GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה כהן: הוציאו אותנו מן הערים בשביל איכות החיים ככל שהיא נוגעת לרעש וסביבה, עברנו לאיזורי תעשיה אבל שם אין חניה ויש לשלם כופר חניה, באיזור חקלאי אין לנו הגדרה וליד הנחל בירקון צריך להוריד את כולם, גם בכפר ויתקין אי אפשר, ובחוף הים הורידו אותנו ממכמורת אז בסוף נשארת השאלה: איפה יהיה המקום שכן יהיה מותר לבנות בו אולם בעשר או עשרים שנים הבאות?
יהודה כהן: ברור שבשטח "מטרופולין נופש וספורט" לא נהיה מוגדרים אבל בשנים הבאות יהיה גידול בקצב האוכלוסיה והדרישה תגדל ואיפה כן אהיה מוגדר בתכנית?
יהודה כהן: איפה כן יתייחסו אלינו?
יהודה כהן: וגם שם אין התייחסות.
יהודה כהן: "אתם תאלתרו לכם מקומות ואם יהיה מקום אז נמצא על בסיס פשרה.
יהודה כהן: " "צמוד דופן" הוא גם בעיה כי "צמוד דופן" אמור להיות צמוד לישוב אבל שם קיימת בעיית הרעש והדבר נאמר גם בפרוטוקולים.
יהודה כהן: איפה מתכננים את המקום שלנו?
יהודה כהן: יצא מכתב בקשה שתשמעו אותנו וסירבו.
יהודה כהן: האם אנחנו ילדים חורגים?
יהודה כהן: האם אנחנו לא משלמים מסים למדינה?
יהודה כהן: האם אנחנו לא שווים בעיני המדינה?
יהודה כהן: מתוך 12 מיליארד ברור שנכנס הרבה כסף למדינה, אם זה מצריכת המוצרים, הדלק, הארנונה, מסים, מסים של העסקת עובדים, זה כסף שנכנס למדינה, איפה התמורה?
יהודה כהן: אין הגדרה לאולמות אירועים.
יהודה כהן: השאר מוגדרים -ממסעדות ועד בתי מלון.
יהודה כהן: רק אנחנו תמיד מחוייבים לשינוי יעוד ואחריו מתווסף שימוש חורג.
יהודה כהן: יש להכניס את אולמות האירועים לתכניות, להגדיר אותם ולסייע להם.
יהודה כהן: בלי שצריך להוריד אותנו משום מקום.
יהודה כהן: יש לתת לנו שטח והגדרה.
ליה שמטוב: אכן הענף מתפתח ואם מדברים עכשיו על 700 אולמות הרי המספר יגדל והאולמות נבנים בצורה מפוארת יותר.
ליה שמטוב: אם כן, איך באמת מתייחסת לכך תכנית המיתאר הארצית לכך, אם בכלל?
ליה שמטוב: הרי יודעים שאחרי עשרים שנה קורים שינויים ביישובים בין כה וכה אז איפה עומד התכנון לטווח ארוך?
בני זלמנוביץ': לגבי תמ"א 35, היא קובעת מרקמים ולא ייעודים ולכן היא לא רלבנטית כאן.
בני זלמנוביץ': אנחנו גם לא נעשה ייעוד לחנויות נעליים ולא לחדרי כושר, לא כל סיווג מקבל ייעודים.
בני זלמנוביץ': טרם "נולד" גן אירועים שאושר כדין לפי תכנית מאושרת שמכוחה הוצא לו היתר, שמישהו הורה להרוס אותו.
בני זלמנוביץ': אולי הורו להרוס אולמות אירועים שניבנו שלא כדין, לא לפי תכנית מאושרת, ללא היתר או משהו כזה.
בני זלמנוביץ': מוסדות התיכנון פועלים לפי חוק וצריך להגיש תכנית שמקבלת אישור.
בני זלמנוביץ': בנוסף, יש ייעודים.
בני זלמנוביץ': לשכת התכנון מחוז מרכז תפרט יותר לגביהם בתמ"מ.
בני זלמנוביץ': ייעודים שאפשר לבנות בהם בתי משפט וגני אירועים.
בני זלמנוביץ': לא בשטחים הפתוחים, לא ניקח את השטחים הפתוחים המעטים שיש לנו פה ונתיר בהם בנייה של אולמות אירועים לכן, יש גני אירועים שניתן לעשות בייעודים שונים אבל לא נגדיר ייעוד ספציפי לכל חנות נעליים וחדר כושר.
ליה שמטוב: ההשוואה תמוהה.
דוד אסרף: אף אחד לא ביקש השוואה לחנות נעליים אלא שאנחנו מבקשים לשלב אותנו בהגדרות שלכם, אם זה נופש מטרופולוני, למשל, אז שיכלול אולמות וגני אירועים.
דוד אסרף: לא ביקשנו לשנות הגדרות.
דוד אסרף: הקשב, אנחנו צריכים מקום לבנות עליו.
דוד אסרף: היום יש 750 אולמות, בשנה שעברה היו 600, המספר יגדל, איפה נבנה אותם?
עמית גופר: איפה נבנו מאה וחמישים האולמות הנוספים?
עמית גופר: הרי היה אפשר לבנות אותם.
יהודה כהן: הם נהרסים.
יהודה כהן: מאה נהרסו.
עמית גופר: איפה בניתם אותם?
דוד אסרף: בקומות, במקומות בהם אין חניה וההגעה אליהם קשה.
קריאה: זה לא ייעוד קרקע אלא מבנים.
עמית גופר: מצד אחד אתם טוענים שאי אפשר לבנות ומצד שני אתם טוענים שמספר האולמות עלה.
עמית גופר: בנוסף, מר יהודה כהן התייחס להיבט של הארנונה ואמר שהמדינה היא מדינת חוק ואם כך איפה האולמות אבל, אם נתייחס לחוק אז חשוב להזכיר שמרבית גני האירועים במדינת ישראל הם לא חוקיים ואם אנחנו מדינת חוק אז איפה שמירת החוק שלהם?
עמית גופר: במחוז מרכז יש היום חמישים וחמישה גני אירועים לא חוקיים.
עמית גופר: בשנת 2004 היו קרוב לתשעים.
עמית גופר: עשינו אכיפה והגענו לחמישים וחמישה לא חוקיים וששה עשר חוקיים.
ליה שמטוב: אז למה הם צומחים?
עמית גופר: כי יש ביקוש של האוכלוסיה לגני אירועים בשטחים פתוחים.
עמית גופר: אבל המדינה אומרת שבשטחים פתוחים לא ייבנו גני אירועים.
יהודה כהן: חייב לתקן.
עמית גופר: יש מקומות שלגביהם כן ניתן להביא תכניות ולהקים גנים חוקיים עם בהיתר.
עמית גופר: אולי לא במקומות שהם רוצים.
עמית גופר: אני לא מכיר תכנית או בקשה להיתר במדינת ישראל שהוגשה בתואם לתכנית ולא אישרו אותה.
עמית גופר: לגבי דברי יושבת הראש שנאמרו בפתיחה, באשר לזוגות שלא יודעים האם לאולם שהם שוכרים יש היתר או אין היתר יש להשיב שבאתר של משרד הפנים יש רשימה של כל גני האירועים שאינם חוקיים וכל זוג יכול לבדוק אם יש היתר או אין היתר לכל מקום.
עמית גופר: לגבי נחיצות ההיתר: מדברי יושבת הראש נשתמעה שאלה למה יש צורך בהיתר ולא די ברישוי עסקים?
עמית גופר: ויש להדגיש שהמשמעות הראשונה והמיידית של היתר בניה ורשיון עסק היא בטיחות.
עמית גופר: כולנו זוכרים את אסון ורסאי ולא רוצים שהוא יחזור.
עמית גופר: לכן חשוב שלכל גן או אולם יהיה היתר כדין.
עמית גופר: לכן אנחנו עושים אכיפה ולכן "החיים שלהם לא קלים" והם באמת לא קלים אבל עדיין פועלים במדינת ישראל מאות גני אירועים ואולמות לא חוקיים שמסכנים את הציבור.
ליה שמטוב: מה לעשות במקרים בהם נבנה אולם אירועים ואחרי מספר שנים נבנית לידו תחנת דלק?
עמית גופר: לא מכיר את המקרה אבל במדינה, כמו שכשעושים רשיון נהיגה, קודם מקבלים את הרשיון ואחר כך נוהגים.
עמית גופר: החוק נקרא חוק התכנון והבניה ולא חוק הבניה והתכנון.
ליה שמטוב: לכמה זמן הרשיון מתקבל?
עמית גופר: מרגע שהוא ניתן הוא תקף ולא ניתן לביטול.
גרנר: רשיון עסק מקבלים לשלש שנים.
ליה שמטוב: במקרה שנבנית תחנת דלק ליד האולם, הרי היא מהווה סכנה, האם יחדשו את הרשיון של האולם?
קריאה: תחנת דלק אינה סכנה.
קריאה: היום יש תחנות דלק שצמודות לבתים.
קריאה: מבחינת התכניות מותר לבנות ליד תחנת דלק.
קריאה: יש כללי בטיחות.
קריאה: תמ"א 18 מסדירה את הנושא הזה.
קריאה: אין חשש בענין הזה.
קריאה: אם בונים מחומרים מסוכנים ליד אותו גן אירועים תיתכן בעיה ולכן יש להציג תרשים סביבה של המפעל המבקש אישור ואם יש מפעל מסוכן שמסכן את הקהל שיבוא לאולם הקיים אז לא יאשרו לאותו מפעל לבנות ליד האולם.
ליה שמטוב: זאת אומרת, אם קיים אולם לא יאשרו משהו מסוכן.
קריאה: לכן מסתכלים ורואים איזה עסקים קיימים בסביבה של מבקש האישור.
יהודה כהן: מבקש לתקן.
יהודה כהן: במדינת ישראל קרה שגני אירועים נתגלו כלא חוקיים באופן פתאומי.
יהודה כהן: גני האירועים לא קמו בחשכת הליל כמו סככת אבטיחים אלא שבניית גן אירועים דורשת מראש עבודת תשתית ואישורים והמועצה המקומית יודעת על כך ובדרך כלל היא היוזמת.
יהודה כהן: היא נתנה את האישורים הללו.
יהודה כהן: בעל העסק לא משקיע 15 מליון שקל או 20 מליון שקל כדי שיהרסו את הבניה למחרת.
יהודה כהן: סליחה, לא הפרעתי לך - - -
בני זלמנוביץ': האם קם גן אירועים לפי תכנית שהרסו אותו?
יהודה כהן: כן, כן, כן.
גרנר: אני חושב שאולי כאן, יש מקום להבהיר.
גרנר: נכון, לפעמים לראש הרשות יש ענין -על פי תכניות שהם הגישו- כן לאשר אבל לא מזכירים שהיות וזה שטח חקלאי אז זה לא בסמכות הרשות המקומית אלא בסמכות של ועדה מחוזית.
גרנר: זו היתה הכוונה.
גרנר: לכן כשמר יהודה כהן אומר 'כן' יש להסביר את ענין הסמכויות.
גרנר: אין לוועדה המקומית סמכות לאשר גן אירועים שנמצא על קרקע חקלאית.
גרנר: נדרש אישור של הועדה המחוזית.
יהודה כהן: לכן הם לא עבריינים.
יהודה כהן: האולמות קמו ביוזמה, באישור, בעידוד, דוח מבקר המדינה מציין את זה בפרק על הרשויות המקומיות, הוא דן בנושא של עמק חפר, למשל, בעלי העסקים לא משקיעים 15 מליון כדי שלמחרת יוכרזו כעבריינים.
יהודה כהן: נוצרנו עבריינים באופן פתאומי.
יהודה כהן: מה גם שקמו בתור שימושים חורגים ואכן קמו על בסיס של שימוש חורג והרשיון שלהם הוארך מדי חמש שנים, כך שגן אירועים שהיה קיים על שימוש חורג בידיעה ובאישור, שילמו ארנונה ומסים, קיבלו את כל האישורים -כולל אישורים של בטיחות ובטחון, ויום אחד קם השר מאיר שטרית והחליט שאין יותר שימושים חורגים וההליך נעצר פתאום.
יהודה כהן: העסק קיים כבר שנים והפך פתאום לא חוקי.
יהודה כהן: עכשיו החבר כאן מזכיר לנו שיש רשימה שחורה.
יהודה כהן: מבקש שיושבת הראש תשאל את משרד הפנים, האם, בכל הנושא של רישוי עסקים, קיימת רשימה נוספת לרישוי עסקים בלי רשיון עסק?
יהודה כהן: האם למסעדות בלי רשיון עסק קיימת גם רשימה כזו?
יהודה כהן: האם לבתי מלון יש רשימה כזו?
יהודה כהן: למה אנחנו הילדים החורגים?
יהודה כהן: למה אנחנו הרשימה היחידה שקיימת?
יהודה כהן: למה האפליה הזו משאר המיגזרים במשק שטעוני רישוי עסקים?
יהודה כהן: למה רק אנחנו?
יהודה כהן: הזכרת חוק?
יהודה כהן: – בוא נשווה את תחולתו.
יהודה כהן: למה רק הרשימה שלנו נמצאת?
יהודה כהן: אני מכיר את הרשימה אבל תראה לי עוד רשימות.
עמית גופר: מקריא מן הרשימה שבאתר, הודפסה הבוקר.
עמית גופר: יש כאן רשימה של גני אירועים הפועלים ללא היתר בניה ושימוש.
עמית גופר: אין בה התייחסות לרישוי עסקים.
יהודה כהן: שואל אותך שוב, למה אין רשימות אחרות?
יהודה כהן: ואני שואל לגבי רשיון עסק.
עמית גופר: אין לנו רשימה אחרת.
יהודה כהן: האם יושבת הראש מבינה?
יהודה כהן: ההגדרה שונה כדי לברוח מן התשובה.
יהודה כהן: אנחנו מכירים את זה.
יהודה כהן: ההגדרה הראשונה היתה בלי רשיון עסק.
יהודה כהן: תביא את הרשימות הישנות שהיו.
יהודה כהן: הרי שלחנו מכתב למשרד הפנים וביקשנו לשנות את ההגדרה אז היא שונתה.
יהודה כהן: יושבת הראש תבין שיש שינוי הגדרה אבל המטרה ברורה.
עמית גופר: תן לענות.
עמית גופר: ההגדרה שונתה מכיוון שהיא היתה מוטית מלכתחילה.
עמית גופר: אנחנו לא אחראים על רישוי עסקים אלא על היתרי בניה ורשמו בטעות רישוי עסקים.
יהודה כהן: אהה! האם יושבת הראש מבינה?
עמית גופר: אמשיך.
עמית גופר: לשאלה למה לא קיימת רשימה אחרת אשיב שזה בגלל שלא קיימת תופעה שמסכנת את הציבור בצורה כל כך משמעותית כמו הרשימה הזו וזו הסיבה שהרשימה הזו נמצאת, כדי לחסוך בחיי אדם.
גרנר: הסיכון הקהל שנמצא בתוך אולם אירועים מבחינת אסון הוא הרבה יותר גבוה מאשר אותה חנות נעלים או חנות בגדים מבחינת כמות האנשים שמכיל המקום ולכן, ההחלטה היתה להסתכל על הסכנות, על כמות הקהל שנמצא בעסק.
גרנר: ואני חוזר, כי יש להבהיר, כשמר יהודה כהן מדבר על העסקים שקמו בהיתר - הם אכן קמו בהיתר ולכן מבקר המדינה ציין שהם קמו בהיתר של הרשות המקומית שלה אין סמכות.
גרנר: סליחה, אתקן, לא בהיתר אלא - - -
יהודה כהן: אני אכאיב לך יותר.
יהודה כהן: גני סגולה היה לו רשיון עסק ושר התיירות בא לקטוע אותו, ואז נבנה עסק עם רשיון והרסו גם את העסק השני, שניבנה עם רשיון עסק.
יהודה כהן: שר התיירות חתך את הסרט ובסוף גם אותו הרסו.
גרנר: רשיון העסק שניתן לו - - -
יהודה כהן: רשיון עסק, הוקם על פי חוק.
גרנר: רגע, ברשותך, שמעתי אותך בקשב רב, אני חוזר ואומר, אסור לשכוח שרשיון עסק ניתן על ידי ראש הרשות המקומית ולא על ידי משרד הפנים ולכן, לעתים ראש הרשות יש לו אינטרסים בהיבט הפוליטי, למשל, ולא אכנס לענין הזה לכן לפעמים קורה –ואני מכיר מקרים שניתנו בהם רשיונות בלי ההיתרים הנדרשים מכל מיני סיבות לכן במקרה הזה, של "גני סגולה" ואחרים שנהרסו והם נהרסו מן הסיבה הפשוטה, שבתי המשפט קבעו את שקבעו.
גרנר: לא בגלל שרצינו להתעמר אלא יש כאן מדיניות עקרונית של משרד ממשלתי ויש לעבוד לפי החוק.
גרנר: לא בגלל שהחלטנו "להתלבש" על התאחדות בעלי האולמות.
יהודה כהן: אבל בתי מלון בלי רשיון לא נהרסים.
גרנר: סליחה, אם אתה רוצה לדבר על בתי מלון אז בבקשה.
דוד אסרף: האם יש להם רשימה שחורה?
גרנר: האם יש בתי מלון בלי היתר בניה?
דוד אסרף: האם יש לפאבים רשימה שחורה?
גרנר: כל בית מלון ניבנה מראש עם היתר בניה.
גרנר: מראש.
דוד אסרף: כל אלה שמופיעים ברשימה השחורה ויש להם היתרי בניה - - -
גרנר: אין להם.
דוד אסרף: אני שואל אותך שאלה.
דוד אסרף: יש להם היתרי בניה.
דוד אסרף: למה הם מופיעים ברשימה?
גרנר: למי?
גרנר: אדגים את עצמי.
גרנר: אתה לא עם היתר בניה.
דוד אסרף: אני יכול לפקסס לך את ההיתר שלי.
גרנר: אני מכיר את ההיתר שלך.
קריאה: לא נדבר כאן באופן אישי.
ליה שמטוב: כל הרשימה הזו, ולא מדובר באולמות בודדים אלא ביותר ממאה עסקים, ועכשיו שמעתי שראש הרשות –מכל מיני סיבות, בין אם פוליטיות ובין אם אחרות, נותן אישור ואז, מי שרוצה לבנות ויודע שיש לו אישור מראש הרשות - משקיע את הכסף.
ליה שמטוב: מתי אתם נכנסים לתמונה הזו?
ליה שמטוב: כמה זמן העסק הזה פועל עד שאתם באים פתאום ומכניסים אותו לרשימה שחורה?
עמית גופר: קודם כל אין רשימה שחורה.
עמית גופר: הרשימה הזו היא לשירות הציבור במדינת ישראל ומאז שהרשימה קימת אנחנו מקבלים הרבה מאד פניות של זוגות שרוצים לדעת האם ביום החתונה שלהם יהיה אירוע או לא.
עמית גופר: ואני מסביר להם ואני מסביר לכם: המטרה של הרשימה היא לא לענות על השאלה האם הגן יהיה סגור או לא אלא הבטיחות של האנשים שמגיעים לאירועים האלה.
עמית גופר: וזו הסיבה שהרשימה הזו קיימת והיא לא רשימה שחורה, היא רשימה לבנה לשירות הציבור במדינת ישראל.
עמית גופר: לענין השאלה של יושבת הראש, בשנת 2004 או 2003 עשינו סקר של גני אירועים לא חוקים במחוז המרכז, כיון שעד אז לא איתרנו תופעה כזו.
עמית גופר: איתרנו קרוב לתשעים גני אירועים שפועלים בשטחים פתוחים, על קרקעות חקלאיות.
עמית גופר: לא באיזורי תעשיה ולא באיזורי מגורים.
עמית גופר: הם מפרים את החוק ברגל גסה ואף אחד לא יכול לטעון שראש מועצה נתן למישהו אישור להקים גן אירועים על גדת נחל אלכסנדר.
עמית גופר: אין בזה שום הגיון ולא ניתנו כאלה אישורים מעולם.
עמית גופר: ברגע שאיתרנו את התופעה הזו התחלנו לטפל בה.
עמית גופר: היה זה יחד עם הפרקליטות, יחד עם רישוי עסקים, יחד עם מינהל מקרקעי וישראל וועדות מקומיות.
עמית גופר: ביצענו פעולות אכיפה.
עמית גופר: קרו שני דברים: אל"ף, הציבור נעשה מודע –גם לתופעה וגם לסכנות, בי"ת, הוקמו גני אירועים חוקיים, פתאום היה אפשר, משני גני אירועים חוקיים במחוז מרכז יש היום ששה עשר וזה אומר שכן אפשר להקים גני אירועים במדינה.
עמית גופר: משנת 2004, באופן רציף, מטפלים בתופעה הזו, לא מדובר בבוקר אחד שבו קמנו והחלטנו לסגור גן מסוים אלא שהטיפול הוא עקבי ושיטיתי משנת 2004 ועד היום.
ליה שמטוב: לגבי שטחים פתוחים שהרשות לא מוסמכת לאשר.
ליה שמטוב: אני שאלתי אותך על מקרה שבו הרשות נתנה את האישור, אחרי כמה זמן אתם באים ודורשים סגירה או הרס של המקום?
עמית גופר: אנחנו לא פועלים משפטית נגד גני אירועים שקיבלו היתרים, לא קיים כזה מצב.
עמית גופר: כל הפעולות שבוצעו - בוצעו מול גני אירועים שפעלו ללא היתר.
עמית גופר: יש לזכור שלא מדובר בהפעלת דחפור באופן פתאומי או בהריסה תוך יום אלא שיש פה הליך משפטי מאד ממושך שאורך שנים.
עמית גופר: כלומר, הטענות שטוענים אותן פה נטענו גם בבתי המשפט רק שפה אפשר להגיד כל שרוצים ואילו בבית משפט צריכים להביא עובדות.
עמית גופר: כשבית משפט מאשר להרוס גן אירועים, עם כל המשמעויות של ההוצאות של ההקמה ושל המשפחות שמתפרנסות ממנו - הוא לא מקבל החלטה כזו על סמך טענה סתמית שהגן לא חוקי אלא בודק את הכל, הוא שומע את כל הטענות, הוא רואה את כל הראיות, מוצגים בפניו אישורים ככל שניתנו ורק אחר כך ניתן צו הריסה.
עמית גופר: כל הצווים ניתנו על ידי בית משפט ובמרבית הפעמים הגיעו גם לבית משפט מחוזי וגם לבית משפט עליון כלומר, אין פה איזושהי פעולה אימפולסיבית של מישהו שמתחשק לו לסגור גן אירועים בבוקר בהיר.
אהוד גבריאלי: לשאלת יושב הראש לגבי הזמן.
אהוד גבריאלי: משרד הפנים מטפל בכל הקרקעות -כולל אלו הפרטיות, ומדברים על סדר גודל של 55 באיזור המרכז ואנחנו מטפלים בסדר גודל של כ-30 גני אירועים באיזור המרכז.
אהוד גבריאלי: הגילוי של התחלת בניית גן אירועים נעשה מיד.
אהוד גבריאלי: מן הרגע שרואים שמבנה מסוים משנה את הייעוד שלו בקרקע פתוחה, בקרקע חקלאית, בשטח סחיר, מסחרי, כמו גן אירועים - הטיפול נעשה מיידית.
אהוד גבריאלי: הטיפול לא מתחיל אחרי שהגן מתחיל לפעול.
אהוד גבריאלי: וכל הגנים שיש נגדם תביעה -כולל אלה שניתן לגביהם כבר פסקי דין, התחלנו לפעול וזה מן הרגע שהתברר לאנשי הפיקוח שלנו שניבנה שם גם לא חוקי.
אהוד גבריאלי: מבחינת היתרים, ראש רשות מקומית לא יכול לתת היתר לבניה של גן אירועים בשטח חקלאי, גם לא היתר לשימוש חורג.
אהוד גבריאלי: כל היתר מחוייב בחתימה של בעל הקרקע.
אהוד גבריאלי: ואם זה מינהל מקרקעי ישראל אז הוא לא נותן ולא מרשה לבנות גני אירועים על קרקע חקלאית לכן, לשאלתך, מיד כשזה מתברר, עוד לפני שגן האירועים מתחיל לפעול, יש פעילות שלנו.
אהוד גבריאלי: כל גני האירועים שנהרסו במחוז המרכז - הפעילות המשפטית נגדם החלה לפני שהם התחילו לפעול.
סמדר אהרון נוחם: רק להשלים את התמונה.
סמדר אהרון נוחם: מבחינה תכנונית, ברגע שזוהתה הבעיה של היקף הגנים הלא חוקיים ניסינו להעביר מסר תכנוני שהוא קרוי "מסמך המדיניות וההחלטה של הועדה המחוזית", לגבי המקומות בהם היא מוכנה לאשר גני אירועים ואיפה לא והתמונה היא שעדיין יש המון ייעודים שקבועים בתכנית המיתאר המחוזית הכללית שניתן למקם בהם גני אירועים, כל איזורי הפיתוח העירוני, הכפרי, איזורי התעסוקה, נופש מטרופוליני, איזורי נופש ופנאי, לאחר מסמך המדיניות הוספנו גם איזורי מוסדות, יש מספר מקומות שהם בעיקר שטחים פתוחים, איכותיים כמו חוף הים - - -
יהודה כהן: חוף הים?
סמדר אהרון נוחם: אזורים חקלאיים, איזורי נחל, שמלכתחילה רצינו לשמור עליהם כשטחים פתוחים ולא לאפשר בהם בניה אבל החרגנו.
סמדר אהרון נוחם: באיזור נחל וסביבותיו אפשר לקבוע מוקדים אבל זה אחרי תיכנון כולל, יש פה מגבלה של תיכנון כולל.
סמדר אהרון נוחם: דאגנו מיד להעביר מסמך מדיניות ולכוון את בעלי גני האירועים.
סמדר אהרון נוחם: החל מן השנה הזו אנחנו עוקבים אחרי גני האירועים שניגשו והגישו תכניות, הוועדה המחוזית -מאז שפירסמה את ההחלטה שלה דנה בכשלושים תכניות לגני אירועים, אישרה כמחצית מתוכן, חלק כבר ניתן להן תוקף, חלק נמצאות לקראת מתן תוקף, יש פעילות –ולצערנו, היא לא מסיבית מספיק כלומר, לא מוגשות מספיק תכניות כדי לטפל באותו גן שעומד ורוצה להסדיר את עצמו.
סמדר אהרון נוחם: אנחנו קיימנו גם ישיבות עם ההתאחדות אצלנו בלשכה, העמדנו לרשותם את ההכוונה, את עצמנו, לצערי התופעה היא קטנה מדי.
סמדר אהרון נוחם: בתופעה של ההסדרה היא קטנה מדי יחסית ויש לראות את התמונה כולה.
סמדר אהרון נוחם: היו אכן כתשעים גנים לא חוקיים וירדנו לחמישים וחמישה, לא כולם נהרסו כי חלק אושרו.
ליה שמטוב: לגבי השטחים הפתוחים, האם יש תכנית עתידית לפיה השטח יישאר שטח חקלאי לתמיד, או שיש מקרים שבהם כן יהיה אפשר לשנות יעוד לתיירות, למשל?
ליה שמטוב: האם אפשרי ששטחים פתוחים ישנו יעוד לבניית אולמות?
אהוד גבריאלי: אנחנו לא רשות תכנונית.
אהוד גבריאלי: אנחנו רשות קניינית.
אהוד גבריאלי: אנחנו לא עוסקים בתכנון אלא בקניין.
אהוד גבריאלי: אצלנו המחזיקים הם בעלי רשות שחוכרים את השטח.
אהוד גבריאלי: הנושא תיכנוני מטופל על ידי משרד הפנים ורשויות התכנון.
אהוד גבריאלי: לגבי שטחים פתוחים שניתן להגיש לגביהם תכנית להקמת גני אירועים - אנחנו בוחנים את זה מבחינה קניינית, ובודקים האם אותם חוכרים זכאים להשתמש בקרקע לדברים אחרים ולשימוש אחר ממה שניתן להם מלכתחילה.
אהוד גבריאלי: אם ניתנת למושב או לקיבוץ קרקע לעיבוד חקלאי והוא רוצה להפוך אותה לגן אירועים אנחנו בוחנים את המקרה לגופו, אם זה בתחום האפשרי או לא.
אהוד גבריאלי: עדיין, אנחנו לא עושים את התכנון.
סמדר אהרון נוחם: אדגים, הועלתה פה בעיה לפיה איזורי תעשיה מאושרים לא כוללים את הייעוד לאולמות אירועים וזה נכון לגבי תכניות ותיקות יותר אבל יש יוזמות חדשות כמו למשל אזור תעשיה שלם בפתח תקוה שלגביו הגישו תכנית שכוללת את היעוד הזה בכל תחום איזור התעשיה.
סמדר אהרון נוחם: לא צריך היה להגדיר לשם כך יעוד קרקע ספציפי כי זה הופיע בתכליות ניתן היה למקם את זה באישור.
יהודה כהן: הבעיה היא שהיא מדברת על רשות מקומית מסויימת שהחליטה ואילו אנחנו מדברים על תכנית ארצית, כמו שיש תמ"א ארצית.
יהודה כהן: כשאנחנו מדברים על תכנון ארצי –ואני לא מייצג את פתח תקוה או מקום ספציפי אחר אלא שבתכנית הארצית הכוללת, שיש בה סיווג "מטרופולין נופש וספורט" ולא מוגדרים בה אולמות אירועים ועליי לנחש מי כן נמצא שם ומי לא.
יהודה כהן: וזו השאלה שלי.
יהודה כהן: מהם הדברים הברורים?
יהודה כהן: במצב הקיים אני צריך לנחש בכל מקרה וזה מה שחסר בתכנית הארצית, כדי שאוכל להבין איפה כן אפשר לבנות אולם אירועים ואיפה לא.
יהודה כהן: את זה אין.
יהודה כהן: בשטח מטרופולין נופש וספורט לא קיים אולם אירועים, היה שם גן אירועים בכפר יקום, מול "האגם" שם השטח מסווג כ"מטרופולין נופש וספורט" וסגרו את האולם.
יהודה כהן: אמרו לו להגדיר את האולם כמסעדה ואז מותר לו לעשות אירועים אז למה לסובב את הדברים?
קריאה: מי אמר לו?
יהודה כהן: כך אמרו לו בתכנון.
יהודה כהן: הוא ביקש הגדרה שתכלול אותו בתוך "מטרופולין נופש וספורט" ואז נדע ששם מותר לעשות גן אירועים אבל זה לא כתוב.
סמדר אהרון נוחם: אמור להיות שם תכנון כולל ולא אמורה להיות שם בעיה.
יהודה כהן: לבתי מלון יש תכנונים אבל למה לאולמות אין?
יהודה כהן: אולם אינו חנות ואינו משרד.
יהודה כהן: האולם צורך שטח, חניה, חישוב מרחק מן העיר, צמוד דופן - ואת מכירה את הבעיות, אֲת גם מכירה את הבעיה שנוצרת ליד הנחל וגם שם יש את הבעיה הזו.
יהודה כהן: איפה בסוף מותר?
יהודה כהן: הדבר קשה לנו.
יהודה כהן: יש צורך למצוא הגדרה.
יהודה כהן: למה אין חשיבה ארצית לגבי אולמות וגני אירועים?
יהודה כהן: בואו נקח תכנית ארצית עם משרד הפנים, לא תכנית של מחוז מסוים אלא ארצית.
יהודה כהן: במחוז מסוים יש פרוטוקול ורשום היכן אסור אבל, "צמוד דופן" למשל, בכל ענין צמוד הדופן יש בעיה.
יהודה כהן: הקימו גן בהוד השרון שהוא צמוד ודופן ופתאום הוא סגור.
אהוד גבריאלי: כי הוא לא השלים את הליך הרשיון.
יהודה כהן: זאת אומרת שכל הבעיה היא שאין תכנון ארצי וחשיבה ארצית על ענף שהוא גדול.
יהודה כהן: אין צוות שעושה חשיבה ארצית.
יהודה כהן: בואו נחשוב פעם אחת, נקח את הנושא של אולמות אירועים ונראה מה אפשר לעשות.
יהודה כהן: את במחוז מרכז עושה תכנון מקומי בלי להתייחס לצפון או לדרום.
יהודה כהן: נצרת למשל עומדת לגדול, איפה התחום הזה, הרי פתאום יהיה שם לחץ.
יהודה כהן: בנו אולם ליד בית הקברות והוא נסגר, אמנם בגלל בעיה אחרת אבל עדיין, אין תכנון ארצי וחשיבה מקיפה לענף הזה, שהוא גדול ומקיף.
יהודה כהן: בואו נחשוב חשיבה ארצית כוללת.
יהודה כהן: ומותר לחשוב.
יהודה כהן: אולי הועדה פה תיזום.
יהודה כהן: ועדה מקומית לא מתמודדת עם שיקול ארצי כמו שמשרד הפנים יכול או כמו שהרשות התכנונית יכולה.
יהודה כהן: בכל פעם שיש משהו צריך להתייחס לגוף אחר ואין התייחסות ארצית לגבי הענף שלנו.
יהודה כהן: ולא מדובר רק על אולם במקום כזה או אחר אלא על פריסה ארצית של הענין כולו.
יאיר פינס: אין לי מה להוסיף מעבר למה שנציגי משרדי הממשלה אמרו.
עמית גופר: לגבי מה יהודה כהן על כך שאין מינוף, מינוף הוא לא התפקיד של משרדי הממשלה.
יהודה כהן: אז של מי?
יהודה כהן: מי מעודד אותנו?
יהודה כהן: כשאתה רוצה תיירות אז אתה מעודד תיירות, משרד החקלאות מעודד חקלאות ומשרד השיכון מעודד בנייה ולמה לא אותנו?
יהודה כהן: משרדי הממשלה כן מעודדים ענפים אז עכשיו אתה אומר שזה לא התפקיד שלכם?
יהודה כהן: מה גם שאנחנו ענף שתורם למדינה והמחזור הכספי שלו גדול.
ליה שמטוב: הנושא אכן מורכב והוא גם די חדש.
ליה שמטוב: הענף גדל משנה לשנה ואכן צריכים לחשוב על הדברים שהרי ככל שיעבור יותר זמן יצמחו אולמות נוספים שאינם חוקיים ושוב נחזור לנקודת ההתחלה.
ליה שמטוב: מה גם שהאכיפה עולה רבות.
ליה שמטוב: הועדה מבקשת ממשרד הפנים לבחון את ההוספה של הענף לסיווג המתאים לגני אירועים ואולמי שמחות.
ליה שמטוב: עלתה הדרישה לכך וצריך לבחון את הענין בשנית ולבדוק הקצאות של קרקע, לאו דוקא קרקע חקלאית אבל קרקעות שהן בתוך היישובים, על מנת שיבנו את אולמי האירועים באישור בלי אילתורים.
ליה שמטוב: הרי מי שמשקיע רוצה את האולם מתפקד לטווח ארוך, הרי זו פרנסה, מה גם שהאולמות נותנים פרנסה לאנשים רבים.
משה גפני: על סדר היום פעילות ותקציב שירות בתי הסוהר.
משה גפני: אדוני הנציב, אם אתה יכול לתת לנו סקירה קצרה ובה מה קיבלת בשירות בתי הסוהר, איך ההיערכות שלך ואיך מתנהל היום שירות בתי הסוהר.
משה גפני: אנחנו אישרנו 38 מיליון שקלים לשיפוץ אגפים ורכישת מערכת קשר.
מתי שולץ: זה בטח חלק מפנייה גדולה שכוללת גם את המשימות האלה.
משה גפני: בסדר, אבל אישרנו על זה.
משה גפני: יש לנו העברות של סכומים גדולים לשירות בתי הסוהר וביקשנו לקיים את הדיון הזה שהוא לא דיון ארוך אלא דיון קצר על המערך הכללי כדי שנדע למה אנחנו מעבירים כסף.
אהרן פרנקו: אנחנו נמקד.
אהרן פרנקו: ראשית, אני רוצה להודות ליושב ראש.
אהרן פרנקו: זאת ההופעה הראשונה שלי בוועדת כנסת מאז כניסתי לתפקיד.
משה גפני: הדיון הוא לא על ההעברה התקציבית אותה אישרנו.
משה גפני: בעקבות מספר העברות שהיו לשירות בתי הסוהר, ביקשנו לקיים את הדיון הזה כדי לקבל בעיקר סקירה על איך עובדת המערכת.
אהרן פרנקו: אני קצת למעלה מחודשיים בתפקיד ואני מקבל לידי ארגון למופת, ארגון איכותי מאוד עם אנשים חדורי מוטיבציה, ואני אנתק את זה מהדיון הקודם, על אף השכר הנמוך.
אהרן פרנקו: אני מתנתק מזה ולא נוגע כי האנשים שאני פוגש, אלה אנשים שמזדהים עם הארגון ורואים בו שליחות.
אהרן פרנקו: צריך לזכור שהארגון בעשור האחרון עבר מספר שינויים משמעותיים כאשר לאורך העשור הארגון גדל גם במספר הסגל כאשר עד לפני כעשור עמד על כ-4,000 אנשים והיום המספר מתקרב ל-9,000 אנשים בסגל הסוהרים, ליתר דיוק 8,600 אנשים.
אהרן פרנקו: כמובן שגם מהצד של הכלואים, העצורים והאסירים, המספר גדל.
אהרן פרנקו: בשנים האלה שירות בתי הסוהר קיבל לידיו את האחריות על כל המתקנים הצבאיים, מתקני המאסר שהיו בידי הצבא בהם רוכזו הביטחוניים ובהמשך קיבל את האחריות על כל בתי המעצר ממשטרת ישראל.
אהרן פרנקו: דהיינו, היום שירות בתי הסוהר הוא הגוף הבלעדי והיחידי שעוסק בכל מה שקשור בליווי וכליאה, ואנחנו רואים את זה גם באירועים האחרונים.
אהרן פרנקו: הזכרת את המטס בסוף השבוע, בהכנות למשט.
אהרן פרנקו: בכל האירועים שמשטרת ישראל וצה"ל צריכים להתמודד, שירות בתי הסוהר נותן את כל המעטפת כדי שהם יוכלו לעשות את עבודתם ולתת להם מקומות כליאה בכמות הנדרשת.
משה גפני: אלה שנעצרו במטס, נכלאו אצלכם?
אהרן פרנקו: כן, נכלאו אצלנו.
אהרן פרנקו: 124 אנשים במהלך סוף השבוע.
אהרן פרנקו: אנחנו אלה שקולטים אותם מרגע שמשרד הפנים חותם על צו.
משה גפני: המשטרה מעבירה אותם אליכם.
מתי שולץ: אנחנו גם לוקחים אותם.
אהרן פרנקו: כן, עם נחשון.
אהרן פרנקו: מרגע שהאחריות של שירות בתי הסוהר לקבל את מהלך הליווי והכליאה הלאומי, הכול אצלנו.
אהרן פרנקו: מהרגע שאדם נעצר, אנחנו מקבלים אותו ואנחנו אחראים לליווי שלו.
אהרן פרנקו: נגדיר את זה כך ונאמר שבכל מקום בו נמצא אסיר או עצור, אנחנו נמצאים ונדרשים לטפל בו.
אהרן פרנקו: מבחינתנו זאת סוגיה אסטרטגית כי ברגע שבאמת עקב האמירה כזאת של אחריות כוללת למהלך הליווי והכליאה, מחייבת אותנו גם ברמה המקצועית בתוך הארגון וגם להתאים את עצמנו לסטנדרטים בין לאומיים בכל מה שקשור בסוגיית הכליאה, סוגיה שמטפלת בוועדת הפנים שמלווה את העניין בכל מה שקשור לתנאי המחייה בבתי הכלא בישראל.
אהרן פרנקו: בעניין הזה, לאורך השנים האחרונות, יש מספר יעדים שהשירות מחויב להם כאשר היעד המרכזי שלנו הוא משמורת בטוחה של כל אלה שמובאים אלינו וזה אומר לשמור על ביטחונם, גם שלא יברחו, שלא יפגעו אחד בשני, שלא יהיו מקרים אובדניים, סוגיה שהשירות נתן בשנה האחרונה משמעות לזה גם תקציבית וגם בפעולות כדי לצמצם את תופעות האובדנות שהייתה בשירות בתי הסוהר ובכלל מאז זה עבר מהמשטרה.
אהרן פרנקו: זה לתת משמורת נאותה בסטנדרטים לאומיים לאותם כלואים, מדיניות של מטרג' לאסיר, כמות המיטות שעומדות לרשותנו כדי לעמוד בדרישות של צה"ל ושל משטרת ישראל כאשר להם אסור שתהיה מגבלה כי הם צריכים להתמודד עם הפשיעה וצה"ל עם אירועי סדר.
אהרן פרנקו: אנחנו צריכים לתת לו את המענה בקליטה של אותם עצורים.
אהרן פרנקו: במקביל אנחנו גוף שאני היום נחשף לו בצורה נרחבת.
אהרן פרנקו: אנחנו מנצלים בצורה מקסימאלית את תקופת המעצר של כל אדם על פי השנים שהוא קיבל בטיפול אפקטיבי כדי לשלב אותו בהמשך בחברה.