תמיד כשאני ברוב אני זוכר שהייתי במיעוט, והזכות להפגנה, והזכות לומר את דבריך היא זכות שהיא מקודשת, ורציתי להזכיר זאת.
חנא סוייד: - פרובוקטור.
ראובן ריבלין: כל אדם שמוחה יכול להיקרא פרובוקטור ועל ידי כך ליטול ממנו את זכות המחאה.
ראובן ריבלין: אנחנו, כרוב, תמיד צריכים לא להתעמר במיעוט.
חנא סוייד: אם כל אחד צריך להוכיח את הזכות שלו ויצטרך אבטחה של 5,000 שוטרים – תשקול את זה באופן אובייקטיבי ונכון.
ראובן ריבלין: הדמוקרטיה תוכל להתמודד.
ראובן ריבלין: עובדה שאין כל יום דברים כאלה.
ראובן ריבלין: אני לא נכנס לגופו של עניין, אלא רק אומר ברמה של המקרו – אני מציע להקפיד קלה כחמורה על זכות המיעוט לומר את דעתו.
אילן גילאון: אני אמשיך את הקו של חבר הכנסת סוויד.
אילן גילאון: מחר אני עצמי אהיה באום אל פאחם, אבל אני בעד שתהיה תעסוקה להרבה אנשים, והנה, דווקא משטרה זה מקום שיכול לקלוט הרבה מאד אנשים.
אילן גילאון: אמשיך את הקו של חבר הכנסת סוויד ושל היועצת המשפטית, וויץ, מבחינת היכולת של ועדת הכספים להתייחס באופן כולל יותר ולהיתלות באילן גבוה, יושב ראש הוועדה הזו, שאמר בעצמו שיש להקים קרן ממשלתית כדי לטפל בתופעת הדומינו שעומדת להתרחש עלינו, אם אנחנו חושבים שתעסוקה זה עניינה של המדינה.
אילן גילאון: לכן, מהבחינה הזו, חייבת לקום קרן ממשלתית על בסיס ממשלתי.
ראובן ריבלין: אם בא בעל מניות וגנב ממפעל 25 מיליון שקלים.
ראובן ריבלין: האם המדינה צריכה לתת את התשובה על זה?
ראובן ריבלין: אני נותן דוגמה אבסטרקטית.
אילן גילאון: יותר ממוטי סער וכל אחד מהעובדים - - להתמודד עם הבעיה כמדינה, ולומר – אם בא גנב וגנב את גניבתו.
אילן גילאון: זאת אומרת, זאת אומרת, צריכה להיות התייחסות לקצה השורה.
אילן גילאון: כמו שיש היום חוק לאבטחת הכנסה צריך להיות חוק לאבטחת תעסוקה.
אילן גילאון: כאשר נפסיק להפקיר בצורה מטורפת את שוק התעסוקה בידי כל מיני ספסרים וספסרי ביניים, כנראה שגם את התופעה הזו נצמצם ולו בלבד על ידי זה שנחליט שהתפקיד שלנו הראשון זה כרגע למנוע את המפולת הזו, כי לנו כמדינה יש באמת - - מהקבוצות הללו.
אילן גילאון: לכן אמרתי קודם "הלאמה".
אילן גילאון: זו כנראה מילה קשה מאד, אבל שלב ביניים לכל מקום כזה שהוא עתיר בידיים עובדות, בעיקר בקרב האוכלוסיות החלשות – תעשיות מזון, טקסטיל, אבל הם מרכיב שבו אדם משתכר.
אילן גילאון: אין לי תואר בכלכלה, אם יתנו לי את הזמן המספיק אני אוכל להוכיח שאם מדינה תקנה מקום עבודה, בסופו של דבר זה יעלה לה יותר זול מאשר לשלם דמי אבטלה, לא רק בתשלומים ישירים אלא בכל החשבון הלאומי הרחב.
אילן גילאון: לכן, מבחינת הפתרון הלאומי אני אומר פה – חבר הכנסת חנין, לחצו על הגז כדי שהמפרק ייכנס מייד.
אילן גילאון: כדי שלא נעסוק בהמשך במפעל אחרי מפעל - כאן צריכה להיות תוכנית ממש לאומית להצלת מקומות עבודה.
אילן גילאון: אולי עופר עיני שמנהל עכשיו משא ומתן יכניס את העניין כתנאי במשא ומתן.
ראובן ריבלין: אני מזמין את כל מי שרוצה לנסוע לכפר המכביה – אעמיד לרשותכם אוטובוס.
משה גפני: אל"ף, אני רוצה לומר שאני באמת מתכוון לנסוע לכפר המכביה.
משה גפני: אני, אדוני היושב ראש, אני מסכים עם מה שאמרת בראשית הדיון לגבי מעמדה של ועדת הכספים בנושא הזה.
משה גפני: ועדת הכספים אינה יכולה להביא לפתרון, אבל היא יכולה לסייע בפתרון.
משה גפני: המציאות הזו שבה לפעמים לשולחן הזה צריכים להגיע בסיטואציות שונות כמעט קבועות – גם משרד האוצר, גם ההסתדרות, וגם המעסיקים – צריכים להגיע לשולחן הזה, ולאמירה של הוועדה יש ערך רב, במיוחד כאשר האמירה הזו נאמרת בקונצנזוס, כאשר כולם אומרים את זה יחד.
משה גפני: אמר חבר הכנסת גילאון ואני מסכים: מה שצריך לעשות עכשיו צריך לעשות מייד כשיבוא כונס, שלא יהיו תהליכים שיהיו ארוכי טווח, מכיוון שבסופו של דבר המפעל הזה יכול ליפול, אף אחד לא ישים לב, ומי שייפגע בסופו של דבר זה העובדים שמקבלים שכר מאד נמוך.
משה גפני: אף אחד לא ישים לב לעניין הזה.
משה גפני: המעמד שלנו בוועדת הכספים הוא לא לאפשר לעניין הזה לקרות.
משה גפני: זאת אומרת, לא לתת לאוצר להישאר מחוץ לעניין בכלל, לא לאפשר שהבעלים והכונס ייקח זמן עד שיגיעו ויכול להיות שכבר לא יהיה מי שיעזור להם.
משה גפני: אנחנו צריכים לא להוריד את זה מסדר היום.
משה גפני: זה יפה מאד, אדוני היושב ראש, שאתה מביא את זה פעם אחר פעם.
משה גפני: אני חושב שאנחנו צריכים להמשיך בדיון הזה.
משה גפני: התקוות שהעובדים תולים בנו הם לא בכדי.
משה גפני: הם יודעים מה מעמדה של ועדת הכספים.
משה גפני: הם יודעים שאנחנו לא גוף ביצועי, שאנחנו לא יכולים להזרים כסף.
משה גפני: כל זה ידוע, אבל אנחנו יכולים להיות קטליזטור כדי לגרום לכל אלה שיכולים לעשות שיעשו את זה מהר.
משה גפני: עשיה מהירה היא פה מאד חשובה.
ראובן ריבלין: אני מבקש לסכם.
ראובן ריבלין: האם יש מישהו שבא להשמיע את דברו ולא אמר?
שלמה מולה: ראיתי פה את רמי לוי.