GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלומית עמיחי: הדיון התקיים אבל די בעצלתיים, מכל מיני סיבות, כמו פתיחת שנת הלימודים, חופשת החגים.
שלומית עמיחי: סיומו של הדיון היה אחרי חג הסוכות.
שלומית עמיחי: לשלושת הנושאים שהזכרתי נוספו עוד שלושה נושאים, שגם בהם מצאתי, ללא קשר להסכם ההבראה, את הבקשות של הרשת כבקשות מוצדקות.
שלומית עמיחי: כולם בתוך פתיחת שנת הלימודים.
שלומית עמיחי: חברי הכנסת יודעים שערב פתיחת שנת לימודים אנחנו מוצפים בבעיות שמפנים אלינו רשויות מקומיות, רשתות שמפעילות את בתי הספר, בנושאים שמקשים על פתיחת שנת הלימודים.
שלומית עמיחי: חלקן קשורות לשיפוצים שהם מענה לבעיות בטיחות – נושאים קריטיים בכל המערכת, וחלקן קשורות לבעיות תפעול שוטפות וקשיים מיוחדים, ואלה הם נושאים שהם מחוץ לזירת הסכם ההבראה.
שלומית עמיחי: אלה נושאים שהוצגו בפניי ודנו לגביהם.
שלומית עמיחי: היו נושאים שלא הסכמנו להם, או שלא נענינו לסכומים שנדרשנו, ובסופו של עניין אני, בתוקף סמכותי, קיבלתי החלטה להיענות לחלק מהבקשות של הרשת במועד זה של תחילת שנת הלימודים.
שלומית עמיחי: אחת מאותן בקשות היא בקשה של מענק שיפוצים, הכל לפי הנהלים שמשרד החינוך מקיים, משמע – על פי קבלות.
שלומית עמיחי: אני מדגישה שכל השיפוצים בהם מדובר כרוכים בנושא של הבטיחות של המוסדות שבהם לומדים הילדים.
שלומית עמיחי: לכך הסכמנו לסכום של כמיליון ומאתיים, ושוב, אני מזכירה: על פי הקריטריונים המקובלים במשרד החינוך.
שלומית עמיחי: הכל לפי קבלות, וכן הלאה.
שלומית עמיחי: סכום שני שנעתרנו לו הוא סכום של 700 אלף שקלים חדשים, שהם סכום שאנחנו רוצים לייעד לבניה, לשכלול ופיתוח של תוכניות לימודים.
שלומית עמיחי: שמחתי לבקשה של הרשת לשותפות בינינו לבניית תוכניות לימודים.
שלומית עמיחי: ראיתי את זה כגורם חשוב מאד, פדגוגית, חינוכית וערכית, ולכן גם חשבנו שהסכום הזה מצדיק את הבקשה הזו.
משה גפני: מה הוא הגורם הפדגוגי שמשרד החינוך שותף לו עם הרשת?
משה גפני: האם תוכלי לתת דוגמה?
שלומית עמיחי: דוגמה תהיה אחרי שתהיה תוכנית העבודה המשותפת, והסכום יינתן אחרי שתוכנית העבודה המשותפת תגובש.
ויצמן שירי: אני לא מבין את העניין הזה.
ויצמן שירי: אני נמצא בוועדה הזו כמעט שנה וחצי.
ויצמן שירי: הצגת הדברים ברורה, אין כאן שום דבר חדש.
ויצמן שירי: אני אומר את הדברים מסיבה פשוטה: אני מרגיש שהדברים שלה נאמרים כאילו שהיא צריכה לבוא לכאן, להתנצל ולהסביר.
ויצמן שירי: ארבע פעמים היא חזרה על כך ששום דבר לא ניתן שלא מגיע.
ויצמן שירי: היא לא צריכה להרגיש כמי שמתנצלת.
ויצמן שירי: מעולם לא היה כזה דבר בוועדה.
שלומית עמיחי: הנושא האחרון שבגינו השתכנעתי והחלטתי לתת אישור להגדלת התקציב הוא נושא הפעילות השוטפת.
שלומית עמיחי: גם הוא בעקבות פתיחת שנת הלימודים, בעקבות הטענות של הרשת לצרכים מיוחדים ושוטפים בהפעלת בתי הספר בשנת הלימודים.
שלומית עמיחי: אלה הסכומים עליהם הוסכם.
משה גפני: למה לא אושר הנושא של 2,700 שעות?
שלומית עמיחי: משום שזה היה נושא במחלוקת עוד בעת חתימת הסכם ההבראה, ואנחנו לא רצינו לגעת בנושאים שלגביהם לא היתה הסכמה בזמנו, ולפרוץ אותם עכשיו.
יעל אנדורן: אני אתייחס לנושא הסדר הנושים ולפניה הכללית.
יעל אנדורן: לגבי הסדר הנושים, בהסכם ההבראה המקורי החליטו הצדדים למנות נאמן שהיה אמור להגיע להסדר נושים עם כלל הנושים של הרשת, למעט מס הכנסה והמוסד לביטוח לאומי, קרי – עם הבנקים ועם הספקים.
יעל אנדורן: במהלך ביצוע תוכנית ההבראה, התגלה לנאמן קושי להגיע להסדר למחיקת חלק מהחובות בשל העובדה שהכספים לא היו עם מסמכים, להגיע ישירות לנאמן.
יעל אנדורן: התיקו שאנחנו עשינו בהסכם אומר שאבני הבוחן יעברו ישירות לנאמן, במידה ויתגלה שהרשת לא עמדה באבני הבוחן – אותם סכומים יקוזזו בשישה תשלומים חודשיים מן הרשת.
יעל אנדורן: זה מנגנון שנועד להבטיח לנאמן להגיע להסדר למחיקת חלק מהחובות עם הנושים.
אלי גולדשמידט: אנחנו נדרשים לאשר גם את ההסכם או רק את הפניה התקציבית?
יעל אנדורן: אני לא חושבת שאתם נדרשים לאשר את ההסכם.
יעל אנדורן: אנחנו מניחים אותו על שולחן הוועדה מכיוון שההסכם המקורי הונח על שולחן הוועדה, וכאן יש תיקון להסכם.
יעל אנדורן: דבר נוסף בנושא הפניה התקציבית, לגבי הסכומים – יש פה סכום של 3.23 מיליון ₪, שזה סכום שחלקו מיועד לפיצויים לעובדים, וחלקו מיועד בגין המשך העסקת העובדים, וסכום של 5.4 מיליון שקלים שזה סיכום הדיון שאותו פירטה מנכ"לית המשרד קודם.
יעל אנדורן: הסכומים מגיעים בסך הכל ל- 8.6 מיליון שקלים, שזה הסכום שהוועדה מתבקשת לאשר.
יואל בריס: על פי הנחיה של היועץ המשפטי של הכנסת, אנחנו מניחים את כל הנספחים על שולחן הוועדה, כולל נספחים שיש בהם מידע אישי פרטי חסוי.
יואל בריס: יש בנספחים, כפי שתשימו לב, פירוט של שכר אנשים עם רשימה שמית, פיצויי פיטורין.
יואל בריס: אני מבקש התייחסות ראויה ומתאימה.
ויצמן שירי: אני לא מבין מה עם צנעת הפרט.
אנה שניידר: היה אפשר לתת פירוט של מספר עובדים, לא של שמות.
יואל בריס: ההנחיה של היועץ המשפטי של הכנסת היתה ברורה.
יואל בריס: הוא קבע שהחובה לגלות עולה על צנעת הפרט.
אלי גולדשמידט: אני רוצה שייעשה בירור בין היועצת המשפטית שלנו לבין היועץ המשפטי של הכנסת.
אלי גולדשמידט: יש מורת רוח בוועדה על הדברים.
אנה שניידר: לא דיברו אתי על כך.
אלי גולדשמידט: כך הבנתי, ואני גם מבין מה עמדתך.
אלי גולדשמידט: אני מבקש שייעשה בירור.
אלי גולדשמידט: אם הבירור הזה יאמר שמספיק שנקבל רק את הסכומים בלי פירוט שמי, אנחנו נוציא את הנספח מספר 1 מהדברים.
אלי גולדשמידט: אני רוצה לשאול את יואל בריס – הפניה התקציבית הזו, וההסכמים, כפי שהם מופיעים בפנינו, נסמכים ומגובים על ידי היועץ המשפטי לממשלה?
יואל בריס: ההסכם הספציפי הזה לא עבר את ביקורתו של היועץ המשפטי לממשלה.
יואל בריס: הוא נערך על ידי היועצים המשפטיים של המשרדים, על בסיס התייעצויות קודמות שערכנו, בשעתו, עם היועץ המשפטי לממשלה.
יואל בריס: לא ראינו להעביר את הפניה התקציבית הספציפית ואת ההסכם הספציפי לביקורתו של היועץ המשפטי לממשלה, כי לא היה פה נושא שהצדיק זאת, לדעתנו.
משולם נהרי: אני רוצה להעיר הערה.
משולם נהרי: היתה התייעצות משפטית היום בבוקר, והוסכם שלא מגישים את השמות של העובדים.
משולם נהרי: בהסכם עצמו, בסעיף האחרון שלו – תוקף ההסכם, אין חובה להניח את ההסכם פה.
משולם נהרי: ההסכם תלוי באישור של ההעברה התקציבית, בלבד.
משולם נהרי: מכאן ועד להנחת כל המסמכים, כולל השמות – אני חושב שיש בזה פסול.
ויצמן שירי: אבל בינתיים זה נעשה.
אלי גולדשמידט: תהיה פסיקתו של היועץ המשפטי של הכנסת אשר תהיה, אני מאד מבקש מנציגי התקשורת להתחשב בעניין הזה, ולא לתת פרסום של השמות בעיתון.
אלי גולדשמידט: אני יכול רק לבקש את זה.
אלי גולדשמידט: זה כמובן תלוי בכם.
מאיר פרוש: אני מאמין לכל מילה של מנכ"לית משרד החינוך בדבריה כאן, כאשר היא הציגה את הבקשה של ההעברה התקציבית ל "מעיין החינוך התורני".
מאיר פרוש: אני חושב שבמקרה הזה היא צודקת בהחלט, ולכן גם אצביע בעד, בהתאם.
מאיר פרוש: לא רק בגלל זה אצביע בעד.
מאיר פרוש: יש לי שאלה: מדוע במדינת ישראל מטפלים בכבישים אדומים רק כאשר יש הרוגים?
מאיר פרוש: יש 17 כבישים אדומים במדינה, וכאשר יש שם הרוג או מספר הרוגים – רק אז מטפלים.
מאיר פרוש: אני לא מבין למה כאשר יש דברים מקצועיים כאלה, בגין העברות כאלה, אז רק כאשר יש אי אימון על רפורמה במס באים לכאן ומבקשים בקשות.
מאיר פרוש: מקצועית זה מוצדק, ואני אצביע בעד, אבל מדוע מטפלים רק כאשר כבר מאוחר מידי?
מאיר פרוש: זה מתקשר לתביעה שסיעת "יהדות התורה" מדברת עליה כל הזמן: מדוע את כל מה שמגיע מכריזים בליל אישור התקציב, וזה לא בא בבסיס התקציב?
מאיר פרוש: אם זה היה בבסיס התקציב לא היו כל הבעיות, ולא היו שואלים שאלות.
מאיר פרוש: האם אני מטיל ספק ביועצים המשפטיים של משרד החינוך, ובאלה של משרד האוצר?
מאיר פרוש: כל אלה לא רוצים לשמור על ניקיון כפיים?
מאיר פרוש: אני מתפלא על הגישה הזו, ואני חושב שמהדוגמה הזו אנחנו יכולים לראות עד כמה יש צדק בתביעה הזו להכניס את כל הדברים לבסיס התקציב, ולא להתדיין על הדברים במשך כל השנה, דברים שמבטיחים אותם בליל אישור התקציב.
ויצמן שירי: אולי אשמע קצת נסער, אך אני לא מנסה לעשות דרמה מהעניין.
ויצמן שירי: בישיבה הזו נוכחנו בצורה שלא משתמעת לשתי הפנים, שדווקא כשמדובר בעניין הזה שנקרא "מעיין החינוך התורני", לא רק שמדקדקים בקוצו של יוד, עושים הכל בפרהסיה.
ישראל כץ: אתה מדבר על הממשלה שלך.
ישראל כץ: האם המנכ"לית עושה את זה?
ישראל כץ: זו הממשלה שלך.
ויצמן שירי: יש פה אנשים שמוגדרים כמקצועיים, ולא בטוח שהפוליטיקאים דאגו להעביר את רשימת השמות.
ויצמן שירי: אנחנו, לפני שבועיים, היינו צריכים לאשר כאן סכום של כ- 200 מיליון שקלים.
ויצמן שירי: באו והסבירו שישנם אנשים שעובדים במשרדים הממשלתיים, וכל מה שמשתמע, שמסווגים כעובדי המשרדים, וצריך לדאוג להם.
ויצמן שירי: ביקשנו, ובצדק ביקשו החברים כאן, את רשימת אותם אנשים, שאחרת אמרו לנו שהם יהיו מפוטרים, כי לא היה מאיפה לשלם להם משכורת.
ויצמן שירי: ביקשנו את הרשימה, ובאה נציגת האוצר בטענה שלא ניתן לעשות זאת מטעמי צנעת הפרט.
ויצמן שירי: זו הפעם הראשונה בשנה וחצי שאני נמצא כאן שאני רואה בקשה להעברה תקציבית, ואני מקבל רשימה שמית של כל האנשים, מעמדם, משכורתם, הפיצויים שלהם וכל מה שמשתמע.
ויצמן שירי: אם מישהו יאמר לי שמה שנעשה בשנה האחרונה עם רשת "מעיין החינוך התורני" נעשה בצורה מקצועית ולא בצורה מגמתית, אני אגיד לו שהוא משקר.
ישראל כץ: ראש הממשלה שלך - -
ויצמן שירי: זה לא ראש הממשלה.
ויצמן שירי: הוא לא יכול להתערב.
ישראל כץ: הוא לא יכול להתערב?
ישראל כץ: מה זו ההיתממות הזו?
ויצמן שירי: במקרה הזה, מי שהדפיס את הדבר הזה זה לא ראש הממשלה וגם לא שר החינוך, לצורך העניין.
ישראל כץ: ראש הממשלה הוא גם שר החינוך.
ויצמן שירי: אני יודע שזה מאד פופולרי לתקוף את החרדים בקטע הזה.
ויצמן שירי: אני, לצורך העניין, נאמן לאמת.
ויצמן שירי: אם הייתי סובל מבעיה של שכחה הייתי יכול לדבר אחרת.
ויצמן שירי: אני מבקש לבדוק בפרוטוקולים של הישיבה שהיתה כאן לפני שבועיים, בהעברה התקציבית.
ויצמן שירי: אני אומר: אמרו בישיבה הזו, שאין פירוט של שמות, מטעמים של צנעת הפרט.
ויצמן שירי: מה צנעת הפרט כאשר מדברים בעובדים כאלה ואחרים במשרדים ממשלתיים, ולא כאן, כאשר מדובר בעובדים של "מעיין החינוך התורני"?
ויצמן שירי: אני חושב שהצביעות סופה להתגלות.
ויצמן שירי: מנכ"לית משרד החינוך היתה צריכה למנוע את הדבר הזה, בצורה חד משמעית.
ויצמן שירי: כשמדברים על צדק, צדק מתחיל בשוויון זכויות ובשוויון חובות.
ויצמן שירי: במקרה הזה, לא רק שהצדק לא נראה, הצדק גם לא נעשה.
ויצמן שירי: לגבי הבקשה – שום דבר מהבקשה להעברה של ה- 8,6 מיליון שקלים הוא לא דבר חדש.
ויצמן שירי: כולנו יודעים שבמדינת ישראל שהיא מדינת חוק, אף אחד לא מפטר עובדים עם 100 אחוז פיצויים.
ויצמן שירי: זה לא דבר שמישהו לא ידע עליו.
ויצמן שירי: כך גם לגבי נושא השיפוצים.
ויצמן שירי: כל הדברים האלה,שהיום נעשו, או נעשים, היו יכולים להיות באותה מידה לפני 6 או 8 חודשים.
ויצמן שירי: יכול להיות שהתשובה לעניין הזה היתה יותר בעיה פוליטית, מאשר בעיה מקצועית.
יוסף יצחק פריצקי: דבר ראשון אני רוצה להציע לחברים, שבין אם העניין הזה יעבור או לא – ואני מניח שהוא יעבור, לפחות שזה יותנה באישורו של היועץ המשפטי לממשלה.
ויצמן שירי: אתה לא סומך על היועצים המשפטיים של המשרדים?
יוסף יצחק פריצקי: דבר שני, אני רוצה להצטרף לדברים שנאמרו כאן.
יוסף יצחק פריצקי: העובדה שפורסמו שמות היא חמורה ביותר.
יוסף יצחק פריצקי: זו פגיעה בצנעת הפרט.
יוסף יצחק פריצקי: דבר שלישי – ההסכם הזה מתקן את סעיף 14 בהסכם העיקרי.
יוסף יצחק פריצקי: יש עוד סעיפים בהסכם העיקרי.
יוסף יצחק פריצקי: שר החינוך לשעבר, שאני לא חשוד בתמיכה בו, הודיע ואמר - -
משולם נהרי: אתה מקבל את כל מה שהוא אומר?
משולם נהרי: אתה הרי לא מאמין למילה אחת שלו.
יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש תשובה ברורה ופשוטה: האם רשת "מעיין החינוך התורני" , למעט מה שהודעת פה, קיימה את כל התחייבויותיה לפי ההסכם שהונח על שולחן הכנסת ב- 31 לדצמבר, 1999.
יוסף יצחק פריצקי: אם כן – הבנתי.
יוסף יצחק פריצקי: אם לא – אני מבקש להבין למה אם זה לא קוים, בכל זאת ממשיכים לקיים הסכם, ואף מתקנים אותו.
מוסי רז: כל חברי הוועדה מסכימים שזו היתה טעות של חוסר מחשבה בפרסום השמות והמשכורות.
יצחק כהן: אבל לא חוסר תום לב.
מוסי רז: אני חושב שעמדה בנושא כזה חייבת להיות עמדה עקרונית.
מוסי רז: לי יש עמדה עקרונית שלא צריכים להיות בכלל זרמים בחינוך, אבל זה עניין אחר לגמרי.
מוסי רז: אני חושב שילד שלומד ברשת החינוך של ש"ס, אסור שיקבל אגורה אחת יותר מילד בחינוך ממלכתי דתי, או עצמאי, או ממלכתי.
מוסי רז: מצד שני, אסור שיקבל גם אגורה אחת פחות מילד בחינוך ממלכתי, ממלכתי דתי, או חינוך עצמאי.
מוסי רז: אנחנו אמרנו כל הזמן, שמי שמוסמך בעינינו לקבוע – כי אנחנו הרי לא מחשבים כאן חישובים של חלוקה – זה הדרג המקצועי.
מוסי רז: כאשר הדרג המקצועי סבר שיש העברות שלא צריך להעביר לחינוך התורני, אנחנו אמרנו שאסור להעביר את ההעברות האלה, ואפילו התעקשנו על כך.
מוסי רז: לכן היום, כאשר הדרג המקצועי מדבר על העברה של 8 מיליון ₪, והעניין עומד בקריטריונים המקצועיים, אני חושב שכל מי שישר עם עצמו חייב לתמוך בהעברה כזו, ולכן אני אתמוך בה.
ישראל כץ: קודם כל אני מצטרף להערה שהעיר חבר הכנסת מאיר פרוש, שתהה לגבי העיתוי והדרך שבה הדברים נעשים.
ישראל כץ: ודאי שזה נראה לא טוב שקודם הכל היה שחור ועכשיו הכל לבן.
ישראל כץ: אני, בתור אחד שתמך ותומך בהעברות לחינוך דתי, מסיבות ערכיות, ללא קשר מי הממשלה והאם אני באופוזיציה או בקואליציה- ודאי יכול להעיר את ההערה הזו.
ישראל כץ: אני רוצה לומר לחבר הכנסת ויצמן שירי – אתה לא יכול להתייחס ליושבים כאן ולכל הציבור בישראל, כאילו היו חבר מטומטמים.
ישראל כץ: לבוא ולתפוס פקידים בכירים, כאילו הם המציאו את הגלגל, והם קובעים מתי דנים ומתי מביאים את הדברים לאישור?
ישראל כץ: יש לנו ראש ממשלה שיש לו בעיית ניווט בתפקידו הנוכחי.
ישראל כץ: ראינו את זה אתמול – הוא טס וחוזר.
ויצמן שירי: תראה לאיזה דרגה אתה מגיע.
ויצמן שירי: הרי היה אירוע בטחוני.
ויצמן שירי: אם הוא לא היה חוזר הייתם אומרים שהוא היה צריך לחזור.
ויצמן שירי: יוסי שריד הוא כבר מזמן לא שר החינוך.
ויצמן שירי: ראש הממשלה הוא גם שר החינוך.
ויצמן שירי: חמור מאד שהדרגים הפוליטיים ולא הדרגים המקצועיים קושרים בין דברים שקורים כאן, במערכת הפוליטית של הכנסת לבין חינוך של ילדים במדינת ישראל.
ויצמן שירי: זה מה שאתה חושב שנעשה?
ישראל כץ: חמור מאד שראש ממשלה שיש לו בעיית ניווט ובעיה של אחרים, מוכן גם את המילה "חירום" למתוח לממדים שלא ראינו עד היום לצורך פוליטיקה, והוא עושה את זה גם עם חינוך של ילדים.
ישראל כץ: מדוע לא גמרו את העניין הזה בחודש אוגוסט, כאשר פנתה המנכ"לית, בצורה מקצועית ורצתה לסיים את הדברים?
ישראל כץ: אני לא מאשים אותה.
ישראל כץ: לשר חינוך יש אחריות מיניסטריאלית.
ישראל כץ: אם הוא לא יודע מה קורה במשרד שלו – שיתפטר.
ישראל כץ: לא ייתכן שממשלה של 12 שרים בתמיכת 30 חברי כנסת תעשה צחוק מהדמוקרטיה, מהביטחון, ומהחינוך.
ישראל כץ: לכן, אני חושב שחמור מאד התהליך שקורה כאן שנותנים לחברי כנסת להתחנן, כביכול.
ישראל כץ: אני חשבתי שמדובר ב- 20 מיליון שקל, ואומרים לי – 8.6 מיליון שקל.
ישראל כץ: אומרים שזה לא קיבל אישור של היועץ המשפטי.
ישראל כץ: בישיבה הבאה נראה את עורך הדין דה הרטוך ממשרד היועץ המשפטי עם ההערות שלו.
אנה שניידר: העניין לא מחייב אישור מהיועץ המשפטי לממשלה.
ישראל כץ: השיטה המפא"יניקית של לשלם באותה מטבע מספר פעמים ועם אותו תשלום לנסות לגרוף כל מיני דברים - - אם רוצים להיות עקביים צריך לתמוך בזה שבאופן קשיח, בלתי הפיך, ובלתי מותנה בעניינים פוליטיים – זה יהיה בבסיס התקציב, ותיקונים לגיטימיים ייעשו בצורה מסודרת ולא כאתנן פוליטי.
יצחק כהן: אני שמח שסוף סוף כל חברי הכנסת סביב השולחן הזה, של ועדת הכספים, קואליציה ואופוזיציה, שמאל וימין – נחשפים כאן לדרך התנהלות הדיונים סביב הנושא של רשת החינוך התורנית.
יצחק כהן: בנושא רשת החינוך התורנית והאפליה נגדה, מותר לעשות הכל, אפילו עבירות פליליות.
יצחק כהן: הפרסום והפגיעה בצנעת הפרט הם עבירות פליליות.
יצחק כהן: מותר גם את זה לעשות.
יצחק כהן: החשיפה פה היום, מראה, לצערי, על התנהלות העניינים במשך כל הזמן, אבל סוף סוף גם אתם נחשפתם לאופן הטיפול ברשת החינוך התורנית.
יצחק כהן: נחשפתם לאופן העינוי של הרשת תחת הגלגלים הדורסניים האלה.
יצחק כהן: לרשת החינוך מותר לעשות הכל.
יצחק כהן: מה זה מיליון ₪ לשיפוצים?
יצחק כהן: המנכ"לית יודעת שההערות לגבי בטיחות הן לפחות בסכום של 10 מיליון ₪.
יצחק כהן: לאן נעלמו 2,700 שעות?
יצחק כהן: אבל זו דרך ההתנהלות כאשר מדובר ברשת החינוך התורנית.
יצחק כהן: אני שמח שכולם פה, וגם התקשורת, עדים לכך.
יצחק כהן: אני מבקש שימוצה הדין עם מי שעשה את העבירה הזו של פרסום השמות.
אמנון כהן: אני מצטרף לדבריו של קודמי.
אמנון כהן: אנחנו באמת מרגישים את הקיפוח.
אמנון כהן: אנחנו מעבירים כאן בוועדה אלפי פניות במיליוני ומיליארדי שקלים, ופה, על 8 מיליון ₪ שמגיעים בצדק, עוברים את מערכת ההשפלה.
אמנון כהן: כמחאה על פרסום הרשימות רציתי לצאת מכאן היום.
אמנון כהן: אני, בתפקידי נזקק להרבה פרטים והרבה רשימות, ובכל פעם מתרצים את אי קבלת הרשימות בגלל צנעת הפרט.
אמנון כהן: אני יכול להביא מכתבים ממשרדי ממשלה, בתשובה לפניותיי בעניין סטודנטים עולים שרציתי לעזור להם בתקציב.
אמנון כהן: רציתי רשימות של אחיות שלא עברו מבחני הסמכה, כי גם להם רציתי לעזור.
אמנון כהן: לא קיבלתי את הרשימות מטעמים של צנעת הפרט.
אמנון כהן: פה, אין דין ואין דיין.
אמנון כהן: יש פירוט נרחב, כולל שמות.
אמנון כהן: תפקידים, כספים שהתקבלו, תחילת וסיום תקופת העבודה.
אלי גולדשמידט: אני מבקש מהיועצת הכלכלית של הוועדה שתאסוף את הנספחים הללו מכל המסמכים.
אמנון כהן: אני חושב שכבודם של האנשים נרמס, ואני חושב שמי שאחראי לכך – צריך להיות מפוטר מיידית.
אמנון כהן: אם אחראים לכך יותר אנשים, גם הם צריכים ללכת הביתה, באופן מיידי.
אמנון כהן: אני מתחייב לעקוב אחרי העניין ולבדוק מי הלך הביתה בעקבות המעשה הזה.
יעקב ליצמן: בנושא המשכורות – מה שנעשה נעשה.
יעקב ליצמן: אני הייתי רוצה שתהיה על כך התנצלות בכתב.
יעקב ליצמן: ואם לא נקבל את זה, אני מציע שלא נאשר שום העברת תקציב.
יעקב ליצמן: נותנים תמיכות לכל מיני גופים, ואנו יכולים לדרוש רשימה שמית.
יעקב ליצמן: הדבר השני - אני רוצה לדעת מה המקור לכסף.
יעקב ליצמן: אני בטוח שהכסף הזה הוא לא על חשבון הסמינרים.
משה גפני: אני רוצה לשם שינוי, בקצרה, לדבר באופן פוליטי.
משה גפני: אני רוצה לפנות לסיעת "ישראל אחת" ולמרצ.
משה גפני: עמדתי ברורה בעניין, וכמובן אתמוך בהעברה, אבל אני רוצה לומר לכם משהו.
משה גפני: הקואליציה של "ישראל אחת" ומרצ התחילה להתפרק אחרי חודשיים.
משה גפני: היא התפרק בגלל המשחן בשבת.
משה גפני: לאחר מכן התחילה התפוררות עם ש"ס.
משה גפני: הדרישה המרכזית שלנו היתה שבת.
משה גפני: אנחנו אף פעם לא העמדנו את הדרישה הכספית כדרישה אידיאולוגית.
משה גפני: כאדם ששומע את מה שנעשה אני מתאר לעצמי שלו הסדר כזה היה מגיע לפני שנה, או שנה וארבעה חודשים, יכול להיות שש"ס לא היתה פורשת מהקואליציה.
משה גפני: אני אומר לכם, חברי "ישראל אחת" ומרצ.
משה גפני: בוועדת הכספים תמיד ניהלנו את הדברים באופן סביר, והגענו להסכמות.
משה גפני: ההתנהלות של הממשלה מבחינת המערכת הפוליטית, בהתנהגויות כלפי השותפים הקואליציוניים – ש"ס במקרה זה – היתה התנהגות שלפי דעתי היא התנהגות שלא תיאמן.
משה גפני: הרי ממה נפשך?
משה גפני: אם אכן מגיעים ה- 8 וחצי מיליון שקל זה תלוי בשיקולים קואליציוניים.
משה גפני: הדבר מעמיד בספק את יכולת ניהול המדינה של הממשלה.
משה גפני: אני רוצה להסתיים במשהו אקטואלי.
משה גפני: כאן, בוועדה, מספר פעמים, אמרתי ואמרו חבריי: אנחנו לא מבקשים שקל נוסף לקראת התקציב הבא.
משה גפני: אמרנו זאת לשר האוצר.
משה גפני: כל מה שאנו מבקשים הוא שמה שסוכם, אם משרד החינוך ומשרד האוצר הסכימו שמגיע, שיהיה בתקציב.
משה גפני: הלך שר האוצר והוציא מהתקציב את הכל.
משה גפני: עכשיו נצטרך להתחיל לנהל משא ומתן.
משה גפני: אמרתי לשר האוצר ואני אומר כאן:
משה גפני: אנחנו לא מדברים על כסף, אנחנו מדברים על כבוד.
משה גפני: הפגיעה בכבוד תעלה לשר האוצר ביוקר, גם בעניין הרפורמה וגם בעניין התקציב.
משה גפני: כל הביזיון הזה לא היה צריך לקרות.
שלום שמחון: אני לא תומך אוטומטית בכל בקשה שמובאת לכאן.
שלום שמחון: אני רוצה לומר למנכ"לית משרד החינוך שמתוך הדברים ששמעתי התרשמתי שהכנות המקצועית לא הקלה במציאת פתרון הולם לעניין הזה.
שלום שמחון: הדברים מלווים אותי כבר הרבה זמן.
שלום שמחון: אני לא חושב שבסדר הגודל שאנו מדברים עליו כרגע, אין יכולת לפקידות המקצועית למצוא את המסלולים הראויים כדי לפתור בעיה כזו או אחרת.
שלום שמחון: אם הפקידות המקצועית רוצה להקשות היא תמצא את המסלולים לכך.
שלום שמחון: יש אלף ואחד מסלולים כדי למנוע מהפוליטיקאי לקבל את ההחלטה שהוא צריך לקבל.
שלום שמחון: חבר הכנסת ויצמן שירי הזכיר קודם ובצדק, שאנו עוסקים פה בהעברות רבות.
שלום שמחון: מעולם, כאשר ביקשנו רשימה של מקבלי שכר, לא נמצא פה התירוץ שיאפשר לנו להציץ אפילו בקלילות ברשימה כלשהי של אנשים.
שלום שמחון: אני נמצא כאן כמעט חמש שנים.
שלום שמחון: פעם אחת לא נתנו לנו אפילו להיכנס בסדק של כזה דבר.
נסים דהן: מעכשיו זה יהיה תקדים, ולכל בקשה תהיה מצורפת רשימה שמית מפורטת.
אלי גולדשמידט: אני ביקשתי בקשה מהעיתונאים ואני מקווה שהם ייענו לה.
שלום שמחון: בסך הכל על מה מדובר?
שלום שמחון: – על העברה של 8 מיליון שקל.
שלום שמחון: אני רוצה לדעת – האם שר חינוך או מנכ"ל משרד חינוך בתקציב של מיליארדים, כאשר מערכת נקלעת לבעיה, אין יכולת למנכ"ל משרד לפתור בעיה?
שלום שמחון: תמיד יש בעיות, ותמיד מוצאים דרכים לפתרון.
שלום שמחון: אני זוכר שרשת "עמל" בזמנו, היתה בגירעון של עשרות מיליוני שקלים או דולרים.
שלום שמחון: אני רוצה שיבדקו האם הרשת הזו הגיע לשולחן הזה באותן כמויות שרשת "מעיין החינוך התורני" הגיעה לכאן?
שלום שמחון: האם הבעיות של רשת "עמל" נפתרו מהכספים של ההסתדרות?
שלום שמחון: – אני אומר לכם שלא.
שלום שמחון: נהפוך הוא.
שלום שמחון: אין לי שום ספק שלא הרשת הזו ולא רשתות אחרות עמדו כאן על השולחן בצורה כזו.
שלום שמחון: בחלק הזה אני באמת חושב שהפקידות המקצועית הקשתה על המערכת הפוליטית לקבל את ההחלטות הדרושות.
שלום שמחון: זה יקרה תמיד.
שלום שמחון: הם מכתיבים לנו את הדברים, ואנחנו בסך הכל מריונטות, שעושים את הדברים שהם אומרים לנו.
אנה שניידר: בשנת 92 חוקק סעיף 3 א בחוק יסודות התקציב בקשר לתמיכות במוסדות ציבור.
אנה שניידר: בסעיף הזה, כידוע, נאמר שתמיכות צריכות להינתן על ידי קריטריונים שוויוניים שמאושרים על ידי היועץ המשפטי לממשלה.
אנה שניידר: יש שם סעיף קטן (ט) שאומר שהסעיף הזה לא יחול, בין היתר, על הוצאות הממשלה לצורך תמיכה בתאגיד מרכז החינוך העצמאי ובתאגיד מרכז מעיין החינוך התורני בארץ ישראל.
אנה שניידר: זה אחד המקרים הבודדים בחקיקה שיש ציון מפורש של תאגידים שסעיף בחוק לא חל עליהם.
ישראל כץ: מתי חוקק הסעיף?
אנה שניידר: בינואר 92.
אנה שניידר: הסעיף אומר שהתאגידים האמורים, דהיינו – מרכז החינוך העצמאי, ומרכז מעיין החינוך התורני, יתוקצבו בתקציב משרד החינוך והתרבות למטרות חינוך בלבד, לפי אמות מידה שוות לשני התאגידים ועל פי קריטריונים ענייניים אחידים ושוויוניים, כמו לכלל ילדי ישראל.
אנה שניידר: אין זכר לאישור היועץ המשפטי לממשלה.
אנה שניידר: לכן, לא היתה סיבה לפנות ליועץ המשפטי לממשלה לצורך קביעת תקציבו של הגוף הזה.
אנה שניידר: הדברים כתובים בחוק, וזאת אפליה לטובה, בפירוש, שניתנה עוד בשנת 92.
משה גפני: אנחנו העברנו חוק שביטל את הכספים הייחודיים.
משה גפני: אמרנו שאי אפשר שתהיינה רשימות ארוכות בתקציב המדינה, כפי שחולקו כאן לכל אחד.
משה גפני: עלתה השאלה – מערכת החינוך הרי תיפגע, בחוק של ביטול הכספים הייחודיים הוציאו את זה, והכניסו את זה ל- -.
משה גפני: לא היתה אפליה לטובה.
אנה שניידר: מכוח הסעיף הזה, כך אני מבינה, נערך ההסכם המקורי, ב- 30 לדצמבר, 99.
אנה שניידר: ההסכם המקורי, על פי הוראות חוק יסוד: הממשלה, חייב להיות מונח על שולחן הכנסת לפני החלטת המליאה לגבי תקציב המדינה.
אנה שניידר: אני מניחה שההסכם הונח.
אנה שניידר: הוא הונח, ואומר לי עורך הדין יואל בריס שההסכם כלל את השמות, והעניין היה באישור היועץ המשפטי של הכנסת - -
אלי גולדשמידט: שמות של מוסדות, לא של אנשים.
אלי גולדשמידט: אני לא זוכר שהיתה רשימת שמות.
משולם נהרי: לא היו שמות, היתה רק רשימה של תיאור תפקידים.
משולם נהרי: ההסכם המקורי נמצא אתי כאן.
משולם נהרי: נתנו מספרים סידוריים לממלאי תפקידים, אך לא הזכירו את השמות שלהם.
אנה שניידר: אז על אחת כמה וכמה, כי רציתי לומר שאם ההסכם המקורי כלל שמות, זאת היתה טעות.
אנה שניידר: לא היה צריך לכלול שמות.
אנה שניידר: אם ההסכם המקורי לא כלל שמות, אז ודאי שהיתה עכשיו טעות כאשר באו לוועדת הכספים לאשר שינויים בהסכם.
אנה שניידר: אתם צריכים להבין שאתם מתבקשים לאשר עכשיו שינויים בהסכם, או תוספת להסכם, ואת העלות התקציבית של התוספת הזו.
אנה שניידר: אם תסתכלו בחומר שקיבלתם יש לכם צרופה, אחרי דברי ההסבר – "תיקון סעיפים בהסכם המקורי".
אנה שניידר: בסעיף 5 בעמוד 3 כתוב: "הסכם זה...", כלומר התיקונים, "... ייכנס לתוקף עם קבלת אישור ועדת הכספים של הכנסת, לגבי התקצוב הדרוש למילוי התחייבויות הממשלה לפי הסכם זה".
אנה שניידר: זאת אומרת שהוועדה מתבקשת לאשר: א.
אנה שניידר: שינויים בהסכם ב.
אנה שניידר: את התקצוב לכך.
יוסף יצחק פריצקי: אני עדיין מחכה לתשובה של המנכ"לית לשאלה האם ההסכם הזה קוים או לא.
שלומית עמיחי: תשובתי לגבי קיום ההסכם במקורו היא שהסיבה שאנחנו מביאים את הדברים לכאן היא שהיו קשיים, היה "באג" בהסכם המקורי בעניין של יכולת קיום הסדר הנושים.
שלומית עמיחי: יכולת קיום הסדר הנושים גרר אחריו קשיים של קיום ההסכם הזה, בגדול, ולכן לא ניתן היום להגיד שההסכם קוים – לא ניתן היה לקיים אותו, בחלקו לפחות.
שלומית עמיחי: חלק מן ההסכם קוים במלואו.
שלומית עמיחי: כל החלקים שקשורים למינהלה, לדרך העבודה, קוימו במלואם.
שלומית עמיחי: חלקים שקשורים לסגירת בתי ספר קוימו, ואגב - הם חלקים לא קלים.
שלומית עמיחי: יש חלקים שאנחנו, עכשיו, עם התחלת הסדר הנושים, נתחיל לעבור סעיף סעיף ולראות איך עכשיו הם מתבצעים הלכה למעשה.
אלי גולדשמידט: ולשאלתו של חבר הכנסת יעקב ליצמן לגבי המקורות הכספיים, נציגת האוצר, בבקשה.
יעל אנדורן: הכסף נלקח כרגע ממקורות תקציב משרד החינוך.
יעל אנדורן: הכסף הזה יהיה תוספת לתקציב משרד החינוך.
אלי גולדשמידט: את יכול להגיד בוודאות שהוא לא נלקח מהחינוך העצמאי?
יעל אנדורן: לא מהחינוך העצמאי ולא מהסמינרים.
אלי גולדשמידט: אנו עוברים להצבעה: מי בעד הפניה?
אלי גולדשמידט: – 11.
אלי גולדשמידט: – 1.
אלי גולדשמידט: נצביע פעם נוספת – מי בעד?
אלי גולדשמידט: ברוב של 11 נגד 1 הבקשה אושרה.
יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש רביזיה למחר.
שלום שמחון: אם אתה עקרונית נגד קיום הרשת, זה לא הנושא הנדון כרקע.
שלום שמחון: יש רשת קיימת, מגיע לה כסף, וזה מה שהחליטו לתת לה.
שלום שמחון: אתה, עכשיו, רוצה להכניס עניין אידיאולוגי לתוך דבר שאינו קשור.
שלום שמחון: הרשת פתחה את שנת הלימודים, היא קיימת, ענתה לך המנכ"לית שההסדר מתקיים – למה אתה עושה את העניין הזה?
יוסף יצחק פריצקי: משום שאני יודע, וגם המנכ"לית אמרה את זה בחצי פה – שחלק ניכר של ההסכם לא קוים.
אלי גולדשמידט: הנוהל בוועדה הוא שפרט לימי פגרה, כאשר מישהו מבקש רביזיה, מצביעים למחרת היום או יותר מאוחר – לפי שיקול דעתו של יושב ראש הוועדה, ולא באותו היום.
אלי גולדשמידט: יש עוד נוהג בוועדה, שבקשה צריכה להיות מונחת 24 שעות לפני שהיא נדונה.
אלי גולדשמידט: הבקשה הזו הגיעה לפני שעתיים, ולמרות זאת פניתי לחבר הכנסת יוסי פריצקי הבוקר, כי ידעתי שהוא יהיה המתנגד היחיד, וביקשתי ממנו לוותר.
אלי גולדשמידט: הוא הסכים שהעניין יידון היום.
אלי גולדשמידט: כשאנו סוטים מנוהג, אנחנו עושים את זה בדרך כלל בהסכמה.
אלי גולדשמידט: אני לא יכול לסטות מהנוהל שהרביזיה תהיה למחרת, כי אני אומר שנוהל צריך להיות ישר תמיד.
יוסף יצחק פריצקי: אני עומד על זה שזה יהיה מחר.
אלי גולדשמידט: אם כך הרביזיה תתקיים מחר.
אלי גולדשמידט: אנחנו למעשה סיימנו את הקראת הסעיפים, אבל בואו נזכיר מה הקראנו.
אלי גולדשמידט: אוסקר אבו-ראזק, אתה הקראת את סעיף 18, לא כולל סעיף 19.