GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אנחנו מבקשים לדעת אם אתה יכול לומר לנו מה אתם מסכימים או למה הסכמתם ובמה נשאר פער.
אליהו אלבז: שלום לכם.
אליהו אלבז: קודם כל אני רוצה להודות לכם על הזימון לדיון הזה.
אליהו אלבז: אני אתייחס קודם לדברי המנכ"ל.
אליהו אלבז: לא היו שום הבנות בינינו לבין ההנהלה.
אליהו אלבז: יכול להיות שהיו הבנות בין המנכ"ל לבין ההסתדרות החדשה וזה בסדר.
אליהו אלבז: אם יש הבנות ביניהם, זה בסדר, אבל אם זה לא מקובל עלינו, זה לא נקרא הבנות.
אליהו אלבז: ההיתר שנלקח, לא נלקח סתם אלא הוא נלקח כי יש צוותי חירום בחיפה כימיקלים.
אליהו אלבז: 32 אנשים צריכים להיות בצוות חירום בפועל כל יום.
אליהו אלבז: כדי לשבור את רוחם של העובדים, לקחו את צוות החירום והורידו את המספר.
נדב שחר: זה לא נכון.
משה גפני: אני הזהרתי אותך, גם כשדיברנו בטלפון.
אליהו אלבז: אדוני, הייתה כאן גם ועדה של המשרד להגנת הסביבה, צוות החירום ירד ממספר של 32 אנשים ל-12 אנשים.
אליהו אלבז: גם בגין זה נלקח ההיתר.
זהבה גלאון: הפחיתו את מספר האנשים.
אליהו אלבז: ההיתר נלקח כי הורידו את מספר האנשים מ-32 אנשים ל-11 עובדים.
משה גפני: קודם המספר היה 12.
אליהו אלבז: כן.
אליהו אלבז: 12.
אליהו אלבז: סליחה, 12 עובדים.
אליהו אלבז: זה כדי לשבור את רוחם של העובדים.
משה גפני: אז התלוננתם במשרד להגנת הסביבה.
אליהו אלבז: התלוננו כי הוא ניסה לשבור את רוחם של העובדים והוא מאיים עליהם.
אליהו אלבז: ברגע שאנחנו סיימנו בעזרתך את הנושא של האחים עופר ואת הטיפול בנושא של האשלג, איך שסיימנו את הפרויקט הזה, בעזרתו של המנכ"ל הוציאו אותנו להפגנות והוא שילם עבור האוטובוסים ואנחנו שילמנו בחופש שלנו.
אליהו אלבז: הוא איים שהוא יסגור את המפעל.
אליהו אלבז: איך שהוא סיים לפתור את הבעיה של האחים עופר, הוא התחיל לטפל בעובדים.
אליהו אלבז: אין פער כספי.
אליהו אלבז: אני אומר לך שאין פער כספי.
משה גפני: על מה הסכסוך עכשיו?
אליהו אלבז: הסכסוך הוא שהחבר'ה הצעירים של דור ב' שמרוויחים 22-23 שקלים לשעה, שיהיה להם איזשהו אופק, שיהיה להם איזה שהם לוחות שכר, שיהיו להם איזה שהם תוספות שכר נורמאליות.
אליהו אלבז: אדוני, אני 35 שנים בחיפה כימיקלים ועשו עלי כבר סיבוב.
אליהו אלבז: פוטרתי לאחר 25 שנים, חזרתי לעבודה אחרי עשר שנים בחיפה ואם אני מראה לך את תלוש המשכורת שלי, אתה תצחק עלי.
אליהו אלבז: אחר כך אני אראה לכם את תלוש השכר שלי.
אליהו אלבז: אני לא עובר את ה-5,000 שקלים.
קריאה: תראה עכשיו.
אליהו אלבז: בבקשה.
משה גפני: תגיד, אל תראה.
אליהו אלבז: אני אראה להם.
אליהו אלבז: בבקשה, תראו את התלוש.
אליהו אלבז: אנחנו היום 250 עובדים בלי אוכל.
אליהו אלבז: אין משכורות, יש הטרדות, איומים על הבתים שלנו, הפחדות, מעקבים אחרי עובדים.
אליהו אלבז: ההנהלה שמה 160 אלף שקלים רק לעקוב אחרי העובדים.
אליהו אלבז: 160 אלף שקלים לעקוב אחרי העובדים וזה לא אנחנו אומרים אלא אלה חבר'ה במגדל השן שהעבירו אותם למט"ם.
אליהו אלבז: הם מדליפים לנו את כל הדברים האלה.
אליהו אלבז: מה אנחנו מבקשים.
אליהו אלבז: אנחנו מבקשים שציבור העובדים החדש, שיהיה לו איזה אופק.
אליהו אלבז: מה שאתם רואים כאן היום במדינה, זה לא התחיל עכשיו אלא זה התחיל לפני הרבה זמן אלא שזה רק התפרץ עכשיו.
אליהו אלבז: אנחנו שנים בוכים על זה.
אליהו אלבז: אדם עובד כמנהל משמרת והוא מביא הביתה שכר נמוך.
משה גפני: מה אתם מבקשים מההנהלה?
אליהו אלבז: אנחנו מבקשים שלחבר'ה האלה הצעירים שמקבלים 23-24 שקלים לשעה, לשדרג אותם כך שיהיה להם איזה אופק, שיהיו להם תוספות שכר נורמאליות ויהיו להם תנאי שכר הולמים.
אליהו אלבז: זה מפעל שמכניס הרבה כסף למדינה, זה מפעל שמקבל תמיכה מפרויקט המדען, מקבל תמיכה מהמדינה.
אליהו אלבז: כמו שעזרתם להנהלה בנושא האשלג, אני אומר לכם שאתם חייבים לעשות משהו בנושא הזה.
משה גפני: עמיר פרץ, רצית להגיד משפט?
עמיר פרץ: בכמה אנשים מדובר?
אליהו אלבז: מדובר ב-250 עובדים.
עמיר פרץ: לא, כמה אנשים מתוכם הם דור ב'?
אליהו אלבז: דור ב', 140 עובדים.
אליהו אלבז: 107 עובדים הם מדור א'.
זהבה גלאון: ועוד מאתיים עובדי קבלן.
אליהו אלבז: לגבי הפער באחוזים בין דור א' לדור ב', אני יכול להגיד לך מה אני הרווחתי כשהייתי בדור א'.
אליהו אלבז: היום אני מרוויח 4,500 שקלים עם כל מיני שעות נוספות.
נדב שחר: תגיד כמה מרוויחים היום.
משה גפני: לא, אין דיאלוג.
אליהו אלבז: אני אגיד לך.
אליהו אלבז: עובד שהקים את המפעל, פצוע בכל המקומות בגוף שלו, והתמותה אצלנו קיימת.
ישראל ליבוביץ: מר פרץ, אני עובד 28 שנים דור א' ואני מגיע ל-9,000 שקלים בחודש.
אליהו אלבז: כששמענו את הדיון על איתוראן, אני קינאתי בהם.
עמיר פרץ: כמה זמן אתם דורשים בכמה שנים פריסה בתהליך צמצום בין דור ב' לדור א'?
אליהו אלבז: אנחנו לא רוצים להיות דור א'.
אליהו אלבז: הנה, אני אומר לך.
אליהו אלבז: אנחנו רוצים שלחבר'ה הצעירים האלה יהיה איזה אופק.
עמיר פרץ: אלבז, כמה שנים אתה דורש פריסה מדור ב' לדור א'?
אליהו אלבז: חמש שנים.
אלי לוטטי: מתוך 14 שנים שדור ב' נוצר, ב-14 שנים אלה הם לא עמדו בהסכמים שהם חתומים עליהם.
אלי לוטטי: רוצים לצמצם.
אלי לוטטי: נגמרה ההפחתה ואנחנו אומרים שייקחו את כל מה שיש היום לדור א' שהולך ונמחק, הולך ונשחק, קח את הדברים האלה, את מה שנשאר, את טבלאות השכר תחיל גם על דור ב'.
אלי לוטטי: תוך חמש שנים אפשר להחזיר.
עמיר פרץ: אני רוצה לעשות חישוב מהיר כמה זה עולה.
אלי לוטטי: אני אגיד לך כמה אנחנו עולים בכלל וזה מהדברים שלהם.
אלי לוטטי: אנחנו עולים בסך הכול חמישים מיליון שקלים בשנה.
אלי לוטטי: זה מה שאמר לנו מנהל משאבי אנוש.
עמיר פרץ: כל ה-240.
אלי לוטטי: כן, כל ה-250.
אלי לוטטי: 250.
עמיר פרץ: כמה עולה דור א' מתוך החמישים של דור ב'?
אלי לוטטי: אנחנו עולים שני שליש.
נדב שחר: אני אתן את הנתונים.
נדב שחר: דור א', עובדים 110 עובדים.
נדב שחר: עלות ממוצעת של עובד דור א' היא 27 אלף שקלים.
משה גפני: כמה זה בסך הכול?
נדב שחר: תכף נעשה את המכפלות.
נדב שחר: דור ב', עובדים 140 עובדים.
נדב שחר: עלות שכר ממוצעת היא 12.5 אלף שקלים.
אלי לוטטי: 11 אלף שקלים.
אלי לוטטי: 11,600 שקלים.
עמיר פרץ: עלות השכר השנתית שלך היא חמישים מיליון שקלים.
עמיר פרץ: זה נכון?
נדב שחר: אנחנו מחשבים את המספר הכולל.
נדב שחר: זה בערך חמישים מיליון שקלים.
נדב שחר: תכף ניתן לך את הנתון כי אנחנו חברה דולרית וכל הנתונים הם בדולרים.
נדב שחר: תכף אני אתרגם אותם.
עמיר פרץ: אתה אומר 24 שקלים ממוצע ל-110 עובדים.
נדב שחר: 26 שקלים.
אליהו אלבז: זה לא נכון.
משה גפני: מה זה חשוב עכשיו אם זה נכון או לא נכון?
משה גפני: עוד הפעם הגעתם לזה?
משה גפני: בסוף נגיע לאמת, במיוחד עמיר פרץ שהיה שר הביטחון.
עמיר פרץ: ממוצע על 110 עובדים, אתה אומר שיש לך בערך שלושים מיליון רק על ה-110 עובדים.
נדב שחר: נכון.
נדב שחר: 35 מיליון.
עמיר פרץ: יתר העובדים הם 15 מיליון?
קריאה: קצת יותר.
קריאה: עשרים.
עמיר פרץ: כמה הרווח שלך, מה תהליך החישוב שלך לפרישה המתוכננת של אותם מאה עובדים ומה טווח הזמן שמתפנה לך קרוב לכמעט שליש מעלות השכר בגין פרישה מצטברת?
עמיר פרץ: אני מניח שרובם בני 50-55.
עמיר פרץ: אתה הרי לא יכול ליהנות מכל העולמות.
עמיר פרץ: מצד אחד אנשים פורשים ומפנים לך הסכם וזה לא רק עניין של עלויות אלא אלה זכויות וכולי, מצד שני הרי אנחנו לא מצפים ממך שתדלג בבת אחת לממוצע של דור א', אבל אם היית אומר להם למשל שבכל שנה אם יש פרישה של איקס, אתה רוצה לעצמך עשרים אחוזים ושמונים אחוזים אתה מחזיר להם ושיתכננו את השכר החדש שלהם.
עמיר פרץ: אם אתה מתכנן היום עלות שכר על חמישים מיליון שקלים, בטווח ההתייעלות שלך, על איזו עלות שכר אתה רוצה לעמוד בעוד נניח חמש שנים?
נדב שחר: אני רוצה להגיד שני דברים כאשר האחד לא קשור לעניין והעובדים יודעים אותו והוא מקשה עלינו.
נדב שחר: אנחנו חברה דולרית, מאזן דולרי, ולכן עלות העבודה שלנו התייקרה בדולרים בצורה דרמטית והעובדים מזה לא ראו שום דבר.
נדב שחר: אני מסכים עם העובדים שמזה הם גם לא קנו שום קוטג' במכולת.
נדב שחר: אבל זה דבר אחד שיש לו השפעה דרמטית עלינו כחברה ש-97 אחוזים ממנו הולכים ליצוא.
נדב שחר: שנית.
נדב שחר: אנחנו הצענו לעובדים מתוך ההסדר שבסך הכול בחמש שנים יפרשו שלושים עובדים.
נדב שחר: כל העובדים שפורשים מקבלים מאתנו את הפנסיה הצבורה שלהם ממבטחים, כך שהעלות שלהם, רק חלקה היחסי נחסך ובמקום כל אחד מהם, אנחנו מכניסים עובד דור ב' כאשר העלות המצרפית בתוך חמש השנים, גם של עלות ההוצאה של העובד שמקבל פנסיה חודשית בממוצע לחמש שנים כי החלנו את זה רק מגיל 62, פלוס העובד שמחליף אותו, העלות הכוללת של העבודה בחמש השנים הקרובות לא יורדת אלא היא נשארת אותו הדבר או שאפילו עולה לאור החישוב הזה.
נדב שחר: הצענו את זה רק לעובדים ותיקים בגיל 62 שרצים על הסולמות וקשה להם מאוד להמשיך ללכת והם משוועים ליציאה לפנסיה.
נדב שחר: זאת התשובה לגבי השאלה שלך.
נדב שחר: לגבי השאלה השנייה.
נדב שחר: אנחנו הצענו באופן מדרגי לעובדים, חילקנו את העובדים לשלוש קבוצות שכר, והצענו לקבוצה הנמוכה 24 אחוזים בפריסה לחמש שנים, הצענו לקבוצה השנייה 18 אחוזים בפריסה לחמש שנים ולקבוצה מעל 12 אלף שקלים הצענו 15 אחוזים בחמש שנים.
נדב שחר: העובדים במשא ומתן אתנו ביקשו שלא תהיה קבוצה קטנה וקבוצה בינונית אלא לאחד את כולם ואנחנו איחדנו את הקבוצות האלה כדי לפתור את הסכסוך.
נדב שחר: הסכמנו לתת בפריסה של חמש שנים 22 אחוזים כאשר לשלושים עובדים – ונתנו עוד גמישות לוועד כי הוועד טען שיש עובדים שאולי הם לא עובדים בזה וגם הם ירצו להשתתף בתוכנית הפנסיה – נתנו עוד אפשרות להגדיל את תוכנית הפנסיה על פי דרישת העובד לעוד ארבעה להנהלה ועוד ארבעה לעובדים, סך הכול ל-38 עובדים.
נדב שחר: כל העובדים האלה הם בעצם עובדים שימשיכו לקבל את שכרם בפנסיה תקציבית מחיפה כימיקלים.
נדב שחר: לכן אין כאן חסכון בעלות השכר.
נדב שחר: מצד שני, חלק גדול מהמאבק הזה נולד מזה שאנחנו באנו ואמרנו שלעובדים במדרג של השכר הנמוך, הם צריכים ליהנות ולקבל יותר.
נדב שחר: אני באתי לפני שלוש שנים למפעל ובהסכם הקיבוצי האחרון שהיה במפעל העובדים החזקים קיבלו בחמש שנים עשרים אחוזים או טיפה יותר והעובדים החלשים קיבלו 15 אחוזים.
נדב שחר: כל המהומה התחילה מזה שאמרנו שהעובדים החלשים יקבלו עכשיו 24 אחוזים, העובדים הבינוניים יקבלו 18 אחוזים והעובדים החזקים יקבלו 15 אחוזים.
נדב שחר: לכן רמת ההשתכרות והתנאים הסוציאליים בחיפה כימיקלים על כל גווניה היא אחת מהרמות הטובות ביותר שיש במשק.
נדב שחר: נכון שיש עיוותים, נכון שהחבר'ה הצעירים מרוויחים פחות, זה נכון שאני חושב שאני לא מכיר תקדים בשוק הישראלי שהציע בחמש שנים לחבר'ה הצעירים לסגור את הפערים בהיקף שאנחנו הצענו.
משה גפני: רבותיי, אני לא ממשיך את הישיבה.
משה גפני: אנחנו כאן מתחילים להתגלגל למקומות שונים.
משה גפני: אני מציע – אם תגידו לא, אנחנו לא נציע את זה וזה בסדר, תלכו למריבה – שחבר הכנסת עמיר פרץ ייכנס לעניין הזה וינסה להגיע להסכמה ביניכם.
משה גפני: עזבו את המגשרת כי זה לא רלוונטי כאן.
משה גפני: ועדת הכספים לא עשתה למפעל רע עד היום אלא היא עשתה טוב.
משה גפני: היא עשתה טוב לעובדים, היא עשתה טוב להנהלת המפעל.
משה גפני: אני מבקש מחבר הכנסת עמיר פרץ שישב אתכם וינסה להגיע לפשרה או לפשרות או לתהליך כלשהו.
משה גפני: הוא לא שייך לכוח לעובדים ולא שייך להסתדרות החדשה אלא הוא מתמודד על יושב ראש מפלגת העבודה וזה לא קשור בכלל לעניין הה.
מירי רגב: זה לא קשור לליכוד.
זהבה גלאון: ואפילו לא ל-מרצ.
משה גפני: זה קשור ליהדות התורה אבל לא רלוונטי.
מירי רגב: בקיצור, הוא לא מאיים עלינו.
משה גפני: לעמיר פרץ יש ניסיון ציבורי בעבודה עם העובדים ויש לו ניסיון ציבורי גם מהיותו ראש העיר שדרות וגם מהיותו חבר כנסת שנים רבות, שר ביטחון.
משה גפני: אני מעריך שהוא יכול לגשר על הפערים.
משה גפני: הפערים הם לא גדולים.
נדב שחר: זה תחת בית משפט.
משה גפני: עוד הפעם אתה מתחיל אתנו?
משה גפני: נדב, אני מתחייב לך שאם עמיר פרץ מגיע להסכמה אתכם, עם ההנהלה ועם העובדים, ואנחנו נגיד את זה לבית המשפט, בית המשפט לא ייתן לנו נשיקה במצח אבל יגיד לנו יישר כוח.
משה גפני: עמיר, תיכנס לעניין.
רפאל קמחי: אנחנו נשמח שיהיה ליווי ומעקב.
רפאל קמחי: עמיר פרץ הוא דמות מצוינת.
משה גפני: יהיה ליווי ומעקב.
עמיר פרץ: אני לא במעמד של בורר.
עמיר פרץ: אני לא רוצה למצוא את עצמי במצב שאני נכשל במשהו.
עמיר פרץ: אנילא רגיל לזה.
משה גפני: אנחנו עושים כאן מעשה חריג לגמרי.
מירי רגב: אתה במצב של מתווך.
משה גפני: עמיר, להערכתי אתה תפתור את הבעיה.
משה גפני: אני מכיר את הנושא.
עמיר פרץ: אני מוכן לנסות ולדווח ליושב ראש.
משה גפני: על סדר היום פרויקט ערכות המגן.
משה גפני: אני מודה לשר להגנת העורף, השר מתן וילנאי, ולסגן שר הבריאות, הרב יעקב ליצמן שמשתתפים בישיבה הזאת.
משה גפני: היום הנושא הזה לא מקבל את כל הכותרות מכיוון שלא הקימו אוהלים בנושא ערכות המגן.
משה גפני: אנחנו כולנו מקווים שאף פעם הנושא הזה לא יהיה בכותרות מכיוון שהכותרות במדינה משתנות מהר מאוד.
משה גפני: בארץ מתקיימים דיונים רק על נושאים שנמצאים עכשיו בכותרות ועכשיו בכותרות נמצאים נושאים אחרים.
משה גפני: אני מבקש לומר לחברי הוועדה שככל הנראה מחר נקיים דיון על החוק הממשלתי – עוד לא החלטתי – שהעברנו אותו ואז קיבלתי צעקות מהממשלה על הקפאת הפחתת מס החברות, הקפאת הפחתת מס על יחידים שהם בעלי שכר גבוה וביטול העלאת הדלק, דבר שמתוכנן בינואר 2012.
משה גפני: לא הבאתי את זה למליאת הכנסת מכיוון שגם ראש הממשלה ושר האוצר ביקשו ממני להקפיא את החוק הזה שהוא מונח על שולחננו אבל ככל הנראה אני אביא אותו מחר.
משה גפני: יש הצעת חוק ממשלתית והצעת החוק הממשלתית הזאת באה לדיון בוועדה.
משה גפני: לא חשוב איך היא הגיעה.
משה גפני: היא יצאה מכאן בהצבעת פה אחד של חברי הוועדה.
יצחק וקנין: אני היחידי שהצבעתי נגד.
משה גפני: לגבי ההקפאה אתה הצבעת בעד.
יצחק וקנין: לגבי ההקפאה, כן.
משה גפני: החוק אומר שבינואר 2012 מתוכננים כמה דברים.
משה גפני: ראשית, מתוכננת הפחתה של אחוז אחד במס החברות וישלמו עוד פחות, מס ההכנסה של השכירים בעלי השכר הגבוה יורד בינואר 2012 והבלו על הדלק עולה בארבעים אגורות.
משה גפני: זה המצב המתוכנן לינואר 2012.
משה גפני: הגיעה הצעת חוק ממשלתית שדיברה על בעלי השכר הגבוה ואנחנו בוועדה קיבלנו החלטה להקפיא את ההפחתה של מס החברות ולדחות אותו בשנה נוספת, דבר שיכניס הרבה כסף למדינה, להקפיא את ההפחתה של מס הכנסה על בעלי שכר גבוה, דבר שגם הוא יכניס הרבה כסף למדינה, ולעצור את ההעלאה של הבלו על הדלק בגובה של ארבעים אגורות בינואר 2012.
משה גפני: זה רק על המדד של החודש הזה ובחודש הבא זה עלול לעלות, אם לא תיעשה שורת צעדים.
משה גפני: לא הבאתי את זה למליאת הכנסת משום שראש הממשלה ושר האוצר ביקשו להמתין עם זה.
מתן וילנאי: אבל הזמן אוזל.
משה גפני: מדובר ב-2012.
משה גפני: עכשיו הכול משתנה.
משה גפני: שנתיים אנחנו מדברים על זה – על הורדת המסים העקיפים, לא להפחית את מס החברות ולא להפחית את המס על בעלי השכר הגבוה, כל הנושא של הריכוזיות – ונתקלנו בחומה בצורה מצד הממשלה.
משה גפני: בחלק הצלחנו אבל בחלק לא.
משה גפני: אני מקווה שעכשיו נצליח בכל כי הפתרון לדברים האלה היא לא פאניקה.
משה גפני: הפאניקה שמתחוללת עכשיו זה דבר נורא ואיום.
משה גפני: היה אפשר לעשות את זה בלי פאניקה ואני בעד לעשות את זה בלי פאניקה.
משה גפני: מחר אני מתכוון להביא את החוק הזה ויכול להיות שנרחיב אותו.
מתן וילנאי: מחר אתה מביא אותו למליאה?
משה גפני: מחר אני מביא אותו שוב לוועדה.
משה גפני: אני הולך לדבר עם שר האוצר על הרחבתו.
משה גפני: לאור המדיניות החדשה, אני רוצה להרחיב אותו.
משה גפני: המצב הרי ברור לגמרי.
משה גפני: אני גם לא אוהב את המחאות ואת הצורה הזאת של המחאות, כי בסוף על מה מוחים?
מתן וילנאי: המחאה היא אמיתית.
מתן וילנאי: מבחינתי זה ציבור שמוחה בצדק ואסור להקל בזה ראש.
יצחק וקנין: בנושא הבינוי, זה צודק לחלוטין.
מתן וילנאי: העניין שמינהל מקרקעי ישראל מנסה למקסם את הרווחים, שנים אנחנו מדברים על זה.
משה גפני: אנחנו דנים על זה כאן כבר שנתיים.
משה גפני: הכול ברור ושום דבר כאן לא התחדש.
מתן וילנאי: מי היה יושב ראש הוועדה לפניך?
משה גפני: ברוורמן.
יצחק וקנין: תקופה קצרה.
משה גפני: לפני ברוורמן היה סטס ולפניו היה ליצמן.
משה גפני: אנחנו מדברים על זה שנתיים.
משה גפני: המשק הישראלי מאוד חזק ומאוד יציב.
משה גפני: אין בעיה של הכלכלה.
משה גפני: המדיניות נכונה.
משה גפני: הלכו רחוק מדיי.
משה גפני: רחוק מדיי.
משה גפני: זאת מדיניות של ראש הממשלה, של נתניהו, והיה צריך לשנות את זה.
משה גפני: אני בוועדה לא מדבר בכלל על חרדים.
משה גפני: בנושא הזה שאלו אותי ב"חצי היום" ואמרתי שכשטוב לחילוניים, טוב לחרדים, אבל כשרע לחילוניים, לחרדים רע שבעתיים.
משה גפני: במדיניות אני צריך לעזור לכולם.
משה גפני: אומר אתמול נחמיה שטרסלר בערוץ 2 שנקרא פרשן רציני ומביאים אותו בתחילת החדשות: "אזרחי ישראל מעוניינים ביציבות כלכלית, עבור החרדים למשל – כך הוא אומר – כמעט שלא קיימת בעיה לרכוש דירה ברבע מחיר ולקבל משכנתאות".
יצחק וקנין: מאיפה הוא ממציא את הדברים האלה?
משה גפני: אל תתעצבן.
משה גפני: הוא לא שווה את זה.
משה גפני: "מערכת החינוך שלהם מספקת טיפול בילדים עד 4:00 יחד עם ארוחת צהרים כמעט מבלי לשלם כל מחיר.
משה גפני: לצד זאת, בהתנחלויות מאפשרים תנאים מצוינים עד כדי טירוף".
משה גפני: חוץ מזה הוא אומר שנותנים לצבא עוד ששה-שבעה מיליון שקלים, שגם זה מיותר.
מתן וילנאי: זה לא מיותר.
משה גפני: נחמיה שטרסלר כותב דבר לא מיותר?
מתן וילנאי: אתם שניכם יודעים שמה שקובע זאת האווירה.
משה גפני: המצב הזה ברור לחלוטין.
מתן וילנאי: לא נתון כזה או אחר.
מתן וילנאי: לצערי מה שקובע, זאת האווירה שנוצרת ועם זה צריך להתמודד.
משה גפני: אחרי שסיימנו את החלק האומנותי, אנחנו עוברים לפרויקט ערכות המגן.
משה גפני: אנחנו נתחיל עם השר מתן וילנאי, בבקשה.
מתן וילנאי: אני מקווה שנצא היום מכאן עם איזושהי תוצאה ברורה.
מתן וילנאי: אני עוסק בנושא כבר ארבע שנים וזה די מתסכל, למרות שהתקדמנו בכמה נושאים ותכף תשמעו ותראו.
מתן וילנאי: ערכות המגן, זאת החלטה של ממשלת ישראל משנות ה-60 בעקבות המלחמה בתימן.
מתן וילנאי: מי שזוכר, היה פעם דבר כזה.
מתן וילנאי: הצבא המצרי לחם בתימן ומורדים תימנים, כך הם נקראו, הפעילו שם גז חרדל והממשלה קיבלה החלטות.
מתן וילנאי: שר הביטחון הראשון שעסק בזה היה עם עין אחת, משה דיין, ומאז עוסקים בזה.
מתן וילנאי: אני אומר את זה כדי שנקבל את הפרופורציה כמה זמן יש עיסוק בכלל בנושא הזה.
מתן וילנאי: יושב אתי כאן זאב שניר שהוא מופקד על זה במשרד הביטחון, תת-אלוף במילואים, איש חיל האוויר, ויושבים כאן אנשי הכספים של המשרד, סגן אלוף אלון בדש וסגן אלוף מפיקוד העורף.
מתן וילנאי: ליאור עוסק בחלוקת הערכות והוא ייתן לכם דוח קצר איך זה נראה כרגע.
מתן וילנאי: הבעיה המרכזית שאנחנו הובלנו להחלטות קבינט/ממשלה שמחלקים מאה אחוזים ערכות לאזרחים.
מתן וילנאי: זה התקבל בקבינט אולמרט, זה התקבל בקבינט נתניהו.
מתן וילנאי: אני מזכיר לכם שהיו זמנים שדיברנו על ערכות במחסנים וחלוקה בשעת חירום אבל אנחנו מעבר לזה.
מתן וילנאי: אנחנו מדברים על מאה אחוזים ערכות בידי האזרחים, גברים, נשים וטף, ולזה צריך להגיע.
מתן וילנאי: את הנתונים תכף תשמעו.
מתן וילנאי: אנחנו נגיע בגמר החלוקה שמתבצעת כרגע – וכרגע מתבצעת חלוקה – לשישים אחוזים, קצת פחות משישים אחוזים, והבעיה שלנו היא להגיע למאה האחוזים.
מתן וילנאי: זה 1,4-1,5 מיליארד שקלים וזה לא כסף קטן, כולל הצורך הקבוע בכמה מאות מיליונים כל שנה כדי לתחזק את המערכת.
מתן וילנאי: זה המצב בו אנחנו נמצאים.
מתן וילנאי: השתפרנו מאוד באורח החיים של מסכה, השתפרנו מאוד בשליטה במסכות וכל מסכה שמחולקת היום, יש לה מספר אישי ויש לה ברקוד.
מתן וילנאי: אנחנו שולטים ואנחנו יודעים מה קורה.
מתן וילנאי: החלוקה לא על ידי פיקוד העורף כפי שהיה מקובל אלא על ידי חברה אזרחית שזכתה במכרז, במקרה הזה זה דואר ישראל, והיא התחילה לפני שנה וארבעה חודשים ותכף תשמעו את הנתונים ולאן זה מתפתח.
משה גפני: פנתה אלי חברה שיכולה לייצר מסכות והמחיר שלהן זול יותר והן יכולות להיות מתאימות לכל האוכלוסייה, כולל בעלי זקנים.
משה גפני: אתם מכירים את העניין הזה?
משה גפני: סגן שר הבריאות, הרב ליצמן.
יעקב ליצמן: ראש הוועדה ואני נפגשנו אתך בנושא ערכות המגן.
יעקב ליצמן: הנושא מעיק כל הזמן, במיוחד שמפעילים לחץ וכולם צריכים לבוא ולקחת את המסכות האלה, דבר שאוטומטית מביא פחד גם במגזר החרדי כי אין לו מענה.
יעקב ליצמן: בעלי הזקנים.
מתן וילנאי: יש לנו נתונים על החלוקה בבני ברק.
: גם בבני ברק וגם באלעד.
יעקב ליצמן: זאת אומרת, לגפני כן ולליצמן לא.
יעקב ליצמן: מה זה בני ברק?
יעקב ליצמן: אני ירושלמי, אז לא מגיע לי?
יעקב ליצמן: אני אומר לך מה מטריד אותי.
יעקב ליצמן: מטריד אותי אשקלון או באר שבע ואולי גם צפון הארץ, שם אני לא יודע בדיוק המצב הביטחוני.
יעקב ליצמן: הדבר הזה נמשך כבר די הרבה שנים.
יעקב ליצמן: אני כיושב ראש הוועדה כבר טיפלתי בנושא.
יעקב ליצמן: צריך לגמור את זה.
מתן וילנאי: על זה אין דיון.
מתן וילנאי: כולנו רוצים לגמור את העניין.
מתן וילנאי: אין ספק בכך.
משה גפני: , בבקשה.
משה גפני: אני רוצה להגיד לך שאני מאוד שמח על הדיון המינורי הזה שהוא שקט.
משה גפני: אם חס וחלילה היה קורה משהו השבוע הזה, היית רואה מיד ועדת שרים שראש הממשלה מקים בתוך חצי שעה, שלוש מסיבות עיתונאים שעושים בתוך יממה, היית רואה שמחפשים את הראש של מישהו כדי להעיף אותו מכיוון שאין ערכות מגן.
משה גפני: הכול היה קורה אחרת.
משה גפני: אנחנו פשוט מודים לקדוש ברוך הוא שאנחנו מקיימים את הדיון הזה בלי מסיבות עיתונאים של ראש הממשלה, בלי ועדות שרים ובלי שמדיחים או עומדים להדיח את השר המופקד על הנושא הזה.
משה גפני: עוד לא יודעים בדיוק מי הוא השר המופקד על הנושא, האם זה שר האוצר או שר הביטחון.
מתן וילנאי: זה הראש שלי.
מתן וילנאי: זה ברור שזה הראש שלי.
משה גפני: זה רע מאוד שבמדינה שלנו מדברים על דבר שהוא מאוד קריטי ואנחנו הרי יודעים שהוא מאוד קריטי.
משה גפני: יכול מטורף אחד לבוא ולהעיף לכאן טילים שהם טילים להם זקוקים לערכות מגן כי אם לא, אנשים ייפגעו באופן הכי חמור.
משה גפני: אנחנו מקיימים את הדיון הזה עכשיו כשאין את הסכנה הזאת.
משה גפני: עכשיו הולכים לשפוך הון תועפות של כסף כדי לפתור בעיות של הקוטג', הולכים לשפוך הון תועפות כדי לפתור את הבעיה של החלב או של הדלק.
משה גפני: כי עכשיו יש מחאות גדולות.
משה גפני: צריך לעשות את זה עכשיו ברוגע הזה ולמצוא את הפתרון.
משה גפני: סגן שר הבריאות ואני דיברנו עם השר מתן וילנאי ואכן צריך להקדים את המועד של אספקת ערכות המגן לכלל האוכלוסייה.
מתן וילנאי: הכול דברים נכונים.
מתן וילנאי: אני מציע שקודם כל ליאור יציג בשתי דקות את הסטטוס כדי שנדע על מה אנחנו מדברים ואחרי כן זאב שניר, שהוא אמון על כלל המערכת, ייתן את ההיבטים המאוד חשובים שלו.
: כפי שנאמר, מזה שנה וארבעה חודשים אזרחי המדינה מצטיידים בערכות המגן.
: עד לרגע זה כשלושה מיליון אזרחים הצטיידו בערכות מגן וזה אומר שמדובר בכארבעים אחוזים מאזרחי המדינה.
: אנחנו ממקדים את החלוקה באזורים צפופי אוכלוסייה, במטרופולינים, באזור גוש דן, חיפה, אשדוד וקצת רמת הגולן.
: באזורים האלה הכשירות היא כבר מעל חמישים אחוזים.
: באזורים האחרים היא סביב עשרים אחוזי כשירות.
: אנחנו מחלקים בקצב של כ-180 אלף ערכות בחודש.
: האזרחים מגיעים לתחנות החלוקה וגם מתקשרים לדואר ישראל ומזמינים ערכות באמצעות שליח.
: אנחנו מגיעים באמצעות תחנות ניידות גם למוסדות וגם למפעלים חיוניים כדי להנגיש את השירות ולצייד את האזרחים האלה בערכות כאשר הכשירות, גם במוסדות, היא כשבעים אחוזים.
: אותו דבר גם לגבי מפעלים חיוניים.
: אנחנו צופים שהמלאי הנוכחי יספיק לנו עד סוף השנה ואולי עד ינואר-פברואר 2012.
: אנחנו נחלק כ-4.3 מיליון ערכות ובזה יסתיים המלאי הנוכחי.
עפו אגבאריה: 4.3 מיליון נוספים ל-3 מיליון שכבר חולקו?
מתן וילנאי: סך הכול.
מתן וילנאי: מצטבר.
מתן וילנאי: בזה יסתיים המלאי הנוכחי.
יעקב ליצמן: אני מניח שיש עוד הזמנות.
: זה כולל את כל ההזמנות שנמצאות בקנה.
יעקב ליצמן: אם כך, חסרים ארבעים אחוזים.
: יותר מארבעים אחוזים.
מתן וילנאי: ליאור, תודה.
משה גפני: אין מסכות מעבר למסכות השגרתיות.
משה גפני: אין מסכות לבעלי זקנים בתוך המספר הזה?
זאב שניר: ברשותך, אני אתייחס ותקבל תמונה יותר כוללת.
זאב שניר: העיסוק בנושא הזה, כמו שנאמר על ידי השר וילנאי, הוא עיסוק רב שנים.
זאב שניר: התוכנית כולה שעוסקת בהגנת העורף האזרחי מפני האיום הכימי והביולוגי, היא תוכנית הרבה יותר רחבה מאשר ערכות מגן.
זאב שניר: יש נטייה להתמקד בערכות המגן, אבל ברשותך אני אתייחס לתוכנית כולה שהיא יותר רחבה.
זאב שניר: יש לה מספר נדבכים.
זאב שניר: הנדבך הראשון הוא כמובן ערכות המגן.
זאב שניר: הנדבך השני שהוא לא פחות חשוב הוא הכנת כוחות התגובה הראשוניים.
זאב שניר: במסגרת התקציב שאנחנו מקבלים מהממשלה, במסגרת התוכנית להגנת העורף האזרחי, אנחנו מציידים את מגן דוד אדום, אנחנו מציידים את המשטרה, אנחנו מציידים את כיבוי אש, אנחנו מציידים את , כולל בתי חולים.
זאב שניר: אנחנו קונים תרופות, קונים חיסונים, קונים ערכות מגן וגם עושים את החלוקה.
זאב שניר: כלומר, יש כאן תוכנית כוללת.
זאב שניר: בתוך התוכנית הזאת כולה, שהיא תוכנית מאוד יקרה – וכמו שנאמר, היא סבלה לאורך השנים מעליות וירידות.
זאב שניר: כמו שאתה רמזת, יש נטייה שבשנים בהן האיום יותר מוחשי, יש עלייה ואחר כך יש ירידה.
משה גפני: לא רמזתי.
משה גפני: אמרתי את זה ברחל בתך הקטנה.
משה גפני: זה נורא שזה כך, אבל זה כך.
זאב שניר: פעם אחרונה שעמדנו בכשירות יחסית טובה, הייתה ב-2003.
זאב שניר: מי שזוכר, ב-2003 מול המלחמה בעיראק הערכות היו בידי האזרחים בצורה די טובה אבל גם שם הייתה בעיה ושם נוצרה הבעיה כי שם בסיטואציות אחרות גם הוחלט לפתוח את ערכות המגן.
זאב שניר: מי שזוכר, היה ערב שהאזרחים הונחו לפתוח את הערכות ולמדוד אותן.
זאב שניר: ברגע שאתה פותח ערכה, אתה מתחיל לספור לה אורך חיים כי אורך החיים שלה מתחיל להישחק.
זאב שניר: מ-2003 אנחנו במשבר ואני אסביר מה קרה.
זאב שניר: ערכות המגן חולקו, הייתה תחושה אחרי 2003 שהאיום ירד, מי שזוכר את נפילת עיראק ואווירה של אופוריה ושהכל בסדר, ואז בעצם לא עשו כלום.
זאב שניר: לא הוקצו תקציבים, ערכות המגן היו בידי האזרחים ולקח די הרבה זמן למצוא פתרונות להתארגן.
זאב שניר: הייתה החלטה סביב 2004-2005 לאסוף את הערכות מהאזרחים ולהחזיק אותן באחסון מרכזי.
זאב שניר: לא להצטייד במאה אחוזים.
זאב שניר: היו שתי ועדות של ליבנה שבזמנו הוקמו לצורך העניין הזה והן המליצו להחזיק רק שבעים אחוזים במחסנים ולהחזיק באחסון מרכזי ולא בידי האזרחים.
זאב שניר: בעקבות עבודת מטה שעשינו ב-2006-2007, בעיקר 2007, לאור העובדה שהיו משתנים במזרח התיכון ומה קרה לנו, האיום הוא איום מוחשי ולכן ב-2007 בעצם אנחנו התחלנו עבודת מטה שבעצם הסתכלה על הנושא שוב.
זאב שניר: עבודת המטה אמרה שנכון להסתכל על התוכנית הזאת שוב כתוכנית כוללת שבסופה בידי כל אזרח תהיה ערכת מגן בבית.
זאב שניר: זאת אומרת, לשנות את הערכות הקיימות הקודמות, לטפל בתוכנית הכוללת ובעינינו המרכיבים האחרים לא פחות חשובים מערכות המגן כי תשומת הלב הולכת לשם.
זאב שניר: הגענו עם זה אחרי עבודת מטה די מקיפה ודי מתישה לממשלה ובאפריל 2008 קיבלה הממשלה – קבינט העורף – שמאמצים את הגישה שלנו והגישה מורכבת משני נדבכים: האחד, תפיסת הגנה מלאה, שתכף אני אומר מהי ומה העדיפויות שלה, והדבר השני, הגעה למאה אחוזים ערכות בידי האזרחים.
זאב שניר: תפיסת ההגנה אומרת – ואני אומר את זה כי חשוב לזכור את זה – שלאזרח המניע הראשון הוא כוחות התגובה הראשוניים כי אם מד"א, אם כוחות הרפואה ואם המשטרה שצריכה להגיע ולטפל באירוע לא יהיו מסודרים, זה שלאזרח יש ערכות מגן, זה לא עוזר לו כי מישהו צריך לטפל בו.
זאב שניר: לכן הנדבך הראשון הוא טיפול בפיקוד העורף - מה שנקרא כוחות מגיבים ראשונים – כוחות הרפואה, מד"א, כיבוי אש.
משה גפני: והם תחת אחריותך היום.
זאב שניר: כן.
זאב שניר: זה תחת אחריותי.
מתן וילנאי: שלא נטעה לרגע.
מתן וילנאי: הרפואה היא של עם ישראל.
מתן וילנאי: והקופות למיניהן, ויושב כאן סגן השר ויושב כאן דני שהוא אחראי על החירום של משרד הבריאות.
מתן וילנאי: מכבי אש באחריות המשרד לביטחון פנים.
מתן וילנאי: משטרת ישראל היא באחריות המשרד לביטחון פנים.
מתן וילנאי: כל משרד מממש את אחריותו המלאה.
מתן וילנאי: התיאום, ההנחיה וההכוונה, זה אנחנו.
משה גפני: המינוח שהשתמשתי בו הוא לא נכון אבל הכוונה היא שהתיאום הוא אצלכם.