GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק מויאל: אנחנו המדינה היחידה שההסתדרות חתמה הסכם קיבוצי עם ארגון המעסיקים שאלה התאגידים והתאגידים של ענף הבניין מחויבים לתת תנאים שווים.
מירי רגב: הבעיה היא לא הם.
משה גפני: מה זה נוגע לדיון מעבר לעובדה שאני צריך להצביע לעופר עיני בבחירות?
משה גפני: מה זה נוגע לדיון?
יצחק מויאל: לדיון.
יצחק מויאל: ההסתדרות, ואני אומר את זה באופן חד משמעי, לא מתערבת בנושא המדינה ממנה צריך להביא את העובדים, אם זאת סרילנקה או רומניה או מדינה אחרת, אבל אנחנו עשינו הסכם ותרגמנו את ההסכם הקיבוצי לעובדים שהגיעו מסין.
משה גפני: מר מויאל, ממה אני צריך להיות מודאג?
יצחק מויאל: ההסתדרות לא קובעת מאיזו מדינה מביאים עובדים, אבל לאור הנתונים של בנק ישראל, ההסתדרות חתמה הסכם והיא עושה אכיפה.
יצחק מויאל: המדינה לא עושה את האכיפה בנושא חוקי העבודה אבל ההסתדרות עושה.
יצחק מויאל: סוף כל סוף הנושא הוסדר במדינת ישראל וההסתדרות עשתה הסכם קיבוצי עם התאגידים שעכשיו עושים את האכיפה לטיפול בזכויות העובדים בהתאם להסכם העבודה הקיבוצי.
יצחק מויאל: דרך אגב, אנחנו עושים גם הכשרות והשתלמויות.
משה גפני: ממה אני צריך להיות מודאג?
יצחק מויאל: על כך שעכשיו הולכים לעשות משהו אחר.
יצחק מויאל: אנחנו חותמים ופתאום המדינה הופכת להיות מעסיק.
ציון פיניאן: בהסכם כתוב מאיזו מדינה מביאים עובדים?
יצחק מויאל: היות שהעובדים הם מסין, אנחנו כבר יצרנו קשר עם שגרירות סין, פרסמנו את הסכם העבודה בסינית, עושים אסיפה, בחרנו נציגים.
משה גפני: למה אתם?
משה גפני: למה לא הארגונים שעוסקים בזה?
משה גפני: למה ההסתדרות בעניין הזה?
יצחק מויאל: המדינה צריכה לעשות אכיפה והיא לא עושה.
משה גפני: לא, המדינה לא.
משה גפני: גם אתם לא אבל הארגונים.
יצחק מויאל: אבל את האכיפה של הסכם העבודה הקיבוצי, זה אנחנו.
משה גפני: הסכם העבודה, כן.
משה גפני: אם הייתה לי זכות בחירה, הייתי מצביע לעופר עיני אבל אין לי זכות בחירה.
יצחק מויאל: לגבי הכשרות.
יצחק מויאל: אנחנו ביחד - ושוב, זה לא תפקיד ההסתדרות – עושים הכשרות כדי להכניס ישראלים לענף הבניין והשכר שנותנים היום בענף הבניין, בניגוד למה שאומר האוצר, הוא שכר טוב ויאה.
יצחק מויאל: השכר מתחיל מ-6,000 עד 9,000 שקלים ברוטו לחודש.
מירי רגב: כבוד היושב ראש, אני חושבת שאנחנו מתפזרים כאן בדיון.
מירי רגב: הדיון כרגע הוא לא על ההסכם הקיבוצי שהוא מצוין וחשוב אלא הדיון היום הוא בעצם על למה ומי החליט על סרילנקה.
מירי רגב: האם זה בהתייעצות עם הקבלנים והאם אנחנו, בזה שפתחנו את זה לסרילנקה, באמת מעודדים את הבנייה.
מירי רגב: זאת השאלה.
מירי רגב: האם אנחנו מעודדים את הבנייה או לא.
מירי רגב: בנוסף לזה אנחנו צריכים לבדוק מה אנחנו עושים לגבי הישראלים.
מירי רגב: אני חושבת שאנחנו צריכים לפתוח את ההסכם.
מירי רגב: אמרה כאן קרן שאין שום בעיה ואפשר לפתוח את ההסכם.
מירי רגב: לפתוח את ההסכם לגבי הארץ ממנה מביאים את אותם עובדים זרים לעבוד בבניין.
מירי רגב: יש הבדל בין עבודה בבנייה לבין עבודה בחקלאות.
מירי רגב: אלה מרכיבים אחרים, אלה מדינות שונות, אלה איכויות אחרות.
מירי רגב: אנחנו צריכים להביא לכאן עובדים זרים שמרגע שהם מגיעים, הם יעילים בבנייה ולא צריך עכשיו שנה הכשרה שמישהו משלם להם ועוד שנה ליווי.
מירי רגב: הם צריכים לבוא לכאן ולהתחיל לעבוד כדי לזרז את נושא הבנייה ובמקביל צריך להעלות את השכר לישראלים כדי שיעבדו בבנייה, ולא רק לחיילים המשוחררים.
מירי רגב: לכן צריך לבדוק מדוע הם לא פותחים את ההסכם הזה ומדוע הם הולכים רק לסרילנקה.
מירי רגב: שוב, שלא יהיה מצב מגוחך שמי שיקבע את זה בסוף זאת לא הכנסת וועדת הכספים אלא שוב בג"ץ או מבקר המדינה.
צבי רם: אני מעמותת אחיעוז שמאגדת את כל חברות התאגידים בענף הסיעוד.
צבי רם: בהקשר למה שמוטי אמר לגבי עובדים זרים ממדינה שהם לא רוצים, מה שמייחד אותנו זה שהעובדים הזרים, לכל מקרה הם ייחודיים.
צבי רם: אלה לא קבוצות בנייה, אלה לא קבוצות עבודות רטובות, טפסנים או נושא אחר, אלא כל מקרה הוא מקרה ייחודי.
צבי רם: המדינה משדרת באופן שוטף שהיא מתכוונת להיות זאת שתביא את העובדים הזרים.
צבי רם: זה בהקשר לעניין של סרילנקה.
צבי רם: המדינה תביא את העובדים הזרים.
צבי רם: לא יעלה על הדעת שהמדינה היא שתהיה קבלן כוח האדם, היא תגייס את כוח האדם, תביא אותו לכאן ותתנער מאחריות.
צבי רם: אני משאיר כחצי מיליון שקלים ערבות.
משה גפני: רציתי לסיים את הישיבה ב-12:30 אבל הסתבכתי כאן בנושא שלא ידעתי עליו קודם.
משה גפני: חשבתי שאנחנו מדברים על הקבלנים, על העובדים הזרים.
משה גפני: ראלב הפך את הישיבה על פיה ומזל שציון העלה את זה ואחרי כן מירי הצטרפה.
צבי רם: האחריות שלנו היא אחריות מלאה על איכות ההשמה ובאופן שוטף על כל העסקה.
צבי רם: אנחנו אחראים לתשלום – בתקנות שעדיין לא הותקנו – שכרו של העובד במידה שהוא לא עובד.
צבי רם: אני אומר שאם המדינה תגייס את העובדים, מי המערכת שתפקח עליה?
צבי רם: אני מציע שאם המדינה רוצה להכניס את העובדים, היא מלאימה את השירות ושתלאים אותו לגמרי.
צבי רם: אם היא מביאה את השירות, שתלאים את השירות.
דורון טאובמן: לא צריך לפתוח את ההסכם עם הקבלנים.
דורון טאובמן: אני אומר לאדוני ממה הוא צריך להיות מודאג.
דורון טאובמן: בהסכם שאושר אתמול בממשלה נכתבו שני עניינים.
דורון טאובמן: עניין אחד הוא מדינות המקור, מאין יובאו העובדים, והעניין השני הוא אופן הגיוס של העובדים.
דורון טאובמן: לגבי מדינות המקור, בסופו של דבר תאגידי כוח האדם נותנים שירות לקבלנים ואם הקבלנים רוצים להביא ממדינה כזו או ממדינה אחרת, אנחנו נותני שירותים והמקום ממנו רוצים הקבלנים להביא את העובדים, משם יובאו העובדים.
משה גפני: זה נאמר קודם.
משה גפני: מה הייחודיות של מה שאתה אומר כ?
משה גפני: אני כבר מודאג.
משה גפני: מה אתם צריכים להוסיף לי כל הזמן?
דורון טאובמן: לשאלתך, אין לי ייחוד בעובדים.
דורון טאובמן: מחר בבוקר, הפלא ופלא, יוצא הסכם בילטראלי עם מדינת סרילנקה ודווקא עם מדינת סרילנקה.
דורון טאובמן: חודשיים למשל מדינת ישראל או משרד הפנים יותר נכון לא מקדם הסכם בילטראלי עם סין.
דורון טאובמן: מדוע?
דורון טאובמן: יש אפילו טיוטת הסכם עם סין שהשגרירות הסינית שלחה, אבל אף אחד לא מנסה לקדם אותה.
דורון טאובמן: לכן מהבחינה הזאת אני חושב שראוי וצריך לקדם הסכמים בילטראליים אבל המדינה או משרד הפנים לא עושה את זה עד היום.
דורון טאובמן: הנקודה השנייה.
דורון טאובמן: זה עניין של אופן ההבאה.
דורון טאובמן: הרי ממה נובע כל החשש הזה והניסיון לשינוי באופן ההבאה?
דורון טאובמן: מאיזשהו שם רע שמנסים להוציא לתאגידים, כביכול הם גובים עמלה.
דורון טאובמן: אף אחד לא גובה עמלה מאף עובד זר ותאגיד שייתפס שהוא גובה עמלה מעובד זר, שייתן את הדין על כך.
דורון טאובמן: זה לא העניין.
דורון טאובמן: העניין הוא שמדינת ישראל כביכול רוצה לבוא ולפקח על אופן ההבאה של העובדים כדי שלא יגבו עמלות.
דורון טאובמן: אני אומר בסדר גמור, אתם רוצים להביא עובדים מאירופה?
דורון טאובמן: באירופה אין עמלות ואין חשש לעמלות משום שעובד שנמצא ברומניה יכול באותו כסף ללכת ולעבוד בגרמניה.
דורון טאובמן: הוא מגיע לישראל, לא גובים ממנו עמלה ואין סיכוי שיגבו ממנו עמלה.
דורון טאובמן: הבעיה כאן, ואולי זה שורש הבעיה, נניח שעובד זר נמצא כאן בארץ ואותו עובד זר, הקבלנים לא מרוצים ממנו.
דורון טאובמן: הוא נזרק מהאתר, אבל מי משלם את שכרו?
דורון טאובמן: התאגידים משלמים את שכרו של אותו עובד.
גאלב מג'אדלה: חמש שנים.
דורון טאובמן: עובד חייב לקבל את השכר מהתאגיד ובכל מקרה הוא מקבל אותו.
דורון טאובמן: מדינת ישראל רוצה להביא לי את העובד, לבחון אותו, למיין אותו בעצמה ואני אחראי על הטיב שלו?
משה גפני: היית ברור מאוד.
יוסי שבת: יוסי שבת, סגן מנהל אגף מידע וניתוח כלכלי, משרד הבינוי והשיכון.
יוסי שבת: אני רוצה להדגיש שני דברים.
יוסי שבת: האחד, קודם כל, לגבי הפעילות בענף הבנייה.
יוסי שבת: אנחנו עלינו מהיקף של התחלות בנייה מ-32-33 אלף בשנת 2008 ולפני כן להיקפים של 45 אלף יחידות דיור.
משה גפני: אני עכשיו לא יודע אם להצביע לעופר עיני או לאטיאס.
יוסי שבת: יש לנו גידול בהיתרי הבנייה ובשיווקים, זאת אומרת שאנחנו עומדים להישאר על היקפי פעילות יותר גבוהים משנים קודמות.
מרדכי כידור: יש לנו ירידה משמעותית.
מירי רגב: רק בבית שמש יש דירות.
קריאה: אין לאנשים איפה לגור.
יוסי שבת: לגבי המועסקים.
יוסי שבת: אני רוצה לומר שהשכר הממוצע של עובד בבנייה עלה מ-85 אחוזים מהממוצע במשק ל-90 אחוזים כתוצאה מכך שחסרים עובדים.
יוסי שבת: לפי סקר חברות של בנק ישראל המצוקה של מחסור בעובדים מקצועיים עלתה – נתונים של הפרסום החרון שהיה – ולפי סקר משרות פנויות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, גם כן יש גידול במחסור במשרות הפנויות בעובדים מקצועיים בבנייה.
יוסי שבת: אלה דברים שהוועדה צריכה לתת עליהם את הדעת.
משה גפני: מה אתה רוצה לתרום לדיון הזה?
יוסי שבת: אני רוצה להסביר שיש מצוקה.
יוסי שבת: דנים במצוקה אבל אף אחד לא אומר מהיכן היא נובעת.
משה גפני: אז מה אתה רוצה לתרום לדיון?
יוסי שבת: יש גידול בפעילות.
משה גפני: אתם בעד סרילנקה?
יוסי שבת: לא.
יוסי שבת: אם הוויכוח הוא סרילנקה או לא, יש את זה בדיון של הוועדה הבין משרדית ושם זה יהיה.
משה גפני: אתם בעד 5,000 עובדים כפי שהחליטה הממשלה?
יוסי שבת: כן.
יוסי שבת: אנחנו בעד תוספת עובדים בגלל תוספת הפעילות בענף.
קרן טרנר: אולי גם אני אנסה לומר ממה אדוני צריך לחשוש.
קרן טרנר: מציגים מסמכים.
קרן טרנר: הממונה על זכויות עובדים זרים במשרד התעשייה, משרד השיכון, משרד החוץ, משרד האוצר, רשות ההגירה יושבים יחד ודנים וכולם מחליטים פה אחד שבסין אין שום סיכוי.
קרן טרנר: זאת אומרת, זה נציג משרד החוץ והממונה על זכויות העובדים מחליטים שאין סיכוי להביא מסין עובד אחד שלא ישלם 20-25 אלף דולר.
מרדכי כידור: גם לא מסרילנקה.
מרדכי כידור: תביאו מרומניה.
קרן טרנר: אותו עובד ממשכן את חייו כדי לבוא לעבוד כאן.
קרן טרנר: המדינה עושה מאמצים גדולים כדי להביא להסדר ולמנגנונים האלה מדינת סין לא מסכימה.
קרן טרנר: זה שהתאגידים דנים ישירות עם ממשלת סין, אלה לא הגורמים האמורים על כך במשרד החוץ שאומרים שלא צריך ללכת לסין.
קריאה: זה ההסכם שעבר לאוצר.
משה גפני: ראלב, אתה רצית לומר משהו?
משה גפני: אני רוצה לסכם את הדיון המעצבן הזה.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, תקשיב טוב.
גאלב מג'אדלה: אתם סיימתם את ההתייעצויות ביניכם?
גאלב מג'אדלה: אני רוצה שתקשיבו.
גאלב מג'אדלה: אלה נציגי המשרדים.
משה גפני: תקשיבו לו.
משה גפני: ראלב מג'אדלה הוא אחד מבכירי חברי הכנסת.
גאלב מג'אדלה: אנחנו נדבר אליכם ברור ובכבוד.
גאלב מג'אדלה: לרגע אנחנו לא חושבים שאתם יודעים.
גאלב מג'אדלה: אתם לא אשמים בכלום.
גאלב מג'אדלה: שלחו אתכם לחזית אחרים שעומדים מאחורי הדברים.
גאלב מג'אדלה: היה אמור להיות כאן מר ברזאני, האיש המוסמך ולא שתיכן, עם כל הכבוד.
גאלב מג'אדלה: מר ברזאני מעסיק את מר ליבנה, עוזרו.
גאלב מג'אדלה: מר ליבנה בעבר מנהל בחברת כוח אדם.
גאלב מג'אדלה: מר ליבנה ומר ברזאני נסעו לסרילנקה בלי סמכות ואני אומר את דעתי ואת עמדתי שיכולה להיבדק.
גאלב מג'אדלה: אתם בוועדה הבין משרדית לפני שבוע החלטתם שאתם מקדמים הסכם בילטראלי עם סרילנקה כאשר את ההסכם עם סין אתם מקפיאים וזה כשכבר יש עובדים מסין.
גאלב מג'אדלה: אתם עושים הפוך על הפוך.
גאלב מג'אדלה: יש כאן אנשים נגועים.
משה גפני: ראלב, זה לא.
גאלב מג'אדלה: אני כתבתי למבקר המדינה.
משה גפני: ראלב, תגיד מה שאתה רוצה אבל אני לא מסכים עם זה.
גאלב מג'אדלה: אתה לא מסכים, אתה יושב ראש הוועדה.
גאלב מג'אדלה: לא אמרתי שמות, אמרתי אנשים.
גאלב מג'אדלה: אני חושב שאתם לא החזית שהייתה צריכה לבוא לכאן ולתת תשובות.
גאלב מג'אדלה: אנשים אחרים היו צריכים לבוא לכאן.
גאלב מג'אדלה: לכן אדוני היושב ראש, לא יעלה על הדעת שכאן נפעל בניגוד לכל הכללים והנהלים התקינים.
גאלב מג'אדלה: פעם אחת זה הגוף המקצועי שצריך להתייעץ אתו ולקבל את דעתו ולשתף אותו, כי הוא מעסיק עובדים, זה בניגוד לדעתי.
גאלב מג'אדלה: פעם שנייה זה שמקדמים הסכם בילטראלי עם מדינה שעוד לא הביאו ממנה עובדים זרים ויש לנו מדינה אחרת לה יש ותק של שנים אבל אתה מקפיאים את ההסכם הבילטראלי ולא מקדמים אותו.
גאלב מג'אדלה: פעם שלישית זה שיש אנשים שיש להם צד בעניין והם בעלי הסמכות ואת ההתנהלות שלהם צריך לבדוק.
גאלב מג'אדלה: אני אומר לך אדוני היושב ראש שעם כל הצער שבדבר והמצוקה של הבנייה, לא הולכים לקדם בנייה אלא הולכים להביא עובדים שלא יקדמו את הבנייה.
גאלב מג'אדלה: אין כאן שום סיבה לאשר להם את מה שהיה בהחלטת הממשלה עד אשר אנחנו נקבל תשובות ברורות מכל הגורמים ולא מהגברת שלא יודעת על מה אנחנו מדברים.
משה גפני: היא יודעת.
משה גפני: תאמין לי שהיא אישה מוכשרת.
משה גפני: כל חבר כנסת יכול להגיד מה שהוא חושב או מוצא לנכון להגיד.
משה גפני: אני לא מכיר את השמות של האנשים ואני לא יודע.
משה גפני: עולים כאן סימני שאלה בוועדה, ואני מדבר על הדברים העקרוניים ואני לא מדבר ספציפית לגבי זה או אחר.
משה גפני: עולים כאן סימני שאלה מאוד קשים לגבי הנושא של יבוא העובדים מסרילנקה.
משה גפני: נתונים קשים.
משה גפני: אני כיושב ראש הוועדה באמת לא הכרתי את הנושא הזה קודם אבל הוא עלה כאן.
משה גפני: אני ראיתי את המכתב של ראלב מג'אדלה.
גאלב מג'אדלה: יש עוד דבר שאתה לא יודע.
גאלב מג'אדלה: אנחנו אגודת הידידים, מה נגיד לסינים?
משה גפני: ראלב, אני לא שם.
משה גפני: אתה עוסק בכל הגלובוס ואני בקושי מכיר את מה שקורה כאן בארץ.
משה גפני: אתם יכולים לנסוע לסין, אני שומר על המדינה.
ציון פיניאן: גם אני לא נוסע.
ציון פיניאן: אנחנו אסירי ציון.
משה גפני: לא אסירי ציון.
משה גפני: אני אוהב להיות בארץ.
משה גפני: אני מטייל בארץ.
משה גפני: עולים כאן סימני שאלה שאני עד לרגע זה לא מבין, ואני מבקש דיווח מהממשלה למה הממשלה צריכה להיות בעניין הזה של הבאת העובדים הזרים.
משה גפני: הממשלה צריכה להיות במערכת היחסים בין מדינות, זה בסדר, צריך שנציג שלה ישב בעניין אבל מי שצריך להביא את העובדים, אלה החברות שנושאות באחריות גם על התשלום לעובדים האלה.
משה גפני: אלה שעבורם מביאים את העובדים צריכים בוודאי להיות בעניין.
משה גפני: לא יכול להיות דבר כזה שהמדינה תביא את העובדים אלא אם כן יש דברים שאנחנו לא יודעים מה הם.
משה גפני: אצלי עלו סימני שאלה קשים.
משה גפני: אני לא יודע מה משרד התעשייה בעניין, אבל להערכתי גם משרד התעשייה צריך להיות בעניין הזה.
משה גפני: כמובן עורכת הדין לוגר, עלו כאן סימני שאלה קשים לגבי העניין הזה.
משה גפני: אני מאוד מקווה בשביל כולם שסימני השאלה האלה, בעקבותיהם יבואו גם תשובות ותשובות מניחות את הדעת ומספקות.
משה גפני: תעשו חשבון מה עלה כאן בדיון.
משה גפני: באה התאחדות הקבלנים שהיא הגוף המוסמך והיא צריכה את העובדים כדי לבנות.
משה גפני: מצדה, תביאו אותם מאלסקה אבל תביאו אותם כדי שיהיו עובדי בניין.
משה גפני: אומרים הנציגים המוסמכים שלהם שהם לא רוצים עובדים מסרילנקה כי הם לא עובדים שמתאימים להם והם לא יוסיפו אפילו מטר אחד של בנייה, ואתם מודיעים שהממשלה קיבלה כבר החלטה אחרי שאנשים נסעו למדינה הזאת.
משה גפני: אתם הודעתם שמביאים עובדים מסרילנקה ולא מסין.
משה גפני: תביאו מרומניה, תביאו מאירופה, אבל תשתפו את האנשים.
משה גפני: מה זה צריך לעשות לי כנבחר ציבור הדיון הזה?
משה גפני: מה אני צריך לחשוב עכשיו?
משה גפני: מה אני אחשוב בלילה?
משה גפני: מה היה כאן?
משה גפני: אני לא יודע מי מכם ייתן לי תשובה, משרד התעשייה, משרד האוצר או משרד הפנים, אבל מישהו צריך לתת תשובות.
גאלב מג'אדלה: משרד הפנים.
משה גפני: מישהו צריך לתת תשובה ואני מבקש את התשובה הזאת בתוך חמישה ימים.
משה גפני: אני רוצה לקבל תשובה למה החליטו להביא עובדים ממדינה שעליה אומרים הקבלנים שהם אלה שצריכים את העובדים לא להביא ממנה.
גאלב מג'אדלה: ואין הסכם בילטראלי.
משה גפני: אומרים הקבלנים לא להביא משם מכיוון שאלה לא העובדים שמתאימים, אני לא רוצה להגיד באופן כללי, אבל לענף הבנייה הישראלי בוודאי.
משה גפני: השאלה השנייה שאני מבקש לקבל תשובה בתוך חמישה ימים למרות שכאן אולי מדובר בשבועיים היא למה המדינה צריכה להיות בכלל בעניין.
משה גפני: למה המדינה לא יכולה שישב נציג של משרד החוץ, שישב נציג של משרד התעשייה, אבל מי שמביא את העובדים זה מי שנושא באחריות לגביהם.
משה גפני: למה אין החלטה בעניין הזה ולמה המדינה צריכה להיות מעורבת?
משה גפני: תאמינו לי שהשאלה הראשונה קשורה לשאלה השנייה.
משה גפני: נראית כאן מעורבות יתר של המדינה בתוך הבאת העובדים.
משה גפני: אני מבקש תוכנית בתוך חודש.
משה גפני: צריך לומר ברחל בתך הקטנה שמשרד הפנים יפסיק את ההסכם עם סרילנקה?
משה גפני: למה צריך להגיד את זה?
משה גפני: שלא יפסיקו.
משה גפני: יש לך מכתב למבקר המדינה, אז למה אתה צריך שיפסיקו?
משה גפני: לא היה ברור כאן בדיון על מה אנחנו מדברים?
משה גפני: אפילו אני שוכנעתי.
משה גפני: אם את יודעת את התשובות, הנה מה טוב ואת יכולה להביא אותן כבר היום אחרי הישיבה.
משה גפני: אם את לא יודעת את התשובות, אני מבקש את התשובות.
משה גפני: זה בתוך חמישה ימים לגבי השאלה הראשונה, ולגבי השאלה השנייה בתוך שבועיים.
משה גפני: אני מבקש תוכנית ושהתוכנית הזאת תדבר על העובדים הישראלים לפני שאנחנו מדברים על העובדים הזרים.
משה גפני: תוכנית שתאמר מה הממשלה בעניין הזה, יחד עם התאחדות הקבלנים, מה היא הולכת לעשות כדי להכשיר עובדים ישראלים בענף הבניין.
משה גפני: לא אלפיים עובדים אלא להיות מעורבת.
משה גפני: כאן המדינה צריכה להיות מעורבת.
משה גפני: כמה מורים יועסקו על ידי המדינה כדי להכשיר עובדים בענף הבנייה.
משה גפני: אנחנו רוצים להוריד את ממדי התעסוקה, אנחנו רוצים שיהיו עובדים, אנחנו רוצים שהבנייה עליה אנחנו מדברים כל הזמן תימשך בקצב גבוה יותר ממה שהיה בשנים עברו?
משה גפני: למה לא עובדים ישראלים?
משה גפני: לכל הדעות אין עם העניין הזה בעיה.
משה גפני: כמה זמן את צריכה לגבי העניין של הכשרת עובדים, או בן משה?
משה גפני: כמה זמן צריך לזה?
קריאה: יש לו תוכנית מוכנה.
משה גפני: בן משה, תוך כמה זמן אני יכול לקבל תוכנית?
שלום בן-משה: חודש ימים.
משה גפני: חודש ימים.
משה גפני: סיכמנו כדלהלן: לגבי הנושא של סרילנקה, אני רוצה תשובה אחרי חמישה ימים.
משה גפני: לגבי הנושא של מעורבות הממשלה, תשובה תוך שבועיים.
גאלב מג'אדלה: ומי קיבל את ההחלטה.
משה גפני: לגבי הנושא של תוכנית העסקת עובדים ישראלים, בתוך חודש.
משה גפני: בן-משה, אתה תיתן לנו לגבי התוכנית?
משה גפני: אם כן, זה הסיכום.
משה גפני: יצאתי בהרגשה רעה מהדיון הזה.
משה גפני: אני מקדם בברכה את סגן שר הבריאות, הרב יעקב ליצמן.
משה גפני: אנחנו פותחים בדיון מהיר בנושא תעריפי האשפוז הסיעודי שאינם מפשרים קיום בכבוד, הצעתם של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, פניה קירשנבאום ויצחק וקנין.
משה גפני: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בבקשה.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, נושא האשפוז הסיעודי והמכרזים שהמדינה מוציאה לבתי האבות הסיעודיים, זה נושא שמלווה את ועדת הכספים כבר שנים הרבה.
שלי יחימוביץ': לפני שלוש שנים הוצא מכרז ספציפי שקבע תעריפי אשפוז נמוכים במיוחד.
שלי יחימוביץ': בשעתו נלחמנו על כך, דרשנו מהחשב הכללי ודרשנו מהאוצר לדעת כיצד הם הגיעו לתחשיב כל כך נמוך.
שלי יחימוביץ': התרענו על כך שהתחשיב הזה לא יאפשר לטפל בקשישים באופן נאות וסירבו להגיד לנו אז את החישוב שהביא לאותם תעריפים נמוכים.
שלי יחימוביץ': הם גרסו שחישוב תעריפי המכרז הוא סודי, כאילו מדובר בסודות האטום שצריך להגן עליהם, ולא שיתפו אותנו באופן שבו הגיעו לחישוב הזה של עלות שהיא בסביבות 300 שקלים ליום אשפוז.
שלי יחימוביץ': בית המשפט, לשמחתנו, אחרי שנים בהן נגרם סבל לקשישים הסיעודיים קבע שהתעריפים האלה אינם מאפשרים לטפל בקשיש בכבוד.
שלי יחימוביץ': גם כאן בוועדה לפני שבועיים חזרנו על הדברים ואמרנו דברים מאוד קשים.
יעקב ליצמן: יותר משבועיים.
שלי יחימוביץ': יותר משבועיים.
שלי יחימוביץ': הייתה כאן תמימות דעים בין כל הדוברים שתעריפי האשפוז האלה פוגעים בכבוד האדם, פוגעים בבריאותם של הקשישים, הם מהווים מעשה בלתי מוסרי, בלתי לאומי וכולנו בירכנו על החלטת בית המשפט.
שלי יחימוביץ': עכשיו לא יבשה הדיו מעל החלטת בית המשפט והאוצר מתכוון לערער על ההחלטה.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שזאת גסות לב, אובדן ערכים מוחלט, ההתעקשות הזאת להוסיף ולטפל בקשישים באופן כל כך מביש, כל כך לא נאות ולהפקיר אותם, היא כבר בבחינת הרצחת וגם ירשת.
שלי יחימוביץ': עשיתם שגיאה בקביעת תעריפי האשפוז, בית המשפט קבע ששגיתם, הורה לכם להוציא מכרז חדש ועכשיו אתם נלחמים על הזכות לטפל בקשישים בתת תנאים?
שלי יחימוביץ': לכן אני מאוד שמחה על המכתב הזה אדוני היושב ראש.
משה גפני: אני רוצה אישור של הוועדה.
שלי יחימוביץ': אני כבר אומרת שאת עמדתי הוא מבטא במלואה וטוב שהכנסת תשים כאן את משקלה כנגד משקלה של המדינה ותהיה חד משמעית בעניין הזה.
שלי יחימוביץ': אם יהיה צורך, אני חושבת שאנחנו יכולים לבקש מהיועץ המשפטי של הכנסת להיות לנו לפה בבית המשפט בעת הערעור ולהציג עמדה מנוגדת באופן מוחלט לעמדה המבישה של המדינה.
יצחק וקנין: אני יכול להתייחס?
משה גפני: אתה תקבל את רשות הדיבור אחרי פניה קירשנבאום.
יצחק וקנין: אני העליתי את זה בפעם הקודמת.
משה גפני: אנחנו בדקנו בפרוטוקולים מהזמן שהרב ליצמן היה יושב ראש ועדת הכספים, לפני כן ואחרי כן, ואתה מתמיד בהגשת בקשה לדיון מהיר בעניין הזה.
משה גפני: היו פעמים רבות שהגשת בקשה לדיון מהיר בנושא.
פניה קירשנבאום: כבוד היושב ראש, כבוד סגן השר, אוסיף רק כמה דברים כי חברת הכנסת שלי יחימוביץ תיארה את המצב באופן די מדויק.
פניה קירשנבאום: אני רק רוצה לומר שכאשר המכרז קבע מחיר ליום אשפוז סיעודי בסך 315 שקלים, אני שואלת מה זה כולל.
פניה קירשנבאום: האם זה כולל טיפול רפואי, פיזיותרפיה, מרפאים בעיסוק, עובדים סוציאליים, ארנונה, תחזוקה של הבניין וכולי?
פניה קירשנבאום: מה אפשר לתת ב-315 שקלים לחולה?
פניה קירשנבאום: אני נזכרת בסיפור שרץ באינטרנט ובו כתוב שכשאנחנו נזדקן, עדיף להיכנס לבית סוהר כי שם מתרחצים כל יום, יש ארוכות שלוש פעמים ביום וכולי, אבל כשאתה מגיע לבית חולים סיעודי, אתה לא יודע אם יש מספיק כוח אדם לרחוץ אותך כל יום.
פניה קירשנבאום: אפשר ללכת גם לשיטת האסקימוסים וכאשר מגיעים לגיל מבוגר ולא יכולים לטפל בזקנים, שמים אותם במזחלות עם הכלבים, מריצים אותם למות בקור ובזה נגמר הסיפור, וזה אכן יותר זול מ-315 שקלים.
משה גפני: אל תיתני רעיונות.
פניה קירשנבאום: כשאני בודקת, יום אשפוז גריאטרי בבית חולים מוערך ב-1,600 שקלים.
פניה קירשנבאום: זאת אומרת, בהרכב הזה של 1,600 שקלים כנראה שנכלל טיפול רפואי, טיפול סיעודי, פיזיותרפיה וכולי.
פניה קירשנבאום: איך יכול להיות פער כל כך גדול בין אשפוז בבית חולים גריאטרי לבית חולים סיעודי, או שאנחנו לא רוצים לתת באמת טיפול סיעודי בבתי האבות?
פניה קירשנבאום: אני רוצה לחזק את ידיו של סגן השר כי אני יודעת שאתה עושה הרבה בעניין הזה ואני מכירה את העמדה שלך.
פניה קירשנבאום: אני שמחה שהנושא הזה שוב מגיע לכאן כי אני חושבת שזה המקום היחידי שבאמת אנחנו יכולים להוציא מכאן מסקנות והחלטות.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שהגיע הזמן לגרום לכך שאנשים יקבלו טיפול נאות ורק מכאן תבוא הישועה.
יצחק וקנין: אני מצטרף לכל מה שנאמר כאן גם על ידי שלי וגם על ידי פניה.
יצחק וקנין: אני חושב שהזלזול של משרדי הממשלה, משרד האוצר וגם משרד המשפטים, בוועדה הזאת מתמשך בצורה שאי אפשר אפילו לתאר אותה.
יצחק וקנין: לא יכול להיות שהוועדה ממליצה, מקבלת החלטה ומבקשת ממשרד האוצר להציג את הבקשה שלנו, של ועדת הכספים, לבית המשפט – הם הולכים ומציגים בדיוק טענה אחרת והיא הפוכה לזו שאנחנו המלצנו כאן.
יצחק וקנין: זה לצערי הרב מראה שאין שום רצון של משרד האוצר להגיע לפתרון הבעיה.
יצחק וקנין: הנושא הזה של האשפוז עלה מספר פעמים כאן.
יצחק וקנין: אני חושב שהשתתפתי בכל הדיונים, גם עת סגן שר הבריאות היה יושב ראש ועדת הכספים.
יצחק וקנין: בכל אותן שנים אמרנו את הדברים.
יצחק וקנין: בית המשפט אמר את דברו, אמר להם איך הם ביצעו את התחשיבים, אמר שהתחשיב הזה לא הגיוני ופסק את מה שפסק, אבל משרד האוצר עדיין תופס בקרנות המזבח וכולם נאחזים ולא מוכנים לשחרר.
יצחק וקנין: אנחנו צריכים אחת ולתמיד לסיים את הסאגה הזאת, לא לתת לדבר הזה להתמשך, לקבל החלטות ברורות ושמשרד האוצר יעשה אחרי כן מה שהוא חושב.
יצחק וקנין: אני חושב שלנו יש הרבה מה לומר בנושא הזה.
יצחק וקנין: כתוב "אל תשליכני לעת זקנה" אבל אנחנו אלה שגורמים לכך שמשרד האוצר יעשה מאתנו צחוק ויבצע דברים הפוך ממה שאנחנו מבקשים ובסופו של דבר יצא שאנחנו שותפים אתם לכל המהלך.
יצחק וקנין: לכן אני מוחה על כך.
יצחק וקנין: בכל לשון אני מוחה ואני אומר שאני לא אתן יותר יד להמשך של הסאגה הזאת.
יצחק וקנין: צריך לסיים אותה ולגמור את הדברים כמו שצריך.
יצחק וקנין: אדוני סגן שר הבריאות, אולי נפל בחלקך וגם בחלקו של יושב ראש ועדת הכספים, כי אנחנו מבינים את גודל העניין של הדברים וחובתנו לסיים את הדבר הזה.
משה גפני: יש עוד מישהו מחברי הוועדה שרוצה להתייחס?
ציון פיניאן: אני קורא כאן שהייתה פסק דין של בית המשפט והמדינה מסרבת לקבל אותו.
ציון פיניאן: איך זה יכול להיות?
משה גפני: היא מגישה ערעור.
יעקב ליצמן: מותר לה להגיש ערעור.
ליה שמטוב: קראתי את המכתב ואני מסכימה עם כל מה שנאמר בו.
ליה שמטוב: סגן השר הגיע לכאן כנראה כדי להסביר לנו ואני אשמח לשמוע.
משה גפני: אני אאפשר לסגן השר, אבל לפני כן אני רוצה להסביר לסגן השר ולחברי הוועדה.
משה גפני: בישיבה הקודמת אנחנו קיבלנו החלטה בה אנחנו מבקשים, לאחר דיונים של ועדת הכספים נדמה לי מ-2007 עד היום, תשע ישיבות – זאת הישיבה העשירית להוציא עוד שתי ישיבות שקיימה ועדת העבודה והרווחה – והעמדה של כולם ללא יוצא מן הכלל, אנחנו הגוף המפקח על הממשלה, הייתה שהתהליך הזה הוא תהליך לא נכון ואנחנו מזדהים לחלוטין עם מה שאמרה השופטת מיכל אגמון כאשר היא מתחילה את פסק הדין שלה ואומרת "אל תשליכנו לעת זקנתנו".
משה גפני: היא אמרה שחברה שאיננה יכולה לאפשר לקשישים בה קיום בכבוד, היא איננה חברה מתוקנת.
משה גפני: אנחנו הבענו את דעתנו.
משה גפני: אנחנו אמרנו לממשלה שזאת ההחלטה שלנו, שלא להגיש ערעור על החלטת השופטת, על החלטת בית המשפט, מכיוון שהחלטת בית המשפט לא מחדשת דבר.
משה גפני: מי שקורא את כל הפרוטוקולים של ועדת הכספים לדורותיה, רואה את המלים האלה ככתבם וכלשונם.
משה גפני: יתרה מזאת, כאשר התבקש משרד האוצר להביא נתונים לוועדה, הוא אמר שמתקיים דיון בבית המשפט ולכן הוא מנוע מלהגיש את הנתונים.
משה גפני: בסוף מתברר, גם מהחלטת בית המשפט, שגם לבית המשפט לא נתנו את הנתונים.
משה גפני: זאת אומרת, מישהו מתנהל כאן במחתרת באופן כזה שהוא מחליט שהוא מנהל את המדינה ואין גוף נוסף שיכול להתערב בשיקולים שלו.
משה גפני: בוקר אחד נודע לי שהמדינה הגישה ערעור.
משה גפני: הפרקליטות הגישה ערעור.
משה גפני: אני הלכתי ליושב ראש הכנסת וביקשתי גם מהלשכה המשפטית – גם מהיועצת המשפטית של הוועדה וגם מהיועץ המשפטי של הכנסת – כי ההחלטה הקודמת של ועדת הכספים היא החלטה תקדימית בעייתית מכיוון שיש כאן הליך משפטי שמתנהל בין העותרים לבין הממשלה, לבין משרד האוצר בעיקר, או יותר נכון באופן רשמי לבין הפרקליטות.
משה גפני: זה לא מצב שהכנסת היא צד לעתירה הזאת, כמו במקרה בו הייתה עתירה על הפרטת בתי הכלא.
משה גפני: במקרה של הפרטת בתי הכלא, הכנסת הייתה צד לעניין מכיוון שהכנסת חוקקה את החוק והעתירה הייתה נגד הכנסת.
משה גפני: אז היועצת המשפטית הקודמת של הכנסת הופיעה בבית המשפט.
משה גפני: אנחנו כאן יוצרים תקדים שאנחנו מתערבים בהליך שאנחנו לא צד לו.
משה גפני: לאחר ההתייעצות הציע היועץ המשפטי לכנסת הצעה שאני מיד קיבלתי אותה.
משה גפני: הוא הציע שאם אנחנו רוצים, אנחנו צריכים לפנות ליועץ המשפטי לממשלה, לגולל את הדברים כפי שנעשו בוועדת הכספים במשך כל הישיבות ולומר ליועץ המשפטי לממשלה שאנחנו סבורים שעמדותינו במשך כל השנים – של כל חברי הוועדה ללא יוצא מן הכלל – לא הובאו בפניו כשהוא אישר את הגשת הערעור.
משה גפני: אנחנו מקיימים היום את הישיבה בדיון מהיר.
משה גפני: אני הכנתי מכתב ואני מבקש שהוועדה תאשר את משלוח המכתב הזה כי באמת אין לדבר הזה תקדים ואין לו אח ורע מאז הקמת הכנסת, מאז הקמת המדינה, כאשר הכנסת מתערבת בהליך לא לה והיא מפעילה את כל כוחה כמפקחת על עבודת הממשלה.
משה גפני: אנחנו לא צד בעניין אבל אני מסכים עם מה שנאמר כאן על ידי חבר הכנסת וקנין.
משה גפני: בזמן האחרון משרד האוצר פשוט מתעלם מוועדת הכספים וחושב שמדובר כאן באנשים שהם אוויר.
משה גפני: אנחנו גוף שמפקח על עבודת הממשלה.