GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירית דובר: קודם כל, לי לא ברור עדיין מה מוסיפים במילים "הקדש ציבורי" לגבי המטרות הרחבות מאד שקיימות היום לגבי השבחה במקרקעין: חינוך, תרבות, מדע, צדקה, סעד – לא ברור לי מה עוד אפשר להכניס פנימה כראוי.
סמדר אלחנני: זו לא המטרה, זה המוסד.
מירית דובר: אין דבר שלא חשבו עליו.
מירית דובר: הרשימה מאד רחבה.
מירית דובר: דבר נוסף – לגבי האפשרות שהפטור יחול גם על התמורה בעד ההשבחה במקרקעין של מוסדות כאלה, לרשות המקומית אין אפשרות לפקח שאכן כל הכספים שהתקבלו הלכו לאותה מטרה.
מירית דובר: עלול להיות כאן שימוש לרעה.
מירית דובר: דבר אחרון – לגבי התיקון בסעיף ג (2) – סעיף קטן (2) בא לגרום לכך שהפטור שבסעיף קטן (1) יובהר ולא ינוצל לרעה.
מירית דובר: לכן, למשל, הוסיפו את המגבלה של החזקת הנכס לתקופה שלא תהיה פחותה מ- 4 שנים.
מירית דובר: סעיף (2) נחקק בהקשר לסעיף (1), ולא ייתכן לבטל את הקשר ביניהם ולמחוק את ההתייחסות להרחבת דירת מגורים עד 120 מ"ר.
מאיר פרוש: לא, שיישאר 4 שנים.
מירית דובר: סעיף קטן (2) מתייחס לסעיף קטן (1), ופה הופכים את הסעיף הזה לסעיף נפרד.
יוסף יצחק פריצקי: קודם כל- לנושא ההקדש הציבורי, אם יש מטרה נוספת, לא טכניקה, צריך לדון בעניין.
עופר חוגי: מה הסיבה שאתה מתנגד?
יוסף יצחק פריצקי: מה זה "הקדש ציבורי"?
יוסף יצחק פריצקי: זו נאמנות למטרה לעניין ציבורי.
יוסף יצחק פריצקי: נניח שאני רוצה שישראל תהיה חלק ממדינה פלשתינאית.
יוסף יצחק פריצקי: זה עניין ציבורי פר אקסלנס, אני מקים לצורך זה הקדש.
יוסף יצחק פריצקי: הטכניקה ששמה "הקדש" מצדיקה את הפטור, או המטרה?
יוסף יצחק פריצקי: הדבר השני, לדעתי – אם יאמר: "ובלבד שהקרקע החלופית נקנתה באותה רשות מקומית"- יש בכך הגיון.
יוסף יצחק פריצקי: אם תסכים להסתייגות שתאמר זאת, אין בעיה.
יוסף יצחק פריצקי: השאלה היא האם אתם, אנשי השלטון המקומי מוכנים ליצור מעין "בנק היטל השבחה", שיעבור מרשות לרשות.
יוסף יצחק פריצקי: תעשו מעין מערכת סליקה לצורך העניינים האלה של מעבר מרשות מקומית אחת לשניה.
גיורא רוזנטל: אין הרבה מקרים כאלה, וזה לא דורש שינוי בחוק.
מאיר פרוש: אני לא הייתי דורש תיקון כזה אלמלא היו באים ראשי רשויות מקומות בעניין.
יוסף יצחק פריצקי: אני נגד השינוי מ- 120 מ"ר ל- 160 מ"ר.
יוסף יצחק פריצקי: המבחן צריך להיות מבחן של צפיפות דיור.
יוסף יצחק פריצקי: האוכלוסיות שאני מייצג הן לא אוכלוסיות מרובות ילדים, אך כולנו מסכימים שזה בלתי אנושי לשכן יותר משלוש נפשות בחדר.
מירית דובר: אני רוצה להעיר שקיימת ממילא מערכת של פטורים, למי שזכאי לה, במשרד השיכון.
יוסף יצחק פריצקי: מבחן הסיוע של משרד השיכון כולל גם מבחן צפיפות?
יעקב ליצמן: כן, זה קיים.
מירית דובר: מדובר על מתן מתנה לאנשים.
יעקב ליצמן: לי אין מה להוסיף לגופו של דיון.
יעקב ליצמן: אני לא בין הוותיקים בוועדת הכספים, ולכן רציתי לשאול – מתי קרה לאחרונה שבא לכאן נציג האוצר או נציג משרד רלבנטי לאיזושהי הצעת חוק פרטית שהגיש חבר כנסת – והביע תמיכה ממשלתית בחוק.
יעקב ליצמן: זה אף פעם לא קורה, מלבד אם מדובר בהצעת חוק נגד הדת.
אלי גולדשמידט: אני מנסה להיות אובייקטיבי ככל שניתן.
אלי גולדשמידט: נדמה לי שיש פה קונצנזוס על כך שהעניין של הקדש הוא מאד בעייתי.
אלי גולדשמידט: אנחנו בוחנים את הדברים לפי המטרות ולא לפי טיב התאגיד, ולפי דעתי ודעת מרבית החברים, אין מקום לשינוי המוצע בעניין זה.
אלי גולדשמידט: אנחנו גם לדעתי לא בעד לתת איזשהו עידוד לעשירים, למרות החשבון שהציג פה חבר הכנסת ויצמן שירי.
אלי גולדשמידט: אם אפשר, צריך למצוא פתרון שנושא התמורה, שנשמע הגיוני, והעניין של מבחן של צפיפות דיור – שייבדק גם לנוכח פטורים שקיימים היום לגבי צפיפות דיור – שווה לבדוק זאת.
אלי גולדשמידט: אני חושב שהוועדה יכולה להתאחד סביב שני הנושאים האלה.
אלי גולדשמידט: זה מחייב אותנו לישיבות נוספות.
אלי גולדשמידט: אם לא נגיע להסכמה כזו, אני, על כל פנים, אתנגד.
אנה שניידר: אני רוצה להעלות נקודה נוספת שחבר הכנסת מאיר פרוש דיבר אתי עליה אתמול, ושאני חושבת שיש צדק בדבריו, בעניין אותו סעיף (ג).
אנה שניידר: כתוב היום שבנייה או הרחבה של דירת מגורים – לא ייראו אותה כמימוש, וכן הלאה.
אנה שניידר: זו חייבת להיות דירת מגורים, אבל מה קורה כאשר מדובר על הרחבה שהיא במחסן, או מבנה שהוא צמוד לדירת המגורים?
אנה שניידר: – אני חושבת שיש בזה צדק.
ויצמן שירי: מגורים זה שטחים עיקריים.
מאיר פרוש: אני אסביר את השאלה של המחסנים, אבל אני רוצה קודם כל לשאלות שעלו פה.
מאיר פרוש: אני רוצה לומר כך: שאלת הצפיפות וההטבות של משרד הבינוי והשיכון יש להן פתרון בחוק.
מאיר פרוש: מי שזכאי, משרד הבינוי והשיכון פוטר אותו בסעיף 19 ב (5), המדבר על השבחה במקרקעין שמשמשים את בעליהן לבניה של דירת מגורים או להרחבתה, והוא זכאי לסיוע באחת מתוכניות הסיוע של משרד הבינוי והשיכון.
מאיר פרוש: אחד כזה לא משלם היטל השבחה.
מאיר פרוש: העיקרון הוא שלוש פלוס - אם מתגוררות יותר משלוש נפשות בחדר אחד יש זכאות לסיוע.
מאיר פרוש: על מה אני מדבר?
מאיר פרוש: – על מצב שמוותרים על שטח מחייה של בניין המגורים.
מאיר פרוש: אמרתי קודם – כאשר קו הבניין מגיע ל- 10 מ' מגבול המגרש, והוועד מוותר על כמה מטרים, ומכין תב"ע.
מאיר פרוש: זו לא קרקע של העיריה או המדינה, אלא של ועד הבניין.
ויצמן שירי: כשאתה מדבר על שינוי בקו הבניין, יש שכנים שיכולים להתנגד.
ויצמן שירי: ברגע שרוצים להזיז את קו הבניין זה מצריך תב"ע מחוזית ופרסום בעיתונות.
ויצמן שירי: יש הצעת חוק חדשה של יהודית נאות בעניין הזה.
מאיר פרוש: כאשר ועד הבניין רוצה לוותר על חלק מהשטח של הבניין – מדובר אולי על כשלושים דירות בשנה.
מאיר פרוש: נכון שבסעיף 19 לחוק התיכנון והבנייה נאמר שהיטל השבחה יהיה מיועד עבור פיתוח של תוכניות של העיר.
מאיר פרוש: אני אומר לך שבפועל, ויעיד על כך גיורא רוזנטל, הרשויות משתמשות בכסף שהן מקבלות כהיטל השבחה לדברים אחרים.
מאיר פרוש: הם צריכים לשלם 30:70 למשרד התחבורה על כבישים, ולזה זה מיועד, לא למטרה שהחוק קבע.
ויצמן שירי: הם מקדישים את זה גם לגירעון השוטף שלהם, ואף אחד לא בודק את זה.
יוסף יצחק פריצקי: אבל נהיה הגונים- ממה נהיה להם גירעון?
יוסף יצחק פריצקי: – מזה שהממשלה לא משלמת להם.
ויצמן שירי: אם מישהו יבדוק פעם אחת באמת איך הרשויות הגירעוניות משתמשות בתב"רים, בדברים שאסור להם להשתמש - -
יצחק כהן: היום זה כבר לא אפשרי.
גיורא רוזנטל: יש ועדה פרלמנטרית שבודקת את זה.
ויצמן שירי: אני אומר את הדברים מידיעה ברורה, באחריות.
יוסף יצחק פריצקי: אף ממשלה, כולל הממשלה הנוכחית, לא משלמת לרשויות המקומיות את מה שמגיע להן.
מאיר פרוש: אני שמח על כך שנושא התמורה מתקבל כאן.
מאיר פרוש: לרשות המקומית אין אפשרות לפקח?
מאיר פרוש: – במה שהם מפקחים היום - -
מירית דובר: היום יש לנו אפשרות לפקח, כאשר באים לקבל אישור לטאבו.
מאיר פרוש: בחוק הנוכחי היום, בשכונת שיקום, מקבלים פטור מהיטל על דירת מגורים.
מאיר פרוש: אבל אם בנו בניין, גם בשכונת שיקום לא מקבלים פטור מהיטל על מחסן.
יהודה זמרת: אם המחסן נבנה כמחסן דירתי, ושייך לדירת המגורים, הוא חלק מהיחידה.
מאיר פרוש: לא, הפטור הוא רק על מגורים.
יהודה זמרת: אני רוצה להעלות בעייתיות מעשית - הקרן לפיתוח קיסריה, זו שהקימה את כל קיסריה, היא קרן שמטרותיה חינוך.
יהודה זמרת: הקרן טענה שעל כל 300 יחידות הדירות היא זכאית לפטור מהיטל השבחה, והיה מדובר על סכום של 2.5 מיליון דולר.
יהודה זמרת: אנחנו טענו שאין זכאות כאלה כי לא משתמשים במקרקעין לחינוך.
יהודה זמרת: אם התיקון האמור לעניין התמורה יתקבל, כל ה- 2.5 מיליון דולר האלה, שהיו אמורים לממן את כל הקמת בנייני הציבור לא היה מתקבל.
אלי גולדשמידט: אם זה 2.5 מיליון דולר שבאמת הולכים לחינוך, בסופו של דבר, ולא להתעשרות או לעסקים, אז למה שזה לא יהיה פטור?
יהודה זמרת: אבל איך הרשות המקומית תקים לצורכי הציבור את השירותים?
אלי גולדשמידט: רבותיי, הדיון נגמר.
אלי גולדשמידט: אפשרות אחת היא להצביע על החוק.
אלי גולדשמידט: אנחנו יכולים לדחות את כל החוק, או לאשר אותו.
אלי גולדשמידט: ההצעה שלי היא לקבל רק את סעיף התמורה.
אלי גולדשמידט: אני השתכנעתי שהפטור מהיטל בצפיפות דיור ממילא קיים, אז הנושא הזה יורד.
מירית דובר: איך הרשות המקומית יודעת שהתמורה ממכירת אותם מקרקעין הלכה למטרות - - ?
אלי גולדשמידט: אני רוצה לבדוק שאלה: לגבי התמורה, במצב שזה באמת בא מקרקע אחרת – האם אפשר לקבוע מוסד של נאמן, כמו שעשינו בחוק מס הכנסה בנושא עסקאות של החלפת מניות?
אלי גולדשמידט: האם אפשר למצוא פתרון, שהכסף, התמורה, תעבור לנאמן – אפילו כזה שהרשות המקומית תמנה לעניין הזה, והכסף יוצא משם רק לצרכים הייעודיים?
מאיר פרוש: אם יש מוסד חינוכי, בירושלים, למשל, שהעיר עוזרת לצורכי החינוך – אם המוסד חייב לעיריה עבור חשבון מים, היא מנכה לו - - אני אתן לעיריה לשלוט על כסף של מוסד?
מאיר פרוש: הרי הם עושים כאוות נפשם בדברים האלה.
יוסף יצחק פריצקי: אני הייתי מסתפק בכך שיסתפקו בתצהיר של שני מנהלים, חתום על ידי עורך דין.
יוסף יצחק פריצקי: אם זה תצהיר כוזב, תתבע אותם.
יוסף יצחק פריצקי: לטאבו מספיק תצהיר, ופה לא?
מאיר פרוש: לא היו צריכים להכניס את זה מלכתחילה, העניין הוא שיש רשויות שעושות בזה שימוש לרעה.
אלי גולדשמידט: אני שואל את חבר הכנסת פרוש, כמציע החוק: האם אתה מוכן להסתפק רק בתיקון לגבי התמורה, או שאתה רוצה שנצביע על הכל?
מאיר פרוש: אני לא מוכן להסתפק רק בתיקון לגבי התמורה.
אלי גולדשמידט: אם חבר הכנסת פריצקי רוצה להכין הסתייגויות, אני אצביע עליהם בשבוע הבא בוועדה.
אלי גולדשמידט: אם אני מצביע על הסתייגויות, אני לא יכול לקיים עכשיו הצבעה.
אנה שניידר: למה?
אנה שניידר: הוא יכול להגיש - -
ויצמן שירי: חבר הכנסת פריצקי יכול להגיש הסתייגויות כחבר כנסת, לא כחבר ועדה.
אנה שניידר: בדרך כלל לא.
אלי גולדשמידט: הואיל והנושא מורכב ומסובך, ויש פה חברי כנסת שרוצים לבדוק את עמדתם לגבי כלל החוק, וגם את עמדתם לגבי הסתייגויות שינוסחו, הדיון נגמר.
אלי גולדשמידט: חברי הכנסת שרוצים להגיש הסתייגויות יגישו אותן עד יום שני.
אלי גולדשמידט: אנחנו נקיים את ההצבעה על החוק ועל ההסתייגויות בשבוע הבא.
אלי גולדשמידט: תקנות המים (היטל הפקה) (תיקון)
ויצמן שירי: לפנינו בקשה של שר האוצר ושר התשתיות לוועדה, לאשר הצעה לתיקון התקנות בדבר היטלי הפקה – הפחתת היטל ההפקה.
ויצמן שירי: הפניה מונחת לפניכם.
ויצמן שירי: אני מציע שתעברו עליה.
אלי גולדשמידט: כיוון שוועדת האתיקה הכשירה את השתתפותם של חברי הוועדה שבאים מקיבוצים ומושבים, מה שקרוי "חקלאים" בדיונים בנושאים חקלאיים שונים, שהם, כמובן, נושאים רחבים, משקיים - -
אנה שניידר: לא רק חקלאים.
אנה שניידר: ההחלטה של ועדת האתיקה היתה כללית.
אנה שניידר: היא קיבלה את העניין של ענף משקי.
אלי גולדשמידט: עם זאת, היא קבעה, בכל זאת, שבכל פעם שעולה נושא כזה יוצאים ידי חובה על ידי כך שמודיעים על העניין הזה.
אלי גולדשמידט: אני רוצה שיהיה ברור, ושלא נצטרך לומר זאת בכל פעם בחדש – תמיד כשיש דיון שנוגע לקיבוצים, לחקלאות, תמיד יש את העניין הזה, לכאורה, שלנו, חברי המושבים והקיבוצים עלולה להיות בעיה אתו.
אלי גולדשמידט: אני רוצה שההודעה הזו תהיה ברורה, לגביי ולגבי חברי הכנסת שלום שמחון, ישראל כץ ואבשלום וילן – כדי שלא נצטרך להודיע אותה בכל פעם שהנושא יעלה.
ויצמן שירי: מי בעד הפניה?
ויצמן שירי: לפנינו פניות מספר 457,459 ו – 460.
זוהר ינון: פניה מספר 457 מתייחסת לשני נושאים: האחד, בהתאם לבקשת נציבות המים, יש פרוייקט אוסטרלי לניתור איכות מי הכינרת.
זוהר ינון: זה פרוייקט מתמשך שאורך כמה שנים, וכאן אנחנו מתבקשים להעביר הרשאה להתחייב לצורך המשך מימון אותו פרוייקט אוסטרלי.
זוהר ינון: אם רוצים פירוט לגבי אותו פרוייקט –צביקה נור יוכל להסביר.
צביקה נור: מדובר במודל שפיתחו באוסטרליה ומנסים ליישם אותו כאן.
ויצמן שירי: אנחנו מצביעים על פניה 457.
סמדר אלחנני: אני מבקשת לשאול את נציג האוצר: הפרוייקט הוא רב שנתי, ולכן יש עליו הרשאה להתחייב.
סמדר אלחנני: אבל כשנתנו את ההרשאה ידעו מראש כמה הפרוייקט עולה, ומחלקים את זה לאורך השנים.
סמדר אלחנני: למה הפער של 50 אחוז מהתוכנית המקורית, למה שאתה עכשיו חושב?
סמדר אלחנני: זה גדל ב- 50 אחוזים.
ויצמן שירי: השאלה היא למה העלות כרגע, במספרים היא תוספת של 50 אחוז לאומדן המקורי?
צביקה נור: אנחנו חשבנו שנעשה רק חלק מהפרוייקט, ולכן זה לא 50 אחוז.
צביקה נור: הכנסנו מיליון בסך הכל לשנה הזו, כי הערכנו שהביצוע השנה היה מיליון, כי התברר לנו שצריך להתחייב על כל הסכום.
צביקה נור: לכן ביקשנו עכשיו אישור להתחייב על כל הסכום.
צביקה נור: הפרוייקט היה ב- 2 מיליון דולר, והחלטנו לבצע שלב א' בשנה שעברה.
צביקה נור: הוא הסתיים השנה - -
ויצמן שירי: הבנו.
ויצמן שירי: זאת אומרת שאתה לא פורץ את המסגרת, בעיקרון, אתה מדבר על הקדמת ההעברה.
זוהר ינון: בקשה 459 היא תקצוב הוצאת מזומנים לצורך יישום החלטת הממשלה בנושא קו עימות בצפון.
עופר חוגי: למה לקח לכם כל כך הרבה זמן?
עופר חוגי: במאי אישרו את העניין, ועד היום לא מבצעים.
ויצמן שירי: תשתיות זה לא מהיום למחר.
שלום שמחון: יש לי שאלה.
שלום שמחון: האם זה נכון שבמסגרת הדיונים על הסיוע הזה התנתם את הסיוע בעניינים אחרים – בוויתור של יישובי קו העימות על המניות שלהם ב "מקורות"?
זוהר ינון: מה שנכון הוא שהסיוע הזה, ולא רק הסיוע הזה אלא גם סיוע מענקים מיוחדים שניתנים במסגרת של פרוייקטים למים וביוב – מותנים בזה שתתקבלנה החלטות על הקמת חברות למים וביוב, גם במועצות אזוריות וגם ברשויות מקומיות, כאשר במועצות אזוריות בשלב הראשון הם כמובן יטפלו רק בביוב, ובאופן הדרגתי יתחילו לטפל במים בתהליך רב שנתי.
זוהר ינון: יש גם נושא של ויתור על החזקת מניות נחותות, מסוג ג', של חברת "מקורות".
ויצמן שירי: תסביר מה הן "מניות נחותות".
ויצמן שירי: האם יש בהן איזושהי הטבה?
שלום שמחון: אני מנסה להעלות את האבסורד פה.
סמדר אלחנני: אם הם לא רוצים לוותר, סימן שהן שוות משהו.
זוהר ינון: אין פה שום דבר שהוא בכפיה, זה הכל וולונטרי.
זוהר ינון: רוצה אותה רשות מקומית לוותר על המניות?
זוהר ינון: – תוותר על המניות ותקבל את המענק.
זוהר ינון: אם לא – היא תקבל את המימון הרגיל.
שלום שמחון: אנחנו קודם אישרנו פרוייקט אוסטרלי לכינרת.
שלום שמחון: האם ביקשת ממי שגר ליד הכינרת לוותר על המניות שלו באיזה מקום, כדי שיטפלו בכינרת?
זוהר ינון: הדוגמה אינה רלבנטית לנושא.
זוהר ינון: מינהלת הכינרת עושה פרוייקטים - -
שלום שמחון: זה לא שהרשות מוותרת על המניות שלה.
שלום שמחון: המתגוררים בה צריכים לוותר.
שלום שמחון: המניות הן לא של הרשת, אלא של המושבים עצמם.
זוהר ינון: צריך להבחין בין מצב של רשות מקומית לבין מצב של מועצה אזורית.
זוהר ינון: רשות מקומית אחראית על אספקת המים והביוב.
זוהר ינון: היא צברה את אותה זכות לקבל מניות, כאשר אנחנו טוענים שלא זה הנכס שהיא קיבלה, אלא שהיא קיבלה התחייבות לכושר לאספקת מים לאוכלוסייה שלה.
זוהר ינון: על מנת לייצג את אותו כושר אספקה נתנו בזמנו קופון שנקרא מניה.
יעקב ליצמן: איזה מעמד יש לנו לשנות את העניין הזה?
זוהר ינון: במסגרת זאת, אנחנו טוענים שלמניה הזו יש ערך אפסי, אבל אם טוענים שיש לה ערך, שיממשו אותה.
זוהר ינון: שיממשו את הנכס.
ויצמן שירי: אם זה אפסי, למה אתם לוקחים?
אורה תמיר: אני מציעה לנצל את היתרון היחסי שלי, כי הייתי בתקופה שהדברים האלה התהוו.
אורה תמיר: על פי הוראות החוק, הצרכן, המבקש אספקת מים, צריך לשאת בעלויות להסדר האספקה.
אורה תמיר: יש סעיף בחוק המים שאומר שנציב המים רשאי לצוות על ספק לספק מים על צרכן, ובלבד שההוצאות להסדר האספקה יחולו על הצרכן.
אורה תמיר: כאשר הדברים נוגעים לחברת "מקורות", היא נוהגת לגבות עבור ההתקשרות, דהיינו – הסדר האספקה, סכום מסוים של כסף, שנקרא "זכויות מים".
אורה תמיר: הביטוי החוקי הנכון הוא – "השתתפות הצרכן בהשקעות היסוד".
אורה תמיר: "מקורות" נהגה לגבות את הסכומים האלה במשך שנים ארוכות.
אורה תמיר: בתקופה מסוימת, בשנות ה- 70 המאוחרות, נציבות המים ניסתה לשפר במשהו את מערכת היחסים בין "מקורות" לצרכנים שלה, ולעבור על החוזים.
אורה תמיר: אחד הדברים הראשונים שאמרנו הוא שאם הצרכן משלם עבור השתתפות בהשקעות, הוא צריך שיהיה לו איזשהו סממן שמבטא את ההשתתפות שלו בהשקעות.
אורה תמיר: חייבנו אז את "מקורות", לתת לאותם צרכנים, שרכשו באותם שנים איזה שהן מניות.
אורה תמיר: אמנם אלה הן לא מניות בערך של מניות יסוד, ולא סוג א', אלא מניות סוג ג' או ד'.
אורה תמיר: אני לא זוכרת בדיוק איך הן הוגדרו, אך זה היה ביטוי בכתב לכך שהצרכן שותף בהשקעות היסוד של חברת "מקורות", כי עבור זה הוא שילם.
אורה תמיר: הנוהג הזה התקיים במשך כ- 5 או 6 שנים.
אורה תמיר: לאחר מכן זה התמסמס, ו "מקורות" הפסיקה לתת את הנייר הזה.
אורה תמיר: במשך מספר שנים המניות ניתנו לצרכנים שרכשו מים.
אורה תמיר: בכל השנים לא היה כל ערך לדברים, כי לא היה לזה שום ביטוי חיצוני.
אורה תמיר: כאשר התחילה היוזמה לשנות את המבנה של חברת "מקורות", וכאשר התחילה ההתדיינות עם הסוכנות, כדי שהיא תמכור את המניות שלה למדינה, על כל הכרוך בזה, התארגנו אותם אנשים שמחזיקים בניירות האלה, ורצו גם הם לנהל משא ומתן.
ויצמן שירי: למעשה, "מקורות" רוצה לאסוף את כל המניות, שאם הם ירצו, לדוגמה, להעביר בעלות לגוף כזה או אחר, שלא יהיו כאלה שיטרפדו את המכירה, עם כל מה שמשתמע.
אורה תמיר: על כל פנים הם התארגנו, ולמיטב ידיעתי יש תביעה בבתי משפט.
ויצמן שירי: אז אם זה ככה, למה אתם מתנים?
ויצמן שירי: שיהיה משפט, מה שיוחלט – יוחלט.
אורה תמיר: יתרה מזאת, רק השבוע התנהל דיון אצל מרים רובינשטיין ממשרד המשפטים בטענה הזו וסוכם, שלמעשה - -
ויצמן שירי: זה התניית שירות.
ויצמן שירי: זה אסור.
שלום שמחון: סבא שלי שילם את הכסף עבור המניה.
שלום שמחון: כדי לעזור למישהו אחר לוקחים לו את המניה?
זוהר ינון: ההסדר קיבל אישור מפרקליטות המדינה.
יעקב ליצמן: יש אפשרות להגיש הסתייגות לזה?
זוהר ינון: לא.
זוהר ינון: או שאתה מאשר או שלא.
אלי גולדשמידט: אחרי שברור שרק אם הרשויות יסכימו לזה הם יקבלו את המענק, אני רוצה לשאול – מאיפה יש לך סמכות לומר לרשויות שהם יקבלו את הכסף רק בתנאי של ויתור על מניות?
אלי גולדשמידט: מאיפה המקור המשפטי של ממשלה לקחת רכוש ששייך לאנשים?
אלי גולדשמידט: רשות מקומית, לצורך העניין, היא גוף משפטי, כמו אדם פרטי.
אלי גולדשמידט: זה כמו שיאמרו לעירית כרמיאל, למשל, שהיא תקבל תב"ר תמורת מגרשים שהיא תיתן.
אלי גולדשמידט: אני שואל – האם יש קשר?
אלי גולדשמידט: האם המענק שניתן פה מחזיר להם חלק מההשקעה שהם נתנו בזמנו ב "מקורות"?
שלום שמחון: האם כדי לעזור לתושבי תל אביב שנפגעו עכשיו בשיטפונות לוקחים מניות של עירית תל אביב?
מאיר שטרית: אפשרות אחרת היא לשלם ל "מקורות" את החלק שלה.
מאיר שטרית: המניות האלה לא שוות כלום.
מאיר שטרית: הרשויות המקומיות רוצות את הכסף לעשות - -
שלום שמחון: אני חושב שאנחנו צריכים לקבל הסבר על הנושא הזה.
אלי גולדשמידט: אני חושב שיש פה בעיה משפטית שצריך לדבר עליה.
אורה תמיר: כאמור, היתה פגישה אצל מרים רובינשטיין השבוע.
אורה תמיר: שלחו את האוצר לעשות "שיעורי בית", ובפירוש סוכם - -
סמדר אלחנני: ברגע שיש מוצא כלכלי, זה יימנע את ההתדיינות המשפטית על כך.
אלי גולדשמידט: יש כאן 15 וחצי מיליון שקל, לצורך מימוש החלטת ממשלה 1626.
אלי גולדשמידט: האם בהחלטה זו מופיעה - -
זוהר ינון: בהחלטה 1626 יש סעיף קטן שעוסק - - מציגים כללים ותנאים שעל פיהם המנהל לתשתיות ביוב - -.
זוהר ינון: בין יתר התנאים יש הקמת חברה למים וביוב.
מאיר שטרית: הרשויות יודעות מה הן עושות.
מאיר שטרית: אם היה למניות ערך, הן היו סוחרות בהן.
מאיר שטרית: אם הן הסכימו – למה לנו להתערב?
שלום שמחון: אני מציע שנאשר את הבקשה, קודם כל, אך אני מציע שנקבל מהיועצת המשפטית חוות דעת על העניין הזה.
שלום שמחון: שייאמר פה לפרוטוקול שאין פה באישור של חברי ועדת הכספים משום הסכמה למהלך הזה של העברת מניות.
ויצמן שירי: הבקשה לא מדברת על מניות.
ויצמן שירי: נצביע על הבקשה.
ויצמן שירי: תודה, הבקשה אושרה.
ויצמן שירי: אנו עוברים לבקשה מספר 460.
זוהר ינון: בקשה זו היא להעברת השתתפות של מינהל מקרקעי ישראל במימון פרוייקטים של יישובי הבדואים בדרום, בהתאם להחלטות ממשלה משנת 95.
זוהר ינון: מדובר על סיום של ביוב.
סמדר אלחנני: זה מותנה בהכנסה.
סמדר אלחנני: באיזו הכנסה זה מותנה?
יעקב ליצמן: יש ישובים, כמו קרית ספר, נדמה לי, שעדיין לא מחוברים טוב עם הביוב, שביקשו סיוע ממשלתי והוא לא ניתן להם.
ויצמן שירי: יש לך 46 ישובים לא מוכרים במדינת ישראל, נכון לרגע זה, בנגב.
ויצמן שירי: הם 65 אלף תושבים.
זוהר ינון: אם יש שאלה קונקרטית לגבי ישוב ספציפי – אני אבדוק אותה.
ויצמן שירי: אנו עוברים לבקשות מספר 421, 427.
דן זייצ'יק: הפניה נועדה לעשות שינויים בתקציב משרד החקלאות, חלק מזה להעביר לסעיף 32 שהוא סעיף התמיכות של משרד החקלאות, לבצע שינויים פנימיים ושינויים של סוף שנה.
דן זייצ'יק: יש פה הרבה שינויים, כפי שאתם יכולים לראות, ואוכל לענות על שאלות.
דן זייצ'יק: יש פה העברה למינהלת השקעות בתשלום השקעות שאושרו, הוגשו לתשלום ולא שולמו, עקב כך שלא היו מזומנים.
דן זייצ'יק: בגלל הסכם עם החוקרים במינהל המחקר נחתם הסכם שהעלה את שכר החוקרים ונוצר שם איזשהו גירעון בשכר.
דן זייצ'יק: על מנת לכסות את הגירעון הזה, מבוקשת העברה, ועוד כל מיני שינויים שמשרד החקלאות ביקש לעשות.
עופר חוגי: בנושא של המחקרים – אותו חוקר שהמציא משהו, האם למדינה יש תגמולים על זה?
עופר חוגי: האם יש לחוקרים זכויות בעלות על זה?
דן זייצ'יק: ההסכמים הם כולם של המדינה.
שלום שמחון: יש לי שאלה לגבי 332210 – דרום לבנון.
יוסי ישי: מדובר בסגירת היחידה.
יוסי ישי: היתה לנו יחידה של אדם וחצי שם, שיצרה את הקשר עם האוכלוסייה בדרום לבנון.
מאיר שטרית: אני רואה שאתם מורידים מהקרן לנזקי טבע סכום גדול ביותר.
דן זייצ'יק: הקרן לנזקי טבע עבדה בהתקשרות רב שנתית עם משרד החקלאות, והיה איזשהו הסכם רב שנתי, בגלל זה - - הרשאה להתחייב.
דן זייצ'יק: השנה, בגלל שנכנסו חברות פרטיות, יש תחרות והפיצוי יועבר על בסיס שנתי, ולא היה צורך בהרשאה להתחייב, ולכן לא ניצלו אותה.
דן זייצ'יק: הסכום המזומן נשאר כולו שם, והוא משולם.
דן זייצ'יק: העבירו את ההרשאה להתחייב להחזקת מל"ח חיטה, כי חשבו שאם יעברו לחוזים רב שנתיים זה יוריד את העלויות.
דן זייצ'יק: היינו צריכים לתקצב, שעם ההרשאה להתחייב הזו הם יוכלו לצאת למכרז ליותר משנה אחת.
מאיר שטרית: לא כתוב פה מלאי חירום.
מאיר שטרית: כתוב "חיטה מקומית".
דן זייצ'יק: היבולים של החיטה המקומית משמשים מלאי חירום של חיטה.
מאיר שטרית: אני רוצה להבין.
מאיר שטרית: הרי באופן קבוע מפסידים כסף על גידול חיטה מקומית.
מאיר שטרית: כמה עולה סבסוד של טון חיטה בארץ לעומת יבוא של טון חיטה?
דן זייצ'יק: אתה רוצה את סך כל הסכום?
דן זייצ'יק: השנה אנחנו נותנים 9 מיליון שקל.
יוסי ישי: כל התמיכה בגידולי חיטה מקומית בשטח פתוח, השנה- 9 מיליון שקל.
מאיר שטרית: אז למה בשנה הבאה צריך 30?
דן זייצ'יק: לא, זה על החזקת מלאי חירום.
דן זייצ'יק: יש שני דברים, אך הם נכנסים באותו תחום פעולה.
דן זייצ'יק: יש פה שתי תקנות: החזקת מלאי חירום, שמשלמים לקבלנים שמחזיקים במחסנים 170 אלף טון חיטה.
דן זייצ'יק: התקציב הנוסף שיש שם הוא תקציב שנותנים למגדלי החיטה.
יוסי ישי: תמיכה בגידול חיטה בארץ.
יוסי ישי: החזקת שטחים פתוחים.
ויצמן שירי: אנו עוברים להצבעה – מי בעד הבקשה?
ויצמן שירי: אני מודה לכם, הבקשה אושרה.
ויצמן שירי: אנו עוברים לפניה שמספרה 429 431.
דן זייצ'יק: ביולי 2000 ועדת הכספים החליטה על העלאת תעריפי המים.
דן זייצ'יק: במסגרת הדיון על העלאת התעריפים, ההעלאה פוצלה לשניים.
דן זייצ'יק: השיעור הראשון של תעריפי המים שעלה – אושר, וההעלאה הנוספת הותנתה בתוכנית לייעוד התמורות מהעלאת תעריפי המים והטלת היטלי הפקה.
דן זייצ'יק: מה שמונח לפניכם זה הסכמים שאנחנו חתמנו עם משרד החקלאות, בנוגע לייעוד תמורות המים, העלאת תעריפי המים והטלת היטל הפקה.
דן זייצ'יק: זה מפורט.
דן זייצ'יק: קיבלתם את ההסכמים המפורטים, ובפניה מפורט כל הנושא שהסברתי אותו, עם חלוקה שלייעוד התמורות.
מאיר שטרית: האם אתם יכולים להסביר?
מאיר שטרית: אני לא זוכר במה מדובר.
יוסי ישי: ועדת הכספים של הכנסת קיבלה החלטה של העלאת מחיר המים.
יוסי ישי: אישרו 15 אחוז תוספת, בשני חלקים, ואמרו ה- 7.5 אחוז הבאים, שאמורים להיכנס בינואר, ייכנסו לתוקפם רק לאחר שתוגש הצעה משותפת של משרד החקלאות עם משרד האוצר לגבי ייעוד תמורות מייקור המים, להשקעה בכל מה שקשור בחיסכון במים.
יוסי ישי: זה תנאי לכניסת ההתייקרות השניה לתוקף.
יוסי ישי: שני המשרדים ניהלו משא ומתן, הגיעו להסכמה לגבי הסדר לייעוד תמורות מייקור המים למטרות שבהסכם.
יוסי ישי: ההסכם הונח בפניכם.
יוסי ישי: זו למעשה התוכנית של שני המשרדים, שתאפשר את הכניסה לפועל של ההתייקרות השנה.
שלום שמחון: אני רוצה להתנגד למה שקורה פה.
שלום שמחון: אני רוצה להעיר שהיה פה ניסיון של מחטף מצד האוצר במהלך השבוע, במסווה של העברת ההעברה הזו כהעברת תקציב רגילה, כאילו שהסיכום בדיון הקודם לא היה שיתקיים דיון בוועדת הכספים לפני שההתייקרות תיכנס לתוקף, בינואר.
שלום שמחון: היה פה ניסיון לעבור לסדר היום.
שלום שמחון: העניין השני – מחירי המים מעודכנים באופן אוטומטי, על פי מודל הטייס האוטומטי.
שלום שמחון: לא צריך בכל פעם לדון בייקור שלהם, הם מתייקרים ממילא.
שלום שמחון: כאן האוצר ביקש העלאה מיוחדת נוספת, שהוא מגדיר אותה כפי שהוא מגדיר אותה.
שלום שמחון: האוצר אמר שהוא רוצה להגדיל את מחיר המים ביותר מ- 7.5 אחוז.
ויצמן שירי: אני רוצה לשאול האם ה- 7.5 אחוז השניים זה על ה- 107 וחצי, או שזה מהמאה הראשון.
סמדר אלחנני: מהמאה.
סמדר אלחנני: היה ויכוח גדול על זה.
שלום שמחון: כאן יש הסכם בי האוצר והחקלאות על תוכנית שהיא שלוש שנים.
שלום שמחון: אם כך, אני מבין שבעוד שלוש שנים, או כאשר התוכנית הזו מסתיימת, מורידים בחזרה את הייקור של ה- 7.5 אחוז?
שלום שמחון: אני לא מתנגד, בתנאי שזה ילך להשקעה בחקלאות.
שלום שמחון: אני אומר שאם אתה ממשיך, אז גם הסיוע הוא רב שנתי, גם התמורות הן עניין רב שנתי.
שלום שמחון: אם לא – כאילו ניסו להונות את חברי ועדת הכספים, בכך שהסכמנו לעניין הזה.
מאיר שטרית: אתה הסכמת לשלוש שנים?
ויצמן שירי: הוא אומר שאין לו בעיה שזה יהיה לשלוש שנים, בתנאי שאחרי שלוש שנים, אם כבר מחדשים את התמורה שזה חוזר להשקעה - שיחזירו את זה למחיר שהיה מדובר - -
מאיר שטרית: לא היתה הסכמה בוועדה הזו?
שלום שמחון: ההסכמה בוועדה היתה שהתמורות בעקבות ייקור המים - -
ויצמן שירי: בא אלינו נציג האוצר ואמר שהם לא מבקשים את ההתייקרות הזו, שמדברים עליה, שתיכנס לתקציב השוטף של מדינת ישראל, עם כל מה שמשתמע, אלא שממחזרים, כלומר, מקימים את אותה קרן, אותה קופה, ואותה התייקרות הולכת אליה.
ויצמן שירי: הקרן הזו תדאג להשקיע את הכספים של ההתייקרויות בפיתוח מקורות המים, בתשתיות או בדברים דומים.
ויצמן שירי: הוא אומר שמצדו ההתייקרות תימשך, בתנאי שהקרן הזו תדאג להשקיע את הכספים - -
שלום שמחון: זאת היתה הסכמה, לא היתה הסכמה אחרת.
מאיר שטרית: הממשלה הסכימה להעביר את כל התמורות באופן קבוע - -
ויצמן שירי: לא, ועדת הכספים הסכימה, לא הממשלה – לאפשר את ההתייקרות בעקבות הסיכום
שלום שמחון: ההגינות היתה שהוועדה הסכימה להעלות, אחרת היא לא היתה מסכימה להעלות.
שלום שמחון: זאת ההסכמה שהיתה בוועדה באותו יום.
שלום שמחון: כך הם הצליחו להעלות א תמחיר המים.
שלום שמחון: עשיתם הסכם?
שלום שמחון: תעמדו בו.
מאיר שטרית: אם זה המצב, אני באמת מבקש לקיים דיון בכל העניין מחדש, ולכן אני מציע לא לדון בבקשה הזו היום.
אלי גולדשמידט: זו לא השאלה האם הממשלה הסכימה או לא, ההחלטה שהעלאה הנוספת של 7.5 אחוז מותנת בכך שאנחנו נאשר את התוכנית.
מאיר שטרית: לשלוש שנים?
שלום שמחון: לא, לתמיד.
מאיר שטרית: זאת אומרת שבכל שנה התמיכות האלה תינתנה?
שלום שמחון: לא, רק החלק הזה.
שלום שמחון: אם אתה לוקח ממני יותר כסף, תן לי אותו חזרה.
מאיר שטרית: מה פתאום?
מאיר שטרית: אתה צריך לשלם מחיר מים יותר גבוה ממה שאתה משלם.
ויצמן שירי: באותה ישיבה לא היה רוב.
ויצמן שירי: בינתיים, מה שקרה, גם רונן וולפמן וגם שר האוצר – שבהתחלה רצה את כל ההעלאה של ה- 15 אחוז, הסכימו לסידור שההעלאה תלך למקורות עתידיים והשקעה בתשומות לחקלאות.
ויצמן שירי: אתה מבקש להחזיר את הגלגל אחורה?
ויצמן שירי: – אין בעיה, אבל נבטל את כל ההתייקרות.
ויצמן שירי: ממשלה צריכה לכבד הסכמים.
דן זייצ'יק: אתה מדבר על הפרת הסכם.
דן זייצ'יק: אנחנו לא הפרנו כל הסכם.
ויצמן שירי: אז אם זה ככה, תהיו צמודים לעניין הזה, ותכניסו אותו כפי שהוא.