GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: כפי שאמר אילן לוין, חייו של הממונה על השכר מורכבים אבל חייו של יושב ראש ועדת הכספים מורכבים פי מיליון יותר משל הממונה על השכר עם כל הפקידים באוצר.
משה גפני: להם יש דבר אחד ולי יש אלף דברים.
מגלי והבה: חבר הכנסת גפני, בפחות מחודש נבוא ונדווח לך.
משה גפני: שלושה שבועות.
יצחק וקנין: ציון אמר שהוא יכנס את הישיבה בשבוע הבא.
משה גפני: בסדר אבל דבר עם אמנון כהן.
משה גפני: הכול עם ועדת הפנים.
יצחק אהרונוביץ': תודה רבה.
משה גפני: אילן לוין, תודה רבה.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון – ביטול הוראת השעה לגבי הטבות מס), התשע"א-2011, הצעתם של חברי הכנסת שי חרמש, משה גפני, פניה קירשנבאום, עינת וילף, יעקב אדרי, זבולון אורלב, אורי אריאל, ציון פיניאן.
שי חרמש: כל חברי ועדת הכספים.
משה גפני: לא כל חברי הוועדה.
שי חרמש: כמעט כל חברי הוועדה.
שי חרמש: אלה שהיו בישיבה.
משה גפני: מי שהצטרף ליוזמה הייתה עינת וילף, יעקב אדרי, זבולון אורלב, אורי אריאל וציון פיניאן.
שי חרמש: בקצרה ולעניין.
שי חרמש: בעיצומה של מלחמת ההתשה בשדרות בשנת 2006, יזמנו יחד, חבר הכנסת באותה עת סטס מיסז'ניקוב ואנכי את הצעת החוק המקיפה לגבי סיוע למה שנקרא וזכה לתואר בצורה הבלתי פורמאלית חוק קו עימות דרומי שכלל מרחב גדול של אמצעי סיוע לתושבי האזור.
שי חרמש: שדרות אז הייתה תחת מתקפה מתמשכת קשה ביותר ובשדרות גם לא היה מיגון באותה עת והיא ספגה פגיעות גם בגוף, גם בנפש, גם הרוגים, גם פצועים, גם יתומים.
שי חרמש: המציאות הייתה קשה ביותר, קשה מכפי שקיימת היום ולא ברת השוואה.
שי חרמש: בין יתר סעיפי ההקלות וההטבות לתושבי האזור ותושבי העיר קודם כל נכנסו הנחות במס הכנסה, הנחות בארנונה, הטבות במעונות יום ובשלב יותר מאוחר הגיע שיווק קרקע בקו עימות דרומי על ידי מינהל מקרקעי ישראל בחינם וזאת מתוך מטרה לעודד מתיישבים להגיע למקום.
שי חרמש: אלא שבתוך כל המערכת הזאת התנגד האוצר באותה עת שהחוק ייכנס כהוראת קבע ודרש שהנושא יהיה הוראת שעה בלבד.
שי חרמש: מאז עברנו כבר שלוש שנים של עליות ומורדות במצב הביטחוני בשדרות ולדאבוני הרב חוויתי, כמי שכל שנה נדרש בדצמבר לחדש את הוראת הקבע הזאת, למסע ייסורים לא פשוט.
שי חרמש: בשנה הראשונה נדרשנו לחקיקה מחודשת בממשלה.
שי חרמש: החוק קיבל הארכת תוקף שלו בחודש יוני, התבצע בחודש ספטמבר ואז תושבי העיר והאזור קיבלו שיקים יפים ונאים ממס הכנסה אבל אלה תמריצים שבאים בדיעבד והאפקט שלהם בסופו של דבר, חוץ מהתענוג הנכבד לקבל כסף לחשבון הבנק, האפקט שלהם לעידוד אנשים להישאר במקום ועידוד אנשים בעלי יכולות להגיע למקום לא היה קיים כי במשך שישה חודשים לא היה ברור אם יש חוק או אין חוק.
שי חרמש: למדנו מהלקח הזה ובתיאום עם רשות המסים ועם יהודה נסרדישי באנו לכאן לוועדה והגענו להסכמה שהטבות המס ב-2011 יאושרו בהמלצת שר האוצר.
שי חרמש: אם אני טועה, תקנו אותי אבל אני חושב שאני מדייק.
שי חרמש: את ההיסטוריה אני זוכר.
שי חרמש: אני לא יודע מה יהיה מחר, אבל מה היה אתמול אני עוד זוכר.
שי חרמש: בהמלצת שר האוצר ובאישור ועדת הכספים, בנוהל מיידי, עבר האישור ל-2011.
שי חרמש: הגשתי אז בקשה ואמרתי שאופק לדברים האלה איננו 12 חודשים, תנו לאנשים לדעת שמדובר בשנתיים, שלוש, ארבע שנים כדי שיוכלו לבנות איזושהי פרספקטיבה קדימה אם הם כבר באים לאזור לבנות את ביתם ולהישאר בו.
שי חרמש: אז משרד האוצר סירב ואמר שזה ל-2011 בלבד.
שי חרמש: כששאלנו מה עושים הלאה, הגענו להסכמה עם רשות המסים.
משה גפני: החוק לא אפשר אחרת.
שי חרמש: החוק לא אפשר.
שי חרמש: אפילו שר האוצר אמר שיש פלא חדש, מוצר כחול-לבן, תקציב דו-שנתי, ואני אמרתי לפרוטוקול שאם דו-שנתי כל כך טוב למדינה, למה זה לא טוב לתושב שנתי, שגם לו יהיה דו-שנתי.
שי חרמש: בסופו של דבר, בהסכמה בין כל הגורמים, סוכם ביוזמת ועדת הכספים שתועלה הצעת חוק להפוך את זה מהוראת שעה להוראת קבע מתוך כוונה לתת פרספקטיבה קדימה.
שי חרמש: ניהלנו דיאלוג אתמול עם שעה 11:30 בלילה.
שי חרמש: ב-11:00 בלילה, בעודי יושב עם אשתי בבית קפה בנתיבות כי בית הקפה בשדרות היה סגור, קיבלתי SMS מרשות המסים.
משה גפני: אתה יכול להרחיב לגבי בית הקפה בנתיבות?
שי חרמש: בית קפה כשר.
שי חרמש: אני רוצה לומר דברים טובים על רשות המסים ואני חייב לומר אותם.
שי חרמש: בשעה 11:30 בלילה ליאת מרשות מעבירה לי SMS.
שי חרמש: הסיפור לא נגמר כי ההתנהגות שלה הייתה מחוצפת.
שי חרמש: אמרתי לה שאני מאוד מעריך שבשעה 11:30 אני מקבל SMS.
שי חרמש: היא אומרת לי: אתה ציני, נכון?
שי חרמש: אני לא ציני.
ליאת גרבר: אמרת שתמיד טוב לשמוע מרשות המסים וגם בשעה כזאת.
שי חרמש: אני מאוד מעריך.
שי חרמש: אגב, בוועדה הזאת יש הרבה הערכה לרשות המסים ואני אומר את זה על דעת כולם, במיוחד הערכה למי שעומד בראשה.
שי חרמש: אני לא יודע מי יבוא אחריו אבל זה שעומד בראשה עכשיו יש לו זכויות.
משה גפני: בעיתון היה כתוב משה אשר.
שי חרמש: יגיע, נבדוק אותו.
שי חרמש: אני אומר שכל הרעיון כאן הוא לתת פרספקטיבה טיפה יותר ארוכה ולהפוך את זה מהוראת שעה להוראת קבע, להשאיר את המתכונת של מסלול מהיר בו ברגע ששר האוצר מחליט, והסמכות היא בידיו, ועדת הכספים מאשרת את ההודעה ולא צריך לעלות למליאה או לרדת ממנה.
משה גפני: אתה מדבר הרבה ואני לא הבנתי כלום.
משה גפני: לגבי בית הקפה, הבנתי.
משה גפני: אשתך, הבנתי.
שי חרמש: ולגבי ליאת לא הבנת?
משה גפני: החוק הרי מאוד פשוט.
שי חרמש: אני מבקש לכבד את יושב ראש הוועדה משה גפני ואת חברת הכנסת פניה קירשנבאום ואותי, כמי שהגיש את הצעת החוק, ולאשר אותה לקריאה ראשונה, שנייה ושלישית.
משה גפני: החוק הזה נורא פשוט.
משה גפני: חבל שהוא לא מסובך קצת.
ליאת גרבר: כעיקרון אנחנו לא מתנגדים להעברת הצעת החוק כפי שהיא אבל אני מבינה שהתבקשו תיקונים מסוימים על ידי משרד המשפטים ועל ידי חבר הכנסת חרמש.
משה גפני: מה זאת אומרת חבר הכנסת חרמש?
משה גפני: יש כאן עוד שני חברי כנסת יוזמים.
ליאת גרבר: בתיאום שנעשה אתמול נתבקשו שינויים.
משה גפני: אני לא הייתי בבית קפה עם אשתי בנתיבות כך שאני לא שייך לקבוצה הזאת.
שי חרמש: אגב, אני מאוד ממליץ על קפה קפה במרכז החדש.
משה גפני: אתה רוצה לספר לי על נתיבות?
משה גפני: עם כל הכבוד, אתה גרת יותר רחוק מנתיבות מאשר אני.
ליאת גרבר: ככל שבאמת נדרשים תיקונים.
משה גפני: אני לא הבנתי לגבי התיאומים וכל הדברים האלה.
משה גפני: אני אספר לכם מה היה כאן בוועדה.
משה גפני: העלה שי חרמש, ואנחנו כולנו הצטרפנו אליו, ששדרות, כאשר נחקק החוק, כולנו קיווינו והתפללנו – כאשר עבר החוק הזה – ששדרות לא תעמוד תחת מתקפת קסאמים אחרי 2010 ואחרי 2011.
משה גפני: הגענו ל-2011 ולצערנו הרב שדרות עדיין נמצאת במצב הזה.
משה גפני: בימים האחרונים אנחנו שומעים מה קורה וכולנו מקווים ומתפללים שזה ייפסק ויסתיים ושדרות תוכל לחיות בשלום.
משה גפני: זאת הייתה הכוונה של המחוקק בעניין הזה.
משה גפני: הגענו להארכה נוספת ואמרנו שההארכה מסתיימת ב-2011 והנה אנחנו ב-2011 ועדיין אנחנו לא רואים את הסוף.
משה גפני: מכיוון שאנחנו מקווים, כפי שאמרתי, שבכל זאת זה יסתיים השנה ושדרות תעמוד כמו כל עיר אחרת במדינת ישראל על רגליה ולא תעמוד תחת המתקפה הזאת שהיא פוגעת באמת, אנחנו באים ואנחנו אומרים שעל פי החוק הקיים אי אפשר להאריך את זה, צריך להעביר עכשיו חקיקה בשלוש קריאות עם תזכיר חוק בממשלה ועם כל מיני דברים אחרים, אמרנו שנתקן את החוק.
משה גפני: ביקשנו מהיועצת המשפטית של הוועדה לנסח את זה הכי פשוט בעולם.
משה גפני: שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי להאריך את זה בעוד שנתיים כדי למנוע טכנית את העברת החוק.
משה גפני: לנו אין סמכות.
משה גפני: זאת לא הכנסת או ועדת הכספים שהיא יכולה להחליט על הארכת המועד.
משה גפני: זה שר האוצר.
משה גפני: זאת אומרת, שר האוצר עומד בראש המשרד הכי חשוב במדינה והוא באמת משרד שמביאים אליו את כל ענייני הכלכלה והמדיניות וכולי.
משה גפני: זאת אומרת שהוא לא יעשה דבר שהוא לא ענייני.
משה גפני: ניסחה היועצת המשפטית של הוועדה הכי פשוט.
משה גפני: אתם בעלי הבית, אתם תחליטו אם אכן צריך להאריך את המועד, כמו שהחוק הקיים אבל טכנית לא יצטרכו לבור את כל שלבי החקיקה.
משה גפני: לכן לא הבנתי מה שי חרמש דיבר חוץ ממה שהוא אמר על בית הקפה.
שגית אפיק: אני אומר מילה.
שגית אפיק: סעיף 11 שקובע את הטבות המס זה סעיף שכידוע לכולנו מצוי בבג"ץ מזה זמן רב.
שגית אפיק: החשש שבסופו של דבר בג"ץ יפסוק בנושא הזה כנגד כל התיקונים שנעשו בין היתר על ידי הוועדה הזאת, הוא חשש כבד.
שגית אפיק: לתקן עכשיו ולהאריך לתקופות נוספות בצו, לא בחקיקה ראשית, הטבות במס בלי לקבוע שום קריטריון, זה לא דבר שצריך לעשות אותו בלי לשקול אותו קודם לכן משום שאחת הטענות באמת שעלתה במסגרת אותו בג"ץ היא שהטבות במס צריך לתת לפי קריטריונים, טענה שהעלה אותה היועץ המשפטי לממשלה וזאת טענה שקיבל אותה היועץ המשפטי לכנסת.
שגית אפיק: אכן זה מנוסח פשוט כמו שביקשתם, אבל כדי לעשות את ההארכה הזאת יתכן שיש מקום לשקול שיקולים ולקבוע איזשהו קריטריון לפיו תיעשה אותה הארכה.
דלית זמיר: אני רוצה להוסיף.
דלית זמיר: גם כאן ביקשנו לתמוך בהצעה ואנחנו מסכימים למהות שלה בתיאום עם משרד המשפטים וכמובן גם עם משרד האוצר.
דלית זמיר: העמדה של היועץ, כמו ששגית ציינה, אנחנו חושבים שלתת הטבות מס לפי סעיף 11 ולעשות זאת בחקיקת משנה, זה דבר מאוד מאוד רגיש.
דלית זמיר: אין לנו מחלוקת גם לגבי השאלה מה היו הסיבות לחקיקת החוק הזה.
דלית זמיר: הסיבות לחקיקת החוק הזה גם נקובות בעצם בסעיף 1 לחוק שמדבר על האזור והרחבה של האזור משיקולים ביטחוניים.
דלית זמיר: כל התפיסה הייתה שהאזור הזה נמצא במצב ביטחוני מיוחד שהוא זה שמצדיק את מתן ההטבות.
דלית זמיר: כל מה שביקשנו לבוא ולומר זה שצריך להגביל את שיקול הדעת של שר האוצר גם כן בעקבות המצב הביטחוני כדי שלא יהיה מצב שבעוד חמש שנים – הרי הסמכות כאן לא מוגבלת בזמן כמו החקיקה הקיימת – זה יהיה.
משה גפני: יש חוק והחוק קובע את כל ההגדרות.
משה גפני: החוק נחקק בוועדת הכספים ויש בו את סעיף 1, 2, 3, 4 וכולי.
משה גפני: בואי נתחיל במה שאמרה היועצת המשפטית של הוועדה ואני מסכים אתה לחלוטין.
משה גפני: זה שהממשלה הייתה צריכה לקבוע - כבר דיברנו על זה הרבה מאוד פעמים והתקיימו על זה דיונים אבל הממשלה לא עושה את תפקידה - את הנושא של הנחות במס והטבות במס בישובים השונים במדינת ישראל, זה מחדל.
משה גפני: זה מחדל של פרצה שקוראת, אני לא רוצה להגיד לגנב אבל זאת פרצה שקוראת לבית המשפט.
משה גפני: בית המשפט יבוא ויאמר שהוא לא מתערב בעניין הזה, אבל אתם, הרשות המבצעת, זה התפקיד שלכם ואתם לא עושים אותו.
משה גפני: הממשלה בכלל אין לה זכות דיבור בכל החוק הזה מכיוון שהיא באה בידיים לא נקיות, בגלל שיש ויכוח בין השרים, ויכוחים פוליטיים האם את אילת כן מכניסים או את אילת לא מכניסים והאם את קריית שמונה מכניסים או לא מכניסים.
משה גפני: הממשלה באמת צריכה לתקן את העניין הזה.
משה גפני: אנחנו לא באים וקובעים בחוק הזה וזה לא יעמוד לבג"ץ.
משה גפני: אם יעמוד, זה בגלל שלא למדתי משפטים ואני מצטער, אני למדתי בכולל.
משה גפני: אני מדבר על שכל ישר והשכל הישר אומר שבג"ץ יתקוף את הממשלה על הנושא הזה שהיא לא משלימה את העניין של הטבות המס שהיא התחייבה שהיא תעשה את זה.
משה גפני: זאת החלטה שלי לא יהיה מה להשיב עליה.
משה גפני: זאת כבר תהיה פעם שנייה שאני אצדיק את בית המשפט וזה בכלל יגרום לי לחזור בתשובה.
משה גפני: כבר הצדקתי את בית המשפט בנושא של האשפוז הסיעודי ועכשיו אני אצדיק אותו על ההטבות במס.
משה גפני: אנחנו לא באים לעשות את זה.
משה גפני: אנחנו לא אומרים שמשנים משהו בחוק ואומרים ששר האוצר ישקול כך או ישקול אחרת.
משה גפני: מה שכתוב בחוק.
משה גפני: אנחנו רק מבקשים ששדרות, כל העולם יודע, אין כאן שום שיקול אחר, זה לא ישוב שנמצא בגוש דן או שהוא נמצא באיזשהו מקום שלא נמצא תחת מתקפת קסאמים.
משה גפני: שדרות היא ישוב שאנחנו מדברים על האזור כפי שמנוסח בסעיף 1 לחוק המקורי.
משה גפני: אנחנו מבקשים ששר האוצר יבוא לכאן, כמו שהיה יכול לעשות את זה ב-2011, שיוכל לעשות את זה ב-2012 ויוכל לעשות את זה גם בשנים הבאות, וכולנו תפילה ותקווה שהוא לא יבוא לכאן מכיוון שמתקפת הקסאמים על שדרות תיפסק.
משה גפני: לכן החוק הזה הוא פשוט.
משה גפני: הוא איננו נכנס לתוך העניין הזה.
משה גפני: זה שהממשלה פושעת בעניין שהיא לא עושה את עבודתה, זה רשום עכשיו בפרוטוקול, אבל את החוק אפשר לאשר לקריאה ראשונה.
משה גפני: היועצת המשפטית, אני צודק או לא צודק?
שי חרמש: אותי שכנעת.
דלית זמיר: אולי היא תחליט אחרי שאני אשיב.
דלית זמיר: לגישתנו בין החוק הקיים והסמכות של שר האוצר לפי החוק הקיים לבין מה שמוצע, ההבדל הגדול הוא בעניין המועדים.
דלית זמיר: כיום החוק, כפי שציינתי, ומה שמפריע לכם בחוק הקיים, קובע תקופה מאוד מוגבלת.
דלית זמיר: היום זה עד 2011.
דלית זמיר: לכן כאשר אנחנו חוקקנו את החוק, לא היה ספק לגבי המצב הביטחוני ואם היה ספק, לא היינו מחוקקים את החוק.
דלית זמיר: אבל המצב הביטחוני הצדיק את זה.
דלית זמיר: עכשיו אתם מבקשים להוריד את מגבלת הזמן ולקבוע את הסמכות של שר האוצר למשך שנים קדימה כהוראת קבע.
משה גפני: לא שנים.
דלית זמיר: שנים.
דלית זמיר: באופן קבוע.
שגית אפיק: באופן קבוע.
שגית אפיק: מבטלים את הוראת השעה.
דלית זמיר: מעתה ועד עולם שר האוצר יכול לבוא כל פעם ולהאריך את הצו לשנתיים.
שי חרמש: אם יש סיבה.
משה גפני: לא, זה מוגבל.
שי חרמש: סמכות השר לא מוגבלת.
משה גפני: אתם צריכים להסביר לי לאט כי אני לא מבין.
משה גפני: אנחנו לא מאריכים את המועד.
משה גפני: אנחנו לא אומרים שנותנים לשדרות הטבות מס לתקופה נוספת.
משה גפני: אנחנו אומרים שמי שצריך להחליט על פי החוק הקיים, מי שרשאי להאריך את זה, זה שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת לתקופה שלא תעלה על שנתיים בכל פעם.
משה גפני: הוא יכול להביא את זה לחצי שנה, הוא יכול להביא את זה לשנה, הוא יכול להביא את זה לשנתיים.
משה גפני: עד שנתיים.
משה גפני: הוא יכול לא להביא בכלל על פי החוק הקיים.
משה גפני: אנחנו מבקשים, היות שמה שקרה מאז שנחקק החוק ב-2007 ועד היום, לצערנו הרב באופן מהותי המצב לא השתנה ולכן אנחנו מאפשרים לשר לשקול את כל השיקולים שהוא שקל כאשר הוא בא להארכה ב-2011.
משה גפני: נכון שזה לא מוגבל בזמן, הוא יכול תמיד להביא את זה, למה?
משה גפני: מכיוון שכאשר החוק נחקק, קיווינו שזה יהיה לתקופה מוגבלת אבל לצערנו הרב אורך הזמן שהיה בשדרות ובעוטף עזה, הזמן הולך ומתארך ולכן אנחנו רוצים לחסוך ולייעל את עבודת הכנסת.
דלית זמיר: אין לי מחלוקת לגבי שום דבר מהדברים שנאמרו כאן.
דלית זמיר: אנחנו אומרים שברגע שהחוק עכשיו לא מגביל את התקופה, שר האוצר יכול לבוא בעוד חמש שנים.
דלית זמיר: כולנו מסכימים שהסיבה להארכה צריכה להיות בעצם המצב הביטחוני.
דלית זמיר: זאת הסכמה של כולנו כאן.
משה גפני: עכשיו יש לי הצעה.
יעקב אדרי: תקבע חמש שנים וזהו.
דלית זמיר: גם סעיף 1 לחוק, ממנו עולה רציונאל החוק.
דלית זמיר: סעיף 1 אומר שאנחנו קובעים את הישובים של שבעה קילומטרים אבל אפשר להגדיל את מספר הישובים ולהוסיף ישובים נוספים כל עוד יש לו שיקולים ביטחוניים.
שי חרמש: זה היה גם בחוק הקודם.
דלית זמיר: צריך להתמודד עם האזור המיוחד הזה בגלל המצב הביטחוני המיוחד.
דלית זמיר: לכן אנחנו אומרים שכאשר שר האוצר צריך להאריך, זה השיקול שהוא צריך לשקול.
דלית זמיר: הוא לא צריך לשקול שיקולים נוספים.
דלית זמיר: לא, זה לא כתוב בחוק.
דלית זמיר: לא, זה לא כתוב.
שגית אפיק: לא כתוב בהצעת החוק.
משה גפני: הצעת החוק מדברת רק על הסעיף הזה.
שגית אפיק: מה שהיא מבקשת זה שההארכה תיעשה לאחר ששר האוצר שקל שיקולים ביטחוניים.
משה גפני: שכאן יהיה כתוב?
שי חרמש: לא, שגית, את טועה.
משה גפני: פעמיים נכתוב את המילה ביטחוניים?
שגית אפיק: לא פעמיים.
דלית זמיר: הצו בסעיף 1 לא מתייחס להארכה.
משה גפני: אני רוצה לעשות סדר בבלגן הזה.
משה גפני: תראו, בניגוד למה שהיה ב-2007, אנחנו לא יכולים להגביל את זה בזמן.
משה גפני: אנחנו כנסת, אנחנו אנשים אחראיים.
משה גפני: לצערנו הרב אנחנו רואים שהמצב בשדרות הוא מצב מתמשך.
משה גפני: לא יכולים להגביל את זה בזמן.
משה גפני: זאת לא יכולה להיות הוראת שעה.
משה גפני: שמעתי את הטיעון שלכם.
משה גפני: אנחנו באים ואומרים שאנחנו ממשיכים את ההסדר הקיים לגבי הנושא כפי שכתוב בחוק, שמתקיימים בהם אותם השיקולים הביטחוניים שמתקיימים בישובי עוטף עזה, בשל סמיכותם לגדר המערכת.
שגית אפיק: זה לגבי הישובים.
שגית אפיק: זה לא לגבי הארכה.
משה גפני: על החוק הזה אנחנו מלבישים עכשיו את החוק הזה.
משה גפני: אנחנו אומרים במקום הוראת שעה לפרק זמן של שנה עד 2011, אנחנו אומרים הארכה עד שנתיים בלי הגבלת זמן.
משה גפני: לא עד 2011 אלא עד שיסתיים המצב הביטחוני שם וזה ברור לחלוטין.
משה גפני: אז אם אכן מסתיים המצב הזה שכולנו מייחלים לו, תתכבד הממשלה ותביא הצעת חוק שהיא תקבע את כל הנושא של הטבות המס, אבל אפילו אם לא, היא יכולה לבטל את החוק הזה מכיוון שהמצב הביטחוני הסתיים.
משה גפני: אנחנו לא הולכים לעבוד כאן שעות נוספות לריק.
משה גפני: לא נלך עכשיו לחקיקה.
משה גפני: הרי זה ברור שצריך להאריך עכשיו את המועד ולא נלך עכשיו לחקיקה חדשה עם כל העניין הזה.
משה גפני: לכן ההצעה הזאת היא ההצעה הטובה ביותר.
דלית זמיר: אנחנו לא מבקשים חקיקה חדשה.
דלית זמיר: אנחנו ביקשנו להגביל את שיקול הדעת של שר האוצר.
דלית זמיר: זה כתוב לגבי סעיף 1 שמדבר על ישובים ולא על הסעיף של הארכה.
משה גפני: נחזור אליך, אבל יושב ראש מרכז השלטון המקומי מבקש להתייחס.
שלמה בוחבוט: שני דברים.
שלמה בוחבוט: ראשית, אדוני היושב ראש, אני רוצה שתדע שהממשלה, בהמשך להחלטת הבג"ץ, אינה מעוניינת לפסוק והיא נתנה לבג"ץ להחליט.
משה גפני: אומרים לי שוועדת הכלכלה ביטלה את הדיון על הדיור.
יעקב אדרי: אולי ראש הממשלה ביקש זאת.
משה גפני: סליחה, מר בוחבוט, תתחיל מהתחלה.
שלמה בוחבוט: זה מאוד חשוב שאתה תדע את הדברים האלה.
שלמה בוחבוט: חבר'ה, אתם צוחקים אבל יש הרבה שבוכים.
משה גפני: אני, בניגוד לאחרים, קורא את מה שכתוב בפתק.
שי חרמש: ולא סוגר את הישיבה.
משה גפני: ולא סוגר את הישיבה.
שלמה בוחבוט: חבר הכנסת חרמש, אתה כל הזמן מפריע?
משה גפני: ברוך הבא למועדון.
משה גפני: שלמה, אתה יכול לבוא לכאן קבוע בקשר לשי חרמש?
שלמה בוחבוט: אדוני היושב ראש, אתה אמרת דבר מאוד קשה כשדיברת על הממשלה.
שלמה בוחבוט: הנושא של ערי הפריפריה, בעיקר עכשיו בנושא בו אתם דנים, קודם כל, ממשלת ישראל אינה מעוניינת ולא מתכוונת להתייחס לבג"ץ בנושא עדיפות לאומית והטבות מס.
שלמה בוחבוט: הם לא מתייחסים ומשרד המשפטים והפרקליטות הודיעו לבית המשפט שכל החלטה של בג"ץ מקובלת עליהם.
שלמה בוחבוט: אתה מבין?
שלמה בוחבוט: כך מתייחסת הממשלה לערי הפריפריה.
שלמה בוחבוט: אני אומר שזאת שגיאה חמורה להכניס מצב ביטחוני.
שלמה בוחבוט: אתה יודע מדוע?
שלמה בוחבוט: כי המצב הביטחוני, גם כשהוא מפסיק, הוא נמשך 10-15 שנים.
שלמה בוחבוט: אנחנו רואים את קריית שמונה.
שלמה בוחבוט: חמש שנים היא לא יודעת מה זה קטיושות והכל מתפרק.
שלמה בוחבוט: עוד מעט יורידו לה את ההנחות במס.
שלמה בוחבוט: לכן אני בא ואומר שהנושא הביטחוני הוא בכלל לא צריך להיכנס בפנים.
שלמה בוחבוט: הנושא של המרחק מהגבול, המצב הסוציו-אקונומי, הכלכלי וכולי וכולי והדיון הבא הוא פשוט יכול להמחיש את כל מה שקורה.
שלמה בוחבוט: רבותיי, נותנים לשדרות ועוטף עזה חמש שנים ולא צריך בכלל להתייחס לנושא הביטחוני כי הנושא הביטחוני הוא שולי.
שלמה בוחבוט: הוא פשוט שולי.
שלמה בוחבוט: בעוד חמש שנים נקיים דיון.
יעקב אדרי: אומר שלמה שאי אפשר להתנות חוק במספר הקסאמים שירדו על שדרות.
יעקב אדרי: זה לא הולך.
משה גפני: רצית להתייחס.
דלית זמיר: אני רוצה לענות לעניין מטרת החוק.
דלית זמיר: מטרת החוק התייחסה למצב ביטחוני מיוחד באזור שדרות.
דלית זמיר: אם המצב הזה ייעלם והמצב של שדרות יהיה דומה למצב של תל אביב, הלוואי, אני הבנתי שאין לנו מחלוקת לא עם מציעי ההצעה ולא עם מהות החוק לגבי אותו מצב ביטחוני שאתם רוצים להכניס ואנחנו חושבים שזה נכון יותר וזה מידתי יותר.
דלית זמיר: לא נכון בנושא כל כך רגיש להשאיר שיקול דעת כל כך רחב לשר האוצר.
דלית זמיר: אני רוצה לציין שלאור דיונים שהיו לנו עם משרד האוצר בעניין הזה, אנחנו כן היינו מבקשים שלא להצביע על החוק היום אלא לנסות ליצור את זה בתיאום גם עם משרד האוצר לגבי נוסח ההגבלה ואיך יהיה שיקול הדעת גם מול המציעים.
שי חרמש: נצביע על החוק היום מסיבה פשוטה.
שי חרמש: היה מושב מאוד קשה ואנחנו ב-4 באוגוסט צריכים לקבל את חופשת הקיץ.
שי חרמש: מאוד נעים לחזור הביתה בידיעה שהחוק עבר.
משה גפני: אתה כחבר ועדת הכספים, ב-4 באוגוסט לא חוזר הביתה כי הוועדה ממשיכה לעבוד.
קריאה: בכפר המכביה.
משה גפני: לא רק בכפר המכביה אלא גם כאן.
שי חרמש: אם אנחנו לא נאשר את החוק במושב הזה, זה יידחה לאוקטובר-נובמבר ונגיע להטבות המס בינואר-פברואר-מרץ.
שי חרמש: לכן הצעת החוק בקריאה ראשונה תעבור ביום רביעי זה.
שי חרמש: אם רוצים התאמות, אין בעיה אבל אומר דבר אחד.
שי חרמש: ניהלו אתי אתמול משא ומתן עד שעת לילה מאוחרת לגבי הטיעון הביטחוני.
שי חרמש: בבית הקפה בנתיבות.
שי חרמש: לדברים המהותיים.
שי חרמש: באתי ואמרתי דבר פשוט.
שי חרמש: עברתי חוויה קשה באישור החוק בשנה שעברה.
שי חרמש: בחודש נובמבר הגיע רפרנט אגף התקציבים אלי ואמר לי שיש לו ידיעה טובה וידיעה רעה.
שי חרמש: הידיעה הטובה היא שהטבות המס יימשכו.
שי חרמש: הידיעה הרעה היא שמקצצים אותן לחצי.
שי חרמש: שאלתי למה והוא אמר שצריך להתחיל לגמול אותנו מהעניין כי לא יורדים קסאמים.
שי חרמש: הוא דיבר בקול רם מדיי ושבועיים אחר כך התחילו ליפול קסאמים.
שי חרמש: הגענו בתנאי שטח מצוינים לכאן.
שי חרמש: הפצצות המשיכו לרדת.
שי חרמש: לכן אמרתי לנציגי רשות המסים ומשרד המשפטים שאם הם רוצים להתנות את זה במצב ביטחוני כדי להגן מבג"ץ, בואו נגיד שיש על מה לדבר ובלבד שיהיה דבר אחד, שבתוך החוק פנימה תהיה תוספת שאומרת גם לסיום מצב ביטחוני תהיה תקופת שיקום של שנתיים-שלוש שאיננה מותנית במצב הביטחוני.
שי חרמש: צריך להבין שביום שמפסיקות לרדת הפצצות, כפי שאמר בוחבוט, קריית שמונה במשך 15 שנים עוד לא הרימה את הראש.
שי חרמש: שדרות הרבה יותר חזקה, דוד בוסקילה הוא ראש עיר מוצלח ואני מניח שאם ייתנו לו שלוש שנים בלי פצצות, העיר תשגשג ותעבור את כל הערים האחרות.
שי חרמש: אם אתה מוסיף מרכיב ביטחוני, והגענו להסכמות בעניין, חייבת להיאמר אמירה שגם אם המצב הביטחוני יבוא על כנו, תישאר עדיין תקופת גרייס של תקופת שיקום.
שי חרמש: אם זה בא ביחד, זה מקזז.
שי חרמש: את זה אפשר להסדיר בקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: מצד הממשלה נמצא משרד האוצר ומשרד המשפטים, או שנמצאים עוד משרדים?
משה גפני: רק אתם.
משה גפני: אתם יכולים להגיד כל אחד את עמדת המשרד שלו?
משה גפני: נעזוב לרגע את עמדת הממשלה.
משה גפני: עמדת משרד האוצר ועמדת משרד המשפטים, כל אחד בנפרד.
ליאת גרבר: מבחינת משרד האוצר, לא התנגדנו להצעת החוק כפי שהיא בוועדת השרים.
ליאת גרבר: ככל שלא מתבקשים שינויים, אנחנו לא מתנגדים אבל לא הצלחנו להגיע לנוסח מוסכם.
משה גפני: עזבי את הנוסח המוסכם.
משה גפני: אני שואל לעמדת משרד האוצר.
משה גפני: עכשיו אני מדבר מקצועית לגבי הנוסח.
משה גפני: האם צריך שיהיה את העמדה לגבי הנושאים הביטחוניים, כן או לא?
ליאת גרבר: כרגע אנחנו סבורים שלא.
משה גפני: לא צריך את הנושאים הביטחוניים.
ליאת גרבר: אנחנו מוכנים לבחון את זה שוב.
ליאת גרבר: אנחנו מוכנים לשבת עם משרד המשפטים ועם מציעי ההצעה ולהגיע לנוסח מוסכם.
משה גפני: אתם לא עומדים על כך שזה יהיה נושאים ביטחוניים.
משה גפני: מה הנימוק שלכם?
ליאת גרבר: שוב, לא בחנו את הנושא לעומק.
משה גפני: לא חשוב, אבל תגידי מה העמדה.
ליאת גרבר: אנחנו לא יודעים אם זה השיקול היחיד ששר האוצר צריך לשקול או איך בדיוק הוא שוקל את השיקול הביטחוני.
שגית אפיק: איזה עוד שיקולים הוא שקל עד היום כשהבאתם לנו צווים משנת 2007 ועד היום?
שי חרמש: תגידי מה שאמרת לי.
ליאת גרבר: כשמכניסים את הנושא של שיקול ביטחוני, לפי מספר קסאמים?
ליאת גרבר: לא ברור איך הוא שוקל את השיקול הביטחוני.
משה גפני: איך הוא שקל עד היום?
ליאת גרבר: הוא שקל.
משה גפני: הוא הביא לכאן צו שאישרנו אותו.
משה גפני: מה היו השיקולים שלו?
ליאת גרבר: היו שיקולים ביטחוניים, אבל יכול להיות שבאמת יהיו שיקולים אחרים.
ליאת גרבר: ברגע שאנחנו מכניסים את זה לחקיקה, צריך לחשוב גם איך מכניסים את זה.
ליאת גרבר: אם אנחנו אומרים במפורש שיקול ביטחוני, לפי מה, לפי התייעצות עם שר הביטחון?
ליאת גרבר: לפי מספר קסאמים?
ליאת גרבר: לפי מה?
משה גפני: אבל העמדה שלכם נכון להיום היא שלא צריך להכניס את השיקולים הביטחוניים.
ליאת גרבר: לא, כי אנחנו חושבים שזה עולה מהחוק, אבל ברגע שאומרים שהוא ישקול שיקול ביטחוני, צריך אולי להגיד משהו יותר מפורש.
ליאת גרבר: אנחנו לא בהכרח מתנגדים להכניס את זה, אבל שוב, זה צריך להיות בנוסח שיהיה נכון ושוקל את כל השיקולים.
ליאת גרבר: אנחנו מוכנים לשבת עם הצדדים ולהגיע לנוסח מוסכם אבל הואיל ושר האוצר עוד לא בדק את זה לעומק, זה לא נכון כרגע לסייג את הסמכות בצורה מסוימת.
ליאת גרבר: לכן אנחנו מציעים או לדחות את זה ושנגיע להסכמה נחזור.
משה גפני: לא, לדחות, את יודעת שאני לא דוחה היום.
ליאת גרבר: אם לא דוחים, אנחנו מבקשים להצביע על הנוסח כפי שהוא, כפי שאושר בוועדת השרים וכפי ששר האוצר מכיר אותו.
ליאת גרבר: הואיל והסמכות היא שלו, אנחנו מבקשים להצביע על החוק כפי שהוא.
משה גפני: עמדת משרד המשפטים.
דלית זמיר: העמדה עברה בוועדת שרים בכפוף לתיאום.
דלית זמיר: אנחנו לא אישרנו את הצעת החוק כפי שהיא.
דלית זמיר: הצעת החוק לא עברה בוועדת שרים כפי שהיא אלא הצעת החוק עברה בכפוף לתיאום.
דלית זמיר: זה בדיוק מה שניסינו לעשות.
דלית זמיר: אנחנו חושבים שאפשר להגיע לתיאום בעניין הזה.
דלית זמיר: אנחנו חושבים שמאוד חשוב להגביל את שיקול הדעת של שר האוצר ברגע שעברנו לתקופה לא מוגבלת.
דלית זמיר: אני מסכימה עם משרד האוצר ואכן כאשר נותנים את שיקול הדעת, יש שאלה איך אנחנו רוצים לכתוב את זה, האם אנחנו רוצים לכתוב התייעצות עם שר הביטחון, האם אנחנו רוצים לכתוב תקופת התייחסות למצב הביטחוני.
דלית זמיר: יש כל מיני מדדים שאפשר לשקול אם רוצים לצבוע מה זה המצב הביטחוני.
דלית זמיר: אנחנו כן חושבים שמאוד חשוב להגביל את שיקול הדעת במובן זה.
משה גפני: עכשיו אני רוצה לומר לחברי הוועדה כדלהלן.
משה גפני: בואו נחליט.
משה גפני: יש מעלה בהכנסת הנושא הביטחוני ויש חסרון בהכנסתו.
משה גפני: אולי אני אוכל לפשר במחלוקת בין המשרדים.
משה גפני: השיקול הביטחוני, להכניס אותו פנימה הוא שיקול חשוב מכיוון שאז שר האוצר לא יכול לברוח מאחריות.
משה גפני: זאת אומרת, אם נופלים קסאמים ואם כתוצאה מהשיקול הביטחוני הוא לא מאריך את המועד, שדרות יכולה ללכת לבג"ץ.
משה גפני: זה אם נכנס השיקול הביטחוני.
משה גפני: אם לא נכנס השיקול הביטחוני, לשר האוצר יש את מלוא הסמכות.
רונית תירוש: אם הוא מחליט להוריד, זה משיקולים ביטחוניים.
משה גפני: אני אומר שלא להכניס בכלל את הנושא של השיקול הביטחוני, יש בזה מעלה ויש בזה חסרון.
דלית זמיר: זה קיים.
משה גפני: אבל עכשיו אני מדבר עם חברי הכנסת.
שגית אפיק: זה קיים לגבי הישובים ולא לגבי ההטבות במס.
שגית אפיק: זה קיים אך ורק לגבי הרחבת הישובים.
דלית זמיר: קיימת התייחסות למצב הביטחוני.
משה גפני: העמדה הזאת שנכנס השיקול הביטחוני פנימה, הוא מעלה בעצם העובדה שיקשה מאוד על שר האוצר לא להאריך את המועד.
משה גפני: החסרון הוא שאת מגבילה את זה לנושא הביטחוני ואז הטענה של ראש עיריית שדרות וגם של שלמה בוחבוט, יושב ראש מרכז השלטון המקומי, היא טענה נכונה.
משה גפני: יכול להיות שבשדרות – וכולנו מקווים – לא ייפלו קסאמים אבל עדיין המצב הכלכלי כתוצאה ממה שהיה במצב הביטחוני כל השנים, מפעלים נפלו או שלא באו לשם, תושבים עזבו או שלא באו, וצריכה תקופת שיקום שנובעת כתוצאה מהמצב הביטחוני ואז יכול לבוא שר האוצר ולומר שהמחוקק קבע רק את הנושא הביטחוני ואין לו יכולת לשקול שיקולים נוספים.
משה גפני: ברקע, מה שאמרה שגית קודם, מרחף העניין של הבג"ץ.
משה גפני: יכול להיות שאם מישהו ילך לבג"ץ על העניין הזה, יאמר שכל מה שהממשלה הייתה צריכה לעשות עם ההטבות במס, היא לא עשתה.
משה גפני: היא הייתה צריכה להכניס את זה בתוך מפת אזורי עדיפות לאומית והטבות במס, להכניס את שדרות עם הנושא הביטחוני.
משה גפני: זה מה שעומד על הפרק.
רונית תירוש: בהקשר למה שאתה אומר, למה אי אפשר להגדיר כמצב ביטחוני, לקחת איזה גרייס של שלוש שנים קדימה?
רונית תירוש: זאת אומרת, מצב ביטחוני משתנה, שלוש שנים אחרי שהמצב משתנה.