GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רביב סובול: יש כאן פנייה אחת להעברה של העודפים מסעיף 81 לסעיף 39, כי בשנה שעברה ביטלנו את סעיף 81, והעברנו את כל הכסף לסעיף 39.
יעקב ליצמן: למה על הפנייה הזו לא חתומים הסגנים?
רביב סובול: כיוון שמדובר בהעברה בין סעיפים אז לא הסגנים הם אלה שצריכים לחתום.
אבשלום וילן: אנחנו קיבלנו נייר מהיועצת הכלכלית של הוועדה שמסביר לנו בפעם המי יודע כמה, שיש דבר מאוד לא בריא, שאת תקציב הפיתוח מעבירים לתוך התקציב השוטף.
ויצמן שירי: כן, אבל זה זמני.
ויצמן שירי: יש מימון ראשוני של הפיתוח וברגע שמשווקים הכספים האלה חוזרים למדינה באיזשהי צורה.
רביב סובול: במשרד התקשורת ביטלו את תקציב הפיתוח.
רביב סובול: אם מדובר על השקעה לטווח ארוך אז מגדירים את זה כפיתוח.
רביב סובול: הדברים הקטנים שהיו שם היו תקציב מחשוב של מיליון שקל וקצת השקעה בציוד אגף הספקטרום.
רביב סובול: ולא הצדיקו סעיף תקציבי מיוחד לזה.
איוור קרשנר: אנחנו עוברים לפנייה 366 שוב משרד התקשורת.
רביב סובול: משרד התקשורת צבר חוב ארנונה של קרוב לשני מיליון ש"ח במהלך שלוש השנים האחרונות בגלל טעויות חישוב של עיריית ירושלים.
רביב סובול: אחרי שלוש שנים נזכרו לבקש את שני מיליון האלה.
יעקב ליצמן: האם הם שילמו ריבית?
רביב סובול: ריבית חלקית.
רביב סובול: הגיעו לאיזשהו הסדר עם העירייה.
יעקב ליצמן: מה ביטלו?
רביב סובול: ברגע שמדובר בטעויות של העיריות אז לרוב מבטלים את הריביות החריגות ומשאירים רק את ההצמדה וגם ריבית רגילה השאירו.
מוסי רז: למה הם צריכים לשלם ריבית?
רביב סובול: עדיין הכסף עובד.
ויצמן שירי: אם הם עשו טעות אז צריך לשלם להם הצמדה, למה ריבית?
ויצמן שירי: האם הם פותחים תוכניות חיסכון בזה שהם לא יודעים לחשב?
איוור קרשנר: 361 תמלוגים לנכים.
עמיחי כץ: זה פשוט הפשרת רזרבה להתייקרויות כי התגמולים הם צמודי שכר.
אלי גולדשמידט: בסדר, הדברים ברורים.
אלי גולדשמידט: מי בעד? אושר.
איוור קרשנר: 362 ביטוח לאומי – הפשרת התייקרויות.
איוור קרשנר: 363 - תשתיות.
גלי תורג'מן: אלה שינויים פנימיים בתוך התקציב של המשרד בעיקר לסגירת גירעונות.
אלי גולדשמידט: גירעונות של מי?
גלי תורג'מן: יש שם גירעון בשכר של המכון הגיאולוגי.
גלי תורג'מן: היה הסכם להעלאת שכר וחלק מהעלויות של ההסכם הזה זה דרך הבקשה הזו וחלק מהעלויות יהיו דרך רזרבה להתייקרויות.
איוור קרשנר: 372 - תיירות.
מאיר פרוש: אני רוצה לשאול שאלה.
מאיר פרוש: איך משרד התיירות נותן לעמותות של הבהאים 25 מיליון שקל בשנה כאשר אין להם ניהול תקין.
מאיר פרוש: ביררתי אצל רשם העמותות ויש להם 13 עמותות ובאף אחת מהן אין ניהול תקין.
גלעד תמרי: מדובר פה בפנייה שהיא למעשה פניית חירום בעיקר לצורך קמפיין תיירות פנים שמשרד התיירות יוצא אליו, פלוס העניין הזה הוא צריך כ- 3.5 מיליון שקל.
יעקב ליצמן: למה הוא צריך את זה דרך עמותות?
אבשלום וילן: ליד כל מועצה אזורית יש עמותת תיירות והן עושות את כל תיירות הפנים, את הפרסום.
גלעד תמרי: במצב הנוכחי גם הגורמים הפרטיים לא יכולים להעביר להם את ההשתתפות הרגילה ופה מדובר בהגדלת השיעור הסיוע.
גלעד תמרי: יש פה תקציבי MATCHING ובהגדלת ה- MATCHING של משרד התיירות כדי לאפשר לעמותות האזוריות לפרסם.
אלי גולדשמידט: באיזה דרך מחולק התקציב הזה?
גלעד תמרי: יש ועדה במשרד התיירות ובגלל שפה מדובר במצב חירום אז הם יחלקו את הכסף בהתאם לצרכים שהם חושבים שיפתרו בצורה הכי טובה את החזרת תיירות הפנים.
גלעד תמרי: זה עורף התיירות שכיום אפשרי כדי להציל את הענף.
אלי גולדשמידט: למה לא לעשות זאת במרוכז?
אלי גולדשמידט: למה לפזר זאת בין כל העמותות?
גלעד תמרי: יש גם חלק שהוא פרסום מרוכז וזהו קמפיין פרסום ארצי של מיליון וחצי, אבל גם פרסום אזורי.
גלעד תמרי: כל עמותה באמצעות הגורמים הפרטיים שנמצאים שם תצא לקמפיין אזורי וביחד זה יצור איזשהו מאגר ארצי.
איוור קרשנר: 373 - תיירות.
גלעד תמרי: ההעברה הזו היא העברה קטנה בין תוכניות.
גלעד תמרי: בעקבות מיסת האפיפיור נותרו עבודות שיקום באתר כורזים וצריך עוד חצי מיליון שקל לממן אותם.
גלעד תמרי: קרן קיימת לישראל מונתה כקבלן משנה וחברת החשמל לצורך השיקום.
גלעד תמרי: העבודות הולכות להסתיים.
אלי גולדשמידט: אני לא מבין.
אלי גולדשמידט: חברת החשמל מונתה כקבלן ראשי.
גלעד תמרי: והיא זכאית לבחור קבלן משנה.
אלי גולדשמידט: איך היא בוחרת קבלן משנה?
גלעד תמרי: אני לא יודע בדיוק.
יעקב ליצמן: בכל אופן חברת החשמל קיבלה לבצע את העבודה בלי מכרז.
אלי גולדשמידט: מי יכול לתת לוועדה פירוט מסודר ומאורגן כיצד בוצע כל תהליך הפרוייקט של הכשרת השטח בצפון.
גלעד תמרי: לדעתי חיים רמון.
יעקב ליצמן: אלי, אפשר לבקש שיעבירו לוועדה כמה הממשלה הפסידה או הרוויחה בעקבות ביקור האפיפיור.
יעקב ליצמן: אמרו לנו שהממשלה הולכת להרוויח מהביקור הזה ושיבואו עשרות או רבבות של תיירים.
יעקב ליצמן: לדעתי המדינה הפסידה הרבה כסף מהביקור.
יעקב ליצמן: אם הייתי רוצה לבקש מהממשלה לממן ביקור של רב לא היו נותנים לי.
יעקב ליצמן: האם התיירות השנה עלתה בהרבה?
גלעד תמרי: היו 2.3 מיליון תיירים עד סוף ספטמבר, כאשר הצפי היה שזה יגיע לשלושה מיליון.
גלעד תמרי: לפני שנה היו 3.5 מיליון וזה היה יפה מאוד.
גלעד תמרי: בשנת אלפיים היה גידול של 20% בממוצע של התיירים עד סוף ספטמבר.
גלעד תמרי: לאחר מכן התיירות ירדה, אבל עדיין זו אמורה להיות שנת שיא בתיירות, אבל לא הרבה כמו שראינו.
איוור קרשנר: 374 תשלומי ריבית, אין רפרנט.
אלי גולדשמידט: אני לא אדון היום בסמיקונדקטור.
אלי גולדשמידט: אני חושב שבהעברה של 250 מיליון דולר אנחנו צריכים לקבל פה לפחות רמה של מנכ"ל משרד, עם כל הכבוד אליך.
אלי גולדשמידט: לא היה איכפת לי גם שתביא מישהו מהאוצר.
אלי גולדשמידט: אני חשוב שזה נושא מאוד חשוב וראוי אבל אני חושב שמבחינה ציבורית ועדת הכספים צריכה לקבל תמונה יותר רחבה כאשר מדובר בהיקף כזה של סכום.
אלי גולדשמידט: אני מבקש שמחר יבוא יואל נווה וראובן חורש ואתה אחראי לזה.
אלי גולדשמידט: תקבלו את זה ברוח טובה.
אלי גולדשמידט: זה לא בשביל להכשיל, אלא זה בא כדי לקיים דיון כהלכתו, הסכום הוא כל כך גדול.
איוור קרשנר: 375 – איכות הסביבה.
עמית לנג: שינויים פנימיים בתקציבי עדיפות של המשרד לאיכות הסביבה.
עמית לנג: זו בסך הכל העברה בין סעיפי התפעול.
עמית לנג: היכן שיש חוסר ביצוע למקומות שיש יותר ביצוע וכדומה.
איוור קרשנר: 377 – משרד הפנים.
עמית לנג: זו פניית סוף שנה .
עמית לנג: זה תקציב התפעול של המשרד ושינויים פנימיים מסעיף לסעיף.
עמית לנג: זה לא משהו מהותי.
עמית לנג: אין פה תקצוב ספציפי של דברים מסוימים.
עמית לנג: לא מדובר ברשויות המקומיות אלא בתקציב התפעול עצמו של המשרד.
איוור קרשנר: 382 – לשכת הנשיא.
אלי גולדשמידט: אני מוחה את זה שאנחנו צריכים לאשר את מנכ"ל בית הנשיא.
אלי גולדשמידט: מה לנו ולאישור מנכ"ל בית הנשיא.
אלי גולדשמידט: מה לוועדת כספים ולאישור מנכ"ל בית הנשיא?
אלי גולדשמידט: מה היתרון שלי, שלנו, כוועדת כספים על מישהו אחר?
סמדר אלחנני: אין מישהו אחר שיעשה את זה.
אלי גולדשמידט: אין דבר כזה שאין מישהו אחר.
אלי גולדשמידט: מה זה שייך לנו?
אלי גולדשמידט: אני בעד להעביר את זה לוועדת רביבי ולא לנו.
יעקב ליצמן: אני מציע שאנחנו נאשר את כל המנכ"לים.
אלי גולדשמידט: אם היה נוהל בכנסת כמו בסנאט האמריקאי שבו עושים HEARING וחוקרים את המועמד שתי וערב, אז בסדר, אבל שיעשו את זה על כל מינוי.
אלי גולדשמידט: אבל פה לקחו רק שני מינויים.
יולי אלברטון: שינוי פנימי של סוף שנה בתקציב של לשכת הנשיא.
איוור קרשנר: 397 – משרד ראש הממשלה, בקשה 04-048.
יולי אלברטון: ישנם שלושה סעיפים מהרזרבה הכללית.
יולי אלברטון: הסעיף הראשון מדבר על העברת 700 אלפי ש"ח לפעילות חטיבת החברה והתפוצות בלשכת השר לענייני תפוצות.
ויצמן שירי: זה כסף קטן.
אביעד פרידמן: התוספת נועדה לשתי מטרות.
אביעד פרידמן: אנחנו הגברנו עכשיו את כל הפעילות בנושא אנטישמיות.
אביעד פרידמן: עד היום מדינת ישראל לא הקציבה שקל לנושא הזה, בניגוד למדינות אחרות.
אלי גולדשמידט: מה המדינה תעשה בנושא אנטישמיות?
אביעד פרידמן: בחמישי בדצמבר אנחנו הולכים לעשות כנס בנושא אנטישמיות באינטרנט ואני מזמין את כולכם.
אלי גולדשמידט: מהמעט היכרות שיש לי אני יכול לומר שמי שנוטה לאנטישמיות במיוחד בגרמניה, זו לא בדיוק האוכלוסייה של גולשי האינטרנט.
אביעד פרידמן: לא בונים אתר אינטרנט.
אביעד פרידמן: זה חלק מהכסף.
אביעד פרידמן: חלק מהכסף זה העברות של סוף שנה מסעיף לסעיף.
אלי גולדשמידט: אני מוכרח לציין כי השר מלכיאור מופיע יפה מאוד בחו"ל.
אביעד פרידמן: עם כל ביטול התיירות אנחנו מביאים עשרת אלפים סטודנטים החל מ- 24 לדצמבר.
אלי גולדשמידט: אושר בהתנגדותו של ליצמן.
יולי אלברטון: פנייה 424 היא פנייה גדולה של משרד ראש הממשלה והיא פנייה טיפוסית לסוף שנה.
יולי אלברטון: הכל פה העברות פנימיות מתקנה לתקנה.
יולי אלברטון: איפה שיש תת ביצוע שמים כסף.
יעקב ליצמן: אני לא מבין.
יעקב ליצמן: כאן אתם מורידים ממינהלת השלום 900 אלף שקל ושם אתם מוסיפים.
יעקב ליצמן: תחליטו מה אתם רוצים.
יולי אלברטון: זה בסך הכל סדרי עדיפויות פנימיים.
יולי אלברטון: יש שני סעיפים נפרדים.
יולי אלברטון: יש את מינהלת השלום ויש נסיעות ראש הממשלה לחו"ל, בלי קשר אחד לשני.
יולי אלברטון: התקציבן שלנו לוקח 900 אלף שקל ממינהלת השלום בשביל לכסות את הגירעון שנוצר לו בגלל נסיעות ראש הממשלה לחו"ל, וההעברה של שני מיליון מכסה את זה חזרה.
יעקב ליצמן: יש רק הסבר אחד לעניין הזה.
יעקב ליצמן: ביום ראשון בבוקר כאשר היה מתח החליטו להוריד, וביום שני בבוקר כאשר היה יותר טוב החליטו להוסיף.
יולי אלברטון: זה לא בדיוק כך.
יולי אלברטון: זו טכניקה.
אלי גולדשמידט: אושר בהתנגדות של ליצמן.
אבשלום וילן: אנחנו מממנים פמליה גדולה שמצטרפת לנסיעות של ראש הממשלה וזה לא לעניין.
אבשלום וילן: צריך לבוא שם בדברים ולהבהיר שיש פה עניין לא רק של צניעות אלא גם עניין של שימוש בכספי ציבור.
אבשלום וילן: אין שום סיבה ש- 37 אנשים ייסעו עם ראש הממשלה.
אבשלום וילן: שנית, עניין האבטחה ואני חושב שגם פה זה מוגזם.
אבשלום וילן: מדובר פה בהוצאות עתק וגם פה צריך לחסוך כסף.
אבשלום וילן: תאמינו לי שאין שום סיבה.
איוור קרשנר: פנייה מספר 336 – מע"ץ.
אלי גולדשמידט: מי רצה לעכב את מע"ץ?
נחום לנגנטל: אני מבקש לעכב את מע"ץ.
נחום לנגנטל: יש לי התדיינות מסוימת עם משרד התחבורה.
אלי גולדשמידט: בסדר, אנחנו דוחים את זה.
אלי גולדשמידט: נחום אני לא מביא את זה להצבעה.
ויצמן שירי: אני מציע שאתה תביא להצבעה והוא יגיש רוויזיה ולא נעלה את זה עוד הפעם כדי שהוא יגמור את העניין.
ויצמן שירי: זה בסדר גמור.
אלי גולדשמידט: ואז אני לא חותם עד שאתה מסדר את זה.
הילה אייל: איוור, האם אתה יכול לבדוק מה עם הפנייה של מע"ץ המעוכבת מספר 28?
איוור קרשנר: הוא ביטל.
הילה אייל: הפנייה הזו היא פנייה של סוף שנה, העברה בין כבישים בתקציב הפיתוח של מע"ץ.
מוסי רז: בין איזה כבישים?
הילה אייל: זה פשוט לפי קצב התקדמות ביצוע.
הילה אייל: לכביש עוקף אחד מורידים 50 אלף שקל.
הילה אייל: אין פה כלום.
הילה אייל: קצת פחות לטרון, קצת יותר באר שבע.
נחום לנגנטל: אני מבקש רוויזיה.
אלי גולדשמידט: הוא מבקש רוויזיה והוא יודיע אולי הוא יוריד אותה.
חיים פרננדס: פנייה 33043, העברת 13 מיליון ש"ח עודפים מחויבים משנת 99 לשנת 2000 מחטיבה להתיישבות.
מוסי רז: לפני חודשיים העברנו פה 16 מיליון לחטיבה להתיישבות.
מוסי רז: אני שאלתי למה הכסף נועד?
מוסי רז: אמרו לי: תקבל תשובה היום.
מוסי רז: לא קיבלתי תשובה באותו היום.
מוסי רז: צלצלתי ודיברתי שם עם מי שהיה צריך לדבר ואמרו לי: אחרי החגים.
מוסי רז: האם החגים עברו?
מוסי רז: אולי אתם יודעים יותר טוב ממני אם החגים עברו.
אלי גולדשמידט: אני מציע שאנחנו נאשר את הבקשה, אבל אתה תבקש רוויזיה אם לא יחזירו לך תשובה.
אלי גולדשמידט: אולי יחזירו לך תשובה מספקת.
נחום לנגנטל: אני אומר הפוך.
נחום לנגנטל: אני פונה לחבר הכנסת מוסי רז להשאיר את זה כי זה עדיין עודפים מחויבים.
נחום לנגנטל: על אחריותי תוך שבוע אני מביא לך את הרשימה גם של 13 מיליון וגם של ה- 16 מיליון.
חיים פרננדס: גם לגבי ה- 13 מיליון וגם לגבי ה- 16 מיליון זה לפיתוח אמצעי תשתית יצוא.
חיים פרננדס: אם הם עוזרים להם בהנחת תשתיות, בהנחת קווי מים, אם זה בבנייה.
אלי גולדשמידט: יש גם עכשיו מצב חדש.
אלי גולדשמידט: הם עובדים לפי חוזה עם חשב מלווה, נכון?
חיים פרננדס: כן, יש להם חשב מטעם האוצר.
אלי גולדשמידט: זה לא מה שהיה בעבר.
אלי גולדשמידט: יש מהפיכה שלמה בכל הטיפול בנושא.
אלי גולדשמידט: אושר בהתנגדותו של חבר הכנסת מוסי רז.
אלי גולדשמידט: אני נועל את הישיבה, תודה רבה לכם.
אלי גולדשמידט: התחלנו לפני מספר שבועות - כשבוע או עשרה ימים לאחר פרוץ האירועים - וקיימנו דיון ראשוני, שלדעתי היה די יסודי, בו הופיעו נציגי הסקטורים במשק שנפגעו פגיעה בקו החזית הראשון כתוצאה מהאירועים.
אלי גולדשמידט: נציגי ענף התיירות, ענף החקלאות, ענף הבנייה והתעשיינים הופיעו והציגו את התחזית שלהם למה שמתרחש, וזה היה אכן בשלב מאד ראשוני.
אלי גולדשמידט: היו בישיבה מספר מנכ"לים של משרדי ממשלה - משרד התיירות, משרד החקלאות, משרד הבינוי והשיכון ומשרד התמ"ס - ובראשם מנכ"ל האוצר שנמצא איתנו גם היום וכן הממונה על התקציבים, והתייחסו לזה מאד ברצינות.
אלי גולדשמידט: בעקבות הישיבה ביקשנו כמה דברים.
אלי גולדשמידט: לא קיבלנו החלטות קונקרטיות לגבי דרכי פעולה, אבל לפחות ביקשנו מהמנכ"ל, למרות שנשמעו פה כל מיני הצהרות, להקים צוות שירכז את כל הפניות - שינווטו את הדברים בצורה מרוכזת, על מנת שלא יהיה מצב שכל אחד יישחק בין הגלגלים, כאשר אחד יבוא לשר שלו והשני יבוא לשר שלו וכו'.
אלי גולדשמידט: אני מקווה, שהדברים נעשו.
אלי גולדשמידט: ביקשתי מהמנכ"ל לדווח לנו, וזו גם היתה תוצאת הישיבה.
אלי גולדשמידט: הוא היה אמור לדווח לנו לפני שבוע או עשרה ימים, ואז היתה ישיבה שהוא ישב בה כל הלילה ולא יכול היה להגיע ולכן הוא לא הופיע.
אלי גולדשמידט: בכל אופן, אלה הם פני הדברים.
אלי גולדשמידט: אנו מדברים על המצב הכלכלי במשק בעקבות האירועים - נושא שקצת נדחק הצידה, מטבע הדברים, כי קשה מאד לתת לו את העדיפות הראויה שעה שיש אירועים כה קשים שאנשים וילדים נפגעים.
אלי גולדשמידט: אלה דברים שכמובן שמים בצל, ובאיזה שהוא מקום שמים מאד בצד את ההשלכות הכלכליות של האירועים.
אלי גולדשמידט: אבל, אנו, כוועדת כספים, צריכים לטפל בנושאים הכלכליים באופן שוטף.
אלי גולדשמידט: לכך נוספה גם פנייה של חברת-הכנסת לבנת, וכמובן שאאפשר להציג את פנייתה לפני הוועדה.
אלי גולדשמידט: אני מבין, שזה נוגע בעיקר לעבודה מול הרשות הפלשתינאית.
אלי גולדשמידט: זה נושא שהוזכר בישיבה הקודמת ע"י מספר נציגים, אם כי לא נכנסנו לעומקו.
אלי גולדשמידט: ברצוני להוסיף, שבאותו יום שהמנכ"ל היה אמור להשיב לנו הופיעה מועצת המובילים שהם הנפגעים הישירים ביותר של ענף התיירות.
אלי גולדשמידט: הם הציגו את הנושא, ומן הראוי שהם יוכלו להציגו גם לפני מנכ"ל האוצר.
אלי גולדשמידט: זהו, פחות או יותר, סדר-היום.
אלי גולדשמידט: אני מציע שנפתח בהצעה לסדר, כפי שנקרא לזה, של חברת-הכנסת לבנת, ולאחר מכן אאפשר למועצת המובילים, שעדיין לא נשמעה בפני המנכ"ל, לומר כמה מלים.
אלי גולדשמידט: חברת-הכנסת לבנת, אם תרצי שמישהו מהאנשים שיגיד כמה מלים - זה גם בסדר.
אלי גולדשמידט: לאחר מכן, לפני סבב תגובות שלכם, נשמע מהמנכ"ל מה בכוונתו לעשות.
אלי גולדשמידט: על סדר יומנו נמצא נושא אישור מינוי של מנכ"ל בית נשיא המדינה.
אלי גולדשמידט: על-פי בקשת בית הנשיא, נושא זה יידחה.
אבשלום וילן: האם יש עוד מועמדים?
אלי גולדשמידט: אינני יודע.
אלי גולדשמידט: אין לי מושג.
אלי גולדשמידט: בהזדמנות אחרת, הייתי רוצה שנשוחח בינינו לשם מה על ועדת הכספים לאשר את מינוי זה.
אלי גולדשמידט: שאלתי, ואינני מבין.
לימור לבנת: צריך לתקן זאת.
אמנון כהן: זהו תפקיד אמון.
אלי גולדשמידט: גם מנכ"ל משרד מבקר המדינה הוא באחריות שלנו, ולדעתי, מינוי מנכ"לים לא צריך לעבור דרך המסלול של ועדת כספים.
אלי גולדשמידט: כיון שהחוק מחייב אותנו לעסוק בזה, כל זמן שהוא לא יתוקן נעשה זאת.
לימור לבנת: תגיש הצעת חוק.
אלי גולדשמידט: אם מישהו מכם יגיש הצעת חוק לביטול סמכות זו, אתמוך בו בהתלהבות.
לימור לבנת: היו"ר גולדשמידט, ברצוני להודות לך על כך שנענית לפנייתי שבאה בעקבות פניות אנשי עסקים אלי שהסבו תשומת לבי לנושא.
לימור לבנת: הייתי רוצה להסב את תשומת לב חברי הוועדה אליו, ואולי לא כולם מכירים את הנושא כפי שגם אני לא הכרתי אותו ממש קודם לכן אלא בעקבות אותן פניות אלי.
לימור לבנת: אני נוגעת רק בנושא אחד, למרות שודאי יוצגו כאן נושאים נוספים של פגיעה בענפים שונים, וודאי שגם בזה יש לטפל.
לימור לבנת: כרגע, אני מדברת על ההתחשבנות של מדינת ישראל מול הרשות הפלשתינית מצד אחד, ומנגד על אותם הפסדים ונזקים מאד כבדים שנגרמים לעסקים ישראליים שניהלו קשרים כלכליים ועיסקיים עם גורמים בתוך הרשות הפלשתינית, גורמים פלשתינים, במהלך השנים האחרונות.
לימור לבנת: מדובר, כמובן, בעיקר על מה שמתרחש בימים אלו ממש.
לימור לבנת: מסתבר, שהמדינה מעבירה לרשות הפלשתינית, באופן שוטף, על-פי הסכמים שקיימים, החזרי מע"מ באופן קבוע.
לימור לבנת: אני מבקשת, שמנכ"ל משרד האוצר יתן נתונים לוועדה באלו סכומים מדובר ומה הוא סוג ההחזרים או הכספים שהמדינה מעבירה לרשות הפלשתינית.
לימור לבנת: אני מבינה, על-פי פירסומים שהיו - ויכול להיות שהנתונים אינם מדוייקים במאה אחוז, אבל זה פחות משנה אלא העיקרון הוא יותר זה שקובע - שלמשל במהלך חודש ספטמבר או בגין חודש ספטמבר הועברו לרשות הפלשתינית כשבעים מליון שקלים החזרי מע"מ.
יעקב ליצמן: נדמה לי, שזה עבר בוועדת הכספים.
לימור לבנת: אינני חושבת, שזה עובר בוועדת הכספים בכלל.
לימור לבנת: מדובר בהסכמים בין הרשות הפלשתינית לבין מדינת ישראל.
אלי גולדשמידט: עבר משהו אחר.
א' בן-בסט: זה לא עובר בוועדת הכספים.
א' שניידר: זה מס הקניה.
א' שניידר: לגבי מע"מ, יש מנגנון.
לימור לבנת: צריך שחברי הוועדה יידעו, שאותם החזרי מע"מ, על-פי ההסכמים, שעוברים לרשות הפלשתינית, עוברים בגין החשבוניות שמוגשות ולא בגין התקבולים.
לימור לבנת: יכול להיות מצב, וזה המצב שקורה נכון לעכשיו, שהחשבוניות מוגשות ע"י העסקים הישראליים - וישנם כאן כמה בעלי עסקים, שמיד יסבירו את הדברים ומן הסתם בצורה אפילו יותר טובה או ברמת הנסיון האישי שלהם, ההתנסות האישית שלהם - הם מעבירים חשבוניות, ממשלת ישראל בגין החשבוניות האלה מעבירה את ה-17% מע"מ לרשות הפלשתינית, אך הרשות הפלשתינית, העסקים ברשות הפלשתינית או הבנקים הפלשתינים לא משלמים ו/או מחזירים צ'קים.
לימור לבנת: למעשה, מעולם הכסף הזה לא התקבל, ועל כן אנו גם אוכלים את הדגים הבאושים וגם מגרשים אותנו מהעיר.
לימור לבנת: בעלי העסקים בינתיים מתמוטטים משום שאינם מקבלים את התמורה עבור השירותים או הסחורות שסיפקו, וגם אונ, מדינת ישראל, ממיסינו ומכספנו, משלמים לרשות הפלשתינית כדי שיהיה לה עוד כסף לקנות אולי קצת תחמושת על מנת לפגוע בנו.
לימור לבנת: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת לחלוטין.
לימור לבנת: אינני מכירה את הנוסח המפורט המשפטי של ההסכמים בנקודה הזאת בין המדינה לבין הרשות הפלשתינית.
א' בן-בסט: אתייחס לזה.
לימור לבנת: אסיים להציג את עמדתי בנושא הזה.
א' בן-בסט: לי אין בעיה.
לימור לבנת: אינני מכירה, ולכן אינני יכולה לומר כרגע האם מבחינה משפטית זה ניתן, וצריך שאנו נשמע מה הם באמת פני הדברים.
לימור לבנת: אין לי שום ספק, שמדובר כאן לפחות במעשה חלם אם לא משהו חמור מזה.
לימור לבנת: אחד מבעלי העסקים שפנה אלי הציע רעיון מצויין.
לימור לבנת: האם דודו נבון כאן?
ד' בר-זיק: דודו נבון לא פה.
ד' בר-זיק: אשתו ילדה.
לימור לבנת: תמסרו לו מזל טוב בשם הוועדה.
לימור לבנת: הוא מנכ"ל חברת "מיתקונים טכנולוגיות", שפנה אלי והציע רעיון שלדעתי הוא מצויין.
לימור לבנת: מכיון שחלק מהצ'קים האלה חוזרים בכלל.
לימור לבנת: הבנקים הפלשתינים לא מכבדים אותם.
לימור לבנת: אם מדינת ישראל מוכרחה לשלם לרשות הפלשתינית על-פי הסכמים, על-פי החשבוניות ולא על-פי התקבולים - דבר שהוא דבר מטומטם ממדרגה ראשונה, וסליחה על הביטוי - אז שהיא תשלם בצ'קים- - -
אבשלום וילן: אלה כללי המשחק גם בארץ.
אבשלום וילן: ל' לבנת: אין לנו יכולת אכיפה.
אלי גולדשמידט: חברת-הכנסת לבנת, גם בארץ זה אותו מצב.
אלי גולדשמידט: אם הצ'ק חוזר, עדיין עליך לשלם את המע"מ.
לימור לבנת: נכון, אבל יש יכולת אכיפה במדינת ישראל.
אלי גולדשמידט: פה יש את הבעיה הפוליטית.
לימור לבנת: אין יכולת אכיפה למדינת ישראל ברשות הפלשתינית.
לימור לבנת: אדרבא, בואו ונשלם לרשות הפלשתינית בצ'קים החוזרים, והיא תפעיל את יכולת האכיפה שלה.
לימור לבנת: אני מדברת בשיא הרצינות.
לימור לבנת: היא תפעיל את יכולת האכיפה שלה על אותם עסקים ברשות הפלשתינית או שנמצא פתרונות אחרים.
לימור לבנת: אני מציעה, שיציעו כאן פתרונות.
לימור לבנת: אנו ודאי צריכים לתת את דעתנו על כך שבינתיים עסקים מתמוטטים.
לימור לבנת: למעשה, זהו הדבר שביקשתי להציג כאן.
לימור לבנת: אינני רוצה להאריך בזה, מפני שהדברים ברורים על פניהם.
אלי גולדשמידט: אולי אחד האנשים יציג זאת.
לימור לבנת: לפני זה, אני רוצה להפנות בסיכום דבריי שאלה למנכ"ל משרד האוצר.
לימור לבנת: הייתי מבקשת שהוועדה תקבל עתה או בהמשך רשימה של אותן העברות כספיות שהממשלה או המדינה מעבירה לרשות הפלשתינית.
לימור לבנת: הייתי מבקשת גם לדעת לאן מועברים הכספים הללו, לאלו חשבונות והאם מדובר בחשבונות בנק של הרשות הפלשתינית ואולי בחשבונות בנק פרטיים כאלה ואחרים.
לימור לבנת: הייתי רוצה שתדווח לוועדה לאן מועברים הכספים הללו.
עופר חוגי: האם יש נתון כמה כסף זה הצ'קים שחזרו?
לימור לבנת: נשמע אולי מהתעשיינים עצמם.
לימור לבנת: יש הערכות.
מ' נחום: אני משה נחום מהתאחדות התעשיינים.
מ' נחום: בשלב זה, אנו אוספים אותם, ויש לנו העתקים של הצ'קים האלה.
עופר חוגי: בערך על כמה מדובר עד היום?
עופר חוגי: כמה אספתם?
עופר חוגי: מ' נחום: זה עניין של הרבה מליונים.
עופר חוגי: אני לא גמרתי לאסוף אותם.
לימור לבנת: אולי אקל עליהם.
לימור לבנת: באופן לא פורמלי, מדברים על בין 12 ל-15 מליון דולר פחות או יותר - נכון?
א' בן-בסט: אלה תקבולים ולא מסים.
ע' ברכה: אני עורכת-הדין עינת ברכה מאיגוד לשכות המסחר.
ע' ברכה: הוקם אצלנו לפני מספר שבועות מטה להגשת סיוע לעסקים חברים.
ע' ברכה: התקבלו עשרות פניות רק ביחס לחברים שחזרו להם צ'קים או שסיפקו את הסחורה ולא קיבלו תשלום או אפילו ערבויות בנקאיות של בנקים פלשתינים שהבנקים הפלשתינים מסרבים לכבד אותן.
ע' ברכה: הערכתנו היא, שמדובר בהיקף של כמאה מליון ש"ח לפחות.
ע' ברכה: זה נתון שהוא על סמך הערכה ואומדן.
ע' ברכה: מדובר בפגיעה בעסק בודד בהיקף של הרבה פעמים עשרות אלפי שקלים, מאות אלפי שקלים ואפילו מליוני שקלים.
אלי גולדשמידט: תלוי מה נפח העסק הזה במסחר עם הרשות.
ע' ברכה: זה חוצה תחומים.
לימור לבנת: פנו אלי מר פינקלשטיין ומר בר-זיק.
ד' בר-זיק: אני מענף מיזוג האויר, שיש בו צ'קים חוזרים ואין ערבויות.
ד' בר-זיק: צ'קים חוזרים וחובות יש בערך כשני מיליארדי שקל.
ד' בר-זיק: זה בענף לספקים של מיזוג האויר.
לימור לבנת: האם אלה צ'קים מבנקים?
לימור לבנת: האם הם חוזרים מהבנקים?
ד' בר-זיק: כן.
אלי גולדשמידט: מה הן התשובות שאתם מקבלים?
אלי גולדשמידט: ברצוני לחדד את השאלה.
אלי גולדשמידט: מדובר פה ביחסים מסחריים ביניכם לבין לקוחות בשטחים.
אלי גולדשמידט: האם אתם מרגישים שיש ניצול לרעה של הלקוחות את המצב או שיש בעיה אובייקטיבית של חוסר יכולת לשלם?
אלי גולדשמידט: בדרך כלל, מדובר על לקוחות שבחלקם לפחות עובדים איתם הרבה שנים.
אלי גולדשמידט: ד' בר-זיק: זה מחולק לשלושה חלקים.
אלי גולדשמידט: ראשית, נכון, יש ניצול ציני של המצב ולא משלמים.
אלי גולדשמידט: לפעמים, לא משלמים, בצדק מבחינתם האישית, כי האדם אומר: "עדיף ש-30 או 40 אלף הדולר יהיו לי בכיס, כי אינני יודע מה יהיה.
אלי גולדשמידט: אולי תהיה מלחמה.
אלי גולדשמידט: עלי לפרנס את משפחתי.
אלי גולדשמידט: זה יותר חשוב לי מאשר לשלם ליהודי".
אלי גולדשמידט: הצד השני הוא שאובייקטיבית אי אפשר לשלם.
אלי גולדשמידט: הוא לא יכול לגבות כספים מאחרים, כיון שיש סגרים, והם לא עובדים בערים שלהם אלא בג'נין, בבית-לחם וכו'.
אלי גולדשמידט: הם נעים ונדים.
אלי גולדשמידט: אי אפשר לזוז, אי אפשר להסתובב, הצמתים סגורים ויש בלגאן.
אלי גולדשמידט: הם בעצמם--
אלי גולדשמידט: --לא יכולים לגבות.
ד' בר-זיק: --לא יכולים לגבות את הכספים שמגיעים להם מאחיהם הפלשתינים.
ד' בר-זיק: הדברים השלישי והרביעי הוא מעשי בריונות.
ד' בר-זיק: נכנסים חבר'ה מה"תנזים" או אינני יודע מאיפה, מצמידים אקדח לרקה ואומרים חד וחלק: "אל תשלם ליהודי.
ד' בר-זיק: אתה תשלם ליהודי - אנו יודעים מה לעשות איתך".
אלי גולדשמידט: איך אתם נערכים?
מוחמד ברכה: האם זה על בסיס אינפורמציה?
ד' בר-זיק: זה על בסיס אינפורמציה שאני מדבר עם שלושה או ארבעה סוחרים, ואינני מדבר עם מאתיים.
מוחמד ברכה: האם בקשר לגורם הראשון אתה חושב שהאנשים יכולים להגיע אליך ואתה יכול לספק להם את הסחורה שאתה מספק?
ד' בר-זיק: אני כבר סיפקתי את הסחורה.
מוחמד ברכה: אני מתכוון: בזמן האירועים.
מוחמד ברכה: האם הם לא עושים זאת פשוט מתוך הרצון לשמור את הכסף בכיסם?
ד' בר-זיק: לא.
ד' בר-זיק: הם לא עושים זאת, כי קשה להם להגיע.
ד' בר-זיק: לחלק מהם קל להגיע, ולחלק מהם קשה להגיע.
ד' בר-זיק: היו"ר א' גולדשמידט: הוא אמר זאת.
מוחמד ברכה: האופציה השניה מבטלת את האופציה הראשונה.
אלי גולדשמידט: זהו הדיון בינינו.
אלי גולדשמידט: עובדתית, אני מבין שמדובר על עיסקאות שנעשו לפני פרוץ המהומות וצ'קים שניתנו בגינן.
ד' בר-זיק: הצ'קים הופקדו בבנקים.
אלי גולדשמידט: אני מניח, שמרגע שפרצו המהומות אין עסקים איתם או שאם יש - זה על בסיס מזומן.
ד' בר-זיק: אין עסקים.
ד' בר-זיק: מפרוץ המהומות לפחות בעסק שאני נמצא בו אין עסקים עם הרשות הפלשתינית.
י' בליזובסקי: זה לא על סמך סקר, כי משה נחום אמר שאנו בודקים, אבל בשיחות שקיימתי אתה צודק.
י' בליזובסקי: חלק גדול מהמסחר הוא על בסיס קשרי סחר שנמשכים שנים רבות.
י' בליזובסקי: הקונים הפלשתינאים הרימו טלפון למפעלים הישראליים וביקשו מהם לא להפקיד את הצ'קים משום שהצ'קים לא יכובדו ע"י בנקים מקומיים.
י' בליזובסקי: כלומר, יש כאן את מערכת היחסים המסחרית הטובה בין הקונה לבין המוכר, שהוא הרים טלפון, אך מצד שני יש את העובדה שהבנקים הפלשתינאיים לא כיבדו.
י' בליזובסקי: בבדיקה חוזרת של אותם מקרים חלק מצאו את פתרונם בצורה זו או אחרת.
י' בליזובסקי: הערכתי היא, שבתעשיה בלבד מדובר על עשרות מליוני שקלים.
י' בליזובסקי: אני מכיר מפעל אחד גדול, שיש לו חוב של 12 מליון שקל - הוא 'תקוע' עם 12 מליון שקל.
י' בליזובסקי: אם מצרפים את עשרות המפעלים, זה בהחלט עשרות מליוני שקלים בתעשיה בלבד.
עופר חוגי: אני שואל לשם הבנה: האם הבנקים עצמם לא רוצים לשלם או שאין להם כסף לאותו איש?
י' בליזובסקי: הבנקים הפלשתינאיים לא מכבדים.
לימור לבנת: הם לא מכבדים את הצ'קים.
לימור לבנת: ע' חוגי: למה?
לימור לבנת: האם זו מדיניות של בנק או מדיניות של אותו אדם?
לימור לבנת: הבנק לא מכבד.
עופר חוגי: למה הבנק לא מכבד?
עופר חוגי: האם זה כי אין לבנק כסף או שיש לבנק הוראה של ערפאת?
אלי גולדשמידט: הדברים ברורים, והשאלה ברורה.
אלי גולדשמידט: האם יש פה מדיניות מכוונת והאם זה הבנק עצמו?
אלי גולדשמידט: נקבל תשובות ממנכ"ל האוצר.
אלי גולדשמידט: ברצוני לרגע לסטות מהנושא שהיה פה עד עכשיו.
אלי גולדשמידט: דוד כוכבא, מנכ"ל מועצת המובילים - כחלק מענף התיירות שנפגע כתוצאה מהאירועים - רוצה להציג בקצרה את בעיית המובילים כפי שהוצגה כאן, כדי שהמנכ"ל יוכל להתייחס גם אליה.
ד' כוכבא: מדובר בסטיה מוחלטת מהנושא הראשון.
ד' כוכבא: לנו אין עסקי מסחר וגביית תשלומים, אך אנו בהחלט סובלים.
אלי גולדשמידט: האינכם עושים סיורים לבית-לחם, לבתי-מלון?
ד' כוכבא: אנו עושים סיורים בבית-לחם עם תושבים ישראלים יהודים או לא-יהודים.
ד' כוכבא: בחודשים האחרונים נפגענו בצורה קטלנית כמעט מוחלטת, וזה שואף למאה אחוז, בכל פעילותנו בנושא נסיעת תיירים.
ד' כוכבא: באופן טבעי, תיירים לא מגיעים לארץ, והאוטובוסים שלנו מקורקעים.
ד' כוכבא: מתוך כארבעת אלפים אוטובוסים פרטיים, ואינני מדבר על "דן" ו"אגד", כאלף אוטובוסים מכוּונים רק למשימה אחת - הסעת תיירים.
ד' כוכבא: יש להוסיף לזה את העובדה שהצטיידנו לקראת שנת 2000 מתוך איזו שהיא אופטימיות, ואפילו הייתי אומר, בלי להאשים, מתוך מדיניות מכוּונת של משרד התיירות, על מנת לעמוד במשימות של הסעת תיירים בשנת 2000.
ד' כוכבא: הפגיעה הקטלנית היא כמובן תיירים וטיולי תלמידים.