GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמיר הלר: אחד הדברים הראשונים שנבדקו---
מגלי והבה: איזה חוק זה?
אמיר הלר: החלטת הממשלה 1060 היא החלטה שקבעה אזורי עדיפות לאומית, בין היתר בתחום הדיור.
אמיר הלר: לקחנו את כל רשימת היישובים והחלנו עליהם קריטריונים שוויוניים, כשהדבר הראשון שבדקנו זה היכן קיימות תכניות בניין עיר לבנייה רוויה של מעל 250 יחידות דיור.
אמיר הלר: קרי, לשאלתך, חבר הכנסת אדרי, אמורים ואפשר לבנות במקומות האלה בנייה רוויה ויש---
יעקב אדרי: זה רק מחזק את מה שאמרתי, אגב.
משה גפני: זאת אומרת, הרשימה שמופיעה פה, אופקים, אלסייד, בועיינה---
אמיר הלר: כן, לכולם יש תכניות בניין עיר של 250 ויותר.
משה גפני: למה למשל בית"ר עילית לא נמצאת פה?
אמיר הלר: לגבי יישובי יהודה ושומרון תיכף אני אגיד בנפרד.
אמיר הלר: אני רק אשלים את התהליך של המיון שנעשה.
אמיר הלר: כדי לתת את הסוג של ההטבה הזאת אנחנו חיפשנו את היישובים, בגלל מגבלות תקציב, כי אחרת היינו נותנים את זה לכולם, משרד השיכון והשר והמנהל הכללי רצו לתת לכל היישובים, אבל בגלל ויכוחים ובעיות תקציב הוחלט לעשות את החלוקה ואת הקבוצה---
משה גפני: זה אזור עדיפות א', לפי החלטת הממשלה, ובמקום שיש תב"עות (תכניות בניין ערים) מאושרות לפחות ל-250---
קריאה: ארבע יחידות דיור לדונם.
אמיר הלר: נכון.
אמיר הלר: ולקחנו את כל היישובים שיש להם תב"עות של לפחות 250 יחידות דיור בבנייה רוויה ועליהם הכנו מבחנים של ערך קרקע.
אמיר הלר: בדקנו לפי שיווקים שנעשו על ידי המשרד ומינהל מקרקעי ישראל בין שנת 2007 ל-2010, במקום שבו ערך הקרקע, לא כולל פיתוח, הוא בשיעור של 30% מערך קרקע מפותחת.
אמיר הלר: במקומות שזה מעל זה, לא היה זכאי.
אמיר הלר: אני אסביר.
אמיר הלר: אני אתן לכם דוגמה של יישוב שיצא מהרשימה, באר שבע או אילת.
אמיר הלר: אלה יישובים שבהם, עם כל הבעיות והצרות שיש ביישובים ויש צורך לסייע להם, ערך הקרקע שם במכרזים בין שנת 2007 לשנת 2010 גבוה, קרי הוא הצליח להכיל ביותר מ-30% את הוצאות הפיתוח.
אמיר הלר: זאת אומרת אחרי שמנכים את הוצאות הפיתוח נשאר למינהל מקרקעי ישראל, כתוצאה מהמכרז, יותר מ-30% מערך קרקע מפותחת.
אמיר הלר: באילת, למשל, יש 64% בתוצאות המכרזים, בין 2007 ל-2010, שזה גבוה מאוד.
משה גפני: מחיר הקרקע גבוה?
אמיר הלר: כן.
פניה קירשנבאום: כי הם הולכים הפוך, הם הולכים למכרז על הקרקע ולא למחיר של המשתכן.
משה גפני: אבל למה זה גבוה?
שי חרמש: חבר הכנסת גפני, ראית אותי אתמול משתלח בשר אטיאס.
משה גפני: אם הייתי רואה, הייתי משתיק אותך.
שי חרמש: ניסית ולא הצלחת.
שי חרמש: קיבוץ משמר הנגב קיבל שמאות קרקע להרחבה 600,000 שקל, שמאות מינהל מקרקעי ישראל לחצי דונם, אז מה אתה מתפלא?
שי חרמש: והפיתוח הוא 170.
משה גפני: למה ערך הקרקע הוא כל כך גבוה?
משה גפני: בוא נעשה הפוך, אני אתן לחברי הכנסת לדבר, אני לא הצלחתי להבין.
משה גפני: אני מבקש שתרשמו את כל הדברים ותשיבו על הדברים.
גאלב מג'אדלה: ותחשבו איך אפשר להכניס את מודיעין.
משה גפני: חבר הכנסת שי חרמש ראשון.
שי חרמש: אני רוצה לומר שאני מאוכזב ממה שאני רואה פה, לא מהיוזמה, כי זו לא היוזמה הראשונה שאני חושב שהיא לא תביא הרבה דברים---
משה גפני: למה הצבעת אתמול נגד החוק?
שי חרמש: אני אגיד לך למה, כי אני לא מאמין שייצא מזה משהו.
שי חרמש: אני אומר לך ביושר, חבר הכנסת גפני, אמרתי את זה גם לך וגם לשר שטייניץ אתמול במליאה.
פניה קירשנבאום: היית בוועדה, היית בדיונים של---
שי חרמש: לא, במליאה אתמול.
שי חרמש: היחיד שהצביע נגד.
פניה קירשנבאום: אז חבל שלא היית בוועדה.
שי חרמש: תנו לי רגע אחד להסביר.
שי חרמש: שאלת שאלה, חבר הכנסת גפני, עוד דקה אחת להסביר.
שי חרמש: ברגע שאתה מחזיק נכס בתל אביב ומשכיר אותו לקליניקה, לעורך דין, לגניקולוג, לפתולוג, לכל מה שאתה רק רוצה, משכיר אותו בחוזה ארוך טווח, ל-10-15 שנים, ומקבל תשואה על ההון של 6.5%-7%, כי זה שכר הדירה בתל אביב, ועוד עליית ערך של הדירה, שום פטור ממס לא יזיז בלטה החוצה.
שי חרמש: במקום שהממשלה תעשה מהלכים אמיתיים, זורים חול בעיניים, מעבירים חוק, עושים דרמה, יובל עומד ונושא ברכה משגית ועד לגפני, ואני יושב ויודע שלא ייצא מזה כלום.
שי חרמש: אז אמרתי, לא ייצא מזה כלום והצבעתי, יחיד, נגד.
יעקב אדרי: ייצא, אבל זה יהיה מזערי מאוד.
פניה קירשנבאום: ייצא, אבל יהיה זניח.
פניה קירשנבאום: זה משפט שאני מוכנה לקבל.
פניה קירשנבאום: אבל זה עוד עידוד לתהליך הזה.
משה גפני: אני יכול להגיב לך?
שי חרמש: היות וחבר הכנסת גפני תמיד מאשים אותי שאני הולך עם האוצר, אז פעם אחת אני מצביע נגד האוצר, אז הוא צועק במליאה, 'שי, מה אתה עושה?'
משה גפני: הלכת עם האוצר.
גאלב מג'אדלה: לא הצבעת בהצבעה הנכונה.
משה גפני: הלכת עם האוצר, האוצר נלחם נגדי.
משה גפני: תראה, אתה מביא את הדוגמה של מישהו שהשכיר דירה בתל אביב ל-15 שנה והוא מקבל על זה שכירות הרבה כסף.
משה גפני: אני אביא לך דוגמאות אחרות.
משה גפני: יושב עורך דין זקן בתל אביב והוא רוצה להתפטר מהנכס הזה והוא בינתיים משכיר אותו.
משה גפני: הוא קנה את הנכס הזה לפני 10 שנים, או לפני 20 שנה בחצי מיליון שקל, עכשיו זה שווה 4 מיליון שקלים והוא רוצה להתפטר מזה, אבל הוא עושה חשבון שהוא ישלם על זה מס שבח כל כך הרבה כסף שלא כדאי לו למכור את זה, אז הוא משאיר את זה ככה.
משה גפני: ברגע שיש את החוק הזה, יש לו עכשיו שנתיים---
שי חרמש: כמה יש כאלה?
משה גפני: מלא.
שי חרמש: אחד בעיר, שני בכפר.
משה גפני: מה אתה מדבר?
משה גפני: בחייך, כל אחד מאיתנו מכיר---
שי חרמש: אף אחד לא רוצה להתפטר מדירה.
פניה קירשנבאום: אף אחד לא רוצה להתפטר מנכס, זה הדבר המניב ביותר היום.
משה גפני: אבל, חברת הכנסת קירשנבאום, האיש רוצה מזמן להתפטר מזה, הוא מחזיק את זה בגלל שהוא צריך לשלם מס שבח.
יעקב אדרי: אבל זה מתי מעט.
משה גפני: אבל התפלאתי למה הוא מצביע נגד, חשבתי שהוא עבר לאוצר.
שי חרמש: אני מציע לדון בגופו של חוק ולא לגופו של הבן אדם.
משה גפני: התחלתי לבדוק באוצר עם מי שי חרמש הולך, בגלל שמשרד המשפטים היה בעד, רשות המסים היתה בעד, כל האגפים במשרד האוצר היו בעד---
שי חרמש: כי זה לא יעלה להם כסף, כי זה לא יקרה.
משה גפני: חוץ מאגף התקציבים שניהל מלחמת עולם, כולל התקפות נגדי בעיתונים.
משה גפני: אז אני תמיד ידעתי שהוא עם רשות המסים, אבל לא ידעתי שהוא עם אגף התקציבים.
שי חרמש: עכשיו אני אראה לך שאני לא עם אף אחד.
פניה קירשנבאום: ונלחמו איתך, התמונה שלך היתה כל יום בעיתון והכל---
שי חרמש: גפני, הלוואי שיתקפו אותי.
משה גפני: עכשיו, לענייננו.
שי חרמש: אני רוצה להעיר הערה אחת פה.
שי חרמש: היתה לי שיחה עם שר האוצר לפני שהחוק הזה עלה ובאתי בבקשה---
משה גפני: זה לא חוק, זו החלטת ממשלה.
שי חרמש: ובאתי אליו ואמרתי לו; אני רוצה ממך דבר אחד שיכול קצת לעזור ולהיראות מאוד מאוד עם הצהרה של אמפתיה.
שי חרמש: בוא נקבע שבקווי העימות תאפשר לכולם ולצמודי קרקע, משתי סיבות.
שי חרמש: קווי עימות זה קטגוריה, איפה שיושב היום בגבול הלבנון, באבן מנחם, ספסופה, קרן בן זמרה וכולי וכולי, ערב אל ערמשה, מי שמוכן לגור שם, תן לו.
שי חרמש: עזוב, ממילא הקרקע כבר באפס, תעזור לו.
שי חרמש: כמה זה כבר?
שי חרמש: זה עוד שניים במושב הזה ועוד ארבעה במקום הזה.
שי חרמש: שנית, אמרתי, כשאתה קובע שזו בנייה רוויה, וואלה, אין בנייה רוויה שם, הכל בניית קרקע.
שי חרמש: אי אפשר לשים ארבע יחידות בדונם, כל אחד יושב על החלקה שלו.
שי חרמש: אמר לי השר יובל שטייניץ, אני מעביר את העניין.
משה גפני: מתי הוא אמר לך?
שי חרמש: איך הוא אמר לי?
שי חרמש: 'בוא תשאיר לי את זה, אני בישיבת ממשלה מחליק את זה---
משה גפני: מתי הוא אמר לך את זה?
שי חרמש: לפני הדיון.
שי חרמש: אמר לי 'אני מחליק את זה פנימה', אמרתי שזה גם נראה דקלרציה יפה.
שי חרמש: בסך הכל זה גרושים, אבל זו אמירה, אתמול העברנו את שדרות, בוא נעביר היום את זה, מי שכבר מוכן לבוא לגור שם.
משה גפני: תרשמו בבקשה את מה שהוא אומר, אני רוצה לדעת מכם פרטים האם אתם יודעים על איזה סדרי גודל מדובר אם מכניסים את קווי העימות.
שי חרמש: עכשיו אמרתי בוא נלך הלאה.
שי חרמש: בעיר שדרות, אתה רוצה להביא לעיר שדרות אוכלוסייה חזקה.
שי חרמש: שדרות מצליחה סוף סוף לשווק מגרשים צמודי קרקע.
שי חרמש: סוף סוף 35 מגרשים שווקו שם.
שי חרמש: אז הוא לא גר בבית קומות של שלוש קומות, אבל הוא בא לגור בשדרות בקו עימות קדמי, שאנחנו כל הזמן מחפשים איך לעזור, מה אכפת לך, או מה, כמו שאבי היה אומר באידיש, מה נפקא מינא אם הוא גר בקומה שלישית או גר בקומת קרקע אם הוא בא לגור שמה.
שי חרמש: אז תן גם לו את זה.
שי חרמש: את הדבר האלמנטרי, זה קווי עימות.
שי חרמש: מי זה קווי עימות?
שי חרמש: זה קרית שמונה, מעלות תרשיחא ושדרות ומגזר כפרי---
יעקב אדרי: אבל הם לא ייתנו את זה.
שי חרמש: השר שטייניץ הבין שצריך ללכת על זה כי זה בגרושים וזו הצהרה.
שי חרמש: אני בא אחרי זה והוא אומר לי 'באתי בממשלה, לא הלך לי'.
שי חרמש: אז אני מעלה את זה פה.
שי חרמש: יובל, 'לא הלך לי'.
שי חרמש: אז אני מבקש את עזרת הוועדה להגיד, אם לא הלך לו, בוא נעזור לו.
יעקב אדרי: יובל העלה ואריאל התנגד.
שי חרמש: למה לדבר סרה בשרים?
משה גפני: תיכף נשמע מה עמדת האוצר.
שי חרמש: לכן אני מבקש, חבר הכנסת גפני, להעלות את זה פה.
שי חרמש: אם נבצע את התיקון הזה, עשינו משהו, והוא לא דרמה.
משה גפני: ולגבי הנושא עצמו, יש לך מה להגיד?
שי חרמש: הנושא עצמו הוא קטן מדי, הוא מעט מדי, אבל איך אמרת אתמול?
שי חרמש: אם זה יזיז כמה דירות שימכרו.
שי חרמש: שכנעת אותי אחרי ההצבעה.
מגלי והבה: אני מבין, דרך אגב, את שר השיכון, שמי ששלח אותו לממשלה ולבחירות זה בוחריו ולכן הוא דואג להם---
שי חרמש: בנאמנות רבה.
משה גפני: אני לא יודע מי זה בוחריו, אבל בוחריו לא ברשימה הזאת.
מגלי והבה: אלה שכל הזמן צועקים על האגודה ומצביעים ש"ס.
משה גפני: אבל אין פה אף אחד.
משה גפני: אין פה שום יישוב חרדי.
מגלי והבה: אני אגיד לך למה אני אומר לך את זה, כי רק אתמול התבשרנו שהוא ושר הפנים אישרו קרוב ל-6,000 יחידות דיור בחריש.
משה גפני: ברוך ה', כבר 15 שנה שהם מחליטים.
מגלי והבה: מאה אחוז, בסדר.
מגלי והבה: עיני לא צרה, דרך אגב, אני מברך ושיהיה להם לבריאות.
משה גפני: ההחלטות האלה, אנחנו כבר סקפטיים.
מגלי והבה: מגיע להם לבנות ולהיבנות.
מגלי והבה: אני מסתכל פה על הרשימה ואני אומר את זה לנו, כוועדה, ולממשלת ישראל.
מגלי והבה: אין פה אף יישוב דרוזי, דרך אגב.
מגלי והבה: יכול להיות שהגדירו אותנו---
שי חרמש: זה בגלל ערך הקרקעות אצלכם, שהוא גבוה.
משה גפני: אתה עונה בשם הממשלה?
משה גפני: מספיק שאתה הולך עם אגף התקציבים נגדי.
שי חרמש: החמור זה שזה מופיע אחרי זה בפרוטוקול.
מגלי והבה: אני אומר את זה בכאב רב, כי הממשלה הזאת החליטה בעצם למחוק אותנו מהרשימה.
משה גפני: אגב, כל היישובים, אין באמת יישוב דרוזי.
מגלי והבה: שזה צריך לקומם לא רק מי שיושב פה, אלא כל מי שצריך ל... זה בנפשנו.
מגלי והבה: איפה השוויון?
מגלי והבה: כאילו אנחנו לא קיימים על המפה.
מגלי והבה: בנוסף לכך, כשאני בא ואומר, נציגי משרד השיכון יודעים, יש פה אנשים.
מגלי והבה: .. כשמדברים על המפה של עדיפות לאומית, לא נתנו לנו קרקע לחיילים משוחררים, לפחות קרקע.
מגלי והבה: זו סוגיה שהיא גם לא פחות כואבת.
מגלי והבה: אז פה לא נותנים לך אפשרות לסייע לאותם זוגות צעירים, שם לא נותנים לך קרקע לחיילים משוחררים.
מגלי והבה: אתה מצרף את הדברים האלה, אני לא מבין את הממשלה.
מגלי והבה: מה הם רוצים?
מגלי והבה: להזדכות עלינו?
מגלי והבה: שאנחנו נגור באוהלים?
מגלי והבה: יש פה בעיה שהיא מוסרית.
מגלי והבה: אני הולך, דרך אגב, לייצג את מדינת ישראל בפרלמנט האירופי המזרח תיכוני, ואני מייצג אותה בכל מיני...
מגלי והבה: אני אלך לדבר עכשיו על זכויות הדרוזים בתוך מדינת ישראל, שכל השוויון הזה והדמוקרטיה.
מגלי והבה: ..?
מגלי והבה: למה את מפריעה לגפני שצריך להאזין לי?
מגלי והבה: אני יודע שהוא עולה לבמה שם והוא יגיד את הדברים האלה.
מגלי והבה: כשאני הולך לייצג את מדינת ישראל ולדבר על השוויון ועל הזכויות, אני עכשיו לא אוכל להגיד, אני אדבר נגד מצפוני שמתייחסים אליי בשוויון, אלא מפלים אותי לרעה בידיעה, בהחלטת ממשלה.
מגלי והבה: אני רוצה להזמין את כל מקבלי ההחלטות ביום א' לא להרבה כפרים, רק לבית ג'אן, שיוצאים שלושה או ארבעה אוטובוסים, חיילים עם כומתות גולני וצנחנים וגבעתי יוצאים עם הקיטבג, אני רק מסתכל עליהם.
מגלי והבה: יש לי שני בנים שמשרתים בצבא, שלוקחים את הקיטבג ויוצאים עם החיילים האלה, אז מה אתם רוצים?
מגלי והבה: אני לא יכול.
מגלי והבה: באמת אני לא יכול, אי אפשר מדינה ש...
מגלי והבה: מה אתם רוצים?
מגלי והבה: שנעזוב לארץ אחרת?
מגלי והבה: תגידו לנו אתם.
משה גפני: מגלי, שב.
משה גפני: אנחנו ניכנס לעניין.
משה גפני: שב.
יעקב אדרי: לא, בסוף גם אומרים לו בכפר, 'מה אתם עושים שם?' ואומרים לבחור שלך, 'מה אתה עושה שם?
יעקב אדרי: אתם לא עושים כלום, אתם רק מקבלים משכורת'.
משה גפני: ישראל, תגידו לי, לגבי המגזר הדרוזי.
משה גפני: זה מפריע לכולנו, הם לא נמצאים בשום.
משה גפני: .. עלה פה הנושא שמגלי העלה אותו לגבי חיילים משוחררים, קרקע לחיילים משוחררים, התחייבו לנו על תשובה.
משה גפני: אני לא ידעתי שאין פה יישוב דרוזי.
משה גפני: רוצים לפתור את מצוקת הדיור, אז עושים באמת פעולה שהיא פעולה מאוד מינורית, אבל פעולה.
משה גפני: אני תומך בכל פעולה, גם אם היא מינורית.
משה גפני: אני אמרתי את זה גם בחוק של הפטור ממס שבח.
משה גפני: כל דבר שיכול להועיל, אנחנו במצוקה מאוד גדולה.
משה גפני: מה הממשלה עושה?
משה גפני: מה עושה משרד השיכון בשביל המגזר הדרוזי?
יעקב אדרי: משתתפת בצערם.
צחי דוד: הנושא עלה גם בוועדה לפני חודש.
צחי דוד: היו טענות על זה שלא תוקצבה החלטת ממשלה בעניין פיתוח וקידום היישובים הדרוזים ובין היתר הנושא של חיילים משוחררים.
צחי דוד: אני יכול להגיד היום לוועדה שכבר לפני כשבועיים, באחת הפניות, הועברו התקציבים לסבסוד מגרשים לחיילים משוחררים דרוזים.
צחי דוד: אל תתפוס אותי במלה, זה לא מולי, אבל כ-10 מיליון שקלים, פלוס מיליוני שקלים תוספתיים.
צחי דוד: הכללים של החיילים הדרוזים וחיילים בדווים מיישובי הצפון הם כללים שאין עוד אוכלוסיות שנהנות מתנאים כאלה.
צחי דוד: כל יתר האוכלוסיות בפריפריה נהנות משיעור סבסוד של 50% מתוך הוצאות הפיתוח---
משה גפני: מתי זה אמור להתבצע?
צחי דוד: זה תוקצב וזה כבר התבצע בעבר עד היום והתנאים אמורים להשתפר וזה אמור להיות מכאן ואילך.
משה גפני: מה זה אומר לגבי בית ג’אן, למשל?
צחי דוד: לצורך העניין, אם בבית ג’אן וביישוב סמוך לבית ג’אן, שהוא לא יישוב דרוזי, עלויות הפיתוח בגלל השיפויים המיוחדים---
משה גפני: דיברתי על בית ג’אן.
צחי דוד: אני משווה בין בית ג’אן לבין יישוב צמוד לו שאיננו יישוב דרוזי, עלויות הפיתוח בגלל השיפויים הן מאוד מאוד גבוהות, כ-300,000 שקלים ליחידת דיור.
צחי דוד: ביישוב שהוא לא יישוב דרוזי עלות הפיתוח תהיה 150,000, כי זה 50%, ביישוב הדרוזי העלות תהיה 100, כי הם לא משלמים יותר מ-100 עלויות פיתוח, ויש להם 75% סבסוד ולא 50% סבסוד.
צחי דוד: יש הטבות ניכרות לחיילים משוחררים דרוזים ובדווים מהצפון.
צחי דוד: הגבול של ה-100,000, אמורים להיות דיונים בשבועות הקרובים שאפילו, במקרים חריגים, במקרים שעלויות הפיתוח חריגות, אפילו הוא יהיה נמוך מזה.
צחי דוד: הדיונים במשרד ראש הממשלה, משרד השיכון, נציגי---
יעקב אדרי: זה הכל דיונים ודיונים ואין החלטות.
צחי דוד: הכללים האלה עוד לא נתפרו, אבל ה-100 קיים, הוא עוד אמור במקרים חריגים אפילו---
משה גפני: מתי זה אמור להסתיים?
צחי דוד: היום מגרשים שמשווקים, משווקים כבר לפי הכללים של ה-100 והכללים אפילו יוטבו.
צחי דוד: יש כרגע דיונים---
יעקב אדרי: אתם לא יכולים להביא לנו רשימה של איפה שאישרתם את ה-100,000 שקל.
יעקב אדרי: אני מכיר את הנושא המשרד לנגב וגליל, שבזמנו באמת סבסדנו, אני לא יודע מה קורה היום.
צחי דוד: כל חייל משוחרר דרוזי.
צחי דוד: בכל היישובים.
מגלי והבה: נכון לעכשיו הם לא קיבלו אפילו שקל אחד.
מגלי והבה: שקל אחד לא העבירו, לא 10 מיליון ולא 3 מיליון, לא קיבלו.
יעקב אדרי: תביא לנו בבקשה את הנייר.
משה גפני: אנחנו רוצים את הנייר הזה.
צחי דוד: מאה אחוז.
משה גפני: למה אין יישוב דרוזי בתוך הרשימה הזאת?
צחי דוד: לגבי הכללים, אמיר התחיל לתאר את זה קודם.
צחי דוד: הכללים נקבעו באופן---
משה גפני: אני אסביר לך מה השאלה שלי.
משה גפני: אני מעריך מה שאתה תתחיל לענות לי ואני אף על פי כן אני שואל את השאלה.
משה גפני: יש קריטריון, ישראל אמר אותו, יכול להיות שאין יישוב דרוזי שנמצא בקריטריון הזה, אבל אתם מבינים מה המשמעות של העניין.
משה גפני: ממשלת ישראל עושה פעולה שהיא פעולה שאפשר להגיד שהיא יותר מועילה, פחות מועילה, אבל מועילה, לא יודעים בכמה אחוזים, יש כאלה סקפטיים שטוענים שמעט ויש כאלה שאומרים שאולי יותר.
משה גפני: המשמעות של העניין שלוקחים חלק באוכלוסייה ואתם מוציאים אותם מהעניין בגלל הקריטריונים האלה.
משה גפני: הרי לכל הדעות צריך לעזור להם.
משה גפני: אין אפילו יישוב דרוזי אחד, שאדם דרוזי במדינת ישראל, שמשרת בצבא, שעושה את כל הדברים, אין לו פתרון.
משה גפני: הוא לא מקבל בהטבה הזאת כלום, ובינתיים גם אין הטבות אחרות.
משה גפני: להכניס יישוב דרוזי.
משה גפני: לא על סמך הקריטריון הזה שהממשלה קבעה, להוסיף קריטריון אחד, קריטריון דרוזי.
צחי דוד: אני חושב שאחת הסיבות שהם לא נכנסו לקריטריונים פה זה בדיוק אותן סיבות שהם נהנים בסבסוד פיתוח מתנאים עודפים.
צחי דוד: זה בא בדיוק מאותו מקום.
צחי דוד: היישובים הם יישובים יותר כפריים, פה כל ההכוונה היא הכוונה עירונית, לא תראה פה גם יישובים כפריים, יהודיים או ערביים.
משה גפני: אני הבנתי---
צחי דוד: בדיוק מהסיבה הזאת הם גם נהנים מתנאים עודפים בגלל המקומות שהם יושבים בהם, בגלל שאלה יישובים כפריים, בגלל שזה צמודי קרקע, הם נהנים מסבסוד מאוד עמוק.
משה גפני: הבנתי, הם לא עומדים בקריטריון.
משה גפני: תתחילו לעבור על כל היישובים הדרוזים.
משה גפני: אז זה צמודי קרקע וזה לא אוכלוסייה עירונית, ואין שם 250 יחידות דיור שהן בתב"ע מאושרת, הכל ברור, אבל לקבל החלטה שיישוב דרוזי אחד, אפילו שהוא לא בקריטריון, רק קריטריון של דרוזי, שאפילו אם זה צמודי קרקע ואפילו אם זה לא חשוב מה.
משה גפני: יש פה יישובים ערביים, יש פה יישובים יהודיים, יש פה יישובים בצפון, יש יישובים בדרום, אין יישוב דרוזי.
יעקב אדרי: הרב גפני, אני מציע שביום חמישי נעלה את זה בפני ראש הממשלה.
משה גפני: יישוב דרוזי.
משה גפני: אנחנו תיכף נשוב לעניין הזה.
משה גפני: יכול להיות שאנחנו נקבל החלטה בעניין.
משה גפני: כן, חברת הכנסת קירשנבאום.
פניה קירשנבאום: נושא הדיור זה נושא כאוב ביותר.
פניה קירשנבאום: חבר הכנסת מגלה מתרעם ואני מסכימה איתו לגמרי, אבל לא צריך ללכת רחוק.
פניה קירשנבאום: לי יש שלושה ילדים, אף אחד מהילדים שלי לא ירכוש בית.
פניה קירשנבאום: אין שום סיכוי שהוא ירכוש בית.
פניה קירשנבאום: איזה סיכוי יש שהוא ירכוש?
פניה קירשנבאום: קודם כל זה משגע אותי.
פניה קירשנבאום: אני מסתכלת, בבית שמש בונים 20,000 יחידות, לקחו קרקע ממטה יהודה, בונים שכונה חרדית.
פניה קירשנבאום: תגיד לי שזה במקרה.
פניה קירשנבאום: בחריש בונים אלפי יחידות, שכונה חרדית.
פניה קירשנבאום: סליחה שאני אומרת לך.
פניה קירשנבאום: שם לא צריך אפילו לתת זיכויים, כי שם זה כבר מסודר.
יעקב אדרי: איפה זה מסודר?
פניה קירשנבאום: בחריש ובבית שמש.
פניה קירשנבאום: כשרוצים לבנות שכונה חרדית בנצרת עלית, אז היא מופיעה פה ברשימה הזאת.
פניה קירשנבאום: אני שואלת אותך, איזה בחור או בחורה חילונית שלא מקבלים עד גיל 35 שום סיוע יגיעו לאחד היישובים האלה?
פניה קירשנבאום: אין שום סיכוי.
פניה קירשנבאום: היה לנו מחיר דירה למשתכן---
משה גפני: למה שלא יגיעו לאופקים?
פניה קירשנבאום: לא מגיע להם אפילו שם, עד גיל 35 אגורה לא מגיע להם.
פניה קירשנבאום: שלושת הילדים שלי רווקים, אף אחד מהם לא יגיע לאף אחד מהיישובים האלה, לא מגיעה לו אפילו אגורה אחת משם.
פניה קירשנבאום: למה שהוא יגיע לשם?
פניה קירשנבאום: למה שהם לא יילכו באמת לאוהלים, הרי לא מגיע שום דבר.
פניה קירשנבאום: היה דבר מאוד גדול, מחיר למשתכן.
פניה קירשנבאום: פניתי לשר השיכון, אמרתי לו 'תראה לי איך מחיר למשתכן באחוזים מתחלק לקבוצות אוכלוסייה', אז הוא כתב לי תשובה, ש'אין שום דבר כזה קיים, אבל הבאתי לו רעיון טוב'.
פניה קירשנבאום: אז הוא נתן 20% ממחיר למשתכן גם לאלה ששירתו בצה"ל וגם לאלה שרווקים.
פניה קירשנבאום: בדירוג כמובן.
יעקב אדרי: 80%---
פניה קירשנבאום: 80%, למה?
פניה קירשנבאום: זה מתחיל, אם אתה מעל גיל 25 ויש לך 4 ילדים, אתה יכול לקבל.
פניה קירשנבאום: תגיד לי למי ממשפחה חילונית היום בגיל 25 יש 4 ילדים.
פניה קירשנבאום: ואז אתה עולה בגיל ואתה מגיע ואוקי, אולי בגיל 35, אם אתה רווק, אז אתה באיזה שהוא מקום עוד יכול לקבל מחיר למשתכן.
פניה קירשנבאום: זאת אומרת, למי הדירות האלה מיועדות?
פניה קירשנבאום: למי?
פניה קירשנבאום: אני בטוחה ששר השיכון יודע בדיוק למי הדירות האלה מיועדות.
פניה קירשנבאום: אני אומרת, אתה יודע מה, לא מקובל עליי.
פניה קירשנבאום: אני לא יכולה להרים יד ולהצביע על הדבר הזה.
פניה קירשנבאום: ישב פה איציק וקנין ונלחמנו על הדבר הזה, וכוונת המשורר היתה משהו אחר, אבל כוונת הכותב יצאה אחרת לגמרי.
פניה קירשנבאום: אני לא יכולה ללכת לבחירות בעוד שנתיים ולא בעוד חצי שנה, ולהגיד לציבור שלי שכל הדיור הזה הלך לפלח מסוים של האוכלוסייה ולא לעולים ולא לאף אחד לא הגיעה דירה אחת.
משה גפני: מר יעקב אדרי.
יעקב אדרי: אני לא רוצה להוסיף, היא אמרה דברים מאוד לא פשוטים שידועים, מה לעשות.
יעקב אדרי: ידועים.
יעקב אדרי: בשבילי זה לא חדש, אבל כשאני רואה את המסמך, קודם כל הכוונה המקורית היתה, ואני זוכר את ההחלטה, אמרו בהחלטת הממשלה, גם זוג צעיר גם בודד יקבלו 60,000 שקל.
יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שתמצאו את הדרך, אבל, שוב, מגבלות, נתנו לכם תקציב ואמרו 'תבנו את הקריטריונים לתקציב הזה', אז לפעמים יוצא עיוותים כאלה שרואים אותם פה.
יעקב אדרי: יש עוד בעיה.
יעקב אדרי: אני שאלתי ועשיתי רוויזיה בשבוע שעבר, והשר התקשר אליי וביקש לבטל אותה.
יעקב אדרי: כי אני אמרתי, האם המענק הזה של 60,000 שקל יהיה לבנק?
יעקב אדרי: הבנק יכיר בזה כחלק מה-30% שהוא מביא.
משה גפני: נציג הבנקים כאן?
פניה קירשנבאום: יש איגוד הבנקים.
יעקב אדרי: הבטיח לי השר שהבנקים יתחשבו בזה.
יעקב אדרי: אנחנו תיכף נשמע.
יעקב אדרי: העלינו את זה בשבוע שעבר, אני מאוד מקווה שנקבל תשובה, אחרת רוצים להקל עליהם, אבל לא ממשיכים עם זה עוד מהלך, שגם הבנק יכיר בזה.
יעקב אדרי: זה גם מקל על הזוג, כי הוא לא יכול לגייס את כל הסכום.
יעקב אדרי: הדבר הנוסף; רבותיי, אני רואה פה, אתם אומרים שהוא חייב לגור עשר שנים.
משה גפני: שנתיים.
יעקב אדרי: בסעיף 4(ב), להעביר זכויות, עשר שנים.
יעקב אדרי: תראו מה אתם עושים, בן האדם בא לאופקים, ניסה את מזלו, לא הלך, לא מצא עבודה, פיטרו אותו מהעבודה, הוא צריך לעבור למקום אחר.
יעקב אדרי: מה עושים?
יעקב אדרי: אתם אומרים לו 'רק בקבוצה הזאת של הזכאים'.
יעקב אדרי: ואתם כבר מתרגמים את זה, לחלק לו, להוריד לו את המענק.
יעקב אדרי: הבנק יצטרך להוריד לו את המענק, בכל שנה עשירית.
יעקב אדרי: אתם מבינים את השאלה שלי?
משה גפני: אני אבקש תשובות גם ממשרד השיכון, גם ממשרד האוצר וגם מהבנקים.
משה גפני: היות ועלה הנושא החרדי, אני רוצה להתייחס.
פניה קירשנבאום: אבל אם אנחנו עושים דיון עם האוצר, אז אולי גם ייתנו תשובה לבקשה שביקשתי ממך, לדעת מה קורה עם 150 מיליון שהקצו לדיור סוציאלי ואנחנו לא קיבלנו תשובה מה נעשה עם זה.
משה גפני: אתה תוכל להשיב על זה?
משה גפני: מישהו יוכל להשיב?
צחי דוד: הצבעתם על זה שבוע שעבר.
משה גפני: ה-150 מיליון של דירות נ"ר.
משה גפני: אני אבקש שתגידו על העניין הזה.
משה גפני: אנחנו אישרנו את זה בשבוע שעבר.
משה גפני: רבותיי, אני רוצה להגיד משפט לגבי הנושא החרדי.
משה גפני: אני לא חשבתי להתייחס לזה.
משה גפני: יש ביקורת מאוד קשה נגד התכנית הזאת בציבור החרדי.
משה גפני: אני לא נוהג לעשות את זה, אבל מכיוון שזה עלה, גם על ידי חברת הכנסת קירשנבאום, שהיא חברה מאוד חשובה בוועדה, שלא ייווצר הרושם.
משה גפני: .. יש ביקורת מאוד קשה נגד השר אטיאס בציבור החרדי, מאוד מאוד קשה, על התכנית הזאת.
משה גפני: למה ביקורת מאוד קשה?
משה גפני: מכיוון שאם אנחנו עוברים על רשימת היישובים, אין בה יישוב חרדי בכלל, תיכף נגיע לחריש ונראה מה העניין.
משה גפני: אין אפילו יישוב אחד והמצוקה היא עצומה.
משה גפני: אין פה העדפה למספר ילדים, מכיוון שהמענק הזה לא ניתן לפי מספר הילדים.
משה גפני: יכול להיות זוג צעיר, ללא ילד אחד, ויכול להיות משפחה עם 15 ילדים, סדר גודל המענק הוא בדיוק אותו סדר גודל.
משה גפני: זה ה-60,000 שקל, 30,000 שקל, מה שעכשיו הוספתם, שאת זה בכלל לא ידעתי, ואת הנושא של ה-100,000 שקל בסך הכל, אם אנחנו מדברים גם על הפיתוח.
משה גפני: יכול להיות זוג צעיר ללא ילדים ויכולה להיות משפחה עם הרבה מאוד ילדים.
משה גפני: לא רלוונטי הסיוע, בניגוד למה שהיה בעבר, שהסיוע היה ניתן גם לפי מספר הנפשות במשפחה.
משה גפני: זאת אומרת אין פה שום העדפה כמובן של הציבור החרדי.
משה גפני: אם אני טועה, תתקנו אותי.
שוורץ ישראל: מענקי המקום היו תמיד אחידים.
משה גפני: אבל המשכנתאות המסובסדות.
משה גפני: בעבר היו קריטריונים, לא במענקי המקום, אלא מענקי המקום היו לפי היישוב, וזה לא נותן העדפה, בגלל שהשתמע מחברת הכנסת קירשנבאום, כאילו יש פה העדפה למשפחה עם ארבעה ילדים.
משה גפני: אין שום העדפה.
פניה קירשנבאום: במחיר למשתכן, אני ציינתי.
פניה קירשנבאום: פה לא, אבל אני דיברתי על---
משה גפני: אין עדיין מחיר למשתכן.
משה גפני: אגב, אני גם מתנגד למחיר למשתכן, אבל לא חשוב, מהיבטים אחרים.
משה גפני: מה שאנחנו מדברים כאן, במקרה הזה אין יישוב חרדי.
משה גפני: המקום היחיד שעליו מדובר, מדובר על נצרת עלית.
משה גפני: נצרת עלית זה יישוב שהמדינה השקיעה בו מאות מיליונים.
משה גפני: מאות רבות של מיליונים, אף אחד לא הולך לשם, זו תמונת המצב.
משה גפני: הכל מושקע באדמה, יש שם פיתוח, יש שם גדרות, יש שם לא יודע מה, אגב, אותו דבר כמו בחריש.
משה גפני: הייתי בחריש לפני כמה שנים, יש שם מסלולים של כבישים סלולים, עם גדרות ועם פיתוח, רבותיי, כאילו עיר ששמו אותה על הירח והכל מסודר, ואף אחד לא בא לגור, לחריש לא בא אף אחד לגור.
משה גפני: אלה המקומות.
משה גפני: מה עושים במקום שאף אחד לא בא לגור?
משה גפני: פונים לציבור החרדי ומבקשים ממנו לבוא.
משה גפני: אני לא בטוח שהולכים לנצרת עלית, ראש העיר מבקש שהציבור החרדי יבוא, אני לא רואה את ההיענות מהציבור החרדי.
משה גפני: יש בנצרת עלית בעיה קשה, כולם יודעים את זה.
משה גפני: הלוואי שיבואו, הלוואי, שיהיו פתרונות, אבל אני לא רואה שבאים.
משה גפני: אני מתחיל להרגיש מגמה שתמיד זה טוב, כשיש בעיה מאוד קשה ומצוקה מאוד קשה, ועדיין לא רואים פתרונות אמיתיים בגלל שבסופו של דבר עדיין זה דיבורים, עדיין זה דיונים, עדיין לא רואים פתרונות נכונים או מספיקים, או שפותרים את הבעיה, אז אפשר לנתב את זה לציבור החרדי.
משה גפני: תדעו לכם שהמצוקה בציור החרדי היא קשה ואין לה פתרון.
שי חרמש: אגב, ביום שישי היתה כתבה נוראית בעניין הזה, קראת אותה?
משה גפני: אני לא קורא כתבות, אני ביום שישי מכין---
שי חרמש: אני אשמור לך את זה ליום ראשון.
משה גפני: אל תשמור לי.
משה גפני: מה זה מעניין אותי מה שכותבים, פעם כותבים ככה ופעם כותבים---
שי חרמש: לא, פעם אחת כתבו דברים טובים עליכם, שהמצוקה היא אמיתית.
משה גפני: לא מדובשך ולא מעוקצך.
משה גפני: מעניין אותי?
משה גפני: כותבים טוב לא טוב, אני הולך לתפילה, אני מקבל את הביקורת, למה אני יושב פה, וההתקפה נגד השר אטיאס היא התקפה מאוד קשה.
משה גפני: בתכנית הזאת אין פתרון יסודי לבעיית מצוקת הדיור.
משה גפני: אגב, הוא גם לא מתיימר דרך התכנית הזאת לפתור את המצוקה.
משה גפני: הפתרון צריך להיות פתרון מערכתי כולל.
משה גפני: מה שאומר ישראל, שבעבר היו מענקי מקום ומשכנתאות מסובסדות ושהמדינה היתה בעניין ובנתה, בנתה.
משה גפני: אצל אריק שרון בנו 120,000 יחידות דיור.
משה גפני: בנו.
משה גפני: אין את זה בכל הנושא הזה.
משה גפני: אני מקווה שהממשלה עכשיו מתעשתת והיא תעשה את זה.
משה גפני: אני מציע לא לזרוק את זה על הציבור החרדי, הציבור החרדי במצוקה מאוד מאוד קשה, אין פה פתרון לציבור החרדי וכל כמה שתגידו יותר שהשר אטיאס נתן פתרון פה לציבור החרדי, אז חוץ מהעובדה הזאת שתגרמו לכך שאנשים בציבור החרדי יתחילו להאמין שאטיאס מתכוון לציבור החרדי, שאולי יצביעו בשבילו בבחירות, לא יהיה לזה שום פתרון.