GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי קוצ'יק: מאיר פרוש: למה?
יוסי קוצ'יק: מה הקשיים?
יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: לא יודע איך עושים כזה דבר לעיר של 140,000 תושבים.
יוסי קוצ'יק: מאיר פרוש: זה שהיא ליד תל-אביב, אתה צריך קורקינט?
יוסי קוצ'יק: מה הבעיה?
יוסי קוצ'יק: תסביר מה הקשיים.
יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: לגבי היישובים האחרים יש את נחל שורק, רכסים, מודיעין, עמנואל...
יוסי קוצ'יק: מרדכי קרליץ: אפשר לומר משהו?
יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: הבעיה שאם אני נותן לך, אני צריך לתת לכל ראשי הערים כאן.
יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: יש את בני-ברק, נחל שורק, רכסים, מודיעין, עמנואל, ביתר עילית.
יוסי קוצ'יק: שלום שמחון: אתה לא מתייחס למועצות איזוריות בכלל?
יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: אני רוצה להגיד לחברי הכנסת – כל המערכות האלה פונות אליכם, אלי וכדומה.
יוסי קוצ'יק: לי קשה להכריע מי הולך לטיפול הנקודתי.
יוסי קוצ'יק: אני לא רוצה כרגע לשתף אתכם בכל החוויות שאני עובר, אבל סך הכל יש בקשות מכל הכיוונים.
יוסי קוצ'יק: שלום שמחון: אתה יכול להתייחס גם למושבים ולקיבוצים?
יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: כן, אני אתייחס.
יוסי קוצ'יק: ואז יש שאלה גדולה איזה ישוב לקחת.
יוסי קוצ'יק: יש לנו כל מיני מחשבות בעניין הזה, אבל אני חושב שההכרעה שלנו תיצור מיד מהומת אלוהים אחרת, כפי שרואים שקורה במגזרים אחרים, ואז אתה נכנס למצב שהוא לפי דעתי מאד מאד מסובך שבו בסופו של דבר כמובן שמי שיהיה הכתובת לביקורת החריפה לאחר שתהיה החלטה זה יהיה אני, ויגידו: החלטת כך ולמה אחרת, וכדומה, וזה עסק שכמעט הביא אותי לידי שיתוק בתחום הזה.
יוסי קוצ'יק: לגבי היישובים במגזר ההתיישבותי – גם שם אני חושב שאנחנו צריכים לעשות איזה מעשה.
יוסי קוצ'יק: גם כאן ההתלבטות היא עצומה מה זה נקרא לקחת ישובים במגזר ההתיישבותי – אם זה קיבוץ או אם זה מושב.
יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: הבעיה היא שאתם לוקחים בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה את המצב הסוציו-אקונומי של מועצה על פי ממוצע – ממוצע בין ישוב שהוא ברמה נמוכה לבין ישוב שהוא ברמה גבוהה, קבעתם ממוצע באמצע, אז הכל בסדר.
יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: נכון, יש בעיה.
יוסי קוצ'יק: אני רוצה להגיד שישבתי עם ראשי התק"ם, ביקשתי גם לשבת עם חבר הכנסת שמחון.
יוסי קוצ'יק: אני לא הייתי ער לכך, אבל יש היום מספר ישובים – במיוחד בקיבוצים וגם במושבים – שמגיעים ממש לסף של חרפת רעב.
יוסי קוצ'יק: פשוט לא הייתי כלל מודע לזה, לא ידעתי עד כמה המצב קשה, ואני חושב שלא מספיק חושפים את הבעיה של בתי זקנים שנוצרים ביישובים האלה, שאלה ישובים שאם לא נטפל בהם – זו כבר הדקה ה-90, אפילו 91, זה לא הדקה ה- 85- אז אנחנו בצרה צרורה.
יוסי קוצ'יק: מעבר לשאלת הקרקעות ולשאלה אחרת – אני מדבר מבחינת הרמה החברתית והרמה הסוציו-אקונומית.
יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: בפריפריה סיפור הקרקעות הוא לא משמעותי.
יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: יש שם מקרים מאד מאד קשים.
יוסי קוצ'יק: אני חושב שבסופו של דבר גם נצטרך להחליט את מי לוקחים ואיך לוקחים, ואני חושב שכן צריך להוסיף ישוב חרדי וכן צריך להוסיף איזשהו איזור מסוים – אני לא יודע אם להגיד מועצה איזורית שיש בה מושבים וקיבוצים ...
יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: מועצה אחת שיש בה גם וגם.
יוסי קוצ'יק: גם ערבים, אגב.
יוסי קוצ'יק: ..
יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: מה שבטוח הוא שההחלטה צריכה להיות כזו שהיא CONTAINABLE מבחינתי, מכיוון שאם מדברים על טיפול נקודתי לכל המדינה – בסדר, יש תקציבי המדינה, מה שהכלכלה עושה, היא זו שמספקת את זה.
יוסי קוצ'יק: אם מדברים באמת על טיפול נקודתי, אני אומר:
יוסי קוצ'יק: סך הכל קבענו כמה תוכניות משמעותיות לגבי מה שאמרנו, ואני כן מקבל שצריך בסופו של דבר להכריע על היישוב החרדי ולהכריע לגבי היישוב.
יוסי קוצ'יק: ...
יוסי קוצ'יק: לגבי היישוב הערבי, חבר הכנסת ברכה, אני מקווה ששכנעתי אותך מכיוון שבסופו של דבר גם אם נחליט בסוף למען "איך זה נראה" – לקחת עוד ישוב אחד ערבי.
יוסי קוצ'יק: סאלח טריף: אתה לא חושב שיש בכך מסר חשוב?
יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: חבר הכנסת טריף, אני חושב שהמסר הוא התוכנית כפי שתיארתי לך אותה, וכך הם פני הדברים.
יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: אני רוצה לנסות לסכם את הישיבה.
יוסי קוצ'יק: אני אגיד לחבריי – אני מכבד את כל ראשי הערים, בוודאי ראש עיריית בני-ברק שזאת עיר ואם בישראל ובוודאי כל שאר ראשי היישובים שישנם כאן.
יוסי קוצ'יק: אני רוצה להגיד לכם: קודם כל אני מרוצה, הלכנו כברת דרך.
יוסי קוצ'יק: אני חושב שמהפניה של חבר הכנסת פרוש ל"דיון מהיר", אנחנו היום נמצאים במקום אחר מהמקום שבו הוגשה הפניה, על פי דבריו של המנכ"ל.
יוסי קוצ'יק: אני רוצה קודם כל לברך את המנכ"ל על כך שהוא היה קשוב לדברים של חברי הכנסת.
יוסי קוצ'יק: אני חש, מהדברים של המנכ"ל, של יוסי, שיש כיוון לטיפול הן בנושא החרדי והן בנושא ההתיישבותי, ועדיין לא באתי ידי סיפוקי – סיפוקנו כוועדת כספים – בסוגיה של הנושא הערבי דרוזי.
יוסי קוצ'יק: אני פונה אליך – אולי אפשר להסתפק...
יוסי קוצ'יק: מוחמד ברכה: תרשה לי.
יוסי קוצ'יק: אני יודע לאן אתה מוביל.
יוסי קוצ'יק: ליד נצרת עילית יש כפר עין מאהל – חנוק מבחינת קרקעות, יש שם מצב קשה מאד.
יוסי קוצ'יק: הוא בראש טבלת האבטלה במדינת ישראל והוא חנוק מארבעת הצדדים על ידי נצרת עילית.
יוסי קוצ'יק: לפנים משורת הדין אני חושב שצריך לטפל.
יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: קודם כל, גם אני, כשחשבתי על המגזר הערבי, עין מאהל היה לי ראשון בראש, כי זהו באמת היישוב שכל פעם שאתה עושה את הבדיקה הסוציו-אקונומית הוא מקום ראשון, והמקום השני בני-ברק, לדעתי.
יוסי קוצ'יק: הם מתחרים על היישובים שנמצאים במצב הקשה ביותר.
יוסי קוצ'יק: יכול להיות שגם נחל שורק, אם היינו מפרטים את זה ליישוב-ישוב, זה היה מגיע לאותה תוצאה.
יוסי קוצ'יק: אחד הסיוטים הגדולים – גם בטיפול נקודתי וגם בקביעת סדר עדיפויות לאומי, מה שנקרא איזורי פיתוח א', ב' ו-ג' - שזה איזור מרכז הארץ, הוא לא איזור שנהנה מהטבות, זה שמה שאתה לא מחליט, אתה תמיד יוצא "דפוק" כי תמיד כשהחלטת, יש אחרים שלא מקבלים והם כועסים.
יוסי קוצ'יק: היכן שקו הגבול עובר, יש תמיד מישהו שנמצא חצי קילומטר מעבר לקו הגבול שבין איזור פיתוח א' ל-ב' והוא אומר: למה אני לא ב-א', או בטיפול נקודתי.
יוסי קוצ'יק: היום תגיד מודיעין עילית, מיד יבואו הרק קרליץ, ראש מועצת רכסים וראש מועצת נחל שורק ויגידו: למה אני לא?
יוסי קוצ'יק: אבל אני אומר שברגע שהתקבלה קונספציה של טיפול נקודתי, שזאת קונספציה שאומרת שיש כאן סטייה – מה שנקרא תגבור הייתי אומר, כמו שיעור העשרה בבית-ספר מעבר למערכת הרגילה – שנותנת הטבות במגזר הערבי – על איזה הטבות מדובר?
יוסי קוצ'יק: אנחנו כאן "מגרדים" את ההתחלה של כיסוי הפערים.
יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: זה דבר רציני.
יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: רציני מאד, אבל זה רציני מאד אם היום אנחנו מדברים על הרבה כסף כדי לעשות ביוב.
יוסי קוצ'יק: סאלח טריף: או לבנות כיתות לימוד.
יוסי קוצ'יק: היו"ר אלי גולדשמידט: בקרית מלאכי אין בעיה של ביוב.
יוסי קוצ'יק: הביוב זורם בקרית מלאכי, זאת אומרת קרית מלאכי היא בטיפול נקודתי אחרי שיש לה ביוב .
יוסי קוצ'יק: יוסי קוצ'יק: אין לה.
יוסי קוצ'יק: למשל בעכו אין ביוב.
אלי גולדשמידט: אני מציע שאף אחד לא יתווכח עם העובדה שהמגזר הערבי בכניסה שלו נמצא בכזה פער מהמגזר היהודי הכולל.
אלי גולדשמידט: בתוך המגזר היהודי יש מקומות בעייתיים – על כך אין בכלל ויכוח, אבל בגדול, מישהו בכלל מנסה להשוות בין מה שקורה ביישובים יהודיים ליישובים ערביים?
אלי גולדשמידט: לכן, הארבעה מיליארד שקל או השני מיליארד שקל זה חובתנו מכוח הצורך לכסות על הפער או לכסות על חלק מהפער.
אלי גולדשמידט: הטיפול הנקודתי ניתן כשכאילו נמצאים במצב מסוים, אבל יש מישהו שנמצא במצב מאד קשה ואתה נותן לו עוד תוספת, עוד זריקת עידוד.
אלי גולדשמידט: שנית, יש מושג שנקרא – הצדק לא צריך רק להיעשות, הוא גם צריך להיראות.
אלי גולדשמידט: אנחנו בסך הכל חושבים שהרשימה צריכה לשקף כמובן מצב סוציו-אקונומי קשה- זה המכנה המשותף של כולם, אבל את כל החלקים בחברה הישראלית.
אלי גולדשמידט: אני לא רוצה לבוא ולהגיד: קחו את בני-ברק ולא את היישובים החרדיים האחרים, אבל יש לי תחושה שאם אתם מחליטים על ישוב חרדי – ובני-ברק בסולם הסוציו-אקונומי כל כך נמוכה – שווה לבדוק, אולי בדרך אחרת, אינני יודע, אבל את זה אתם תחליטו.
אלי גולדשמידט: אני לא מעדיף את בני-ברק על פני רכסים או את רכסים על פני נחל שורק – זה באמת הקטע שלך בסוף להכריע ולחטוף אחרי כן את הריקושטים, זה דינו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אגב גם של יושב-ראש ועדת כספים, אתה יכול להתנחם בכך שאתה לא לבד.
אלי גולדשמידט: מאיר פרוש: אני שמח על הדיון מכיוון שלפחות הרגע אנחנו מדברים על זה.
אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: יש גם אמירה מאד ברורה של המנכ"ל.
יוסי קוצ'יק: דיברנו על כך גם קודם לכן והפעלתם עלי לחצים מכל הכיוונים.
יוסי קוצ'יק: מה אתה מיתמם.
מאיר פרוש: עכשיו אנחנו מדברים ברצינות.
מאיר פרוש: יוסי קוצ'יק: גם לפני כן דיברנו ברצינות.
מאיר פרוש: הפעלתם עלי לחצים.
מאיר פרוש: מאיר פרוש: אני רוצה לומר ליוסי שני דברים.
מאיר פרוש: אני אומר שעכשיו אנחנו מדברים ברצינות, ואני אומר זאת מכיוון שלא היינו צריכים להגיע לרגע הזה שאת כל מה שהממשלה החליטה אנחנו התחלנו ליישם ולגבי המגזר החרדי לא התחלנו ליישם, גם לא לגבי המגזר הכפרי פריפריאלי ששם יש כבר החלטה, אם אנחנו מחפשים את ההמלצות של הצוות המקצועי.
מאיר פרוש: אני מאד חושש – בשבוע שעבר כעסנו מאד כאשר העוזר של קוצ'יק אמר:
מאיר פרוש: פשוט לא ידענו על מי להחליט, לכן לא החלטנו.
מאיר פרוש: עכשיו ברגע זה אנחנו באותו מצב.
מאיר פרוש: ואני רוצה לומר – עד כמה שאני לא מקצועי, אני הרי פוליטי – אני רוצה לומר שלכל דבר יש כנראה את היתרונות ויש – לא יודע אם אפשר לקרוא לכך חסרונות, אבל אתה אומר שאתה לא יכול לטפל בבני-ברק כיוון שזו עיר של 140,000 נפש, אבל יש לה יתרונות שלכן היא צריכה לקבל את הטיפול הנקודתי, או תיקח את ביתר או את מודיעין עילית, אבל בסופו של דבר מה שאנחנו מבקשים הוא שתגיע להחלטה, כי המצב הזה שאי אפשר להחליט יכול להוביל אותנו למצב שאנחנו עוברים את שלוש השנים בלי שהכריעו על שני הדברים האלה שאני מבקש שיכריעו בהם.
מאיר פרוש: היו"ר אלי גולדשמידט: אני מנסה לגבש את רוח הדברים שקיים בוועדה.
מאיר פרוש: אנחנו לא מאשרים ובסמכותנו לא נמצא העניין של האישור של הטיפול הנקודתי, אבל אנחנו נצטרך לאשר את ההעברות התקציביות שכרוכות בכך – את הנושא הכספי.
מאיר פרוש: האם זה בבסיס התקציב?
מאיר פרוש: יוסי קוצ'יק: כן, חלק.
מאיר פרוש: היו"ר אלי גולדשמידט: למעשה, אני שמעתי באוזני הרגישה אצל המנכ"ל הסכמה לבדוק את הנושא בחיוב- את הנושא החרדי ואת הנושא ההתיישבותי.
מאיר פרוש: אני לא שמעתי ממנו שלילה של אפשרות בדיקת הנושא הערבי, כי בסוף אמרת:
מאיר פרוש: גם אם אנחנו נחליט להוסיף ישוב לרשימת הטיפול הנקודתי...
מאיר פרוש: סאלח טריף: מה שמטריד הוא השוני בניואנסים.
אלי גולדשמידט: הוא אמר: גם אם נוסיף ישוב ערבי, זה עדיין לא אומר שאנחנו לא נותנים טיפול נקודתי לכולם במסגרת התוכנית של הארבעה מיליארד.
אלי גולדשמידט: סאלח טריף: דרך אגב, אם אתה מחלק, זה יוצא תוספת של 30 מיליון שקל לארבע שנים לכל ישוב בממוצע.
אלי גולדשמידט: תגיד לי, זה טיפול נקודתי?
אלי גולדשמידט: מוחמד ברכה: על מה אתה מדבר?
אלי גולדשמידט: איפה 30?
אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: עזבו את הוויכוח עכשיו, אני בשלב סיכום.
אלי גולדשמידט: מוחמד ברכה: יש שני ישובים שמככבים בראש טבלת האבטלה שנה-שנתיים: עין מאהל וכפר מנדא, לפחות את זה, ואני מבטיח למנכ"ל שאנחנו לא נחסום, במידת האפשר, את הטרוניות של האחרים, אבל לגבי שני היישובים האלה זה זועק לשמיים.
אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: אני מבקש מהמנכ"ל לפעול בכיוון הזה גם בנושא הערבי.
אלי גולדשמידט: זה לא ייתר ויפתור את הטענות של ישובים שלא ייכללו בטיפול הנקודתי – אני בטוח שיהיו – אבל אני אומר לך שוועדת הכספים הזו תיתן לך הגנה היקפית מלאה אם יסתבר שאכן הנושא נתן ביטוי לכל הקשת של החברה הישראלית, כפי שזה הוגדר כאן.
אלי גולדשמידט: אני מציע שנסת
אלי גולדשמידט: פק בכך וניתן אמון ביוסי שהוא אכן יפעל בכיוון הזה.
אלי גולדשמידט: אנחנו יוצאים להפסקה עד השעה 09:45.
אלי גולדשמידט: (שעה 09:30).
אלי גולדשמידט: שינויים בתקציב והודעות מעוכבות, לרבות המענק לטאואר סמיקונדקטור
אלי גולדשמידט: אנחנו נעסוק עכשיו בפניה תקציבית בנושא חינוך.
אלי גולדשמידט: לאחר מכן, בשעה 10:00 אנחנו נדון בפניה תקציבית בנושא טאואר סמיקונדקטור.
אלי גולדשמידט: ינון עמית: בקשה 035-20 ו- 038-20 – זו העברת עודפים מתקציב 1999 לתקציב 2000 בתקציב הרגיל של משרד החינוך בנושאים שונים, ביניהם נושא של העסקת עובדים בבחינות בגרות, ביניהם מכינות קדם-צבאיות, אמרכלות של המשרד ונושאים אחרים.
אלי גולדשמידט: יוסף פריצקי: אני תמיד צוחק כשיש העברת עודפים.
אלי גולדשמידט: זה לא אומר לנו כלום.
אלי גולדשמידט: תגיד לי מה ניצלת בתקציב.
אלי גולדשמידט: ינון עמית: כל התקנות שאנחנו מעבירים עכשיו הן תקנות שהן בגרעון כבר או באפס.
אלי גולדשמידט: יוסף פריצקי: זאת אומרת בניצול מלא.
אלי גולדשמידט: מאיר פרוש: מה זה פרסומים – מאפס ל- 50?
אלי גולדשמידט: ינון עמית: 50 אלפי שקלים בסעיף פרסומים שהמשרד התחייב עליו לפני שנה, מעבירים לו את זה השנה.
אלי גולדשמידט: את הפעילות הוא ביצע.
אלי גולדשמידט: מאיר פרוש: מה ההפחתה בשירות פסיכולוגי?
אלי גולדשמידט: ינון עמית: אין הפחתה.
אלי גולדשמידט: זה רק תוספת.
אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: חלק מהעניין כאן זה עזרה למכינות קדם-צבאיות, וצריך להגיד את הדברים על השולחן.
אלי גולדשמידט: אנחנו טיפלנו בעניין הזה – לא נמצאים כאן נחום לנגנטל ואבשלום וילן, הם היו היוזמים של זה, אני סייעתי להם.
אלי גולדשמידט: עופר חוגי: על איזה סעיף מדובר?
אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: מדובר על המכינות הקדם-צבאיות – גם הדתיות וגם החילוניות.
אלי גולדשמידט: מאיר פרוש: למה באה הפניה הזאת, כאשר יש בדרך עוד פניות שלהם?
אלי גולדשמידט: למה זה בא בנפרד?
אלי גולדשמידט: ינון עמית: מהטעם שזו פניית עודפים שצריכה להיות מופרדת.
אלי גולדשמידט: זו פניית עודפים, זה מתקציב 1999, ולכן היא מופרדת מפניות שינויים.
אלי גולדשמידט: יעקב ליצמן: יש להם עוד פניה בסוף?
אלי גולדשמידט: ינון עמית: עודפים לא.
אלי גולדשמידט: ישנה עוד פניית שינויים שתגיע לוועדה אולי בימים הקרובים.
אלי גולדשמידט: אייוור קרשנר: אנחנו עיכבנו את ה- 16 מיליון.
אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: רבותי, מי בעד, מי נגד?
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – 1 (חבר הכנסת מ' פרוש) נמנעים – אין
מאיר פרוש: אני מבקש רביזיה.
מאיר פרוש: ינון עמית:
מאיר פרוש: יצחק כהן: אני מבקש להעביר ליעל את השאלה באמצעותך.
מאיר פרוש: פניות תקציביות 448 ו- 449
ינון עמית: פניות לוועדה 448 ו- 449 – העברה של 12 מיליון שקלים מתקציב משרד החינוך לתקציב משרד המדע, התרבות והספורט.
ינון עמית: יעקב ליצמן: יש לכם כסף מיותר?
ינון עמית: ינון עמית: לא.
ינון עמית: זהו סכום כסף שהוחלט בהחלטת ממשלה – חלק מ- 35 מיליוני שקלים שהוחלט שיועברו מתקציב משרד החינוך לתקציב משרד המדע, התרבות והספורט.
ינון עמית: ככלל, רובם מועברים למוסדות תרבות.
ינון עמית: יעקב ליצמן: למה אתם מורידים משיעורי העזר ופעולות טיפוח?
ינון עמית: ינון עמית: מורידים ממקומות שבהם משרד החינוך אמר שיש לו עודף שהוא לא יוכל לבצע השנה.
ינון עמית: אני חוזר: בקשה 448 ו-449 – העברת 12,335 אלפי שקלים מתקציב משרד החינוך לתקציב משרד המדע, התרבות והספורט.
ינון עמית: הכסף מועבר מסעיפים של תת-ניצול שמשרד החינוך אומר שלא יוכל לנצלם בשנת 2000.
ינון עמית: כחלק מהחלטת ממשלה על העברה ממשרד החינוך למשרד המדע, התרבות והספורט, בגין נושאים שונים שבהם היה משרד החינוך מתגבר את מוסדות התרבות בכל שנה.
ינון עמית: יוסף פריצקי: הוא לא יכול לנצל 10 מיליון שקל שיעורי עזר?
ינון עמית: מה זאת אומרת לא מנצלים את זה?
ינון עמית: אני מדבר על שירותי עזר – תשעה מיליון, שלוש מאות אתה גורע.
ינון עמית: יש כאן מישהו ממשרד החינוך?
ינון עמית: אתה יודע מה זה שירותי עזר במערכת החינוך?
ינון עמית: – זה פסיכולוגים, זה יועצים.
ינון עמית: ינון עמית:
ינון עמית: לגבי לאן הכסף הולך או מה הרציונל של הפניה הזו, אני מבקש להזכיר את החלטת הממשלה – בכל שנה היה משרד החינוך, ממקורותיו הוא, ממקורות אלה ודומים – מתגבר את מוסדות התרבות בעיקר, בסכומים של כמה עשרות מיליוני שקלים.
ינון עמית: בהעברה למשרד המדע, התרבות והספורט ישנה טענה של כל אותם מוסדות שהם נפגעו כתוצאה מההעברה היות שלא מגיע אותו תגבור.
ינון עמית: היתה החלטת ממשלה להסמיך את שר האוצר להכריע בין השרים, שהכריעה שיעבירו 35 מיליוני שקלים שישמשו לתגבור של כל אותם מוסדות וגופים.
ינון עמית: יוסף פריצקי: 12 מהחינוך.
ינון עמית: מאיפה השאר?
ינון עמית: ינון עמית: 12 מהחינוך, עשרה הועברו מהחינוך וכעשרה נוספים יועברו בפנייה אחרת.
ינון עמית: יוסף פריצקי: לי יש בעיה – אני לא מוכן להעביר כספים ממערכת חינוך.
ינון עמית: תיקח מערכות אחרות, לא מערכת חינוך.
ינון עמית: אני רוצה לשמוע מישהו ממשרד החינוך שיגיד לי בכנות שאת זה אפשר לעשות.
ינון עמית: היו"ר אלי גולדשמידט: ההצבעה תידחה עד שיבוא איש משרד החינוך להסביר את עמדתו בעניין.
ינון עמית: תודה רבה.
ינון עמית: פניה מס' 378 - מענק לטאואר סמיקונדקטור
אלי גולדשמידט: אנחנו בפניה מס' 378.
אלי גולדשמידט: אני מקדם אתכם בברכה ואני רוצה להסביר לראש אגף תקציבים, גם למנכ"ל ולגברת כהן שאמנם זו פניה תקציבית כמו כל פניה אחרת – בדרך כלל אנחנו לא מזעיקים את ה"תותחים הכבדים" לטובת פניות כאלה - אבל כאן מדובר בסכום כסף מאד גדול ואני חושב שזה ראוי בסוג כזה ובסכום כזה.
אלי גולדשמידט: אני מציע גם שתאמצו את זה להבא – כשאתם יודעים שעולה פניה תקציבית מהסוג הזה, אפילו מיוזמתכם תגיעו.
אלי גולדשמידט: סכום של מיליארד ומשהו שקל לא דומה לסכום של 30 מיליון שקל.
אלי גולדשמידט: מדובר על מיליארד, 25 מיליון שקל הרשאה להתחייב למימון מענק להקמת מפעל של חברת טאואר סמיקונדקטור במגדל העמק.
אלי גולדשמידט: מאיר פרוש: יש לי שאלה לסדר – איך יש ברזרבה יותר ממיליארד שקל?
אלי גולדשמידט: יצחק כהן: איך יש כסף ברזרבה?
אלי גולדשמידט: עד היום שמענו שאין רזרבה.
אלי גולדשמידט: מנכ"ל תמ"ס מציג את הנושא.
אלי גולדשמידט: בבקשה, ראובן חורש.
אלי גולדשמידט: ראובן חורש: בוקר טוב.
אלי גולדשמידט: במגדל העמק פועל היום מפעל למוליכים למחצה בבעלות חברת טאואר סמיקונדקטור שהיא בשליטה של החברה לישראל.
אלי גולדשמידט: המפעל הזה מייצר מוליכים למחצה בטכנולוגיות ישנות – גם ישנות מבחינת הייצור וגם ישנות מבחינת המוצר – ובעצם מפעל כזה שמעסיק היום 700 עובדים במגדל העמק, אם לא יחדש את עצמו, תוך שלוש שנים לא יוכל יותר לפעול.
אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: אנחנו צריכים לכבד כל משקיע שמגיע להשקיע במדינת ישראל בתקופה הזאת בצורה אוהדת.
אלי גולדשמידט: ראובן חורש: אני אעלה את הנקודה הזאת.
אלי גולדשמידט: הבעלים החליטו שעל מנת לקיים את המפעל הזה היום הם רוצים להקים מפעל חדש בהשקעה של מיליארד וחצי דולר, שיביא את המפעל הקיים ל- EDGE הטכנולוגי של היום, כלומר יצור יותר יעיל ומוליכים למחצה מתקדמים יותר.
אלי גולדשמידט: רחמים מלול: מי הבעלים?
אלי גולדשמידט: ראובן חורש: היום, הבעלים של טאואר סמיקונדקטור זה החברה לישראל והציבור, זו חברה נסחרת בבורסה.
אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: בבורסה האמריקנית?
אלי גולדשמידט: ראובן חורש: כן, בנאסד"ק.
אלי גולדשמידט: ההצעה של הבעלים להקים "פאב" חדש בהשקעה של מיליארד וחצי דולר על מנת להביא את המפעל לדור הבא.
אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: אתם נותנים להם משהו כמו 17% השתתפות?
אלי גולדשמידט: ראובן חורש: האישור של מרכז ההשקעות הוא למיליארד ורבע.
אלי גולדשמידט: השקעה בפועל תהיה מיליארד וחצי- מיליארד ורבע דולר, אושרו 20% לפי החוק - מגדל העמק במעמדה היום כאיזור פיתוח א' - ועיקר ההשקעה היא השקעה זרה, מעט מאד השקעה של החברה לישראל, בעיקר משקיעים זרים.
אלי גולדשמידט: חלקם משקיעים פיננסיים וחלקם משקיעים.
אלי גולדשמידט: .. ויצמן שירי: כמה עובדים מעסיק היום המפעל?
אלי גולדשמידט: ראובן חורש: המפעל היום מעסיק 700 עובדים.
אלי גולדשמידט: המפעל אמור להעסיק מסביב כ- 2,500 עובדים: 1,000 ישירים, 400 קבלן.
אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: המפעל הזה יקלוט עוד אלף עובדים?
אלי גולדשמידט: ראובן חורש: ישירות, פלוס 400.
אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: נותני שירותים מסביב – עוד 400.
אלי גולדשמידט: ראובן חורש: לא.
אלי גולדשמידט: 400 עובדי קבלן בתוך המפעל.
אלי גולדשמידט: בדרך כלל, מפעלים כאלה שומרים עובדי קבלן כדי לתת גמישות, וחוץ מזה עוד 1,000 בפריפריה.
אלי גולדשמידט: צריך להבין – ואמרתי שחשוב מאד להבין – שאם המפעל הזה לא קם כהמשך של ה"פאב" הקיים, תוך שלוש שנים ה"פאב" הקיים נסגר, הוא לא יכול לעמוד בתנאי שוק.
אלי גולדשמידט: הוא יוכל להמשיך להיות במצורף למפעל הקיים כי אז הוא בשוליים ייצר דברים שהם אקזוטיים.
אלי גולדשמידט: היתרון הגדול של המפעל הזה, שהוא מייצר מוליכים למחצה, בחלק גדול מהם, כ-50%, לצורכי התעשייה הישראלית, כמו גלילאו ואחרים שצריכים את הסמיקונדקטורים האלה לצורכיהם.
אלי גולדשמידט: צריך להבין שזה מפעל שמייצר סדרות לפי הזמנה ולא מפעל כמו אינטל למשל שמייצר לאינטל העולמית סוג אחד, זה נקרא: פנטיום 4, פנטיום 3.
אלי גולדשמידט: לכן, הערך המוסף של המפעל הזה הוא מאד גדול.
אלי גולדשמידט: יצחק כהן: מתי קם המפעל הישן?
אלי גולדשמידט: חביבה כהן: המפעל התחיל לעבוד ב-1987-1986, נרכש על ידי חברה לישראל – על ידי הבעלים הנוכחיים – ב-1993, ומאז הוא פועל במתכונת הזאת.
אלי גולדשמידט: עד אז הוא עבד בדומה למפעל של אינטל.
אלי גולדשמידט: יוסף פריצקי: גברת כהן, הרי אין ויכוח שאתם מאד רוצים את זה.
אלי גולדשמידט: הבעיה היא שאנחנו היום לא יודעים על חשבון מי זה בא.
אלי גולדשמידט: הרי אין לכם – הלוואי והיה לכם – תקציב בלתי מוגבל להשקעות במפעלים, אז את מישהו אתם צריכים לדחות.
אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: כל פעם שאתה מקים מפעל, אתה עושה את זה על חשבון משהו, לא יעזור.
אלי גולדשמידט: יצחק כהן: שירי, השאלה אם כדאי לשים את כל הביצים בסל אחד.
אלי גולדשמידט: אינטל עשו אותו דבר.
אלי גולדשמידט: חביבה כהן: השאלה מופנית אלי אבל בעצם אצלי לא נדחה שום דבר, בהנחה שאתם תאשרו את התקציב הנוסף.
אלי גולדשמידט: מנהל אגף תקציבים יוכל לענות יותר טוב ממני, אבל זה לא יבוא על חשבון מפעלים אחרים, בהנחה שיאושר התקציב הנוכחי.
אלי גולדשמידט: אוהד מראני: מדובר כאן על השקעה גדולה, גם עם מענק לא קטן בשיעור 20%, שהוא כמובן יותר נמוך מהמענק שהיה בעבר.
אלי גולדשמידט: כפי שאנחנו רואים גם בשיעור הזה חברות כאלה מוכנות להשקיע, וזה ששיעור המענק ירד זה מאפשר להביא על כל נפח כספי נתון יותר השקעות נוספות.
אלי גולדשמידט: כאן מדובר על הרשאה להתחייב, אין כאן ביצוע תקציב, וזה מתייחס גם לשאלה ששאלו אותי על כך שהרזרבה השנה נגמרה – וזה נכון – אז אין כאן שום הוצאה בשקלים בשנה הזאת.
אלי גולדשמידט: מדובר כאן על הרשאה להתחייב שתאפשר לאשר את המענק.
אלי גולדשמידט: יוסף פריצקי: לכמה שנים?
אלי גולדשמידט: אוהד מראני: השנה לא יוצא שום תקציב בתקציב מזומנים.
אלי גולדשמידט: בשנה הבאה ההוצאה בתקציב מזומנים תהיה לפי האומדן – תלוי כמובן בקצב ההתקדמות – אבל זה יהיה בסביבות 250 מיליון שקל בשנה הבאה.
אלי גולדשמידט: ויצמן שירי: שליש.
אלי גולדשמידט: אוהד מראני: בהשקעה מתפרסת על פני כארבע שנים.
אלי גולדשמידט: לכן, יש לזה מענה.
אלי גולדשמידט: כרגע אנחנו לא רואים מפעל ספציפי מסויים שאנחנו צריכים לדחות בגלל זה, נראה שזה די מסתדר בתמונה הכוללת.
אלי גולדשמידט: יצחק כהן: מה עם עידוד ההשקעות?
אלי גולדשמידט: ייגרע ממנו?
אלי גולדשמידט: סמדר אלחנני: אני הסתכלתי כעת בתקציב 2001 של משרד התעשייה.
אלי גולדשמידט: הסעיף 380301, שזה מענקים לפי חוק הוא רק 634 מיליון והוא נכתב לפני שההרשאה להתחייב הזאת ניתנה.
אלי גולדשמידט: אני מניחה שההרשאה להתחייב מתחלקת בערך על ארבע שנים, זאת אומרת אתה צריך להוסיף 250 מיליון שקל לשנה הבאה.
אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: למה?
אלי גולדשמידט: זה יכול להיות בתוך ה-600.
אלי גולדשמידט: סמדר אלחנני: אני מסתכלת על הביצוע.
אלי גולדשמידט: אוהד מראני: יש יותר מ-600, יש שם כתשע מאות ומשהו.
אלי גולדשמידט: סמדר אלחנני: אני רוצה להראות לכם שביצוע, בסעיף הזה – 380301 – בשנת 2000 הוא אמור להיות 975 מיליון – זה לעומת המתוכנן ל-2001 - 634 מיליון, ובשנת 1999 הוא היה מיליארד וחצי.
אלי גולדשמידט: חביבה כהן: תרשי לי להסביר את זה.
אלי גולדשמידט: היו"ר אלי גולדשמידט: לא עכשיו.