GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: הבנתי, אין בעיה.
משה גפני: אפשר לקבל החלטה שלא צריכים את "אגרקסקו", לא צריך ועדת שרים להפרטה, לא צריך אישור של אף אחד.
משה גפני: תתחילו שיטה חדשה.
משה גפני: יוסי ישי, מנכ"ל משרד החקלאות, אומר יובל רז שהיתה החלטה שמסתמכת על המשרד שלכם, לפרק את "אגרקסקו".
יובל צלנר: חשוב לי להגיד שזו לא היתה החלטה לפרק את "אגרקסקו".
יובל צלנר: זו היתה החלטה - - -
משה גפני: מה שאתה אומר לא חשוב.
משה גפני: לא רלוונטי, ממש לא רלוונטי.
שי חרמש: לא להזרים זה לפרק.
משה גפני: אני כבר הבנתי את הבעיה.
משה גפני: זה בסדר, מאה אחוז.
משה גפני: הגורמים העלומים האלה שיושבים בחדרים – אין בעיה, בסדר גמור.
משה גפני: זה חשוב מאוד כי הוא אומר פה דבר שהוא מאוד - - -
לאה נס: "אגרקסקו" כגוף הגדול והמוביל - צריך להבין שכל השאר הם ברובם גופים קטנים מאוד מאוד מאוד - במשך עשרות שנים בחוץ-לארץ את התוצרת החקלאית, יצרה שוק, יצרה רמת מחירים.
לאה נס: בחודשיים האלה ראינו את רמת המחירים נשברת לרסיסים.
לאה נס: המחירים של התוצרת החקלאית הישראלית ירדו ב-30% ו-40%.
לאה נס: כי כשמפלסת הקרח המרכזית בצד הדרך אז החברות הקטנות נהנו ממילא.
לאה נס: הן קיבלו כמה שקלים פחות, אבל הן נהנו מזה.
לאה נס: יודעים היום מה הולך לקרות לכל הענף הזה כתוצאה מזה שלא תהיה "אגרקסקו".
לאה נס: המגזר החקלאי הולך לחטוף מכה בשנה הקרובה.
חיים כץ: האם המחירים ירדו בהרבה?
חיים כץ: המחאה הציבורית בארץ עזרה לאלה בחוץ-לארץ.
משה גפני: לוקחים את כל המגדלים, ואומרים להם: בואו נעשה ביניכם הגרלה, ומי שיהיה הכי זול.
לאה נס: הולכים לחטוף מכה בשנה הקרובה.
לאה נס: מאבדים שווקים עכשיו למדינות זרות שנקנו בעשרות שנים.
לאה נס: רמת המחירים הולכת להיפגע.
לאה נס: אין ויכוח, כל החקלאים היום – גם אלה שלא עבדו דרך "אגרקסקו" - יודעים שללא "אגרקסקו" כל המגזר הולך לחטוף.
משה גפני: שלמה, אתה תמשיך כי אנחנו רוצים לדעת מה אתה מציע לעשות.
משה גפני: אבל, אני רוצה קודם לברר איפה התקבלה החלטה לפרק את "אגרקסקו".
משה גפני: זה מה שמעניין.
שי חרמש: מי נתן את ההוראה?
משה גפני: מי נתן את ההוראה?
משה גפני: במכתב שלך: "מי נתן את ההוראה".
משה גפני: אני חשבתי שאתה מדבר על משהו בשנות החמישים.
שי חרמש: אני באנלוגיה לעגלה ערופה ולשנות החמישים.
שי חרמש: מי אחראי?
משה גפני: עגלה ערופה לא כל כך קשורה לעניין הזה כי בעגלה ערופה באמת לא יודעים מי אחראי.
משה גפני: כאן אנחנו עוד כמה דקות נדע בדיוק מי אחראי.
משה גפני: זה ממש לא עגלה ערופה.
משה גפני: יוסי, בבקשה.
יוסי ישי: אני מניח שהשאלה שלך היא השאלה הקודמת לגבי תפקידה של "אגרקסקו" בהמשך קיומו של הייצוא החקלאי.
יוסי ישי: כי אם השאלה היא מי נתן את ההוראה לפרק את "אגרקסקו", אז אני לא מוסמך לומר כי אני באמת לא יודע.
משה גפני: אני רוצה לברר את הנקודה הזאת.
משה גפני: אומר משרד האוצר, והוא אומר שהוא גם המוסמך להגיד את זה, שהוחלט – ואמרו את זה גם בבית המשפט לפני שבוע – בדיונים מקצועיים שאין צורך ב"אגרקסקו".
משה גפני: הוא אמר את זה פעמיים.
משה גפני: וכששאלתי אותו: מי החליט את זה?
משה גפני: הוא אמר: בהתייעצות עם הגורמים במשרד החקלאות.
משה גפני: נכון אמרת כך?
משה גפני: אתה האיש הבכיר כאן ממשרד החקלאות.
יוסי ישי: נכון, נכון.
יוסי ישי: ברשותך, אסביר את העניין בשתי דקות.
יוסי ישי: אין ספק של"אגרקסקו" היה תפקיד מרכזי בפיתוח, קידום וביסוס של הייצוא החקלאי.
יוסי ישי: הייצוא החקלאי המפואר לא היה מגיע לאן שהוא מגיע לולא קיומה של "אגרקסקו", כי בעשרות שנות קיומה של חקלאות ישראל היא היתה מאופיינת באלפי חקלאים קטנים, קטנים מאוד, שבקושי יכלו לגדל.
יוסי ישי: זה לא כמו בתעשייה שהתעשיין גם מייצר וגם משווק כי הוא גדול, החקלאי הוא קטן.
יוסי ישי: יש לו חמישה, שבעה, עשרה דונם חממות או כמה עשרות דונמים של מטעים.
יוסי ישי: הוא יכול רק לייצר ולגדל, אין לו שום אפשרות להתעסק בייצוא, ובכל הלוגיסטיקה שקשורה בייצוא.
יוסי ישי: לכן, אין ספק שקיומה והקמתה של "אגרקסקו" היוותה את הבסיס לקיומו של הייצוא החקלאי.
יוסי ישי: מאז היה שינוי.
יוסי ישי: מצד אחד, מספר החקלאים קטן.
יוסי ישי: במקום עשרות אלפים יש כבר 15,000 - 17,000 חקלאים.
יוסי ישי: שנית, הם הפכו להיות גדולים.
יוסי ישי: חקלאי כבר לא מגדל שבעה או עשרה דונם חממות, אלא הוא כבר מגדל מאה, מאתיים, ושבע מאות דונם חממות.
יוסי ישי: חקלאי לא מגדל שישים או שבעים דונם מטעים, הוא כבר מגדל מאות דונמים של מטעים.
יוסי ישי: שנית, כל פלטפורמת הייצוא הפכה להיות הרבה יותר פשוטה.
יוסי ישי: יש אינטרנט, יש פקס, יש פלאפון.
יוסי ישי: מה שהיה מאוד מאוד מסובך לפני עשר שנים, הפך להיות היום הרבה יותר קל.
יוסי ישי: למשל, קיבוץ שלוחות מייצא את כל הגזר שלו שזה מאות אלפי טון בשנה עם שתי פקידות שיושבות באזור בית שאן – דבר שבעבר נעשה עם עשרות עובדים ושליחים, וכל מה שקשור בכך.
יוסי ישי: זו הסיבה שרפול פתח את הייצוא כאשר הוא זיהה את העניין ב-1998.
יוסי ישי: עד אז "אגרקסקו" היתה בלעדית.
חיים כץ: עכשיו אתה מסביר לנו למה החלטתם לקבל החלטה לסגור את "אגרקסקו"?
יוסי ישי: אני נתבקשתי להסביר את חשיבותה של "אגרקסקו".
חיים כץ: אתה אומר: עד אתמול היינו צריכים.
חיים כץ: ממחר לא צריך.
משה גפני: לא, הוא לא אמר את זה.
משה גפני: הוא אמר מה השתנה.
יוסי ישי: רפול זיהה את התמונה הזאת ב-98', והוא פתח את הייצוא לחברות מתחרות, ומאז קמו מעל ל-80 חברות יצוא של תוצרת חקלאית, ו"אגרקסקו" ירדה לרמה של מתחת ל-30% מנתח השוק.
יוסי ישי: למרות זאת, אנחנו ראינו חשיבות בהמשך קיומה של "אגרקסקו".
יוסי ישי: לפני תשעה חודשים "אגרקסקו" נקלעה לקשיים.
יוסי ישי: יחד עם האוצר התקבלה החלטה לנסות לשקם אותה.
יוסי ישי: הוזרם לה תקציב.
יוסי ישי: לדעתי, הניסיון כשל.
אורלי לוי אבקסיס: למה הוזרם לה?
יוסי ישי: בגלל שהיתה הערכה שבהזרמה יחד עם תוכנית הבראה ניתן לשקם את החברה.
אורלי לוי אבקסיס: כמה הוזרם?
קריאות: 55 מיליון.
חיים כץ: אבל, הדירקטורים קיבלו תמורה, שליטה.
יוסי ישי: לצערי, הניסיון כשל, ומרגע זה בתפקידי כמנכ"ל משרד החקלאות, אני צריך להבטיח שהייצוא לא ייפגע.
יוסי ישי: מרגע זה ועד עכשיו, כל מה שאני עושה – ואני עושה את זה בצורה סיסטמתית, ברורה – אני בודק את עצמי.
יוסי ישי: ראשית, יוצר פלטפורמה שתאפשר לחקלאים להמשיך לייצא.
יוסי ישי: שנית, מסיר חסמים מכל סקטור ומכל ענף לייצא.
יוסי ישי: אני מקיים ישיבה כזאת אחת לשבועיים עם כל מזכירי הארגונים, על כל המגדלים.
יוסי ישי: נכון לעכשיו, לא ידוע לי על חקלאי שאין לו פתרון לייצוא לשנה הבאה.
יוסי ישי: נשארה לי עדיין בעיה קשה מאוד שהוזכרה כאן, וזה קבוצה של כ-600 חקלאים שייצאו תוצרת ל"אגרקסקו" עד 30 ליוני.
יוסי ישי: הכספים שלהם תלויים כרגע בחברה.
יוסי ישי: הנושא נמצא בדיון בבית המשפט.
משה גפני: הם לא קיבלו תמורה.
משה גפני: יוסי, יובל רז אומר שהיתה התייעצות עם משרד החקלאות.
משה גפני: האם זה לא נכון לגבי האם להמשיך את "אגרקסקו", כן או לא?
יוסי ישי: היתה התייעצות עם משרד החקלאות האם הייצוא החקלאי מותנה בהמשך קיומה של "אגרקסקו", והתשובה היא לא.
משה גפני: שלמה, בבקשה.
לאה נס: סליחה שאני מחייך – זה בסדר.
לאה נס: קודם כל, ברמה העובדתית - - -
יוסי ישי: אני מבקש מהיושב-ראש שקצת יגן פה על הפקידים.
יוסי ישי: גם עליי, אבל ודאי גם על האחרים שהם יותר צעירים ממני.
יוסי ישי: כפקידים אנחנו מוגבלים בדברינו.
יוסי ישי: אנחנו לא מתפרצים, אנחנו שומרים על כבודה של הוועדה.
יוסי ישי: הייתי מבקש שלא יגחכו ושיתייחסו אלינו בכבוד.
יוסי ישי: אני לא מדבר עליי, אלא על חבריי.
שי חרמש: היתה פשוט ציפייה ש- - -
משה גפני: שי, הוא מדבר אליי.
משה גפני: הוא לא מדבר אליך.
משה גפני: עם כל הכבוד, אתה לא יושב-ראש הוועדה.
משה גפני: יוסי, קיבלתי את הדברים שלך.
משה גפני: נגן על הפקידים.
משה גפני: מנסים לעשות משהו.
שי חרמש: יוסי, היינו זכאים ל- - -
משה גפני: שי, אתה לא יושב-ראש הוועדה.
משה גפני: יעקב, האם מיניתם אותו בקדימה ליושב-ראש ועדת הכספים או ועדת העבודה והרווחה?
יעקב אדרי: אין חשש.
שי חרמש: חבר הכנסת גפני, לפרוטוקול, אם זה תלוי בקדימה זה לא יקרה.
משה גפני: אני יודע להפריע יותר ממך.
משה גפני: יוסי ישי דיבר לחיים כץ ואליי.
משה גפני: הוא לא דיבר אליך, עם כל הכבוד.
משה גפני: אל תתערב בזה.
משה גפני: יוסי, אני מקבל את הדברים.
משה גפני: אף אחד לא רוצה להעליב פה מישהו או לפגוע במישהו.
שי חרמש: האם מותר מילה קטנה?
שי חרמש: האם היינו זכאים לדרג יותר בכיר?
משה גפני: אי-אפשר לדבר בוועדה הזאת.
משה גפני: משהו כאן עובר עליך.
שי חרמש: בוודאי.
משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא רק "אגרקסקו", זה כל ישיבה.
משה גפני: אנחנו בתהליך של בירור על מנת לדעת.
משה גפני: קיבלנו תשובות, והתשובות הן עמדתו של משרד החקלאות, וזה בסדר.
משה גפני: אף אחד לא מגחך על העניין הזה, מכבדים את זה.
משה גפני: יוסי, עמדת משרד החקלאות – ותתקן אותי אם אני טועה – שהייצוא החקלאי יכול להסתדר בלי "אגרקסקו", נקודה.
יוסי ישי: הייצוא החקלאי היה שמח להמשיך לתפקד באמצעות "אגרקסקו".
יוסי ישי: אבל זה ש"אגרקסקו" קרסה , הייצוא החקלאי לא התחסל.
משה גפני: מאה אחוז, בסדר.
משה גפני: ד"ר נס, בבקשה.
לאה נס: אני מכבד מאוד את כולנו.
לאה נס: לא אמרתי עליך שום מילה רעה, אדוני.
משה גפני: לא, הוא דיבר אלינו.
חיים כץ: זה לא נושא העניין, תיגע בעניין.
לאה נס: ההתגוננות הכי טובה היא לזרוק משפטים כלליים.
לאה נס: אבל, לכם יש תפקיד שבשבילו מינו אתכם, ואתם צריכים לכבד את התפקיד שבשבילו מינו אתכם, ולעשות אותו.
לאה נס: העובדה היא שבחודשיים וחצי מאז ש"אגרקסקו" קרסה לא קיבלתי טלפון אחד, לא ממך, מאף פקיד במשרד החקלאית, על מנת להבין מה העובדות ומה קורה שם, מה עם 2,500 לקוחות שבמשך עשרות שנים הצליחו לשמר אותם בחוץ-לארץ?
לאה נס: האם הם לא עוברים לקניה או לצ'ילה, או למדינות אחרות עכשיו?
לאה נס: מה מצב המחירים ומה קורה שם בשווקים היום?
לאה נס: טלפון אחד לא קיבלתי.
לאה נס: המצב העובדתי הוא כלהלן.
לאה נס: זה נכון שכל אחד יכול ללכת היום ולחפש איזשהו פתרון לקונטיינר שלו, ולמצוא את זה בחוץ-לארץ.
לאה נס: האם אתה יודע מה עשו להם עכשיו?
לאה נס: אספו 30 מגדלים ישראלים בחדר בהולנד, ואמרו להם: אין בעיה.
לאה נס: בואו נעשה אן דן דינו ביניכם.
לאה נס: זה המחיר שאני רוצה.
לאה נס: אני מקבל את הסחורה של אלה שיתיישרו, ואני לא לוקח את השאר.
לאה נס: שופרסל עושה להם בארץ אותו הדבר.
לאה נס: היא עושה להם מכרז, והיא תקבל את מי שייתן את המחיר הכי זול.
לאה נס: האחרים הולכים לאבדון.
לאה נס: אני בכלל לא יודע איך אתה פותר את הבעיה לאותם 600 אנשים שחייבים להם כספים.
לאה נס: אבל, עובדה היא שלא קיבלתי טלפון אחד.
לאה נס: "אגרקסקו" לא רק הובילה שוק ושמרה על רמת המחירים, ושמרה על השווקים ועל הלקוחות האלה שבמשך שנים השיגו אותם.
לאה נס: היא גם תמכה בחקלאות, עשתה מחקרים, פיתחה דברים, זנים חדשים.
לאה נס: היה גורם שמוביל את זה.
לאה נס: המדינה החליטה שרוצים להפריט את "אגרקסקו" לפני שלוש שנים.
לאה נס: אפשר להפריט חברה, אבל ישנה דרך שבה עושים הפרטה.
לאה נס: הפרטה לא עושים על גב המסכנים שחייבים להם כסף, הפרטה עושים בצורה מסודרת.
לאה נס: אני לא אומר שהמדינה צריכה ללכת ולשלם את כל החובות של "אגרקסקו", אבל יש דרך לעשות הפרטה.
לאה נס: איך היה הדיון?
לאה נס: יש לי את הפרוטוקולים, בסוף הפרוטוקולים ייפתחו.
לאה נס: עשו איזשהו דיון תיאורטי והזמינו כמה מגדלים.
אורלי לוי אבקסיס: מתי עשו את הדיון?
לאה נס: לפני חודשיים-שלושה, לפני כמה חודשים כאשר דיברו על מצב החברה.
לאה נס: שאלו אנשים.
לאה נס: אחד אמר שהוא מסתדר, ושיש לו דרך לשווק – אני כן צריך, לא צריך.
לאה נס: לא בדקו מהן האלטרנטיבות ומה המשמעות מעבר לזה.
לאה נס: לא עשו מחקר עומק, לא בדקו נתונים, אלא סתם כמו ההזרמה של 55 מיליון שקל.
לאה נס: לטעמי, זו הזרמה רשלנית.
לאה נס: קיבלו בקשה, והזרימו כסף.
לאה נס: הבקשה נמצאת ברשותי ואני יכול להראות לכם מה כתוב שם.
לאה נס: לא הלכו לראות האם החברה צריכה תוכנית הבראה או מה מצבה.
לאה נס: פתאום יומיים אחרי זה, לא חודש - - -
אורלי לוי אבקסיס: האם העובדות שקיבלנו כאן לא נכונות?
אורלי לוי אבקסיס: האם הזרמת הכספים לא היתה מגובה בתוכנית הבראה?
לאה נס: אמרו: יעשו תוכנית הבראה, יטפלו בחברה.
לאה נס: קיבלו מכתב, הזרימו 55 מיליון, וזה נקרא רציני.
לאה נס: יומיים אחרי זה אומרים להם: יש לנו בעיה, צריך עוד כך וכך.
שי חרמש: אורלי, וקיבלו מניות.
חיים כץ: קיבלו מניות על ה-55 מיליון.
לאה נס: לכן, כל הטיפול בעניין הזה הוא טיפול רשלני.
לאה נס: אם מישהו פה חושב שזה נעשה אחרת אז זה לא נכון.
לאה נס: כל המגזר החקלאי – ואני מדבר איתכם על אנשים שלא עובדים היום דרך "אגרקסקו" - כולם מבינים היום את הנזק שהולך להיווצר למגזר החקלאי כתוצאה מאי קיומה של "אגרקסקו".
לאה נס: אני הצעתי למדינה שתי אפשרויות בדיונים שלי יחד איתם.
משה גפני: כשאתה אומר "למדינה" למי אתה מתכוון?
לאה נס: לצערי, שלחו לי - הפרקליטה שמייצגת את המדינה - אחרי לחץ כבד של השופטת, ואחרי שבדיון האחרון שאלו: האם מישהו דיבר איתה?
לאה נס: אמרתי: כן, אני דיברתי איתה.
לאה נס: אבל, היא לא מחליטה, ואחרי פנייה נוספת.
לאה נס: בסופו של דבר, היה דיון עם אנשים שהם לא מחליטים, אלא אנשים שמדווחים – חלקם יושבים פה, חלקם לא יושבים פה וכו'.
משה גפני: את מי שלחו אליך?
לאה נס: את האנשים שיושבים פה, ועוד שני אנשים.
לאה נס: אני הסברתי להם את המצב.
משה גפני: יובל רז, ואת.
לירז דמביץ-כהן: עו"ד לירז דמביץ מהלשכה המשפטית באוצר.
לירז דמביץ-כהן: אם יורשה לי - - -
משה גפני: יורשה לך בתורך.
משה גפני: ואת מהרשות החברות הממשלתיות?
יפעת יאיר: כן, יפעת יאיר – רשות החברות הממשלתיות.
משה גפני: אתם נפגשתם עם ד"ר שלמה נס - כולכם.
קריאות: כולנו.
משה גפני: לא היה מניין להגיד קדיש דרבנן, בסדר.
לאה נס: נתתי סקירה ארוכה מה הן האפשרויות ומה קורה, והצעתי להם שתי אפשרויות.
לאה נס: אגב, כשהמדינה ראתה שיש לה בעיות באל-על, המדינה החליטה שהיא צריכה לייצב את זה כי זו חברה חשובה לאומית, ויימצא המקום הנכון להפריט את זה.
לאה נס: אדוני היושב-ראש, נעשתה לכם עכשיו עבודת הפרטה דה-לוקס.
לאה נס: כי אותן בעיות שהיה קשה לפתור אותן ב"אגרקסקו" במצב הקיים, במסגרת הקפאת הליכים תחת בית המשפט, פתרו לכם את הבעיה.
לאה נס: פתרו את בעיית החוזה עם האוניות, פתרו בעיות אחרות שהיו לחברה.
לאה נס: החברה הזאת היום היא חברה יעילה, חברה שמרוויחה כסף.
לאה נס: אנחנו גבינו 45 מיליון יורו בחודשיים הכי קשים שלה.
לאה נס: זה רק מראה לכם איך המערכת עובדת מול לקוחות בחוץ-לארץ שם.
לאה נס: היום החברה היא חברה נהדרת.
לאה נס: יש לכם אפשרות לחזור חזרה ולהגיד: רגע, אנחנו נכנסים היום חזרה לחברה.
לאה נס: אנחנו מייצבים אותה, ונפריט אותה בצורה חכמה.
לאה נס: נגיע להסדר עם הנושים, נפרוס להם את האג"חים.
לאה נס: נמצא פתרון.
לאה נס: אבל, לא לזרוק את הכול לרחוב במה שנקרא נטישה.
לאה נס: זו אפשרות אחת קצת יותר מורכבת שהיתה קיימת, אבל היא קיימת גם היום.
לאה נס: אפשרות אחרת – אם אתם לא רוצים, ואתם רוצים לנטוש, עדיין השארתם פצועים בשטח.
לאה נס: השארתם אנשים שעל הגב שלהם אתם עושים את ההפרטה הזאת, על מאות חקלאים שיכולים לקרוס מחר, מאות ספקים, מאות עובדים, ועל הגב של כל מיני גורמים.
שי חרמש: אמרת הפרטה או סגירה?
לאה נס: הפרטת סגירה, בסדר?
לאה נס: סגירת הפרטה, מה שנקרא מבחינתם.
לאה נס: מה אמרו להם הנושים?
לאה נס: תבואו, תירתמו.
לאה נס: תראו איזושהי התייחסות מינימאלית.
לאה נס: תעמידו סכום מסוים שיהיה הסדר סביר.
לאה נס: שישמרו את אותם 650 מגדלים שהולכים לקרוס, שיעזרו לעובדים לקבל את הפיצויים שלהם – איזושהי מתכונת.
לאה נס: אתם לא צריכים לשלם את כל חובות "אגרקסקו", אבל איזושהי מתכונת סגירה מכובדת.
לאה נס: ישבנו בדיון באוצר, דיברנו עם מנכ"ל משרד החקלאות.
לאה נס: לצערי, התשובה היתה: לא, לא.
לאה נס: לכן, ביקשתי שיבואו אנשים שהם מחליטים כי התשובה היא לא.
לאה נס: לגבי האג"חים – החברה הזאת גייסה 200 מיליון שקל באגרות חוב בהקצאה שנעשתה.
לאה נס: לנו יש את הרשימה.
לאה נס: אני אעביר לכם את הרשימה, אני לא בטוח שלאגף שוק ההון יש את זה.
לאה נס: כל הגורמים הגדולים בשוק ההון מושקעים שם בהיקפים גדולים באג"חים של "אגרקסקו", כי זו היתה הנפקה נהדרת.
לאה נס: חברה של המדינה, בגיבוי של המדינה, חברה טובה, למה לא להשקיע?
חיים כץ: ריבית של 8.5%.
לאה נס: מה שקבעו להם במסגרת ההנפקה.
חיים כץ: שמשקף סיכון.
יורם בונן: לא 8.5%.
יורם בונן: זה 6.25% - מה שהיה בזמן הרלוונטי 2.5% מעל אג"ח ממשלתיות, זה בדיוק המרווח שמגייסת היום חברת חשמל.
לאה נס: אני לא רוצה להיכנס כאן, אני לא נציג אגרות החוב.
לאה נס: יכול להיות, כמו שאמר אדוני-היושב אמר, שבוועדות ההשקעות של "עמיתים" או מקומות אחרים, לא דנו ועשו החלטה כי מישהו במדינה אמר להם לקנות או לא לקנות – זה לא משנה כרגע לצורך העניין.
חיים כץ: זה משנה.
חיים כץ: מאוד משנה אם נתנו להם הוראה לקנות, ולא ישבה ועדת השקעות וקיבלה החלטות, והם כממונים על-ידי המדינה לא היתה להם ברירה, והם קנו את הסחורה בשביל לסגור את ההנפקה.
חיים כץ: זה מאוד משנה כי אין שם דירקטוריון.
חיים כץ: המדינה היא גם השופטת וגם התליין בעניין הזה.
חיים כץ: זה עבירות פליליות, מה זה "לא משנה"?
לאה נס: הכסף הגדול הזה הולך היום לאיבוד.
לאה נס: אבל, מה שיותר חמור בהקשר הזה הוא שלא רק הכסף הזה נאבד.
לאה נס: יש היום מהלכים ארוכים ומאוד מורכבים בשוק ההון בעשרות חברות שנקלעות לקשיים, למציאת פתרונות והסדרים לכספי הפנסיה של העמיתים שמושקעים בהן.
לאה נס: יש משבר כלכלי שחלקו נובע מסיבות חיצוניות בעולם, ומסיבות אחרות, ומנסים למצוא פתרונות.
לאה נס: אלה שמכונים "טייקונים" בתקשורת באים ומנסים למצוא פתרונות.
לאה נס: לא חשוב כרגע אם מתווכחים על זה שיתנו יותר או פחות, תספורת כזאת או אחרת.
לאה נס: הם יושבים ומנסים לתת פתרון, מנסים להציע כסף.
לאה נס: אני לא נכנס כרגע לשם ספציפי.
לאה נס: זו הפעם הראשונה פה שהטייקון או הגורם הכי גדול במדינה - - -
חיים כץ: לא הראשונה, אבל קיצוני.
לאה נס: אוקיי, קיצוני.
לאה נס: הגורם הכי גדול במדינת ישראל לא אומר: אוקיי, אני אירתם, אני אעמיד סכום מסוים, אני אציע הסדר מסוים.
לאה נס: הוא אומר: אתם לא מעניינים אותי, פשוט לא מעניינים אותי – התעלמות מוחלטת.
לאה נס: אמר לי אתמול עו"ד שמייצג חלק מההסדרים: דע לך, אחרי הסיפור של "אגרקסקו" אנחנו לא יודעים מה לעשות עם עצמנו, כי כולם אומרים לנו: מה אתם רוצים?
לאה נס: תראו מה המדינה עושה "אגרקסקו".
לאה נס: מה אתם רוצים מאיתנו?
לאה נס: האם אתם מתווכחים איתנו על לתת למשקיעים שני שקלים יותר?
לאה נס: תראו, המדינה בכלל לא מתייחסת אליכם בכלל.