GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
א' בן-בסט: אנו נתנו את הפתרונות שאנו חושבים לנכון.
א' בן-בסט: אתם יכולים לחלוק עלינו.
א' בן-בסט: אנו נתנו פתרונות לתיירות ולבניה.
עופר חוגי: לא נתת פתרונות כספיים.
עופר חוגי: האוצר, שוב, לא הסכים להתחייב על שום שקל.
עופר חוגי: לדוגמא: חקלאות - האם אתה נתת פיצוי לחקלאים?
עופר חוגי: אמרת: "אדאג לכם לתלמידים.
עופר חוגי: אדאג לכם להכשיר עוד אלף פועלים".
א' בן-בסט: אנו לא חושבים, שצריך לתת פיצוי לענף.
עופר חוגי: אותו אדם בעל חברות שהיום אין לו פועלים והפסיד מליוני שקלים - למה אינכם חושבים לתת לו פיצוי?
עופר חוגי: אותו אדם מסכן שאין לו ידיים עובדות, שכל העבודה שלו של שנה שלמה הלכה לאבדון - למה אינכם חושבים לפצות?
עופר חוגי: במה זה שונה מאותו בית-מלון שהיה בקרית-שמונה שלא הגיעו לו תיירים, שפיציתם אותו?
עופר חוגי: ענף הבניה - אותם קבלנים שאין להם שום שקל או שום הכנסה נוספת, מדוע אינכם חושבים לפצות אותם?
עופר חוגי: בנושא התיירות - מה ביקשו בתי-המלון?
עופר חוגי: שתעזרו להם קצת בארנונה?
עופר חוגי: גם את זה אינכם מוכנים לעשות.
עופר חוגי: לגבי הפתרונות שלכם, אחרי שאתה מראה לנו שהיה גידול מאד גדול בהכנסות המדינה, כאשר אתה רואה שיש פה מצב של חירום, למה אינכם מוכנים לפצות?
עופר חוגי: למה אינכם הולכים לכיוון של פיצוי?
עופר חוגי: אינני רואה פה כלל כיוון של מחשבה של פיצוי.
עופר חוגי: זה מה שאותם אנשים, אותם ענפים, באו ודרשו.
עופר חוגי: אם מראש אתם אומרים "לא, ניי, ניי" - בסדר, תגידו זאת מראש.
עופר חוגי: לשם מה אנו צריכים לקיים עוד פגישה?
עופר חוגי: א' בן-בסט: אמרתי זאת בפעם הקודמת ואמרתי כאן:
עופר חוגי: אנו לא חושבים, שצריך לפצות בגין פעילות או רווחים אף ענף.
עופר חוגי: פעילות - צריכים להתייחס אליה, ומס הכנסה מתייחס אליה ברמה שנתית.
ויצמן שירי: מס הכנסה לא רושם צ'קים לאנשים.
ויצמן שירי: מס הכנסה יכול לדחות תשלום, אבל על המיקדמות שאנשים שילמו לפני ארבעה חודשים, במהלך השנה הזו, הוא היה יכול להחזיר כדי להקל על האנשים.
ויצמן שירי: יש אנשים, שבשמונת החודשים האחרונים שילמו מיקדמות - שיחזירו להם בסוף השנה ושיתחשבנו איתם.
ויצמן שירי: אלה דברים אלמנטריים, ומדובר בשיקול דעת.
א' בן-בסט: יש תנודות בפעילות משק לכל חיי המשק מסיבות שונות.
א' בן-בסט: לדוגמא: ב-1996 וב-1997 התנודה בפעילות המשק, ללא אירועים ביטחוניים, היתה אפילו הרבה יותר חריפה; ממשק שצמח ב-5%-6% בבת אחת נפלנו מסיבות שונות לקצב של 2%.
א' בן-בסט: אינני זוכר, שאז היתה דרישה לפצות את כל הענפים.
ויצמן שירי: זה לא רלוונטי.
לימור לבנת: זה לא דומה.
א' בן-בסט: האפשר להשלים את המשפט?
ויצמן שירי: עם כל הכבוד לך, יש זלזול שלך באינטלגנציה של האנשים שיושבים כאן.
א' בן-בסט: בשום אופן.
א' בן-בסט: חס וחלילה.
ויצמן שירי: אתה בא ואומר, שכל הבלגאן הגדול הזה יכול לפגוע באחוז אחד מהצמיחה של המשק.
ויצמן שירי: כולנו יודעים שהצמיחה שאתם מדברים עליה - ואף אחד לא יכול לבוא ולהגיד שאני תוקף את הממשלה, לצורך העניין - במקרה הזה כל הצמיחה היא לא מקומות עבודה.
ויצמן שירי: 85% מהצמיחה הם בתחום ההיי-טק, שזה במקרה הטוב גרם לעשרת אלפים מקומות עבודה.
ויצמן שירי: כתוצאה ממה שאתה עכשיו מדבר, אני לפני שלושה שבועות אמרתי לך בישיבת ועדת הכספים בתל-אביב: אם תמשיכו את אותה מדיניות, תוך שלושה חודשים יהיו חמישים אלף מובטלים רק בענף הבנייה.
ויצמן שירי: אתה יכול לבדוק שענף הבנייה שפעם היה 20%-22% מהתל"ג של מדינת ישראל היום הוא בקושי 6%-7%, שגם אם ייפול ב-15% זה יפגע אולי באחוז אחד בצמיחה.
ויצמן שירי: אלה לא רק מספרים, אלא גם מקומות עבודה.
ויצמן שירי: השאלה היא כמה פחות מקומות עבודה יש באחוז.
ויצמן שירי: אם אחוז בהיי-טק, לצורך העניין, זה 5,000 מקומות עבודה, האחוז שאתה מדבר עליו בתחום הזה של מקומות העבודה לא בענפים עתירי ידע אלא עתירי ידיים זה עשרות אלפי מקומות עבודה.
א' בן-בסט: אתה לא רוצה לקבל את הפתרון שלי שיביא יותר תעסוקה מהפתרון שלך.
ויצמן שירי: איך יביא?
א' בן-בסט: לא עובדים זרים.
א' בן-בסט: מדובר על עובדים ישראלים.
ויצמן שירי: תביא את העובדים.
ויצמן שירי: ישבתי איתך, הסברתי לך ואני אומר לך: אין עובדים כאלה.
ויצמן שירי: אל תספר סיפורים.
א' בן-בסט: אתמול ישבתי, למשל, עם מנכ"ל משרד העבודה, שתיאר לי- - -
ויצמן שירי: עם כל הכבוד לכם, הם לא מבינים כלום.
ויצמן שירי: יושבים אנשים במשרדים, ולא יודעים מה קורה.
לימור לבנת: האם חבר-הכנסת שירי מוכן לומר מי לא יודע כלום?
ויצמן שירי: הפקידים.
לימור לבנת: של איזו ממשלה?
ויצמן שירי: את עושה פוליטיקה.
לימור לבנת: מי עשה פוליטיקה?
ויצמן שירי: האם הממשלה שלכם ידעה להתמודד עם הבעיות האלה?
לימור לבנת: לא היו בעיות כאלה.
ויצמן שירי: היו בעיות יותר קשות.
ויצמן שירי: א' בן-בסט: הבעיות הן בעיקר נקודתיות, ואנו חשבנו שצריכים לתת פתרונות נקודתיים.
ויצמן שירי: חבר-הכנסת ויצמן שירי, אני חלוק עליך לגבי הפתרון של ענף הבנייה.
ויצמן שירי: יש גם את נושא החקלאות.
א' בן-בסט: אני חלוק לגבי הפתרון שאתה חושב לגבי ענף הבנייה.
א' בן-בסט: אני חושב, שלאורך כל הדרך בראש מעייני, גם ברמת המשק בכלל וגם ברמת הענף הזה בפרט, עומדים העובדים הישראליים.
א' בן-בסט: אני מתקשה לראות איך הבאת עובדים זרים היא זו שתפתור את בעיית המובטלים הישראליים.
ויצמן שירי: תביא את העובדים הישראלים.
א' בן-בסט: שוחחתי אתמול עם מנכ"ל משרד העבודה והרווחה, והוא תיאר לי מצבים בהם קבלנים ישראליים מזמינים עובדים, מבטיחים שכר מסויים, וכשהעובד שנשלח ע"י שירות התעסוקה למקום מגיע למקום אומרים לו: "זה לא השכר שהובטח לך" והשכר הרבה יותר נמוך.
ויצמן שירי: אנשים הם מקצועיים.
ויצמן שירי: האם אתה רוצה להכשיר עובדים?
ויצמן שירי: כמו שאי אפשר להכשיר את פקידי האוצר בשבועיים, אי אפשר בענף הבנייה להכשיר אנשים בשבועיים וגם לא בשלושה חודשים.
א' בן-בסט: הראיתי נתונים, שהיו בענף ישראלים רבים - 37 אלף ישראלים מעבר למה שיש היום, והם נפלטו משום שהקבלנים העדיפו להעסיק עובדים זרים שהם עובדים זולים יותר.
ויצמן שירי: אמרתי לך, שמעבר לעניין שיש אנשים שעומדים על הפיגומים ענפים שלמים ייסגרו, כי המפעלים שהם משרתי תשומות בנייה ייסגרו כי לא יהיה להם למי לספק.
ויצמן שירי: אבל, כנראה שהשכל נמצא רק בנקודה אחת במדינה.
שלום שמחון: אפשר להמשיך את הדיון, כי הוא הולך.
עופר חוגי: אין טעם להמשיך את הדיון.
א' בן-בסט: נשארתי חצי שעה מעבר לזמן.
א' בן-בסט: אני מצטער, אך אני חייב לטפל בכמה דברים.
שלום שמחון: אתה בסדר.
לימור לבנת: האם מנכ"ל האוצר הולך בלי לתת לנו תשובות?
א' בן-בסט: אני נתתי פתרונות, שאנו חושבים- - -
לימור לבנת: לא הצעתם כלום.
א' בן-בסט: לא נכון.
לימור לבנת: אני מציעה לחברי הוועדה לא לאשר שום בקשה של האוצר, עד שהוא יביא- - -
שלום שמחון: אף פעם לא עמדנו בזה.
ויצמן שירי: חברת-הכנסת לבנת, לכל אחד שיושב כאן יש לו תמיד את הדברים הבוערים שלו.
לימור לבנת: האם אלה עסקים פרטיים שלי?
לימור לבנת: !
עופר חוגי: אני מציע, שועדת משנה תיתן הצעות לאוצר איך לפצות את הענפים.
עופר חוגי: מצב החירום הזה ימשיך לאורך תקופה, ונראה שזו תקופה די ארוכה.
עופר חוגי: יש להקים ועדת משנה, שתיתן המלצות לאוצר איך אנו מפצים את הענפים האלה ואיך נותנים פתרונות לאותם ענפים.
לימור לבנת: ע' חוגי: אם יש את אותם מובילים, מה הבעיה לתת חל"ת כמו שנתנו לתיירות או לפתור את בעיית הארנונה.
לימור לבנת: צריך לדון בכל הנושאים האלה אחד לאחד, ובחלק מהדברים אפשר לתת המלצות לאוצר ואפשר לראות איך אפשר לפתור את הבעיות.
א' בן-בסט: אנו דנו אחד לאחד, ומה שיש לנו תשובות חיוביות - נתנו, ולגבי היתר התשובות שלנו הן- - -
ויצמן שירי: ביתר אתם מתעקשים לא להביא, וזה כל הסיפור.
לימור לבנת: אבי בן-בסט, באתם ומרחתם אותנו פה עם שקפים וקשקושים.
לימור לבנת: זה מה שעשית.
א' בן-בסט: הבעיות הן נקודתיות, ולכן הפתרונות נקודתיים.
א' בן-בסט: מדובר במקומות מאד ספציפיים: תיירות ובבניה, ולכן בתיירות ובבניה ניתנו פתרונות ספציפיים.
ויצמן שירי: אבי בן-בסט, אלה הענפים עתירי הידיים.
ויצמן שירי: אלה ענפים שלא קשורים לצמיחה.
א' בן-בסט: למשל: ענף התיירות.
א' בן-בסט: ראיתי בשקף שענף התיירות עבר תנודות חריפות כאלה גם בעבר, וגם אז לא ניתנו פיצויים כספיים בגין פעילות אלא נעשו נסיונות לתת פתרונות שיאפשרו לענפים האלה לעבור את המשבר.
א' בן-בסט: גם ב-1996, לדוגמא, וגם בתקופות אחרות, בלי קשר אגב לאיזו ממשלה היתה, הענף הזה כבר עבר בעשור האחרון כמה משברים, ופיצוי כספי בגין פעילות אף פעם לא ניתן.
ויצמן שירי: אף אחד לא מבקש ממך פיצוי, אבל על כל עובד זר שאתה מתעקש לא להביא ארבעה ישראלים מתפרנסים, ואת זה אינכם מבינים.
ויצמן שירי: אני יכול להוכיח לך את זה.
לימור לבנת: מה עם הפיצוי לגבי אלה שלא יכולים לגבות את החובות שלהם?
א' בן-בסט: החוק לא מאפשר לי לשלם לו בגין חוב שהפלשתינאים לא פרעו.
א' בן-בסט: אפשר לעכב, ואנו מעכבים את את התשלומים לפלשתינאים.
ויצמן שירי: הכל ח'ארטה.
ויצמן שירי: ל' לבנת: - - -
שלום שמחון: חברים, אני רוצה לסכם את הישיבה.
ויצמן שירי: הוא לא יכול לקום, לפני שאתה מסכם את הישיבה.
ויצמן שירי: עם כל הכבוד לו, הוא צריך לחכות עד שתסכם את הישיבה.
ויצמן שירי: אל תסכם.
ויצמן שירי: שמור על כבודך.
שלום שמחון: אנעל את הישיבה.
שלום שמחון: מה המשחק שלך עכשיו?
ויצמן שירי: מר קרשנר, האם אני צודק?
א' קרשנר: מראש הוא אמר, שהוא יהיה עד השעה 11:00, והיושב-ראש אלי גולדשמידט הסכים.
א' קרשנר: לכן, התחילו את הישיבה בשעה 09:00.
שלום שמחון: חברים, ברצוני לומר כמה משפטי סיכום לגבי פחות או יותר רוח הישיבה שהיתה פה היום.
שלום שמחון: האמת היא, שאי אפשר להתעלם מהתחושה שלא ניתנו תשובות ברורות ע"י האוצר, ואעביר זאת ליושב-ראש ועדת הכספים.
שלום שמחון: מה שהוצע פה - גם ע"י חבר-הכנסת חוגי לגבי הקמת ועדת משנה לטיפול במשבר הנוכחי, גם ע"י חברת-הכנסת לבנת לגבי טיפול בנושא קיצור הליכים, חובות אבודים, וגם זימון נציב מס הכנסה, מנהל המכס והמע"מ ומס רכוש - יועבר ליושב-ראש ועדת הכספים על מנת שהוא יזמן אותם לכאן לישיבה.
שלום שמחון: אני חושב, שצריכה להתקיים ישיבה עם שר האוצר בנושא הזה, כי כרגע לא התקבלו שום תשובות לגבי הנושאים שנמצאים על הפרק.
שלום שמחון: אני מצטער בשביל האורחים שהגיעו לכאן גם על העובדה שלא קיבלו תשובות, אך גם על העובדה שהגיעו לכאן ולא- - -
רחמים מלול: אולי אפשר לעכב חלק מהכספים שמגיעים לרשות הפלשתינאית.
לימור לבנת: הם מעכבים, אבל הם לא משלמים.
ד' בר-זיק: אינני מבקש ממנו כסף.
ד' בר-זיק: ו' שירי: מה עם נושא מנכ"ל בית הנשיא?
א' קרשנר: הוא ביטל את ההופעה שלו.
שלום שמחון: על סדר-היום יש עוד העברה תקציבית.
לימור לבנת: אני נגד כל העברה עכשיו.
אבשלום וילן: מה עם ההעברה לרשות הגנים הלאומיים?
עופר חוגי: אין רפרנט.
שלום שמחון: אני נועל את הישיבה.
שלום שמחון: אני מודה לכולם.
שלום שמחון: (הישיבה הופסקה בשעה 11:31.) (הישיבה חודשה בשעה 11:40.
שלום שמחון: ) שינויים בתקציב לשנת ‏2000 (פניות מס' 428 ו-430 לוועדה)
שלום שמחון: מונחות לפנינו פניות מספר 428 ו-430 לוועדה.
א' לוי: מדובר בהעברת 17 מליון שקל לתקציב רשות שמורות הטבע והגנים הלאומיים.
יעקב ליצמן: זו עמותה.
א' לוי: זו לא עמותה.
א' לוי: החברה להגנת הטבע היא עמותה.
א' לוי: הרשות היא רשות סטטוטורית על-פי חוק.
יעקב ליצמן: מהו הסעיף, ששמו: "מענקים שאינם על-פי חוק"?
יעקב ליצמן: האם אתם נותנים מענקים שלא על-פי חוק?
א' לוי: לא.
א' לוי: בחוק עידוד השקעות הון היה פעם מענק לפי חוק של 24%, והיום המענק הוא מינהלי.
יעקב ליצמן: יש קריטריונים- - -
א' לוי: זה אותו דבר.
א' לוי: זה היה 38%:
א' לוי: עד 30% לפי חוק, ו-8% מינהלי.
שלום שמחון: אני מעמיד להצבעה את פניות מספר 428 ו-430 לוועדה.
שלום שמחון: מי בעד ההעברה התקציבית הזו?
שלום שמחון: פרוש?
שלום שמחון: ה צ ב ע ה פניות מס' 428 ו-430 לוועדה התקבלו.
שלום שמחון: מ"מ היו"ר ש' שמחון: ההעברה התקציבית הזו אושרה.
א' קרשנר: חבר-הכנסת לנגנטל ביטל את הרביזיה שלו בעניין פניה מספר 336 לוועדה.
אלי גולדשמידט: אם תגיע במהלך היום פנייה תקציבית בנושא גילה, אל"ף – נוותר על ה-24 שעות, ובי"ת – אם היא תגיע אלינו אחרי השעה 11:00, אבקש לזמן את הוועדה בהתראה קצרה, רק כדי לאשר את העניין.
אמנון כהן: אפשר אפילו לאשר את זה טלפונית.
אלי גולדשמידט: אני לא יודע אם מותר לעשות זאת טלפונית.
אלי גולדשמידט: שקלתי את זה, וזה לא נעשה אף פעם בוועדת הכספים.
אנה שניידר: זה תקדים מאד מסוכן.
אלי גולדשמידט: זה תקדים מסוכן.
אלי גולדשמידט: לא תמיד יהיה יושב ראש שלא ינצל את הדברים האלה לרעה.
אלי גולדשמידט: אני מבין שזה מקובל עליכם.
אלי גולדשמידט: אם יהיה צורך, נבקש מיושב ראש הכנסת, אברהם בורג, לאפשר לנו בזמן המליאה לקיים דיון למשך 5-10 דקות.
מאיר פרוש: רק שיידעו את החברים.
אלי גולדשמידט: אנחנו נתקשר לכולם, אבל לא למישהו שכבר עזב את הבניין.
אלי גולדשמידט: אני לא יודע אם הפנייה התקציבית תגיע היום, אבל אני אומר את הדברים האלה בתנאי שהפנייה תגיע היום.
אלי גולדשמידט: לפי העיתון, אנחנו מעכבים את הפנייה.
אלי גולדשמידט: .. איוור קרשנר, אני מבקש שיתקשרו לאגף התקציבים וישאלו האם באמת הפנייה בדרך, ואפילו ישלחו אותה לכאן – אתה יודע מה, בלי רפרנט.
אלי גולדשמידט: כשתגיע הפנייה, נאשר אותה, והפעם גם בלי רפרנט.
אלי גולדשמידט: אנחנו עוברים ל"דיון המהיר".
אלי גולדשמידט: בבקשה, חבר הכנסת פרוש.
מאיר פרוש: אני חושב שהנושא מוכר לכולם.
משה גפני: רק ליוסי קוצ'יק הוא לא מוכר, כי הוא לא פה.
מאיר פרוש: יוסי קוצ'יק שלח עוזר.
אהוד כותן: חבר הכנסת גולדשמידט, בשביל הפורמליסטיקה אני אמנם עוזר בכיר, אבל אלי אסקוזידו יכול להעיד שאני מאד בקיא בנושא הטיפול הנקודתי.
אלי אסקוזידו: בנחל שורק אני יכול להעיד שהוא בקיא.
משה גפני: הבקיאות הזאת עזרה לך מאד בטיפול הנקודתי...
מאיר פרוש: הממשלה החליטה בתאריך 30 בינואר 2000 ש"תקום ועדה בינמשרדית בריכוז של ראש אגף תיאום במשרד ראש הממשלה, שתבחן אפשרות הפעלת טיפול נקודתי ביישוב חרדי ואופן ההפעלה.
מאיר פרוש: המלצות הוועדה הבינשרדית יוגשו לאישור הממשלה בתוך 14 יום.
מאיר פרוש: " יש עוד פסקה השייכת לאותה החלטה שהתקבלה באותו יום – ב-30 בינואר 2000 – "מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון, מנכ"ל משרד הפנים ומנכ"ל משרד החקלאות ופיתוח הכפר יגבשו רשימת יישובים לטיפול במגזר הכפרי הפריפריאלי בתוך 30 יום".
מאיר פרוש: לפנינו מסמך בו פנה ניסן כוחי מטעם משרד ראש הממשלה לראש עיריית בני-ברק, הרב קרליץ שנמצא פה, לראש מועצת ביתר עילית שנמצא פה, לראש מועצת עמנואל שנמצא פה, ולראש מועצת רכסים שלא נמצא פה, וגם פנו לראש מועצת נחל שורק.
מאיר פרוש: פנו לראש מועצת נחל שורק ללא קשר לטיפול ביישוב חרדי, אלא במסגרת בחינת מועצה במגזר הכפרי הפריפריאלי.
מאיר פרוש: לראש מועצת מודיעין עילית לא פנו, כי היתה אז מועצה ממונה.
מאיר פרוש: אני מתאר לעצמי שלכל אלה שהזכרתי שהתכתבו הלוך וחזור עם משרד ראש הממשלה כמעט קרוב לשנה, היו נימוקים לסיבות היכללותם בתכנית.
מאיר פרוש: אני לא יודע האם זה המקום שאנחנו כחברי כנסת ניכנס כרגע לנימוקים.
מאיר פרוש: הייתי רוצה שאתה, חבר כנסת אלי גולדשמידט, תאפשר לכל אחד מראשי המועצות לתמצת ולומר בכמה משפטים מדוע הם חושבים שהם צריכים להיכלל בתכנית.
מאיר פרוש: יכול להיות שיש גם מסקנות במשרד ראש הממשלה.
מאיר פרוש: אבל לבסוף הממשלה החליטה לפני כשבועיים, בתאריך 5 בנובמבר 2000, את מה שהחליטה, והיא גם פרסמה את רשימת היישובים שייכללו בטיפול הנקודתי, כמו: אופקים, בית-שאן, דימונה, ירוחם, לוד, מצפה-רמון, נצרת עילית, עכו, קריית-מלאכי, רמלה ותל-שבע.
מאיר פרוש: בכל מה שקשור להפעלת טיפול נקודתי ביישוב חרדי, אין כל החלטה.
מאיר פרוש: הרב גפני כעס ובצדק, כשאמר את מה שאמר, ואני אומר את זה בכאב, למרות שאתה חבר הכנסת גולדשמידט עושה מעל ומעבר.
מאיר פרוש: היו"ר אלי גולדשמידט: אני רוצה לספר לכם שלפני שבועיים התקיימה ישיבה של חברים בסיעת העבודה אצל ראש הממשלה.
מאיר פרוש: כמה אנשים שהשתתפו בישיבה, וביניהם גם אני, טענו שזה לא בסדר שאין ברשימת הטיפול הנקודתי יישוב חרדי, ושאין ברשימה הזאת יישוב ערבי.
מאיר פרוש: אמנם תל-שבע כלולה שם, אבל זה יישוב בדואי.
מאיר פרוש: אני לא עושה הבחנה בין בדואים לערבים, אבל בכל זאת יש יישובים בגליל וכו', שהיה מקום להכניס אותם לרשימה.
מאיר פרוש: מבחינת פריסה ושיקוף של כלל האוכלוסייה במדינת ישראל, יש פה פגם.
מאיר פרוש: חבר הכנסת שמחון, הרי היית בישיבה.
שלום שמחון: וגם לא נכלל ברשימה אף מושב.
מאיר פרוש: בדקו את היישובים הכפריים, והתברר שנחל שורק הוא היישוב שבדרגה הסוציו-אקונומית מדורג בדרגה הנמוכה ביותר.
מאיר פרוש: אני לא רוצה לומר את זה בקביעה חד משמעית, אולי מכיוון שיש שם דתיים, בסופו של דבר לא מיישמים שם את החלטת הממשלה?
אלי גולדשמידט: האם זאת מועצה של אנשים דתיים?
מאיר פרוש: אבל היא מועצה שהמצב הסוציו-אקונומי שלה הוא הנמוך ביותר.
מאיר פרוש: יש לנו בעצם שתי החלטות ממשלה - הכללת יישוב חרדי שלא מיישמים אותה, בעוד שלפניכם החלטת ממשלה להקצות סכומים בכל מקום ומקום במשך שלוש השנים הקרובות לא ליישוב החרדי ולא למגזר הכפרי הפריפריאלי.
מאיר פרוש: יבוא מישהו ויאמר: במסגרת 11 היישובים נכללות אופקים או ירוחם, ויש שם דתיים.
מאיר פרוש: דרך אגב, באופקים מתוך 27 גני ילדים, אולי 21 הם גנים דתיים.
משה גפני: חצי-חצי.
מאיר פרוש: מישהו עלול לבוא ולומר זאת.
משה גפני: לא "מישהו", יוסי קוצ'יק אמר לי את זה.
אהוד כותן: יש הרבה דתיים באופקים.
מאיר פרוש: הם יכולים לחשוב: אולי אנחנו יוצאים ידי חובה בזה שאנחנו מכלילים את אופקים, כי אז גם יישוב דתי נכלל ברשימה.
מאיר פרוש: סיעת יהדות התורה נפגשה עם מנכ"לית משרד החינוך והתרבות לפני שבועיים בקשר להפעלת יום לימודים ארוך מקרן רש"י.
מאיר פרוש: אמרה מנכ"לית משרד החינוך והתרבות: אנחנו מלכתחילה אומרים לכם, שמי שנמצא בחינוך העצמאי, או במעיין החינוך התורני, לא יקבל את הכסף מקרן רש"י.
מאיר פרוש: זאת אומרת, גם אם מישהו יטען שעל ידי הכללת אופקים יוצאים ידי חובה, אז גם שם זה לא יופעל.
מאיר פרוש: זה גם לא יופעל בירוחם.
מאיר פרוש: זה לא יופעל באותם מקומות, כי מראש מה שקשור לחינוך העצמאי והדתי ומעיין החינוך התורני לא יקבל את אותן הטבות.
מאיר פרוש: חברי יהדות התורה דיברה עם שר האוצר, והוא אמר: זה לא במסגרת ה"תיק" שלי.
מאיר פרוש: דיברנו עם השר יוסי ביילין וגם הוא אמר שזה לא שייך לתיק שלו.
מאיר פרוש: כחברי כנסת, אני חושב שמן הדין להעלות זאת כאן.
מאיר פרוש: בואו נבין מה שקורה פה.
מאיר פרוש: אני שוב אומר – ומוחה על כך – שאם כבר באנו לדיון בנושא הזה, היה מותר שיהיה פה ייצוג, ואני לא רוצה לפגוע בנציג משרד ראש הממשלה שהגיע לכאן.
מאיר פרוש: כואב הלב שוב ושוב להעלות את הנושאים האלה.
מאיר פרוש: מכיוון שזה נושא דתי, זה מתעכב, אחרת אין שום סיבה אחרת.
מאיר פרוש: אני מציע שלפחות תיתן לראשי המועצות לדבר.
סמדר אלחנני: אני רוצה להעיר משהו מאד עקרוני, ואני מפנה את זה אליך מר כותן.
סמדר אלחנני: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה עושה למשל אפיונים סוציו-אקונומיים של יישובים, ויש מודלים של יישובים.
סמדר אלחנני: כשאדם רוצה לקבל סיוע ממשלתי, למשל בשיכון, עושים לו פרופיל נקודות שמבוסס על משפחה, הכנסה, מצב סוציו-אקונומי וכו', זאת אומרת: יש מבחן נקודות.
סמדר אלחנני: מדוע צריכה הממשלה לקבוע את רשימת היישובים ואת שמותיהם?
סמדר אלחנני: מדוע היא לא אומרת למשל, שהיישובים שיש להם 3,000 ומעלה נקודות, נכללים בטיפול הנקודתי?
סמדר אלחנני: עושים מסדר של יישובים, ואומרים שיש היום כסף לעשרה יישובים למשל, ואז חותכים את העשרה העליונים.
סמדר אלחנני: המבחן הוא מספר הנקודות, או הפרופיל הכולל.
סמדר אלחנני: הממשלה צריכה להחליט מה הוא הפרופיל הקובע.
סמדר אלחנני: הוועדה הזאת תמיין את היישובים ותאמר מי הם עשרת היישובים שנופלים במדגם.
סמדר אלחנני: אני מכירה את המחקר הזה של האשכולות הסוציו-אקונומיים.
סמדר אלחנני: חלקם פה וחלקם לא פה.
סמדר אלחנני: יש מקומות שבהם הבעיה היא חינוך, ויש מקומות שבהם הבעיה היא שיכון.
סמדר אלחנני: אם אתה אומר שמדובר פה בפעולה משולבת, פעולת רוחב, אתה צריך לעשות פרופיל סוציו-אקונומי.
יעקב ליצמן: אולי אדוני יודע מה העיר הענייה ביותר בארץ?
אלי גולדשמידט: בני ברק.
אהוד כותן: לא, אני יכול להגיד בוודאות שזאת עיר ערבית.
סמדר אלחנני: האשכול הראשון הנמוך ביותר הוא כולו ערבי.
יעקב ליצמן: לפי הסטטיסטיקה זאת העיר בני-ברק.
יעקב ליצמן: סמדר אלחנני:
אלי גולדשמידט: אני רוצה למקד את מה שחבר הכנסת פרוש העלה, ואני רוצה שתתייחס לשאלות הבאות:
אלי גולדשמידט: האם הרשימה שנבחרה מייצגת את המקרים הכי חמורים בחברה הישראלית, או שיש פה שיקולים נוספים, פרט לרמת החומרה של המצב?
אלי גולדשמידט: אם נלקח בחשבון שיקול של ראיית החברה הישראלית כולה ולאו דווקא של היישובים שנמצאים במצב החמור ביותר – כי יכול להיות שאם היינו בוחרים את 11 היישובים שנמצאים במצב החמור ביותר, כל הטיפול הנקודתי היה הולך רק ליישובים חרדים וערבים, לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה - ואם נלקחו שיקולים נוספים, אני שואל את השאלה למה אין יישוב ערבי, יישוב כפרי ויישוב חרדי בתכנית, על מנת שיהיה ייצוג של כלל החברה הישראלית.
יעקב ליצמן: בינתיים נוספה תל-שבע.
אהוד כותן: שמי אהוד כותן, ואני העוזר הבכיר של יוסי קוצ'יק.
אהוד כותן: אמר חבר הכנסת ליצמן שנוספה תל-שבע לרשימת היישובים.
אהוד כותן: לא נוספו יישובים לרשימה מאז חודש ינואר.
אהוד כותן: רשימת 11 היישובים שנקבעה, נקבעה בחודש ינואר, והיא נקבעה לפי מספר פרמטרים.
אהוד כותן: אחד השיקולים העיקריים שנקבעו היו הדירוגים הסוציו-אקונומיים, אבל זה לא היה השיקול הבלעדי.
אהוד כותן: לא נעשה ניקוד מספרי, אבל כן נעשה ניסיון לשקלל את הגורמים של מדד סוציו-אקונומי ושל יישובים שאפשר להגדיר אותם תחת הכותרת "פריפריה חברתית וגיאוגרפית".
אהוד כותן: במרבית היישובים, כפי שאמרה סמדר אלחנני, יש מתאם בין הדירוג הסוציו-אקונומי הנמוך להיכללותם בתכנית.
אלי גולדשמידט: מה זה אומר מרבית היישובים?
אלי גולדשמידט: איזה מהיישובים שנכללים ברשימה הם לא ברמה סוציו-אקונומית נמוכה?
אהוד כותן: אני יכול להגיד שנצרת עילית היא לא ברמה מאד נמוכה, אבל בטיפול הנקודתי ניתן משקל מאד גבוה לנושא קליטת העלייה, ובנצרת עילית יש למעלה מ-50% עולים חדשים.
אלי גולדשמידט: ומה לגבי שאר היישובים?
אהוד כותן: בכל שאר היישובים יש רמה סוציו-אקונומית נמוכה.
אהוד כותן: היו"ר אלי גולדשמידט: האם יש יישובים שהם ברמה סוציו-אקונומית יותר נמוכה מהיישובים שמופיעים ברשימה?
אהוד כותן: כן, יש שני סוגי יישובים.
אהוד כותן: קודם כל, קיימים היישובים הערביים.
אהוד כותן: ביישובים הערביים נעשתה במהלך השנה האחרונה התכנית הרב שנתית לפיתוח היישובים הערביים, ולכן לא צורף בסופו של דבר יישוב ערבי.
יעקב ליצמן: האם אתה מכיר את הפרסומת ברדיו על הסקר ברדיו?
יעקב ליצמן: זה בדיוק מה שאתה אומר.
משה גפני: לגבי היישובים הערביים יש תכנית רב-שנתית, ולכן הם לא נכללו בטיפול הנקודתי.
אהוד כותן: לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, היישוב היהודי העני ביותר בארץ הוא אופקים.
אלי גולדשמידט: ואיזה יישוב אחריו?
אהוד כותן: אני לא זוכר.
אהוד כותן: בני ברק מדורגת מאד נמוך.
אהוד כותן: מייד נגיע ליישובים החרדיים, ואולי אני אקדים את המאוחר לגבי בני ברק.
אהוד כותן: יש הרבה אזורים בארץ - לפעמים שכונות בערים גדולות ולפעמים ערים גדולות - שמצבם הסוציו-אקונומי קשה מאד.
אהוד כותן: למאפייני ההפעלה של תכנית הטיפול הנקודתי אין למעשה יכולת להתמודד עם יישובים גדולים.
מאיר פרוש: יש מושג שלוקחים את גלעין הכפר, לוקחים את מרכז העיר.
מאיר פרוש: תתמקד באותן שכונות בבני-ברק שנמצאות בשיקום שכונות ותטפח אותן.
אהוד כותן: אותה טענה הגיעה מרון חולדאי.
אהוד כותן: חולדאי אמר שזה יפה שבתל-אביב קיימת רמת אביב ג', אבל מה עם שכונת הארגזים?
יעקב ליצמן: אז נתת לו את זה בצורה אחרת.
אלי גולדשמידט: זה נכון גם לגבי מועצות אזוריות.
אלי גולדשמידט: גם שם עושים ממוצע בין מושבים, או בין קיבוצים.
אלי גולדשמידט: יכול להיות מושב או קיבוץ מאד עשיר ומושב או קיבוץ מאד עני, והממוצע של המצב הסוציו-אקונומי הוא באמצע, ולכן הם לא ייכללו בתכנית.
יעקב ליצמן: נתת תקציבים לשכונת הארגזים במסגרת בינוי.
אהוד כותן: לא במסגרת התכנית הזאת.
אהוד כותן: למרבה הצער, העיר בני ברק יוצאת מחוץ לדיון בשלב די מוקדם.
אהוד כותן: כל הערים שנכללות ברשימה הן בסך הכל ערים די קטנות.
אלי גולדשמידט: כמה תושבים יש בבני ברק?
מאיר פרוש: 140,000.
מאיר פרוש: כמה יש בנצרת עילית?
אהוד כותן: אולי 30,000, אבל אני לא זוכר בעל פה.
אלי גולדשמידט: לא 30,000, בטבריה יש 30,000 תושבים.
מאיר פרוש: אם אני לא טועה, בנצרת יש קרוב ל-70,000 תושבים.
אלי גולדשמידט: נביא את השנתון ונבדוק.
אהוד כותן: זה לגבי בני-ברק.
אהוד כותן: נקבעו 11 היישובים האלה לפי כמה פרמטרים: שיעור אבטלה גבוה, דירוג סוציו-אקונומי נמוך, שיעור עולים והשאלה האם העיר היא עיר מעורבת, כשבדרך כלל כשעיר היא מעורבת זאת מעין משקולת שמושכת את העיר למטה, ולכן אנחנו גם רואים שהערים לוד, רמלה ועכו מאופיינות גם בפרמטרים האחרים של שיעור אבטלה גבוה ומצב סוציו-אקונומי נמוך.
אהוד כותן: לכן נקבעו 11 היישובים האלה בחודש ינואר.
אהוד כותן: בהחלטה של חודש ינואר, נקבע שצוותים בין-משרדיים או ועדת מנכ"לים – תלוי באיזה סעיף – יבחנו שילוב של עוד שלושה מגזרים בתכנית: המגזר הכפרי, המגזר החרדי והמגזר הערבי.
אהוד כותן: התייחסתי למגזר הערבי.
אהוד כותן: במהלך השנה בחנו את הדברים, וראינו שהתכנית של המגזר הערבי מטפלת גם ביישובים שבחנו, והם מטופלים במסגרת ההיא.
אהוד כותן: לגבי המגזר החרדי והמגזר הכפרי, במהלך השנה קם הצוות הבין-משרדי, כפי שהתחייב בהחלטת הממשלה.
אהוד כותן: הצוות קיים מספר ישיבות, והגיע למעשה למסקנה דומה לזאת שציין חבר הכנסת פרוש, שיש שלושה יישובים שמועמדים להיכנס לרשימה: ביתר עילית, רכסים ועמנואל.
אהוד כותן: בהמשך השנה, בעקבות פניות ובדיקות שלנו, עלו לסדר היום גם מודיעין עילית וגם המועצה האזורית נחל שורק, שהתברר ששיעור האוכלוסייה החרדית בה מאד גבוה, ושהיא יכולה לצורך העניין להיחשב גם כיישוב חרדי.
אהוד כותן: יחד עם זה, במשך השנה נפגשנו – גם בארי הולצמן שהוא ראש אגף תיאום וגם יוסי קוצ'יק – עם ראשי הערים הרלוונטיים.
אהוד כותן: בארי הולצמן סייר בעמנואל.
אהוד כותן: היו גם כמה פגישות בנחל שורק.
יהודה גרליץ: אני רוצה לתקן אותך שבביתר עילית אף אחד לא היה.
אהוד כותן: אני יודע שלא היה סיור בביתר עילית, אבל אני לא יודע אם לא נפגשו עם נציגים של העיר.
יהודה גרליץ: לא היה סיור וגם לא נפגשו ולא דיברו עם אף אחד.
אהוד כותן: אני גם לא זוכר שהיתה בקשה לפגישה.
יהודה גרליץ: רק מכתבים ששלחתי.
יהודה גרליץ: ..
אהוד כותן: יש שתי בעיות עיקריות: האחת – עד היום התקשינו להחליט איזה יישוב לבחור מבין היישובים החרדים; השנייה – צירוף היישובים, לא צירפנו אף יישוב כי יש בעיה בהפעלת התכנית.
יעקב ליצמן: לגבי יישובים בדואיים לא היתה לכם בעיה איזה יישוב להכליל.
אהוד כותן: היישוב תל-שבע נבחר עוד בזמנו.
מאיר פרוש: חבר הכנסת גולדשמידט, שאל אותו האם השאירו כסף בצד.
אהוד כותן: לא השאירו.
אלי גולדשמידט: סמדר אלחנני, האם הבקשה הזאת לטיפול נקודתי טעונה אישור שלנו?
אלי גולדשמידט: סמדר אלחנני: הם אומרים שמדובר במקורות פנימיים.
אלי גולדשמידט: אם יחליטו על מקורות נוספים, זה ממילא יגיע לפה.
אהוד כותן: יש גם תקציב ממשרד האוצר.
אהוד כותן: כפי שאמרתי, בעיה אחת היתה להכריע איזה יישוב חרדי, והבעיה השנייה והעיקרית היתה האם מאפייני ההפעלה של התכנית מתאימים לאופי היישובים.
יעקב ליצמן: לא אמרת אם בדקת האם ראשי הערים האלו ראויים לכהן כראשי ערים.
אהוד כותן: לא, זה לא פרמטר.
יעקב ליצמן: אתה אומר את זה ברצינות, כשאני שואל את זה בתור בדיחה.
יעקב ליצמן: אתה אומר שלא ידעת איזה יישוב להכליל, ולכן לא הכללת אף יישוב חרדי.
אהוד כותן: כי אנחנו עדיין בודקים את זה.
אהוד כותן: ראש מועצת רכסים היה אצלנו.
אלי גולדשמידט: רק לידיעתך, בנצרת עילית יש 43,000 תושבים, וזה נכון לסוף שנת 1998.
אלי גולדשמידט: בבני-ברק יש 134,000, וזה הבדל מאד משמעותי.
יעקב גוטרמן: האם כל היישובים החרדיים באותו מצב?
אהוד כותן: התקשינו עד היום לקבוע.
אהוד כותן: זה מצטמצם לשלושה-ארבעה יישובים.
יעקב גוטרמן: האם אין אחד במצב יותר טוב ואחד במצב פחות טוב?
יעקב גוטרמן: האם כולם באותו מצב?
אהוד כותן: זה תלוי את מי שואלים.
אהוד כותן: יש גורמים מקצועיים שאומרים שהיישוב רכסים במצב יותר קשה, ויש גורמים מקצועיים אחרים שאומרים אחרת.
אהוד כותן: תלוי על איזה פרמטר מסתכל כל אחד.