GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: יש לנו ויכוחים לכאן ולכאן, אבל כאן אין ויכוח רב.
משה גפני: ערן, אתם הולכים להביא משהו לגבי מכסים?
משה גפני: מישהו אמר את זה קודם.
משה גפני: שרגא ברוש אמר בדיון הקודם.
משה גפני: אני אמרתי לו שלא, שסיכמנו שנדע כי יש דברים שיפגעו בתעשייה.
ערן יעקב: אנחנו לא מסתירים שום דבר.
משה גפני: ה צ ב ע ה הרביזיה התקבלה פה אחד
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה הצעה לסדר.
משה גפני: אמרתי את המתווה בו אני רוצה ללכת, גם לגבי הנושא של מעמד הביניים.
משה גפני: אתם תצטרכו למצוא פתרון עם הצו על הדלקים כי אחרת אנחנו מכניסים את זה בחוק.
משה גפני: עם כל הכבוד, ההחלטה היא שלנו.
ערן יעקב: לגבי מכסים, אתה צריך לסכם עם השר.
משה גפני: סיכמתי עם השר.
משה גפני: הודעתי את זה בוועדה.
משה גפני: סיכמתי עם השר לפני שבועיים.
משה גפני: רוחמה, רצית הצעה לסדר.
רוחמה אברהם-בלילא: הצעה לסדר לגבי הנושא הבא.
משה גפני: אייל, עכשיו תקופת חגים ואני לא הולך לקיים ישיבה בחול המועד סוכות.
משה גפני: אחרי סוכות יש לנו שבוע עד שמתחיל כנס החורף ואני מציע שנתחיל את הדיונים.
משה גפני: על סדר היום אישור מוסדות ציבור לפי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה וסעיף 61 לחוק מיסוי מקרקעין (רשימה שמספרה 08193911 ו-08194211).
משה גפני: מר מונסנגו, בבקשה.
יהודה מונסנגו: שלום לכולם.
יהודה מונסנגו: מדובר בשתי רשימות כאשר הראשונה מונה 93 מוסדות לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה והרשימה השנייה מונה שני מוסדות לעניין סעיף 61 לחוק מיסוי מקרקעין.
יהודה מונסנגו: כל המוסדות נבדקו ונמצאו ראויים.
יהודה מונסנגו: קיבלו את המלצתנו ושר האוצר קבע אותם כגופים ראויים ועתה נדרש אישור של הוועדה.
משה גפני: יש ניהול תקין?
יהודה מונסנגו: כן.
יהודה מונסנגו: יש אישור תקין לכולם.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור שתי הבקשות של שר האוצר.
משה גפני: ה צ ב ע ה הרשימות אושרו פה אחד תודה רבה.
משה גפני: רשימת מוסדות ציבור לסעיף 46 לפקודת מס הכנסה וסעיף 61 לחוק מיסוי מקרקעין
משה גפני: רשימת מוסדות ציבור לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה (רשימה מס':08193911) שם העמותה מספר 2.
משה גפני: אישור מוסדות ציבור לפקודת מס הכנסה לעניין סעיף 61 לחוק מיסוי מקרקעין: (רשימה מס':08194211)
משה גפני: האמת היא, אדוני, יושב ראש הכנסת, אני התחייבתי שאני בשבועיים האלה לא אכנס את ועדת הכספים, והסיכום היה שרק אם יהיה פיקוח נפש אני אכנס את הוועדה.
משה גפני: אתה, אדוני היושב ראש, דיברת איתי גם אתמול בעקבות הארועים הקשים שהיו בדרום וגם הסיור שלך שהיה שם עם הנושא של המיגוניות על תקציבים שהיה צריך להעביר על מנת למגן את מוסדות החינוך גם באשקלון וגם בבאר שבע.
משה גפני: שאלתי אותך האם מדובר בפיקוח נפש, אמרת לי שכן, כינסתי את הוועדה, ואני רוצה לשבח את צוות הועדה שמהיום למחר התארגנו.
משה גפני: אני חושב אנחנו חייבים לדון בעניין הזה.
משה גפני: אני מניח גם שעיקר הדיון יהיה גם באופן פרקטי לגבי מה שצריך לעשות עכשיו, לעת הזאת, ביישובים שעליהם מדובר.
משה גפני: מעבר לעניין הזה, אני חושב שהממשלה צריכה להחליט מה היא עושה עם כל הנושא הזה של המיגון.
משה גפני: היה גם בג"צ בעניין, נתנו לממשלה את האפשרות לקבל החלטות מסודרות, וצריך באמת לקבל החלטות מסודרות, אבל לפני שאנחנו נכנסים לדיון, אני מודה לך אדוני יושב ראש הכנסת שאתה משתתף איתנו ואני מבקש ממך בראשית הדיון להתחיל את הדברים, בבקשה.
ראובן ריבלין: דבורה השופטת, יש האומרים דבורה הנביאה הייתה אומרת: "בפרוע פרעות בישראל" בשירתה, "בפרוע פרעות בישראל בהתנדב עם ברכו השם".
ראובן ריבלין: אכן, פרעות נופלות בישראל מפעם לפעם, בכל פעם שנפרעת פרעה בישראל, כולנו קמים ומנסים למצוא פתרונות על מנת לאפשר את השבת המלחמה שערה.
ראובן ריבלין: אבל ברגע שהפרעות נרגעות וסר האיום, באותה שנייה שסר האיום גם סרה ההתעניינות הציבורית.
ראובן ריבלין: יחד עם חבר הכנסת חרמש בכנסת הקודמת, כאשר הוא שימש בקואליציה ואני באופוזיציה, דאגנו יחד עם חברי הכנסת האחרים הרב ליצמן אז כחבר ועדה, מסז'ניקוב כיושב ראש ועדה, חיים אורון, שלי יחימוביץ, אמנון כהן, יצחק וקנין, סלומינסקי הזכור לטוב, דאגנו לעוטף עזה.
ראובן ריבלין: הואיל ועוטף עזה נמצאת תחת איום מתמיד, אכן לא פסקנו מללחוץ ומצאנו את עצמנו פותרים בעיות אשר קשורות לתושבים החיים בעוטף עזה והבעיות שלהם קשה - אין התרעה אצלם, גם אנחנו לא מדברים על רקטות, אנחנו מדברים על פצמ"רים או אפילו על ירי, הדברים האלה חייבו אותנו במציאת פתרון ואכן הפתרון נמצא.
ראובן ריבלין: בזמן חרום האחרון שבו נפלו רקטות בערי ישראל, ופגיעה בערי ישראל היא כבר אסטרטגית, היא לא רק הטרדה, היא פגיעה אסטרטגית במקום או במטרופולין כמו באר שבע, בערים כמו אשקלון ואשדוד, שהחיים מתנהלים שם לא יכולים אנחנו להעלות על הדעת מה שאנחנו סיגלנו לעצמנו כדבר שצריך לחיות איתו כאשר באזורי העימות יש מלחמה, ובכל הארץ החיים שלווים.
ראובן ריבלין: היום כאשר אנחנו מדברים על ערים שהן מכילות בקרבן מליון אנשים ביום, לא תושבים, אבל בכל הפריפריה כמו באר שבע, לא יכול להיות מצב שבו אנחנו נדבר בזמן חרום על כל הצרכים, ומייד לאחר שהפסקת האש בעזרת ההרתעה של צה"ל ובעזרת כל הנתונים להם צריך בכל פעם ובכל עת של כל משבר ומשבר, אנחנו מוצאים את עצמנו שוכחים לחלוטין את הדרישות ואת ההחלטות שקיבלנו.
ראובן ריבלין: נדמה לי, שתחת שרביטך, אדוני היושב ראש, בשלושה הימים האחרונים היינו בקשר כל הזמן, אני הלכתי עם ועדת החוץ וביטחון גם לבקר באשקלון ולאחר מכן בעצמי בבאר שבע, מייד אתן לכם דוח על זה.
ראובן ריבלין: אתה צריך היום לעמוד על המשמר שאכן משרדי הממשלה ימלאו אחר ההחלטות של הכנסת.
ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שאתמול הזדעזעתי לשמוע שיש ויכוח בין המשרד, משרד הביטחון, משרד הפנים ומשרד האוצר מי אחראי על כך שהכספים אשר עליהן החליטה הכנסת בדבר מיגוניות במקומות שבהם אי אפשר לקיים אפילו את היכולת שלנו להתכונן לתשובה - - - על כל פנים אני מוכרח לומר, הזדעזעתי לראות, הזדעזעתי לשמוע יותר נכון, שמשרד הביטחון אומר שהוא לא קיבל את הכסף, ומשרד האוצר אומר שהוא תיקצב את הכסף.
ראובן ריבלין: אנחנו יודעים שהדברים שאני אדבר עליהם במפורט בעוד מספר דקות, היה כסף שהועבר למערכת, או על כל פנים נטען שהועבר למערכת, והרשויות לא קיבלו על מנת לפעול, על מנת להכין את עצמן לרגעי חירום.
ראובן ריבלין: דברים כאלה לא ייתכנו.
ראובן ריבלין: אם אומר משרד האוצר, אני בטוח שיש פה את נציגי משרד האוצר, שאכן כסף הועבר, הרי שמשרד הביטחון כנראה לא יודע על כך, ואם משרד הביטחון יודע על כך, יש חומרה רבה בעניין זה, גם משרד הביטחון היום ומשרד העורף הוא פוצל, האם משרד העורף באמת יש לו את כל אותם תקציבים, כי כאשר כל אחד יכול לרחוץ בניקיון כפיו, הכנסת לא ממלאת את תפקידה.
ראובן ריבלין: אני בטוח עם התעניינותך הרבה והמעקב שלך אצל ראשי הערים, וגם באמצעות כל אותם אנשים שהיו בשטח כולל אתה, אנחנו צריכים לבחון מהם הצרכים המיידיים, האם הם מתוקצבים, אם הם לא מתוקצבים, מדוע לא יתוקצבו.
ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שמדובר בדברים שהם בהישג ידינו, מדובר על מיליונים מעטים, לא מדובר על איזושהי התארגנות מערכתית אדירה.
ראובן ריבלין: היינו יחד עם ועדת חוץ וביטחון באשקלון, ובאשקלון קיימות שתי בעיות מלבד בעיות אחרות.
ראובן ריבלין: בעיה אחת היא מיגון של גני הילדים או הצבת מיגון ליד גני הילדים, בעיקר על יד בתי הספר בכיתות אלף ואם אפשר בכיתות בית.
ראובן ריבלין: המדובר ב-15 מליון שקלים באשקלון, אני מדבר על אשקלון.
ראובן ריבלין: מדובר ב-15 מליון שקלים, ב-15 מליון שקלים האלה כבר היתה החלטה, ההחלטה הזאת לא מומשה.
ראובן ריבלין: הטענה שמשרד הביטחון לא קיבל, והטענה של משרד האוצר שמסר את הכסף.
ראובן ריבלין: מה שידוע הוא, שנושא זה לא מומש עד עצם היום הזה, אנחנו לא צריכים להפסיק ולעבוד אפילו רגע אחד, עד אשר נדע היכן הכסף והאם אכן הולכים לקיים את ההבטחה שהיא לא הבטחה נדיבה לעזרה לעיר לצורך שגשוגה ופיתוחה, אלא מדובר על שאלת חיים.
ראובן ריבלין: מדובר על אשקלון, אני ער לכך שיש גם את אשדוד, ויש גם ערים אחרות שמרוחקות יותר.
ראובן ריבלין: אני מוכרח לציין, ואין בזה סוד, שבאשקלון זמן ההתראה כאשר מוכרז צבע אדום הוא חצי דקה.
ראובן ריבלין: חצי דקה לא מאפשר לילדים לעשות מסלולים כאלה אשר מבוגרים יכולים במאמץ כזה או אחר להגיע – זאת אומרת, אשקלון היא בעיה וצריכים לפתור אותה.
ראובן ריבלין: יש בעיה נוספת באשקלון, והיא נושא חדר המיון הקדמי עליו אדבר לאחר מכן על מנת להבהיר במה מדובר.
ראובן ריבלין: לאחר מכן נעבור לדבר על באר שבע.
ראובן ריבלין: באר שבע שהיא נפגעה קשות ומצב הרוח באוכלוסייה היה חדור אמונה, אבל יחד עם זאת הביע חששות רבים, משום שהם אמרו אנחנו מוכנים לעשות הכול, אבל איך אנחנו יכולים לעשות דבר כאשר אין לנו מיגוניות.
ראובן ריבלין: קיבלנו אתמול בקשה, אני חשבתי שאם אשקלון 15 מליון, באר שבע בוודאי מדברת על 100 מיליון כי זאת הפרופורציה, ולכן אני מוכרח לציין לשבח את ראש העיר באר שבע אשר ביקשנו ממנו לומר את הדברים המיידיים ביותר, וההכרחיים ביותר, ומדובר על רשימה שאני מעביר לוועדת הכספים, אני לא רוצה לפרט אותה באוזני העיתונות כי גם הצנזורה בוודאי לא תאשר.
ראובן ריבלין: מדובר בתיקצוב של 22 מליון 55 אלף, אני חושב שאנחנו כוועדה – אני כשמדברים על מאות מיליונים אני צריך לומר מאיפה.
ראובן ריבלין: לגבי 22 מליון ו-15 מליון, ואני יודע שיכולות להיות השלכות רוחב, יכול להיות שבאשדוד צריך לבוא ולבדוק, אבל צריך לזכור שזמני ההתראה הם אחרים לחלוטין, בבאר שבע אנחנו מחויבים גם לאפשר ולעזור לראש העיר על מנת שיוכל לעמוד במטלות ובמשימות המחייבות אותו לדאוג לאנשי עירו.
ראובן ריבלין: לא יכולים לבוא לאנשי העיר באר שבע ולומר להם, אתם במלחמה בירושלים ובתל אביב יושבים במסעדות, הדברים לא מתקבלים על הדעת, הדברים האלה הם דברים אסטרטגיים.
ראובן ריבלין: הואיל והדברים הם בכותרות, אחד מהם הוא בית החולים באשקלון, בית החולים "ברזילי".
ראובן ריבלין: אני יודע שמשרד האוצר, משרד הבריאות הסכים להקציב 29 מיליוני שקלים על מנת לשפר ולהקים חדר מיון זמני.
ראובן ריבלין: מנהל בית החולים וראש העיר מתנגדים לכך.
ראובן ריבלין: ה-50 מליון שהיו מיועדים לחדר המיון הקבוע, הועברו סעיפי תקציבים אחרים גם בעניין חדר המיון משום שיש גם נושא אחר בברזילי, גודלו של בית החולים.
ראובן ריבלין: השאלה האם בית החולים "ברזילי" צריך לעמוד מול ההחלטה שהיא הייתה בבחינת חוק של הכנסת להקים בית חולים באשדוד – הדברים האלה מחייבים כניסה למדוכה, ולשאלה המרכזית כיצד בודקים את העניין הזה.
ראובן ריבלין: אני יודע שיש עניין של 500 מליון לשיפוץ ולשיפור כל בית החולים "ברזילי", הדבר הזה כרוך וקשור גם בהחלטת בהקמת בית חולים באשדוד.
ראובן ריבלין: מה שברור לנו כרגע שאין בית חולים לא כאן ולא שם.
ראובן ריבלין: אני לא אומר לכם שאנחנו מקבלים תמיד את התשובות שכל אחד ואחד מאיתנו רוצה לשמוע.
ראובן ריבלין: עיריית אשקלון וגם בית החולים ייתכן מאוד שצריך לקיים דיון מיוחד בעניין זה.
ראובן ריבלין: אבל צריך להפריד את חדר המיון משאלת כל בית החולים.
רחל אדטו: הבהרה ה-22 מליון זה משהו חדש, או שזה עוד כל הסיפור של השנה וחצי האחרונות?
ראובן ריבלין: חדש, אני לא יודע כמה זמן.
ראובן ריבלין: לאחר שהוקצו ה-50 מליון והם לא מומשו בגלל הבעיות הארכיאולוגיות, ניתנה הזדמנות ל-29 מליון על מנת למצוא דרך למגן את חדר המיון.
ראובן ריבלין: נפגשתי בסורוקה עם מנהל בית החולים, הבעיה העיקרית בסורוקה היא נושא הפגיות שהם לא ממוגנות.
מירי רגב: כמה כסף היה צריך להעביר?
ראובן ריבלין: אני ידוע, אני לא רוצה להיכנס.
ראובן ריבלין: אתמול קיבל על עצמו משרד הבריאות בגיבוי משרד האוצר, קיבל את הצורך ונתן את ההבטחה לקיים כל מה שזקוק לו סורוקה.
ראובן ריבלין: אני רוצה להבהיר הבהרה לועדת הכספים ולא לוועדת חוץ וביטחון או לכנסת לוועדת הכספים בשבתה כוועדת כספים.
ראובן ריבלין: כל נושא הפיתוח, כאשר מדובר בבתי חולים שהם בתי חולים של קופות חולים, ניתן לקופות החולים.
ראובן ריבלין: קופת חולים כללית מקבלת 100 מליון שקל בשנה על מנת לפתח.
ראובן ריבלין: חובתה לדאוג לסורוקה שהוא בית חולים של הקופה.
ראובן ריבלין: יש מספר בתי חולים אזוריים שאני לא בטוח אם המדינה לא צריכה לבוא ולתת את דעתה כיצד היא מטפלת בהם - כמו הדסה שהיא בית חולים פרטי, כמו שערי צדק, אין רפואה בירושלים בלי שני בתי החולים האלה.
ראובן ריבלין: אין רפואה לדרום בלי סורוקה.
ראובן ריבלין: כל אדם מאילת ועד אזור אשקלון שנפגע עובר לסורוקה.
ראובן ריבלין: צריכים לתת את דעתנו כיצד אנחנו גורמים לכך שסורוקה תקבל את החלק המיועד לה לצורך העם כולו שנמצא בדרום.
ראובן ריבלין: מדובר על מטרופולין של מליון וחצי איש וכל האזור הזה שמטופלים על ידי סורוקה, ועדיין אין מענה.
ראובן ריבלין: נושא הפגייה, אני בטוח שהבטחתו של המכונה סגן שר האוצר, שהוא שר בריאות לכל דבר, אכן ימלא אחר הציפיות ואכן סורוקה תקבל את הפתרון לגבי הפגיות, כך נאמר לי גם אתמול על ידי מנהל סורוקה.
ראובן ריבלין: תודה רבה אדוני.
משה גפני: תודה רבה, אני מודה לך אדוני יושב ראש הכנסת.
משה גפני: אני אאפשר לחברי כנסת, אני רק רוצה לומר, אני מקבל את הדברים שלך, יש לנו בעיה קבועה כאן בוועדה בויכוחים בין משרד האוצר לבין משרד הביטחון.
משה גפני: משרד האוצר אומר העברתי כסף, משרד הביטחון אומר לא קיבלתי.
משה גפני: משרד הביטחון מתנהל תקציבית באופן עצמאי ללא החשב הכללי של משרד האוצר וזה יוצר בעיה.
משה גפני: אני לא אומר ששר האוצר אמר שצריך שהחשב הכללי יהיה זה שמפקח על כספי משרד הביטחון, אני לא נכנס לשאלה הזאת, אבל הויכוח הזה שעכשיו הוא ויכוח קרדינאלי ומאוד קשה מבחינת המיגון הוא ויכוח שמתנהל פה כל הזמן.
משה גפני: אנחנו נשמע את האוצר, וגם את המשרד לפיקוד העורף, וגם משרד הביטחון.
משה גפני: אני חייב לומר, אנחנו באמת ניכנס לעניין, צריך לדעת מי אחראי על המיגון בממשלת ישראל.
משה גפני: צריך שיהיה גוף אחד שיגיד לתושבים אנחנו הולכים למגן אתכם בשנתיים הקרובות, כיפת ברזל עונה על הצרכים של המיגון, שיגידו את הדברים מול התושבים.
משה גפני: מה שקורה זה דבר מאוד חמור מנקודת ראותה של המדינה.
משה גפני: מגיע השר לפיקוד העורף, הוא מגיע לאופקים, והוא אומר אני מעביר לשם מיגוניות וזה בסדר גמור, ואני מאוד משבח אותו על כך.
משה גפני: אחרי זה מגיע שר הביטחון והוא אומר במקום אחר, ואחרי זה שר האוצר, כנראה גם יאמר דבר אחר, וזה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת בעליל, הרי דמם של תושבי אשקלון או אשדוד איננו שונה מאשר דמם של תושבי אופקים ונתיבות, או באר שבע, צריך לקבל החלטות בדבר הזה ואין החלטות.
משה גפני: יש אילתורים כפי שהצגת את זה נכון.
משה גפני: אני רוצה לומר משפט אחד לגבי ברזילי, לגבי בית החולים סורוקה אין ויכוח מכיוון שהילדים שלי נולדו בבית החולים סורוקה, כמובן יש לי סנטימנטים לשם.
ראובן ריבלין: זה סגולה נגד הטילים...
: הפעם היחידה בחיים שלי שנסעתי בשבת זה היה כשנולד הילד האחרון שלי...
ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, לא ידעו מי אחראי לשרפות, יצא דוח של מבקר המדינה.
משה גפני: לגבי בית החולים ברזילי, מדיניותו של משרד האוצר היתה מאז ומתמיד לא לבנות את בית החולים.
משה גפני: אני לא מדבר על אשדוד, אשדוד ודאי.
משה גפני: אני מדבר על ברזילי, הגיע לכאן כסף לפני כמה שנים.
שי חרמש: היה 10 מליון דולר שחיכה למצ'ינג.
משה גפני: לא היה, משרד האוצר אמר אין צורך.
אופיר אקוניס: גם באשקלון היתה התנגדות, לא הבנתי.
אופיר אקוניס: אשדוד זה התנגדות תמידית.
מירי רגב: כבוד יושב ראש הכנסת, בכנסת לא תמיד מתייחסים - - -
משה גפני: חברת הכנסת רגב, מדיניותו של משרד האוצר הייתה, לפי דעתי גם היום, שצריך מרכזים רפואיים גדולים, הוא רצה להשקיע בסורוקה, הוא רצה להשקיע בקפלן, הוא לא רצה ולא רוצה את בית החולים באשדוד, הוא לא רצה, ולפי דעתי גם לא רוצה את בית החולים ברזילי, הוא רוצה שיהיה שם חדר מיון קדמי, אבל בית החולים צריך שיהיה בסורוקה.
רחל אדטו: זה הצרה שלנו שמשרד האוצר מנהלת את מדיניות הכספים.
משה גפני: לא חשוב, צרה או לא צרה, עם כל הכבוד לצרה, אנחנו בוועדתה כספים צריכים להיות עם עיניים פקוחות.
משה גפני: צריכים לדעת את אשר לפנינו, זה תמונת המצב.
משה גפני: היה אפשר למגן את בית החולים לפני הרבה שנים, היה אפשר לבנות את חדר המיון לפני הרבה שנים - היה גם תורם באותה עת.
פניה קירשנבאום: היה גם כסף קואליציוני שהעברנו.
משה גפני: כסף קואליציוני זה כבר שנים אחרי זה.
משה גפני: ולכן אנחנו צריכים לעשות סדר בנושא הזה.
משה גפני: לאחר חברי הכנסת, אני אבקש ממשרדי הממשלה לגבי העניין הזה.
שי חרמש: אני רוצה לומר דבר כללי, אני לא יודע אם אנחנו פותחים פה היום דיון בבוכלטריה, יסלח לי יושב ראש הכנסת, או שאנחנו שואלים האם הצעד הבא זה למגן את אקירוב.
שי חרמש: נמצאים כרגע 18 קילומטר קו אוויר מגן יבנה למרכז תל אביב, לא להתבלבל.
שי חרמש: עוד פחית אחת לסדר שם בחיבור של הגראד, יש פה תת אלוף, היא תסביר לכם.
שי חרמש: עוד פחית אחת זה נוסע עוד 18 קילומטר.
שי חרמש: השאלה היא לאן מגיעים.
שי חרמש: אני מוכרח לומר דבר אחד קודם כל ברמת הגדרה מדינית.
שי חרמש: אם היינו מדברים לפני שלוש שנים אתה היית אומר את זה.
שי חרמש: אני לא מבין מה קרה לפני 72 שעות.
שי חרמש: ישבנו בקו הקדמי, קיבלנו קסאמים, קיבלנו פצמ"רים, אף אחד לא פצה פה.
שי חרמש: היה ברור לגמרי שעל פרובוקציה צריך להגיב.
שי חרמש: אז לא הגיבו על הפרובוקציה, בפורים ה-50 פצמ"רים היו שבים, לא הגיבו על פרובוקציה על אוטובוס של בית ספר, אמרנו, מדיניות הביטחון במדינת ישראל עוברת למה שנקרא בדור הקודם לכולנו מדיניות ההבלגה, אתם לא הייתם, אנחנו היינו שם.
שי חרמש: נוקטים היום מדיניות הבלגה.
שי חרמש: מדיניות הבלגה זה אומר, שאם החמאס רוצה בתשע בערב הפסקת אש, עושים הפסקת אש.
שי חרמש: בנתיב העשרה אתמול הקפיצו אותם חמש פעמים.
פניה קירשנבאום: שי, אל תדאג, אם זה ייפול באקירוב זה ייפסק...
שי חרמש: לא, צריך עוד 18 קילומטר, וזה מירי תעזור לנו כי זה המקצוע שלה.
שי חרמש: רובי, השאלה איננה 18 מיליון, 29 מיליון.
שי חרמש: השאלה היא איפה נגמר גבולות המיגון.
שי חרמש: כשאנחנו הלכנו על עוטף עזה, ואני מוכרח לומר דבר אחד, העזרה שקיבלתי ממך ומג'ומס ומחברים בקרב שפוצץ ישיבת מליאה היסטורית על תקציב, הביא למצב שהשקיעו מליארד שקל, שמו 10 אלפים חדרי ביטחון בקו הקדמי.
שי חרמש: אם היה קו אחד שלא זז ב-3 ימים האלה לשום מקום, ישב – אני לא אגיד איש תחת גפנו ותאנתו כי נפלו קסאמים, אבל תחת מעמדו, ולא הייתה שום בעיה היה הקו הקדמי.
שי חרמש: בעבר, חצי קילומטר, גפני, ישבתי שם, איש לא חשב שיש בעיה.
שי חרמש: התעוררה בעיה בטווחים שהולכים וגדלים כרגע.
שי חרמש: השאלה היא האם אנחנו נחלק פה עוד 10 מליון ועוד 10 מליון כדי לסגור עוד חוליה אחת פה ועוד חוליה אחת שם, או האם צריכה לצאת מפה קריאה.
שי חרמש: אני אומר שוב, כאיש אופוזיציה שלא בא מן הימין הקיצוני, לומר, רבותיי, אין מקום למדיניות הבלגה שמדובר על טרור שבא מכיוון רצועת עזה.
שי חרמש: כי אחרת, הצעד הבא, אני יכול להגיד כל דבר אחר.
ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים בועדת כספים, בחוץ וביטחון מה שאתה אומר, וגם במליאה בוודאי, שאלה של מדיניות הבלגה.
ראובן ריבלין: כרגע ילדים, יש הבלגה, אין הבלגה - - -למיגונם.
משה גפני: חבר הכנסת חרמש, אנחנו ועדת כספים, אתה יכול להגיד את המשפט הזה, זה בסדר, אתה חבר כנסת.
משה גפני: אני מבקש למקד את הדיון בנושא של הכסף עבור מיגון באשקלון, בבאר שבע, אני מדבר על בתי ספר, על מוסדות חינוך.
שי חרמש: הדיון נגמר כרגע בגן יבנה, ובפרובוקציה הבאה – בשכונת התקווה.
שי חרמש: לכן חייבים לומר את הדברים האלה פה, כי הרשימה של רובי, והרשימה של בני וקנין זה רק ההתחלה.
שי חרמש: כיון שהיום אומרים 30 שניות זה לא מספיק, אני חי ב-12 שניות וזה בסדר.
שי חרמש: 30 שניות זה לא מספיק, באר שבע זה כבר דקה, גן יבנה דקה וחצי - הטווחים מתקצרים.
משה גפני: אל תשתמש באופן סוחף.
שי חרמש: הדיון הזה בארוע הבא בעוד חודשיים, יחזור על מקומות יותר צפוניים, כי זה התהליך והטווחים לא מתקצרים.
שי חרמש: יהיה דבר אחד שצריך להוציא אותו מכל הדיון הזה פה, זה פרשת ברזילי, כי פרשת ברזילי, רובי אתה יודע, איננה פרשה ביטחונית אלא פרשה עקרונית פרינציפיונית, שמישהו לא רוצה שיהיה שם בית חולים איכותי בקו קדמי, אז בואו נפריד בין שני הדברים.
שי חרמש: לגבי מיגון בתי ספר או מוסדות חינוך, במעגל שנמצא כרגע בתוך המעגל הקרוב, שהטווח שלה דקה, צריך למצוא כספים.
שי חרמש: אני רואה את הדיון הבא בעוד חודשיים.
שי חרמש: אם אנחנו לא נקבע גם קווי מדיניות, רק נעסוק בבוכהלטריה אין בעיה.
שי חרמש: כמה זה 40 מליון רובי?
משה גפני: 90 מליון מיגון כל מוסדות החינוך בדרום, הכול.
מירי רגב: רק מוסדות חינוך?
משה גפני: רק מוסדות חינוך – מעונות, גני ילדים ובתי ספר.
ראובן ריבלין: הייתי אתמול בבית ספר בבאר שבע, שבו הסבירה לי המורה מה עושים כאשר יש צבע אדום.
ראובן ריבלין: כל הילדים ללכת לשכב תחת השולחן, אני לנכדים שלי לא אתן ללכת לבית הספר אם צריכים לשכב תחת השולחן.
ראובן ריבלין: אומר להם ללכת להילחם, יכול להיות, בנושא הביטחוני, בנושא המדיני יש בעיות רבות היום למדינת ישראל וכל המערכת של המזרח התיכון לא רוצה להיכנס לעניין זה.
ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לכם בצורה הברורה ביותר, שהממשלה שוקלת בדיוק את הדברים שאתם שוקלים כי שר הביטחון היה שר ביטחון אז, והוא שר ביטחון עכשיו.
שי חרמש: גם אז מתחנו ביקורת.
שי חרמש: הוא לא חסין, שיוריד את הסרבל הלבן – אנחנו לא בסבנה.
שי חרמש: ששניהם יורידו את הסרבלים הלבנים, אנחנו לא בסבנה, זה הכול.
מירי רגב: לא זה הדיון כרגע.
שי חרמש: לא נעים לשמוע, אני יודע לא נעים לשמוע.
ראובן ריבלין: היום כולם יכולים לעמוד כי באמת כולם מוגנים בגללנו.
ראובן ריבלין: עכשיו אתה אומר קו העימות ממוגן אחרים לא צריכים?
שי חרמש: לא חלילה, מדיניות ההבלגה תביא את זה לתוך תל אביב.
משה גפני: חבר הכנסת חרמש, אני מבקש להגיע להחלטה, אתה יכול להתנגד להחלטה הזו.
שי חרמש: אני אתמוך בכל החלטה, בכל מה שתציע אקבל בעיקרון.
משה גפני: חבר הכנסת חרמש, מה שאני מבקש להגיע בסוף הדיון עם החברים זה יהיה הכיוון.
משה גפני: אנחנו רוצים לעקוב אחרי מה שהממשלה עושה, בנושא התקצוב של המיגון של מוסדות החינוך, של כל מה שנלווה לעניין הזה, ולדעת מאיפה מגיע הכסף, ומי אחראי ושיהיה אחראי אחד, לזה אני רוצה להגיע.
משה גפני: אומר יושב ראש הכנסת, בצדק, עוטף עזה, אני דיברתי גם עם האנשים שם.
משה גפני: עוטף עזה פחות או יותר ממוגן.
משה גפני: יש לנו עכשיו בעיה, אתה יכול לדבר על אקירוב, אתה יכול לדבר על שכונת התקווה, הכול בסדר, לא בסדר.
משה גפני: צריך את העניין הזה לגמור מפני שעל זה דובר שיעשו את זה.
מירי רגב: תודה רבה לך כבוד היושב ראש, כבוד יושב ראש הכנסת, ברור לכולנו ששם המשחק כאן הוא הגנה.
מירי רגב: אנחנו לא נדבר כרגע על הכרעות ועל הרתעה של מדינת ישראל ועל מדיניות מאז ההתנתקות של ממשלות אחרות, לא נדבר על העניין הזה.
מירי רגב: אבל יש כאן עניין, אני חושבת שזה הדיון שעליו אנחנו התכנסנו היום, לא באנו לדבר על שינוי האיומים בפיקוד הדרום ועל מרחב האיומים בפיקוד הדרום, שעל זה צריך לעשות דיון בנפרד בוועדת חוץ והביטחון.
מירי רגב: שם המשחק היום הוא הגנה.
מירי רגב: איך אנחנו כמדינת ישראל נותנים הגנה למליון תושבים שיושבים היום חלקם במקלטים, חלקם חרדים ולא יודעים מה הולך להיות איתם.
מירי רגב: כשאנחנו מדברים על מיגון, אני רק רוצה להבהיר הבהרה, כבוד היושב ראש, נמצא פה רמ"ח מיגון, הוא יסביר את זה טוב ממני.
מירי רגב: מיגון מדברת על חבילה משולבת של מיגון.
מירי רגב: זה לא רק המיגוניות.
מירי רגב: זה ערכות המגן, זה כיפת ברזל, זה מיגונים בבתי הספר, זה מיגון במרחבים.
מירי רגב: יש חבילה משולבת של מיגון.
מירי רגב: אנחנו בוודאי לא נלך ונפתור את כל בעיית המיגון שעליה צריך לדבר בוועדה משולבת, כבוד היושב ראש הכנסת, התקציב של ועדת הביטחון וועדת הכספים.
מירי רגב: כי באמת, כפי שאמרת, אדוני היושב ראש, אנחנו מגיעים לישיבות דחופות, וכינוסים דחופים בעקבות הארועים המרים שקרו לנו, לצערי, כך אנחנו פועלים לא תמיד, בסך הכול בנינו מדינה לתפארת, אבל יש דברים שצריך לתקן ולטפל בהם.
מירי רגב: אבל אני אומרת שוב, כל נושא המיגון ליישובי הדרום ולהרתעה מול החמאס כפי שהצלחנו להגיע להרתעה מול החיזבאללה, נצטרך לעשות רק בישיבה מסודרת, בשיתוף פעולה עם ועדת חוץ והביטחון, צה"ל, משרד הביטחון, איך אנחנו יושבים ומחלקים את הכסף נכון על כל מערך המיגון.
מירי רגב: בעניין של המיגון שאתה בעצם הובלת היום, שמעתי רק הבוקר שאגודת הידידות תרמה 9 מליון שקלים על מיגוניות באשקלון.
מירי רגב: בעיניי, עם כל הכבוד, לא אנשי עסקים ולא אגודת ידידות צריכים לתרום ולדאוג לביטחון אזרחי המדינה, זה התפקיד הבסיסי של המדינה שלנו.
מירי רגב: לכן אם אנחנו מדברים על 90 מליון שקלים, ועל כסף שכבר הוועדה הזו - - -
משה גפני: כבר עכשיו.
ראובן ריבלין: אם לא יצטרכו לתת לבעלי ההון מתנה על המתנות שהם נתנו, נוכל למגן את כל המזרח התיכון.
מירי רגב: יפה מאוד.
מירי רגב: ולכן אני אומרת, מדובר על בערך 100 מליון שקלים בגדול, על מיגונים שהם כרגע בסדרי עדיפויות שאני מבינה שצה"ל קבע אותם יחד עם ראשי ערים של אותם בתי חולים, בתי ילדים ובתי ספר.
מירי רגב: הם הדברים הראשונים שעליו מדברים לפי סדרי העדיפויות, ואני שמה בצד את ערכות המגן.
מירי רגב: לכן, כבוד היושב ראש, לא יכול להיות שהכנסת מקבלת החלטות ואין מי שיפקח עליהם.
מירי רגב: מצד אחד אנחנו אומרים אנחנו לא רוצים את בג"צ, אנחנו רוצים את בג"צ אבל לא שיפקח על מדיניות והחלטות הכנסת.
מירי רגב: אנחנו לא רוצים שמבקר המדינה יפקח על פעילות הכנסת, אנחנו רוצים שהכנסת גם תחוקק וגם תפקח על פעילות הממשלה, ועל יישום החוקים של הכנסת, והחלטות שהכנסת מילאה.
מירי רגב: אנחנו רואים, וזה לא הפעם הראשונה, ואמר נכון כאן, כבוד היושב ראש, שהוויכוחים בין משרד האוצר למשרד הביטחון בעצם לא מביאים אותנו למצב שבהם החלטות שמתקבלות כאן אכן מתבצעות או על ידי הפקידים או על ידי ראשי המשרדים לא משנה כרגע איך שננהל אותם.
מירי רגב: הדיון הזה אם לא תהיה לו תכלית, קרי, החלטה ש-90 מליון שקלים עוברים היום עד השעה שנחליט.
משה גפני: מדובר על 15 ו-22.
מירי רגב: יפה, למשרד הביטחון, בעצם הדיון נחמד.
מירי רגב: במהלך הפגרה יצאנו והשארנו את הילדים בבית.
מירי רגב: באנו, התכנסנו, דיברנו, נפגשנו, ובזה נגמר העניין.
מירי רגב: הדיון הזה חייב להיות דיון שיש לו החלטה עניינית, מיידית בהעברת הכספים ובפיקוח של אדם מסויים, כאן כנראה, מול משרד האוצר שהכסף הזה עבר.
מירי רגב: בלי שום קשר לזה, אני מבקשת מכבוד היושב ראש, לקבוע דיון מסודר על כל נושא חבילת המיגון המשולב בדיון המצומצם של ועדת כספים, ועדת החוץ והביטחון.
אופיר אקוניס: חסוי, לא פומבי.
מירי רגב: בוודאי שזה דיון חסוי משום שכפי שאנחנו מבינים, ההפוגה הזאת היא ריגעית, אנחנו הולכים לעבור עוד כמה שלבים ממה שקורה עם החמאס עם הטרור בחצי האי סיני, ועם הקצנה שהולכת להיות במצרים, צריכים להבין שאנחנו צריכים לתעדף אחרת את התקציב, ולזכור שחוסן ביטחוני הוא גם חוסן חברתי ולא אוסיף מעבר לזה.
אלכס מילר: תודה אדוני היושב ראש, ראשית, אין ספק שהארועים בסוף שבוע אחרון החזירו אותנו למציאות הלא פשוטה שאולי חלק שכחו איפה שאנחנו נמצאים לאור אותם הנושאים שעלו בחודש האחרון, הנושאים החברתיים.
אלכס מילר: פתאום מצאנו את עצמנו תחת מתקפת טרור, ומצאנו את עצמנו תחת החלטות הלא פשוטות מה סדרי העדיפויות של מדינת ישראל מבחינה ההוצאה התקציבית.
אלכס מילר: אדוני היושב ראש, העניין של מיגון והביטחון של אזרחי מדינת ישראל, של תושבי הדרום, הפך להיות חלק מאיזשהו פינג פונג בינמשרדי - מי האחראי ומתי יוצא הכסף ומתי בעצם עושים את המיגון, זה דבר ראשון.
אלכס מילר: דבר שני, אדוני היושב ראש, אותם הילדים שלומדים במערכות החינוך בדרום הארץ, לא יכולים להיות חלק מהרולטה הרוסית של חמאס איפה שהוא מחליט יורה ואיפה שנופל הטיל שם נפגעים.
אלכס מילר: למזלנו, אדוני היושב ראש, מצאנו את עצמנו בארועים האלה בזמן החופש הגדול, שהתלמידים לא נמצאים בכיתות, הסטודנטים לא נמצאים במוסדות להשכלה גבוהה.
אלכס מילר: אם הדבר הזה היה קורה במסגרת השוטף של הלימודים, אני חושש שהתוצאות היו הרבה יותר קשות.
אלכס מילר: אין ספק, שגם העניין הנוסף חוץ מהעניין של המיגון, המצב הנפשי של אותם הילדים, אני כיושב ראש ועדת חינוך מתכוון לקיים ישיבה להכנות הפיזיות לפתיחת שנת הלימודים בפדגוגיות, זה גם חלק מהנושא.
אלכס מילר: אסור לשכוח שאנחנו מדברים על אותם התלמידים שנמצאים בכיתות שיודעים שהמוסדות חינוך שלהם לא מוגנים, וכל יום חוששים שאם פתאום יבוא לאיזה ארגון טרוריסטי כזה או אחר לזרוק טיל על הדרום ואיפה זה ייפול.