GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: שווי לביטחון של ניירות ערך ונכסים פיננסיים ודרישה לביטחונות בשל מכירה בחסר מי מציג את התיקון?
חגית נאמן: אני.
חגית נאמן: חגית נאמן, היועצת המשפטית של הבורסה.
חגית נאמן: אלה שני תיקונים בתקנון הבורסה ושניהם טכניים בעיקרם ולא שום דבר שבמהות.
חגית נאמן: התיקון הראשון נוגע לסמכות להשהיית ניירות ערך מהמסחר.
חגית נאמן: בדרך כלל ברוב העילות של ההשהיה, הסמכות היא של מנכ"ל הבורסה עד לישיבת הדירקטוריון והדירקטוריון הוא זה שמוסמך אחרי כן לאשר את השהיית המסחר.
חגית נאמן: יש שני נושאים בהם הסמכות היא של המנכ"ל: האחד, חברה שמאחרת למעלה מחודש ימים בפרסום דוחות כספיים וחברה שהגיע מועד פדיון ולא שילמה.
חגית נאמן: הסמכות היא בידי מנכ"ל הבורסה.
חגית נאמן: יש היום בתקנון הבורסה סעיף של סמכות מקבילה גם לדירקטוריון.
חגית נאמן: זה עורר אצלנו בעיות טכניות או אי הבנות מצד גופים שפנו ואמרו שאין בהירות, האם זה נושא שצריך לבוא לדירקטוריון או לא, ולכן לא הייתה כוונה שזה יבוא לדירקטוריון הבורסה, השהייה בשל איחור בדוחות כספיים אלא זה דבר שאו שהיא פרסמה או שלא פרסמה.
חגית נאמן: לכן אנחנו רוצים לבטל את הסמכות הזאת שקיימת לדירקטוריון.
חגית נאמן: התיקון השני מדבר על הוראות שקיימות.
חגית נאמן: זאת בעצם השלמה של כל התיקון הגדול שאישרה כאן הוועדה לגבי ההון של החברים.
חגית נאמן: כאשר אישרתם את ההון של החברים, ההוראות מדברות על מצב שבו חבר בורסה שאינו בנק נותן אשראי ללקוח וצריך לקבל ביטחונות.
חגית נאמן: באותה מידה, כאשר חבר משאיל ניירות ערך ללקוח, זה כמו הלוואה של כסף וזאת השאלה של ניירות ערך והוא צריך לקבל ביטחונות מהלקוח בשל השאלת ניירות הערך.
חגית נאמן: אנחנו רוצים את הוראות הביטחונות בשל השאלת ניירות ערך להעביר מהפרק של המסחר בתקנון לפרק שמטפל בפיקוח של הבורסה על החברים וזה החלק הראשון.
חגית נאמן: זה למעשה התיקון השני אותו אנחנו מבקשים.
חגית נאמן: אמרתי שבמהותה זאת הוראה טכנית.
חגית נאמן: להעביר ולרכז את כל ההוראות שנוגעות לביטחונות ושווי בשל ביטחונות שהחברים צריכים לקחת מהלקוחות כך שהכל יהיה במקום אחד ולא שהביטחונות על הכסף יהיו במקום אחד והביטחונות על השאלת ניירות ערך במקום אחר.
משה גפני: יש מישהו שמתנגד לתיקון התקנון?
משה גפני: היועצת המשפטית, יש לך הערות?
אביגיל כספי: כן.
אביגיל כספי: לגבי האחוזים שאתם דורשים בביטחונות.
אביגיל כספי: זאת הייתה ירידה.
חגית נאמן: הם כבר לא אקטואליים.
חגית נאמן: הם מאוד ישנים כי זה נייר מאוד ישן.
חגית נאמן: זה נמצא בהנחיות.
חגית נאמן: האחוזים כאן, אלה שנמצאים כאן בנייר, למה הם נמוכים?
חגית נאמן: דרך אגב, זה בהנחיות.
חגית נאמן: הוועדה לא נדרשת לאשר אותם, אבל אם יש לך שאלה ספציפית, אני מוכנה לענות.
חגית נאמן: זה מובא לידיעה בלבד.
חגית נאמן: אלה הוראות שרשות ניירות ערך כבר אישרה לנו לגבי איזה שיעור עושים לנייר ערך כשאתה לוקח אותו.
חגית נאמן: ככל שאתה מוריד את האחוזים, אתה מעלה את הביטחון.
חגית נאמן: אם נייר הערך שווה מאה, אתה לוקח אותו לצורך ביטחון רק בשבעים.
חגית נאמן: היה כאן איזה שיקול.
חגית נאמן: הבורסה, גם לפי בקשת רשות ניירות ערך, אחת לתקופה מקיימת דיון על מה השווי לביטחון של ניירות ערך ומתאימה בהתאם לצרכים.
משה גפני: זאת הצבעה אחת, נכון?
משה גפני: אנחנו מצביעים על תיקון תקנון הבורסה 1.
משה גפני: שווי לביטחון של ניירות ערך ונכסים פיננסיים ודרישה לביטחונות בשל מכירה בחסר ה צ ב ע ה התיקון אושר פה אחד התקנון אושר.
משה גפני: אנחנו חוזרים לדיון הקודם.
משה גפני: אנחנו מברכים את היושב ראש החדש של הרשות לניירות ערך, שמואל האוזר.
משה גפני: כבר נפגשנו בעבר אבל זאת הפעם הראשונה שאתה בא לוועדה.
משה גפני: העברנו את האכיפה המינהלית ועכשיו זה נמצא בביצוע שלכם ואנחנו עומדים במתח לראות כיצד זה יתבצע.
משה גפני: חשוב מאוד שתהיה בקשר עם הוועדה בעניין הזה.
משה גפני: בכל מקרה, בשם חברי הוועדה ובשמי אני מאחל לך בהצלחה ומברך אותך שתצליח בתפקיד החשוב הזה.
משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הראשון בסדר היום.
משה גפני: חברת הכנסת גלאון, אתמול בבוקר דיברנו על הדיון המהיר שלך וגם של חבר הכנסת וקנין שאני צריך להביא אותו גם על פי התקנון אבל אני גם חושב שהוא בעל חשיבות מרובה.
משה גפני: הדיון המהיר החשוב הזה נמצא די קרוב לנושא של הריכוזיות, והוא מהווה את אחת ההשלכות של הנושא הזה.
משה גפני: האמת היא שאתמול פיצלתי את החוק של מיסוי מקרקעין, תיקון 71, ופיצלתי אותו בגלל כמה סיבות אבל בין היתר כדי לפנות את היום גם לעניין הזה.
משה גפני: אני שמח שאנחנו דנים היום בנושא הזה.
משה גפני: רשות הדיבור לחברת הכנסת זהבה גלאון ואחריה לחבר הכנסת יצחק וקנין.
זהבה גלאון: חבר הכנסת וקנין ואני יזמנו את הדיון הזה אחרי שקראנו על הסדרי החוב שמתגבשים עם אילן בן דב.
זהבה גלאון: אני שמחה מאוד ואני רוצה לברך את ראש הרשות לניירות ערך שהגיע לדיון הזה.
זהבה גלאון: פרופסור האוזר, תודה רבה.
זהבה גלאון: אנחנו נדה
זהבה גלאון: מנו מההצעות המפוקפקות שהציע בן דב.
זהבה גלאון: נדהמנו ממה שנקרא התספורת, כל אותן הצעות מפוקפקות ואחר כך הפיצוי הדיפרנציאלי שאילן בן דב הציע וחשבתי שהמקרה הזה מוכיח עד כמה כספי הציבור הם הפקר בידי קבוצה מצומצמת של בעלי הון, אותם טייקונים שדואגים לאינטרסים שלהם, האחד של השני, וכשמסתכלים על המקרה של אילן בן דב, אנחנו רואים גם את כל הכשלים האפשריים אבל גם את כל החוליים שהריכוזיות בשוק ההון מאפשרת.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, הסיפור של בן דב לא החל היום אלא ראינו את זה כבר ב-2009, אז כבר היה ניסיון רע אתו.
זהבה גלאון: ראינו איך הוא מינף את עצמו באמצעות הלוואות שהוא לקח מהחברים הטייקונים שלו ואז מיד הוא החל לשעבד את החברות בשליטתו לטובת החזרי החובות שלו.
זהבה גלאון: הוא חילק דיבידנדים, דבר שהוא די חסר תקדים.
זהבה גלאון: הוא חילק דיבידנדים בצורה משולחת רסן, משמונים אחוזים ל-115 אחוזים.
זהבה גלאון: למרות שהוא הפך להיות גורם סיכון, הגופים המוסדיים שנשלטים על ידי החברים הטייקונים שלו, בעצם ממשיכים לחתום אתו על הסדרי חוב כאשר בסופו של דבר במי הם פוגעים?
זהבה גלאון: הם פוגעים בחוסכים.
זהבה גלאון: הם פוגעים בנו, בציבור, בציבור החוסך.
זהבה גלאון: בכלל, הציבור צריך להיות מעין בלש-גשש כזה כדי להבין איזה סיבוב עושים עליו.
זהבה גלאון: הבעיה היא שאותם גופים מוסדיים ממשיכים לשתף פעולה במשחק הזה.
זהבה גלאון: הם ממשיכים לשפוך כספי ציבור כדי לממן את ההתנהלות הספקולטיבית של בן דב והחברים שלו.
זהבה גלאון: זה לא חל רק לגבי בן דב אלא זה יחול עכשיו לגבי תשובה בדלק נדל"ן, אבי ורטהיים ואחרים.
זהבה גלאון: בן דב הוא לא היחיד.
זהבה גלאון: אנחנו יזמנו את הדיון הזה מכיוון - ואמרתי לך אתמול בשיחה שלנו - שאנחנו חושבים שלוועדת הכספים יש אחריות ויש תפקיד גם להתריע מפני הגופים המוסדיים שהפכו – ואני אומרת את זה בצורה בוטה, ברורה ונחרצת – להיות עושי דברם של הטייקונים.
זהבה גלאון: יושב כאן ראש הרשות לניירות ערך ואני אומרת את הדברים לא רק אישית אליו אלא בצורה כוללת כי גם הרגולטורים לא עומדים דיים על המשמר.
זהבה גלאון: אני גם אציע לפחות שתי הצעות.
זהבה גלאון: אני רוצה להזכיר אדוני שהוקמו ועדות, הייתה ועדת חודק, והוגשו המלצות כדי להתמודד עם הבעיה.
זהבה גלאון: גם חוקקו חוקים ותקנות אבל הבעיה היא שיש עדיין לטעמנו שורה של צעדים שנדרשים כדי להגן על האינטרסים של החוסכים ואני רוצה להתמקד בשניים כאשר האחד הוא הנושא של השקיפות והמבנה של התמריצים של הגופים המוסדיים.
זהבה גלאון: פניתי במכתב גם לראש הרשות לניירות ערך וגם לממונה על שוק ההון.
זהבה גלאון: הציבור לא יודע מה ההסדרים שעושים עם הטייקונים.
זהבה גלאון: הציבור לא יודע ואני חושבת שחייבים לחשוף את זה.
משה גפני: מה אומר החוק במקרה הזה?
זהבה גלאון: אני חושבת שבמקרה הזה יש לקונה בחוק.
משה גפני: מעניין אותי מבחינת החקיקה איפה אנחנו עומדים עם זה.
ציון פיניאן: אם בכלל אפשר לחייב אותם.
זהבה גלאון: אני חושבת שהגופים המוסדיים חייבים לחשוף אילו הסדרים הם עושים עם אותם בעלי הון ומי אמור להיפגע מההסדרים האלה.
זהבה גלאון: הציבור צריך לדעת את זה כי הכסף שלו מושקע אצלם.
זהבה גלאון: הנושא השני הוא כל המעורבות של הקבוצות העסקיות הגדולות במשק באחזקת גופים מוסדיים ובבנקים.
זהבה גלאון: יש כאן איזשהו איבוד אינטרסים מובנה שבעצם מתמרץ את הגופים האלה להשתעבד לגחמות של בעלי השליטה ובעצם מאפשר את זה.
זהבה גלאון: אני רוצה לחזור לבן דב, כדי לסבר את האוזן.
זהבה גלאון: מנסים להגיע להסדר עם בן דב.
זהבה גלאון: הגופים המוסדיים מנסים להגיע להסדר עם בן דב.
זהבה גלאון: אני שואלת למה.
זהבה גלאון: למה שבן דב לא יכניס את היד לכיס הפרטי שלו?
זהבה גלאון: הוא בעל שליטה בפרטנר, פרטנר מהווה 45 אחוזים מסקיילקס שזאת החברה השנייה של בן דב, טאו וסקיילקס כאשר טאו היא החברה שנקלעה לקשיים.
זהבה גלאון: אני אומרת שבן דב מסרב להביא כסף מהבית.
זהבה גלאון: קראתי גם ראיונות אתו.
ציון פיניאן: זה לא רק בן דב.
זהבה גלאון: כולם אתה צודק.
ציון פיניאן: בן דב הוא הדב שבחבורה.
שלי יחימוביץ': לבייב הביא מהבית.
שלי יחימוביץ': לבייב נראה מלאך לעומת בן דב.
זהבה גלאון: נכון אבל אפילו מלאכים זה לא מה שהיה פעם.
שלי יחימוביץ': בעירבון מוגבל.
זהבה גלאון: ההתנהלות של בן דב היא חסרת אחריות וכל מילה מיותרת.
זהבה גלאון: אני אומרת שמי שמאפשר לו לקבל את כל ההסדרים האלה, האחריות שלו היא חסרת אחריות לא פחות והטענה היא בעצם אליו.
זהבה גלאון: לכן אני מציעה בשלב הזה – ובזה אני מסיימת את דבריי – לשמוע מה דעתו של ראש הרשות לניירות ערך לגבי זה שהרשות תחייב דיווח מיידי לציבור.
זהבה גלאון: כשעושים הסדרי חוב, כאשר בן דב או דומיו מבקשים הסדרי חוב, צריך להיות ברור מי מבקש את ההסדר, אילו חברות בשליטתו, אילו גופים מעורבים וכולי.
זהבה גלאון: אנחנו הרי יודעים על שמור לי ואשמור לך.
זהבה גלאון: ההוא מאשר להוא, ההוא מאשר להוא וזה שמור לי ואשמור לך.
זהבה גלאון: זאת ההצעה הראשונה והיא שהרשות תחייב דיווח מיידי.
זהבה גלאון: בוועדה היו נציגי ועדת הריכוזיות וגם מנכ"ל משרד ראש הממשלה וגם מנכ"ל האוצר.
זהבה גלאון: הם דיברו על ההצעות.
זהבה גלאון: אני חושבת שכל עוד ועדת הריכוזיות לא קבעה שאסור לבעלי אחזקות ריאליות להחזיק גם בגופים פיננסיים, אני חושבת שחייבים להציב חומות.
משה גפני: אבל היא עומדת לקבוע.
זהבה גלאון: היום יש חצי חומה.
זהבה גלאון: חייבים להציג חומות.
זהבה גלאון: היום גם קרנות הפנסיה וגם קופות הגמל לא משתתפות בגיוסים של בעלי השליטה שלהם.
זהבה גלאון: אני חושבת שחייבים להחיל את זה.
זהבה גלאון: ראינו שעכשיו הייתה הנפקה של דלק ואחד הדברים עליהם עלינו היה שיש לקונה.
זהבה גלאון: מה שחל על קרנות הגמל וקופות הפנסיה, לא חל על קרנות הנאמנות למשל.
זהבה גלאון: אפשר להשתמש בכספי קרנות הנאמנות ואני גם אשמח לדעת, אדוני יושב ראש הרשות, אם קרנות הנאמנות של אקסלנס השתתפו בהנפקה של דלק.
זהבה גלאון: אנחנו יודעים שקופות הפנסיה לא השתתפו ויודעים שקרנות הגמל לא השתתפו.
זהבה גלאון: אני חושבת שצריך לדבר גם על כל הנושא של ההשתתפות בהנפקות כחתמים.
זהבה גלאון: האם מדובר בכך שבהנפקה האחרונה של דלק – אני עוברת מנושא בן דב אבל זה עקרוני - האם קרנות הנאמנות השתתפו ולמה יש פרצה בחוק כאשר אנחנו מתכוונים להביא לשינוי חקיקה בעניין הזה.
זהבה גלאון: בכל אופן, בזה אני מסכמת אדוני.
זהבה גלאון: יש כאן מספר פרצות שחייבים לחסום.
זהבה גלאון: המקרה של בן דב הוא רק דוגמה לכל המהלך הזה או לכל הרעה החולה הזאת שמאפשרת ריכוזיות במשק.
יצחק וקנין: אני אשלים במעט את הדברים של חברת הכנסת זהבה גלאון.
יצחק וקנין: כאשר אני משקיע במניה, אני יודע מה הסיכונים שיש לי ואני יודע זאת מראש.
יצחק וקנין: אני יודע שאני יכול למצוא את עצמי מחר במצב בו אני נשאר בלי כסף.
יצחק וקנין: השקעתי מיליון שקלים ומחר אני יכול למצוא את עצמי עם עשרה מיליון שקלים.
יצחק וקנין: הדבר לא דומה לגבי קרנות הפנסיה , לגבי הביטוחים למיניהם ולגבי קרנות הנאמנות אלא הוא שונה לגמרי.
יצחק וקנין: אנחנו שומעים את ההבטחות של אותן קרנות למשקיעים האומרים עד כמה הכסף שלהם בטוח ואין להם מה לדאוג אבל כשמתחילה להיות בעיה, אתה מחפש את השחקנים אבל לא מוצא אותם.
יצחק וקנין: מתחילים לספר לך כל מיני סיפורים כמו תספורות.
יצחק וקנין: זה הפך להיות סלון לתספורות.
ציון פיניאן: הכי טוב ללכת עם קרחת.
יצחק וקנין: הלוואי שתישאר קרחת אבל גם היא לא נשארת.
יצחק וקנין: אנחנו מוצאים את עצמנו עומדים בפני שוקת שבורה.
יצחק וקנין: אני חושב שבדבר הזה חייבים להיות עם יד על הדופק כאשר אני מתכוון למפקח על הבנקים - ואמרתי לו את זה כבר מאה פעמים בישיבות בנושאים אחרים - ולממונה על שוק ההון.
יצחק וקנין: חייבת להיות כאן חקיקה ברורה.
יצחק וקנין: לא יכול להיות שכאשר יש משבר, כולם בורחים הצידה והמפסיד הראשון הוא המשקיע ואותו אחד ששיחק בכסף הזה בכל מיני דברים – ואולי אפילו היה אסור לו – אני לא יודע עד כמה מפקחים עליו ועד כמה בודקים אותו.
יצחק וקנין: חוץ מזה, מה הבטוחות שיש לאותם גורמים?
יצחק וקנין: בשיחה שהייתה לי בשבוע שעבר ולא אזכיר את שמו של אותו אדם כי מדובר באחד מהכלכלנים הבכירים במדינה היום, הוא אמר לי שכל הכסף של כל בעלי ההון במדינת ישראל נלקח מהקופה שלנו ומוחזר.
יצחק וקנין: איך הם עושים?
יצחק וקנין: נתתי את הדוגמה.
יצחק וקנין: לפחות אני עברתי את זה בהצבעה כאן בוועדת הכספים בשנת 1996-1997 על מפעלי ים המלח.
יצחק וקנין: איך בדלת אחת פתחנו ושני חברי הכנסת היחידים שהתנגדו לעסקה הזאת היינו אני ויצחק כהן.
יצחק וקנין: קחו את הפרוטוקולים משנת 1995 ותראו איך מוכרים את המשאבים של המדינה.
יצחק וקנין: אבל מאיפה הוא לוקח את הכסף?
יצחק וקנין: פותחים לו את הדלת השנייה.
יצחק וקנין: נותנים לו הלוואה דרך הבנקים והוא קונה את המשאב של המדינה.
יצחק וקנין: כך אנחנו נראים, רבותיי.
יצחק וקנין: אלה מתעסקים עם הכסף שלנו.
יצחק וקנין: מה שחורה לי יותר מכל זה שהיום אנחנו עומדים בפני מספר משברים חברתיים וכולנו רואים אותם.
יצחק וקנין: מה שאני צעקתי כאן בוועדה בכל מיני פינות ואין פינה שלא עברתי ואמרתי שאנחנו נמצאים בפני משבר חברתי שהוא אחד מהגדולים.
יצחק וקנין: אמרתי את זה לכל מי שיכולתי לומר לו את הדברים האלה.
יצחק וקנין: רבותיי, צעקתי את זה.
יצחק וקנין: ויותר מזה, אמרתי שאני שם את המפתחות והולך הביתה כי אין לי מה לחפש כאן.
יצחק וקנין: כך אמרתי בישיבות כאן.
יצחק וקנין: אנשים חשבו שאני הוזה, שאני מרחף, שאני לא יודע מה אני אומר.
יצחק וקנין: לא שקטתי אלא המשכתי ואמרתי את הדברים לשר האוצר בשיחות אישיות, לראש הממשלה בשיחות אישיות.
יצחק וקנין: למי לא אמרתי את זה?
יצחק וקנין: הם חשבו שאני אולי עב"ם וכי אני לא יודע מה אני אומר.
יצחק וקנין: רבותיי, אתם רואים שכל מה שאנחנו אומרים קורה כאן והוא קורה אחד לאחד.
יצחק וקנין: כל המהומה החברתית הזאת, מי שחושב שזאת הצגה, טועה טעות חמורה.
יצחק וקנין: אלה שאומרים שזה פוליטי, הם עוד יותר יורים לעצמם בראש מכיוון שזה לא פוליטי אלא זה באמת משבר עמוק מאוד והמשבר הזה לוקח אותנו לכל הכיוונים.
יצחק וקנין: את שכבות הביניים שחקו לגמרי.
יצחק וקנין: גם אם יש להם איזה קרנות, גם אותן אכלו להם עכשיו.
יצחק וקנין: מתגלחים עליהם, עושים תספורות עליהם וכל מיני עניינים.
יצחק וקנין: לשום דבר אין היום ערובה.
יצחק וקנין: מי משלם את המחיר?
יצחק וקנין: האזרח הפשוט, מעמד הביניים.
יצחק וקנין: אותם גופים מוסדיים ממשיכים וגוזרים את הקופונים עלינו ובעלי ההון גוזרים את הקופונים, ואין לי בעיה עם אף אחד.
יצחק וקנין: תאמינו לי שאין לי בעיה עם אף אחד.
יצחק וקנין: שיצליחו וירוויחו אבל לא יכול להיות שהממשלה לא תהיה מספיק ערה למהלכים האלה.
יצחק וקנין: לא יכול להיות שהממשלה לא רואה מה קורה.
יצחק וקנין: המעמד הזה, גם הכסף שהוא חסך כל ימי חייו, הוא מאבד אותו ברגע אחד מכיוון שאנחנו לא שמנו את החסמים או את הבטוחות שאנחנו צריכים לאותם כספים שלנו רבותיי, זאת המציאות אליה אנחנו מגיעים וטוב לפעול שעה אחת קודם.
יצחק וקנין: אני אומר לכל מי שעיניו בראשו שנתחיל לקחת את עצמנו לידיים ושלא יחשבו שזאת דמגוגיה או מהלכים פוליטיים או שמדובר בשמאל שפועל נגד הממשלה.
יצחק וקנין: רבותיי, זה לא השמאל אלא זאת מציאות שתמשיך ותתפתח.
יצחק וקנין: המעמד הזה נשחק ונשחק ונשחק מכל הכיוונים.
יצחק וקנין: אי אפשר לשחוק אותו יותר.
יצחק וקנין: אני רוצה להצהיר כאן שמהיום אני אצביע נגד כל מה שהממשלה תביא לכאן בנושא של העלאות מחירים, כמו שכבר עשיתי.
יצחק וקנין: בדלק, בכל דבר שהממשלה תביא לכאן, אני מצביע נגד.
יצחק וקנין: אם הממשלה לא תביא תוכניות כמו שצריך, שיחפשו את החברים שלהם.
משה גפני: אז מה אני אעשה עכשיו?
מגלי והבה: גם אתה תצביע כך.
זהבה גלאון: יש משבר בקואליציה.
משה גפני: אני מודה לכם על שהעליתם את הנושא לדיון.
משה גפני: נשמע את חברי הכנסת ואחרי כן את יושב ראש הרשות לניירות ערך ואגף שוק ההון.
משה גפני: יכול להיות שבסוף הדיון הזה נצטרך להידרש לחקיקה אבל נשמע אותך קודם כי אם כן, נעשה זאת גם בשיתוף פעולה.
משה גפני: יכול להיות שבאמת יש כאן נישה כזאת שהיא פתוחה והתפקיד שלנו הוא גם לחוקק.
משה גפני: אם בסוף הדיון זאת תהיה המסקנה, אולי נצטרך לעשות זאת בשיתוף פעולה.
משה גפני: חבר הכנסת מגלי והבה ואחריו חברת הכנסת שלי יחימוביץ.
מגלי והבה: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת.
מגלי והבה: אני רוצה להודות לחברים שהביאו את הנושא לשולחן הזה כיוון שאנחנו רואים כאן תופעה מאוד מעניינת.
מגלי והבה: אני יכול להעיד על עצמי שאני לא שייך לא לטייקונים ולא לאלה שמשקיעים, אבל אני רואה את הציבור שם בסימן שאלה סכומים של קרוב ל-42 מיליארד שקלים – וזה עוד לפני התספורת – וזה קורה כאשר אנחנו רואים את חובות הטייקונים ויודעים עליהם.
מגלי והבה: מה עושים אותם טייקונים?
מגלי והבה: הם משתמשים באותם מנהלי הקרנות ומנסים לעשות את הדלת המסתובבת.
מגלי והבה: אלה שמסתכלים על זה שואלים מה הציבור אשם ואיפה הזכויות של אותם משקיעים.
מגלי והבה: למה אני צריך לעזור לאותם ארבעים או עשרים ושמונה או שלושים טייקונים כשאנחנו רואים כמה כסף יש להם ועם כמה כסף הם באים כשלפעמים הם רוצים להתחרות אפילו בממשלה כאשר מדובר בתרומה לספרייה בקריית שמונה או מה שקרה בשדרות?
מגלי והבה: אנחנו צריכים להיות אלה שיבטיחו שכספי המשקיעים, כספי הציבור, לא יהיו משחק בידי אף גורם ולא בידי הטייקונים.
מגלי והבה: מה שמפחיד זאת המציאות הפיננסית והמציאות החברתית בה אנחנו נמצאים.
מגלי והבה: אני תומך בכל מילה שאמר וקנין.
מגלי והבה: וקנין, אני זוכר שאמרת את הדברים – גם לזכותה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ – ודיברת על כל הנושא החברתי.
יצחק וקנין: אנחנו הצבענו נגד הדלק.
מגלי והבה: כאשר העליתם את הנושאים האלה, לא הבינו מקבלי ההחלטות, אלה שיושבים בירושלים, בממשלה, שהאדמה רועדת ואנחנו רואים את התוצאות.
מגלי והבה: לסכן סכומים כאלה, המחיר שישלמו המשקיעים, אנחנו נעבור על זה לסדר היום?
מגלי והבה: יכול להיות אדוני שצריכה להיות חקיקה, ואכן, בוא נבדוק את זה.
משה גפני: נראה במהלך הדיון.
מגלי והבה: אני אומר שלא יכול להיות שאותם טייקונים עושים לנו טובה – ואני רואה איך לפעמים הם מתחרים במוסדות המדינה בסיוע לשכבות כאלה ואחרות או בקידום אינטרסים שלהם – והכסף הוא שלנו.
שלי יחימוביץ': הם עושים זאת על חשבון הציבור.
שלי יחימוביץ': הציבור מממן את זה.
מגלי והבה: זאת בדיוק הנקודה.
מגלי והבה: לפעמים – אני לא רוצה לקרוא להם משת"פים - אנחנו רואים גם את התנהגות אותם מנהלי גופים מוסדיים פיננסיים, לפעמים גם את הממשלות השונות ולפעמים גם את התקשורת, מה גם שהם שולטים בענפים האלה ואז הציבור הופך להיות בן ערובה לאותם משקיעים בידי אותם טייקונים.
מגלי והבה: אנחנו מתקרבים אולי להיות כמו משטרים אחרים שאף אחד לא חולם עליהם ולכן אנא, אדוני היושב ראש, בוא נראה מה אנחנו עושים.
מגלי והבה: החברים הניחו את הנושא על השולחן ואנחנו לא רוצים להגיע כל הזמן לאותו מצב בו אנחנו מעלים סוגיה, שמים אותה על השולחן ואחר כך כאילו היא לא הייתה.
מגלי והבה: אני מקווה שבעקבות הדיון הזה יבין הציבור שאנחנו לא מוכנים שאותם משקיעים יישאו בכישלונות לא של הטייקונים ולא של אותן מערכות ואני מבקש להעמיד את כל הגורמים האלה שמסכנים את המשק, מסכנים את העתיד הכלכלי שלנו, להעמיד אותם במקום ויפה שעה אחת קודם.
מגלי והבה: גם המעצמה הכי גדולה בעולם מתמודדת עם החוב שלה ולכן ודאי וודאי אנחנו לא צריכים להגיע לממדים כאלה ויפה שעה אחת קודם.
משה גפני: אגב, ב"יתד נאמן" היה כתוב שאת מובילה במפלגת העבודה בפער גדול.
שלי יחימוביץ': אם זה היה כתוב ב"יתד נאמן", נסתתמו כל טענותיי.
שלי יחימוביץ': יש על זה גושפנקא מלמעלה.
שלי יחימוביץ': אלה כבר לא מכוני סקרים.
משה גפני: הייתה ידיעה גדולה.
יצחק וקנין: אני אמרתי לה את זה לפני חצי שנה.
שלי יחימוביץ': השם שלי היה כתוב מפורשות?
שלי יחימוביץ': כי עד לפני זמן מה היו כותבים מר ש.
שלי יחימוביץ': יחימוביץ.
משה גפני: גברת ש.
משה גפני: יחימוביץ.
משה גפני: אני לא זוכר אם היה כתוב מלא.
משה גפני: את שגית אפיק כתבו היום ב"יתד נאמן" בשם מלא.
משה גפני: אמרתי לה שאני הולך להתלונן בוועדה הרוחנית.
משה גפני: נדמה לי שגם אצלך היה כתוב שם מלא וידיעה גדולה.
משה גפני: אגב, זאת ידיעה חדשותית מאוד מעניינת בלי קשר אליך.
יצחק וקנין: לי זה לא חדש.
יצחק וקנין: לפני חצי שנה אני אמרתי לה את זה.
משה גפני: מה שאתה אומר - מתקיים.
משה גפני: אני הולך לדבר אתך משהו בארבע עיניים.
שלי יחימוביץ': הוא לא אמר לי.
שלי יחימוביץ': הוא אמר לי שהרב שלו אומר.
משה גפני: עכשיו יש לך גושפנקא.
שלי יחימוביץ': תודה לחברי הכנסת זהבה גלאון ויצחק וקנין על העלאת הנושא החשוב הזה.
שלי יחימוביץ': אני לא יודעת אם ראיתם, אבל החדשות האחרונות הן שדלק נדל"ן של יצחק תשובה מבקשת דחיית חוב של אג"ח לינואר 2012, לחצי שנה.
שלי יחימוביץ': אלה החדשות האחרונות.
שלי יחימוביץ': דלק נדל"ן של תשובה מבקשת דחייה בהחזר אג"ח לחצי שנה.
שי חרמש: הוא עוד מחפש פתרון.
שי חרמש: גם זה טוב.
שלי יחימוביץ': אין שום ספק שאנחנו עומדים בפני מפולת בעניין הזה, מפולת של הסדרי חוב.
שלי יחימוביץ': רכישה ממונפת באמצעות חוב ציבורי, זה סידור נהדר.
שלי יחימוביץ': זה באמת סידור נהדר.
שלי יחימוביץ': אם העסק מצליח, הוא מחזיר את החוב ונשאר עם כל יצירת הערך, ואם העסק לא מצליח, הוא חותך את החוב ולא נשאר עם שום אחריות אישית.
שלי יחימוביץ': זה הסידור וזה סידור שהוא קלוקל והוא לא מוסרי והוא לא כלכלי ואין לו שום הצדקה.
שלי יחימוביץ': עד עכשיו אנחנו הלכנו אחריו בעיניים עצומות כאילו כזאת ראה וקדש, כאילו זה הגיוני.
שלי יחימוביץ': את פרטנר בן דב רכש במינוף של תשעים אחוזים.
שלי יחימוביץ': אין לו כסף, אין לו כישורי ניהול, הוא לא בונה, הוא לא יוזם, היכולת שלו מתחילה ונגמרת ברצון הטוב והאין סופי של שוק ההון להעמיד לרשותו כסף של הציבור.
שלי יחימוביץ': בזה זה מתחיל ובזה זה נגמר.
שלי יחימוביץ': זה הדבר המעוות וחסר ההיגיון כאן.
שלי יחימוביץ': לא סתם אמרתי שלב לבייב נראה לפתע כצדיק גמור, ואני אומרת את זה באירוניה כי גם אני מתחתי ביקורת חריפה על הסדרי החוב באפריקה ישראל והייתה סיבה למתוח ביקורת חריפה.
שלי יחימוביץ': הם גם לא למדו דבר ולא שכחו מאומה.
משה גפני: גם בנושא הזה היה כאן דיון.
שלי יחימוביץ': קיימנו כמה דיונים ולא חסכנו ממנו את שבטנו אבל עכשיו, לעומת טאו, אפריקה ישראל באמת כבר נראית וההסדר שהיה שם באמת נראה משהו שהוא יחסית נסבל לעומת מה שקורה עכשיו כי עכשיו אנחנו חוצים גבול וזה קו פרשת מים.
שלי יחימוביץ': אפריקה ישראל לפחות בונה משהו, היא לפחות מייצרת, היא חברה יזמית אבל אצל טאו זאת רק לוליינות פיננסית.
שלי יחימוביץ': זה כלום שבכלום.
שלי יחימוביץ': זאת חברה שכל המהות שלה היא תרגילים פיננסיים.
שלי יחימוביץ': הם אפילו לא נועדו ליצירת משהו שהוא פרודוקטיבי, שהוא לטובת החברה וייצור מקומות עבודה.
שלי יחימוביץ': אנחנו כבר רק בעסקי אוויר.
שלי יחימוביץ': לבייב לפחות הזרים איזשהו כסף מהבית.
שלי יחימוביץ': הוא כן לקח חלק בהסדר החוב, אבל כאן לא נראה שבן דב בכלל מתכוון לעשות את הצעד הכול כך מינימאלי הזה.
שלי יחימוביץ': שוב, אותו סידור.
שלי יחימוביץ': אם המניות עולות, בן דב מרוויח, ואם הן יורדות, הולכים לסוג של הסדר שערורייתי עם הציבור.
שלי יחימוביץ': תמיד בסוף הציבור ישלם וזה דבר שהוא בלתי סביר בעליל.
שלי יחימוביץ': הכלים שעומדים לרשות יושב ראש הרשות לניירות ערך הם כלים מאוד מוגבלים והם לא מספקים.
שלי יחימוביץ': בעצם בסופו של דבר הם כולם מתחילים ונגמרים בחובת גילוי.
שלי יחימוביץ': אני לא מאמינה בחובת גילוי.
שלי יחימוביץ': זה כלי שאבד עליו הכלח.
שלי יחימוביץ': חובת גילוי, פחות או יותר אותו הגיון חל בשעתו על פרסום שכר הבכירים.
שלי יחימוביץ': אמרו שאם יפרסמו את שכר חמשת הבכירים בחברות הציבוריות שנסחרות בבורסה, מרוב בושה בגלל הגילוי והשקיפות, הם יחתכו לעצמם בשכר.
שלי יחימוביץ': הרי מה שקרה, זה בדיוק ההפך.
שלי יחימוביץ': נעשתה תחרות למי יש יותר והשכר רק עלה והאמיר.
יצחק וקנין: מכלום עשינו תה.
שלי יחימוביץ': חובת הגילוי הוא מכשיר שאנחנו עדיין משתחווים לפניו וכל הזמן נעים בתוך הבריכה הזאת של חובת הגילוי, אבל זה פשוט לא מספיק.
שלי יחימוביץ': זה לא מספיק.
שלי יחימוביץ': חובת הגילוי לא מספיקה.
שלי יחימוביץ': שני דברים כאשר האחד הוא בהיבט המעשי ואני באמת מנסה להיות מידתית.
שלי יחימוביץ': אני אומרת שמי שלא עומד בהתחייבויות האג"ח שלו, ושים לב, בין אם זאת החברה ובין אם זה בעל השליטה.
שלי יחימוביץ': כלומר, בעל השליטה לא יוכל להסתתר מאחורי החברה ולהתחיל ללכת לגייס מחדש אחרי שהוא נכשל פעם אחת.
שלי יחימוביץ': החובה הזאת תחול גם על בעל שליטה וגם על החברה.
שלי יחימוביץ': מי שלא עומד בהתחייבויות האג"ח שלו, הוא לא יוכל להנפיק אג"ח לציבור.
שלי יחימוביץ': יוצא לו כרטיס אדום בחקיקה.
שלי יחימוביץ': זה דורש שינוי חקיקה ואני מציעה שנעשה את זה כולנו יחד.
שלי יחימוביץ': אגב, הוא יוכל להנפיק אג"ח אבל אז שייתן ערבות אישית משלו ושאנחנו לא נחזה במחזות הבלתי סבירים האלה בהם בן דב גם מטפח לעצמו דימוי רוחני.
שלי יחימוביץ': אגב, טאו זאת מילה מהמזרח שיש לה משמעות רוחנית.
שלי יחימוביץ': זה משהו מתרבות המזרח.
קריאה: טאו, זה דרך.
יצחק וקנין: דרך ללא מוצא.
קריאה: דרך המשי.
משה גפני: זאת מילה בהודית?
שלי יחימוביץ': אולי בהינדית.
שלי יחימוביץ': אני לא בקיאה בתיאוריות הרוחניות.
שלי יחימוביץ': הוא מטפח דימוי רוחני וגם הוא מטפח דימוי פילנתרופי באמצעות מרפאות השיניים האלה שמי מממן את מרפאות השיניים?
שלי יחימוביץ': הוא מהכיס שלו?
שלי יחימוביץ': לא, זה לוטוס.
שלי יחימוביץ': זאת חברה שהוא המציא שבסופו של דבר גם הכסף של מרפאות השיניים שנועדו לתת לו דימוי של פילנתרופ ולייצר מצע של לגיטימציה ציבורית, גם הכסף הזה מגיע מציבור המשקיעים.
שלי יחימוביץ': זה הדבר המעוות כאן.
שלי יחימוביץ': יש לנו אדם רוחני, פילנתרופ בכאילו, בעצם הוא משתמש בכספי ציבור ובמקביל לתספורת שהוא הולך לעשות לבעלי האג"ח, הוא גם בונה אחוזת פאר על חמישה דונם בכפר שמריהו וכאילו אין קשר בין הדברים אבל כן יש קשר בין הדברים.
שלי יחימוביץ': יש קשר.
שלי יחימוביץ': אי אפשר להמשיך עם ההפרדה הזאת בין הפרסונה ובין החברה כי כבר הייתי בכמה דיונים בוועדה ואמרו לי לא לדבר אישית אלא שאדבר על הבעיה הכללית.
שלי יחימוביץ': הבעיה היא לא כללית כיוון שיש לה פנים ושמות.
שלי יחימוביץ': מדובר בבני אדם ומדובר במעט מאוד בני אדם.
שלי יחימוביץ': מדובר על מקסימום 15 שחקנים שעושים עלינו את כל הסיבוב הזה.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שכולנו צריכים להתעשת ולצאת מהגדר של חובת הגילוי ולהעניק לרגולטור, שאני בטוחה שיש לו רצון טוב ואני בטוחה שפרופסור האוזר נכנס עם הרבה כוונות טובות לתפקיד המאתגר הזה ובעיניי הוא תפקיד מנהיגותי ולא תפקיד פקידותי.
שלי יחימוביץ': היום רגולטור צריך להיות מנהיג ולהוביל דרך, להוביל טאו, אם לדבר בלשונו של בן דב.
שלי יחימוביץ': לכן אנחנו צריכים לתת לפרופסור האוזר את כל הכלים כדי להוביל את הדרך הזאת.
משה גפני: את ניהלת כמה דיונים בוועדת המשנה על הנושא הזה.
משה גפני: את מתמצאת בזה בוודאי יותר ממני וחשוב מאוד לשמוע מה את אומרת.
פניה קירשנבאום: אני מתפלאת על הטלפתיה, זה בדיוק המשפט בו רציתי לפתוח את דבריי.
משה גפני: רציתי לומר את זה בעצמי.
פניה קירשנבאום: תודה לכבוד היושב ראש וכמובן ליוזמי הדיון.
פניה קירשנבאום: בדיוק לפני חודש התקיים בוועדת המשנה של ועדת הכספים דיון בו אמרתי שאני חוששת לעתיד הפנסיות שלנו בגלל ההשקעה באג"חים.