GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן קוגן: שיעור הדירות להשקעה גדל בחמישים אחוזים משנת 2002 עד 2010, והוא עלה.
ראובן קוגן: שיעור המגורים בבעלות ירד בעשור האחרון מ-72 אחוזים ל-66 אחוזים ושכר הדירה, לא רק שהוא לא ירד בגלל ההיצע האדיר הזה של דירות להשכרה שהיה כאן, אלא שכר הדירה עלה ב-20 וב-30 אחוזים כי המתאם הכי גדול שיש לשכר הדירה הוא מחירי הדירות.
ראובן קוגן: אני אדגים את זה בדוגמה פשוטה.
ראובן קוגן: אם בא משקיע וקונה את הדירה שלו ומחיר הדירה עולה בעשרים אחוזים, כשהוא לוקח משכנתא, מן הסתם גם המשכנתא גדלה ואני לא יודע אם בעשרים אחוזים או בשלושים אחוזים, תלוי בשיעורי המימון, ולכן כשהוא צריך להחזיר את המשכנתא הזאת, איך הוא מחזיר אותה?
ראובן קוגן: הוא מחזיר אותה באמצעות גביית שכר הדירה.
ראובן קוגן: המחיר היותר גבוה שהוא משלם, חלק מהמחיר הזה, זה אותו גילום של הטבת המס, של הפטור מעליית רווח הון שהוא מתמחר אותו בתוך המחיר.
ראובן קוגן: אם השוק יודע שבסופו של יום הדירה תעלה את הערך שלה במאה אלף שקלים וכל הסכום הזה יהיה פטור ממס, אז גם המחיר של הדירה עולה.
ראובן קוגן: לכן הפטור הזה והלחץ הזה על רכישת דירות להשקעה בסופו של דבר פוגע גם בשוק הבעלות וגם בשוק השכירות.
ראובן קוגן: יציאה והגדלה של היצע הדירות האלה בשוק, חלקו יירכש על ידי בעלי הדירות ולכן יקטין את הביקושים לשכירות.
ראובן קוגן: לכן אני מאמין שיירכשו דירות גם על ידי המשקיעים אבל במחיר יותר נמוך וזה ייתן פתרון גם לשכר הדירה שירד וגם למחיר הדירה שאמור לרדת.
ראובן קוגן: לגבי הפטור ממס ומה עושה הצרכן, נושא עליו דיברה חברת הכנסת פניה קירשנבאום.
ראובן קוגן: הדוגמה של אייפקס היא דוגמה טובה.
ראובן קוגן: איך אמרת?
ראובן קוגן: נתנו הטבת מס לאייפקס וזה התבטא במחיר הקוטג'.
ראובן קוגן: אותו הדבר כאן.
ראובן קוגן: נותנים הטבת מס למשקיע ואיפה זה מתבטא?
ראובן קוגן: במחיר שכר הדירה.
פניה קירשנבאום: תעשו פיקוח.
פניה קירשנבאום: תנו הטבות ותפעילו פיקוח.
פניה קירשנבאום: לשם כך אתם הרגולטור.
פניה קירשנבאום: לא?
ראובן קוגן: אפשר לנהל את כל השוק הזה בשכר דירה, אבל לפחות בואי נסכים שהטבת המס למשקיעים לאו דווקא בהכרח מגולגלת על הטבה בשכר הדירה.
ראובן קוגן: לגבי תמריץ למכור, שבעיניי זאת משמעות הצעת החוק.
ראובן קוגן: אנחנו רוצים גם לתמרץ את האנשים למכור את הדירות ולהוריד את המחירים.
ראובן קוגן: אנחנו רוצים גם לשנות קצת את פני שוק השכירות בישראל.
ראובן קוגן: אנחנו חושבים שזה נכון יותר שדירות להשכרה בישראל ינוהלו יותר על ידי חברות שלא רואות בעיניהן רק את הטווח הקצר אלא רואות יותר את ההשקעות לטווח ארוך.
משה גפני: זה לא קשור לחוק הזה.
ראובן קוגן: זאת לא חקיקה אלא זאת פעילות של הממשלה.
ראובן קוגן: אלה אותם מכרזים להשכרה שהממשלה התחילה להוציא ומתכוונת להמשיך להוציא וגם להגביר את ההיצע של המכרזים להשכרה שתוצא לסבסוד של קרקעות, כך שאפשר יהיה להביא שחקנים נוספים.
ראובן קוגן: נכון, אבל זה פשוט משלים.
ראובן קוגן: לפעמים שואלים מה אתה עושה כצעד משלים ולכן אני מדבר גם על הצעד המשלים.
משה גפני: אתה יודע להגיד לנו כמה דירות יצאו לשוק בעקבות החוק שהעברנו לגבי הפטור ממס שבח?
ראובן קוגן: לפי מינהל הכנסות המדינה.
משה גפני: לא מינהל הכנסות המדינה.
משה גפני: כמה דירות יצאו לשוק בעקבות החוק הזה?
ראובן קוגן: הנתונים הם במינהל הכנסות המדינה.
משה גפני: לא נמצא כאן נציג מינהל הכנסות המדינה.
ראובן קוגן: נמצאים כאן אנשי רשות המסים שיוכלו לאשר את דבריי.
ראובן קוגן: לפי הדוח שלהם, 1,350 דירות ברבעון שהיו חייבות במס שבח לפי הכללים הרגילים, בעקבות התיקון של הוראת השעה, יצאו לשוק.
משה גפני: כמה יצאו ברבעון רגיל בלי החוק הזה?
ראובן קוגן: פחות.
משה גפני: אותי לא מעניין הכסף.
משה גפני: אני שואל כמה דירות יצאו לשוק בעקבות החוק?
ראובן קוגן: כ-1,350 ברבעון.
משה גפני: אבל אנשים מכרו דירות גם ברבעון קודם.
ראובן קוגן: אני אסביר את המונחים שלי.
משה גפני: קודם אני אסביר מה אני שואל.
משה גפני: ברבעון הקודם, בשנת2009, אז לא היה החוק, כמה דירות יצאו לשוק?
משה גפני: כמה אנשים מכרו את הדירות שלהם?
משה גפני: כמה דירות נמכרו ברבעון הזה?
משה גפני: אני שואל כמה יותר דירות יצאו לשוק בעקבות החוק?
משה גפני: אני מאוד מקווה שיצאו הרבה דירות.
משה גפני: כמה יותר דירות?
משה גפני: לא כמה יצאו אלא כמה יותר דירות יצאו.
יהודה נסרדישי: תן לי להתייחס לזה.
יהודה נסרדישי: אני אומר לך שמאז שקיים פטור אחת לארבע שנים, מס שבח מדירה שנייה, שלישית ורביעית אני לא רואה למעט זה שיש תקלות מס.
יהודה נסרדישי: אני רואה את זה לפי סכום המס.
יהודה נסרדישי: סכום המס שאני גובה כמס שבח לדירות למגורים הוא אפסי כי לא מוכרים.
יהודה נסרדישי: מחכים ארבע שנים.
יהודה נסרדישי: אתה שומע שמוכרים דירה ב-15 מיליון שקלים או ב-12 מיליון שקלים וב-17 מיליון שקלים.
יהודה נסרדישי: לכן היה גם אותו מהלך כאשר באתי אליך וביטלתי את הגיבנת של מס שבח.
יהודה נסרדישי: הקרקעות הפרטיות שהיום נמכרו ובונים עליהן, עלו בחמישים אחוזים.
משה גפני: אז פטור ממס שבח, זה רגולטור טוב.
ראובן קוגן: עוד מילה אחת על הטווח הקצר והטווח הארוך.
ראובן קוגן: צריך לזכור שהבנייה בישראל היום היא סביב ה-28 חודשים ולכן היא ארוכת טווח.
ראובן קוגן: היתרון של המיסוי וכל הצעדים במיסוי, גם אלה שעשינו וגם אלה שאנחנו מציעים היום, הוא שמדובר ברגולציה על דירות קיימות שלא צריך לבנות אותן אלא הן בשוק.
ראובן קוגן: צריך לבוא ולהעביר את הייעוד שלהן פעם אחת או את האכלוס שלהן פעם שנייה וצריך להבין שזה משהו שאפשר לראות היום.
משה גפני: כולנו מחכים לראות מתי הממשלה תכניס כסף לכיס ותוציא כדי לבנות.
משה גפני: לזה אנחנו מחכים.
ראובן קוגן: זה נעשה בלי שום קשר.
ראובן קוגן: זה לא בחוקים האלה.
משה גפני: היות שאני לא גר במדינה, אתה אומר שמוציאים והבנתי.
משה גפני: ניר, אתה מקבל רשות דיבור עכשיו.
ניר חזקיהו: אני באמת מנסה להבין עקרונית.
משה גפני: לא, להבין, לא תבין כאן שום דבר כי גם אנחנו לא מבינים אבל תגיד מה שיש לך להגיד.
ניר חזקיהו: אם אתם לא מבינים ואני לא מבין, אני לא יודע מה אנחנו עושים כאן.
משה גפני: תגיד מה שיש לך להגיד.
ניר חזקיהו: אני באמת מנסה להבין למה אני בתור צעיר, סטודנט לחינוך, התגוררתי עם ההורים שלי במשך 25 שנים והיום אני גר ליד האוניברסיטה ברמת אביב, למה אני, כשאני לא יכול לקנות דירה, צריך לשבת ולהקשיב כאן לדברים.
ניר חזקיהו: איך אתם מנסים לגרום לכך שיימכרו יותר דירות?
ניר חזקיהו: איך אתם מנסים לעודד את זה?
ניר חזקיהו: הפתרון היחיד שרלוונטי לי, שרלוונטי לכולנו, סטודנטים באוניברסיטת תל אביב, למה אני צריך לשבת כאן ולשמוע אתכם מעודדים משהו שלא רלוונטי לי בכלל?
ניר חזקיהו: אני רוצה לשכור דירה כי זה מה שאני יכול לעשות.
ניר חזקיהו: אני עובד יומם ולילה, הלימודים שלי יורדים לטמיון, תואר של שלוש שנים לקח לי חמש שנים לסיים אותו, כי כל הזמן אני עובד כדי לשלם את שכר הדירה ואתם מדברים כאן על מכירת דירות דבר אליו לא אוכל להגיע לפחות בעשור הקרוב.
משה גפני: אני רוצה לומר לך מה הקונטקסט אליו אתם הגעתם כדי שתבינו על מה מדובר, כי אתם מתעתדים, ולפי מה שאתם עושים עכשיו זה גם נראה כך, להיות המנהיגות של המדינה בדור הבא.
משה גפני: לכן תדעו על מה מדובר.
מגלי והבה: אתה צודק.
מגלי והבה: יותר משתלם לגור באוהל.
משה גפני: אל תיתן לו רעיונות.
ניר חזקיהו: אם זה לא היה עצוב, זה היה מצחיק.
משה גפני: מגלי, אתה עושה דבר מסוכן כי יושבים כאן נציגי הממשלה והם עוד עלולים לאמץ את ההצעה שלך.
מגלי והבה: הם אימצו.
מגלי והבה: עובדה, יש לך עשרים אלף אנשים שגרים באוהלים מקריית שמונה עד דימונה.
מגלי והבה: אני רוצה להרגיע אותו ולומר לו שבאוהל יותר טוב.
משה גפני: ניר, אתה מקשיב לי?
משה גפני: אני רוצה לדבר על הקונטקסט בו אתם נמצאים.
משה גפני: עשר שנים הממשלה לא טיפלה בכלל בנושא הדיור.
משה גפני: לפני כן טיפלו.
משה גפני: הממשלה בנתה 120 אלף יחידות דיור שבאמת הביאו לרוויה בשוק הזה אבל עשר שנים או בערך עשר שנים הממשלה פשוט לא נוגעת בעניין הזה.
משה גפני: כאשר לא נוגעים בנושא של הדיור, התוצאה הבלתי נמנעת היא – והיא לא מיידית אלא היא אחרי זמן רב – הגעה למשבר כפי שאנחנו עדים לו עכשיו.
משה גפני: זאת תוצאה של שנים ארוכות בהן הממשלה יצאה גם ממענקי המקום, גם ממשכנתאות מסובסדות, גם מבנייה כאשר בשעתו הממשלה בנתה אבל היום היא לא בונה.
משה גפני: הדירות שהן דירות מסובסדות על ידי הממשלה, דירות שניתנו על ידי החברות המשכנות, הולכות ופוחתות.
משה גפני: אנשים רוכשים את הדירות האלו ובעצם לממשלה אין כמעט מלאי של דירות.
משה גפני: הממשלה הנוכחית הפנימה אט אט.
משה גפני: לפני שנתיים זה התחיל, המחאה הולכת וגוברת והממשלה הפנימה את העובדה שצריך למצוא פתרון למשבר הדיור.
משה גפני: הפנימו את הנושא הזה.
משה גפני: הייתה מסיבת עיתונאים לפני שנה נדמה לי או לפני חצי שנה של ראש הממשלה, שר האוצר ושר השיכון ובה כמעט ולא נאמר דבר אבל אני מאוד שמחתי מכיוון שברגע שהדרג הבכיר במדינה עושה מסיבת עיתונאים על משבר הדיור, סימן שהם הפנימו את הבעיה.
משה גפני: מכאן ואילך, עכשיו מתחילה סדרה של פתרונות שלפי דעתי חלקן לא פותרות את הבעיה אבל הן במתווה.
משה גפני: היום אנחנו עוסקים בשני דברים.
משה גפני: אנחנו לא עוסקים בבנייה וזה לא תפקידה של ועדת הכספים.
משה גפני: ועדת הכספים, תפקידה, ברגע שהממשלה מחליטה וועדות אחרות מקבלות החלטה, להעביר את הכסף.
משה גפני: זה עובר דרכנו ואנחנו כמובן, ברגע שיגיע הכסף ויצטרכו את אישור ועדת הכספים, זה יהיה אישור פה אחד.
משה גפני: אנחנו נעביר את הכסף כדי לבנות אבל בינתיים אין החלטה כזאת.
משה גפני: מה שאנחנו עושים היום, אנחנו למעשה בחקיקה שלישית שעניינה – זה מה שהממשלה מבקשת, ותכף נראה איך זה מתקדם כאן בוועדה – הוא לקחת את הדירות שמשמשות למשרדים או לעסקים ולעודד את האנשים להוציא אותן למגורים.
משה גפני: המשמעות של העניין, אם אנחנו מדברים לפי דיווחי הממשלה וככל הנראה זה קרוב לאמת, שאם אנחנו מדברים על 150 אלף דירות כאלו, אם אפילו 10 אחוזים או 15 אחוזים מהן יצאו לשוק, המשמעות של העניין היא תוספת של דירות שקיימות גם בתל אביב.
מגלי והבה: לאן יופנו בעלי העסקים האלה?
משה גפני: לבנייני משרדים.
מגלי והבה: אי אפשר לצאת בסיסמאות.
משה גפני: מגלי, אתה תגיד את זה בתורך.
מגלי והבה: אתה יושב ראש הוועדה ומותר לי להתייחס במהלך דבריך.
מגלי והבה: בואו נהיה על הקרקע.
משה גפני: אתה רוצה להגיד שאני נגד פתרון משבר הדיור?
משה גפני: אני נגד הפתרון של משבר הדיור.
מגלי והבה: לא, אבל אנחנו זורקים סיסמאות.
משה גפני: אם אני נגד הפתרון של משבר הדיור, אני לא יכול לבוא לבית הכנסת יותר.
משה גפני: אני לא יכול להיות נגד אלא אני חייב להיות בעד.
מגלי והבה: אתה אומר שמתפנות 150 אלף דירות.
מגלי והבה: לאיפה ילכו המשרדים האלה?
מגלי והבה: הממשלה אומרת.
משה גפני: גם הממשלה לא אומרת את זה.
משה גפני: עם כל הכבוד, התפקיד שלי הוא לא להגן על הממשלה היום.
משה גפני: לא היום ולא אתמול.
משה גפני: יש 150 אלף דירות, אומרת הממשלה, שהוסבו במהלך השנים לעסקים ולמשרדים והם לא נמצאים בבנייני המשרדים.
ציון פיניאן: אני מציע שמגלי יראה שהבעיה היא לא כל כך חמורה אלא שיש שמונים אלף דירות להשקעה ושישים אלף דירות שמשמשות כמשרדים.
ציון פיניאן: בתוך שמונים אלף הדירות הבעיה היא פחות בעייתית.
משה גפני: מה שהממשלה מבקשת מאתנו היום זה לאשר חקיקה שעניינה שני דברים.
משה גפני: האחד, לעודד דירות עסקים להוציא אותן למגורים, והשני, למנוע השקעה בדירה שנייה או בדירה שלישית על ידי כך שלא יינתן להן פטור של מס שבח.
משה גפני: זה עניינו של הדיון עכשיו.
משה גפני: אף אחד כאן לא מתיימר – להוציא אולי נציגים בממשלה אבל גם כאן אני לא בטוח – שהדיון הזה יפתור את בעיית הדיור.
משה גפני: הוא לא יפתור את בעיית הדיור.
משה גפני: הדיון הזה הוא דיון האם אכן אנחנו במתווה נכון באמצעות החקיקה הזאת, ותכף אני אומר את דבריי בעניין הזה, האם זה נכון או לא נכון ואת זה נראה בהמשך.
משה גפני: זה החלק עליו אנחנו דנים.
משה גפני: פתרון הדיור הוא לא בחוק הזה.
משה גפני: החוק הזה – אם אכן דברי הממשלה נכונים ואנחנו חברי הוועדה נגיע למסקנה שזה נכון – נותן עוד דירות בשוק, מה שעד היום לא היה.
עופרי רביב: סגן יושב ראש התאחדות הסטודנטים הארצית.
משה גפני: אתה הסגן של שמולי?
עופרי רביב: כן, של איציק שמולי.
משה גפני: למה הוא לא בא?
עופרי רביב: עכשיו הוא במקום אחר.
עופרי רביב: יש עוד דברים בעולם חוץ מישיבות ועדות הכנסת שמתכנסות כל יומיים בערך.
עופרי רביב: אנחנו נמצאים באמצע מאבק ציבורי כפי שאני מניח שאתה יודע וצריכים גם לנהל את המאבק הזה במקביל לישיבות האלה שלצערי הרב לא יוצא מהן הרבה, מהישיבות האלה.
משה גפני: זה לא יפה מה שאתה עושה.
משה גפני: אני אאפשר לך לומר את הדברים, אבל זה לא יפה.
עופרי רביב: אני נכחתי בהרבה דיונים של הוועדה בראשותך ואני יודע להעריך מאוד את היכולות שלך.
משה גפני: זה לא יפה מה שאתה אומר, אבל מותר לך לומר.
רונית תירוש: זה לא מקובל עלי.
עופרי רביב: אני מתנצל אם פגעתי.
עופרי רביב: לא התכוונתי לפגוע אלא ביטאתי את ההרגשה שלי.
עופרי רביב: אני פונה אליך בצורה ברורה.
עופרי רביב: לצערי הרב ראיתי את היכולות שלך ונוכחתי בהן בפעם הקודמת בה נפגשנו בנובמבר לפני שנה.
עופרי רביב: ראיתי את היכולות שלך.
עופרי רביב: אתה מדבר אתנו על משבר הדיור.
עופרי רביב: אם אתה היית רוצה, אתה היית יוצר משבר קואליציוני סביב משבר הדיור.
עופרי רביב: אם היית רוצה, היית עושה זאת.
עופרי רביב: אתה כנראה לא מספיק רוצה ואת זה חשוב להגיד בוועדה וחשוב לציין זאת.
עופרי רביב: אם אתה היית רוצה, אתה וחבריך הנכבדים, הייתם יכולים היום לייצר משבר קואליציוני סביב משבר הדיור ולהכריח את הממשלה להתייחס לזה בצורה רצינית ולשנות את המדיניות הממשלתית.
עופרי רביב: אתה מדבר על זה לא מעט בוועדות.
עופרי רביב: אני מעריך את הכוח שלך ואני מכיר את הכוח שלך ואני קורא לך לגשת ולנצל אותו.
משה גפני: אני מקבל פניות כאלה כל יום וטלפונים גם מחברים שלי לגבי כל מיני נושאים והם אומרים לי שיש לי הרבה כוח ואם היית רוצה, זה היה נפתר.
משה גפני: האמת היא שכנראה אני לא רוצה לפתור את משבר הטילים עם איראן מכיוון שגם את זה אם הייתי רוצה, הייתי יכול.
משה גפני: הייתי עושה משבר קואליציוני.
משה גפני: אגב, לא עשיתי משבר קואליציוני בקדנציה הזאת על כלום, אפילו דברים שאתה מכיר.
עופרי רביב: צריך לא לשים טלאי על טלאי ודבר חשוב במיוחד הוא ששוק הדירות להשכרה, ההיצע בכל מקרה נמוך והוא רק יורד כל שנה.
עופרי רביב: אנחנו קוראים לך לא לפגוע בדירות האלה, בטח בתקופה כזאת.
עופרי רביב: תודה רבה.
משה גפני: הממשלה, בבקשה, מי עוד רוצה להסביר?
אמנון כהן: הכול מובן.
משה גפני: הכול מובן.
משה גפני: האורחים, בבקשה.
משה גפני: אנחנו כבר הבנו איפה אנחנו אומרים ולא צריך להאריך.
משה גפני: עופר מנירב, לשכת רואי החשבון, יושב ראש ועדת המסים.
עופר מנירב: כבוד היושב ראש וחברים נכבדים, המהלך שמונח כאן לפניכם על גב תיקון שנכון וצריך לעשות בנושא הדירות, תיקון שמתבטא כל כולו בסעיף 15 של הצעת החוק, מוסיפים עוד 15 סעיפים אחרים שכל כולם הכבדה ואין להם שום קשר להצעת החוק עצמה.
עופר מנירב: סעיפים מסובכים, קשים, גם לנו כבעלי מקצוע.
עופר מנירב: אני מציע קודם כל להחליט אם להעביר את סעיף 15 כדי לפתור את הבעיה או לעזור בפתרון הבעיה ועל כל השאר לקיים דיון.
משה גפני: אתה יכול לדבר אתנו בעברית?
עופר מנירב: סעיף 15 להצעת החוק הוא הסעיף שמדבר על תמרוץ מכירת דירות.
עופר מנירב: כל השאר, אלה הכבדות.
שגית אפיק: אלה המשרדים.
עופר מנירב: כל השאר הן הכבדות.
עופר מנירב: זאת אומרת, הקטע היחידי של התמרוץ הוא סעיף אחד בכל ההצעה.
עופר מנירב: מה שקורה הוא שעל פי ההצעה הזאת, אם היא תתקבל, אנחנו נחזור שנות דור לתיקון 70 שאתם תיקנתם במטרה לפשט תהליכים ולזרז אותם.
עופר מנירב: אנחנו נשיג בדיוק את הדבר ההפוך.
עופר מנירב: גם שם לא הצלחנו אבל עכשיו נעשה את זה עוד יותר גרוע.
משה גפני: למה אתה מדבר גם על תיקון 70 עכשיו?
עופר מנירב: אני אומר שגם בתיקון 70 לא הצלחנו.
משה גפני: כתוב בהלכה שאם מישהו עושה עבירה, לא צריך להזכיר לו את זה כל הזמן.
עופר מנירב: אני חוזר בי מדבריי.
עופר מנירב: גם בתיקון 15 צריך לקחת בחשבון דבר אחד.
עופר מנירב: יש כאן תנאי שהוא בלתי אפשרי.
עופר מנירב: אומרים למוכר הדירות שהוא אחראי לכך שהקונה יגור שנתיים בדירה.
עופר מנירב: איך אני כמוכר יכול להיות אחראי ובן ערובה למה שהקונה יעשה אחר כך במשך שנתיים?
עופר מנירב: אם רוצים באמת שהקונה יגור בדירה, יטילו את הסנקציה עליו.
עופר מנירב: הוא קונה, הוא מתחייב לגור בדירה במשך שנתיים, ואם הוא לא יקיים את זה, שהוא ישלם את הסנקציה ולא אני כמוכר.
משה גפני: אתה אומר שזה כמעט בלתי מציאותי.
עופר מנירב: אני מבין את החשיבות להטיל איזושהי סנקציה כדי לתמרץ עוד יותר.
עופר מנירב: אולי ההצעה היא שבמקום כל ההליך, אותם 15 סעיפים מסובכים, יגידו שבמקום פטור אחת לארבע שנים, משנת 2013 יהיה פטור אחת לשבע שנים.
עופר מנירב: זה פשוט, קל ופתר את הבעיה.
עופר מנירב: מה שקורה הוא שאנחנו נותנים כאן אקמול למחלת הסרטן.
עופר מנירב: המצב הזה יתקע את שוק הדירות לשנות דור.
עופר מנירב: אני בטוח שאף אחד מאתנו לא רוצה את זה.
עופר מנירב: מעבר לכך, אמר חברי יהודה נסרדישי והסביר על המס הליניארי.
עופר מנירב: המס הליניארי הוא כן יהיה רטרואקטיבי משום שהמשמעות היא שאם היום מחירי הדירות יותר גבוהים, ואני אמכור בעוד שנתיים כאשר מחירי הדירות יהיו יותר נמוכים, אני אשלם מס על השנתיים האלה למרות שמחיר הדירה ירד בגלל החישוב הליניארי.
עופר מנירב: אנחנו לא עושים חישוב לפי השווי האמיתי אלא לפי שווי ליניארי.
עופר מנירב: אם אנחנו כבר רוצים להסב דירות משרדים לדירות מגורים, שנה וחמישה חודשים שנותרו זה לא מספיק כדי לפנות את האנשים.
משה גפני: כמה זמן צריך?
עופר מנירב: לפחות עוד שנה נוספת כדי להספיק להתארגן עד שנת 2014.
משה גפני: הם לא מסכימים לזה.
משה גפני: זיו שרון, לשכת עורכי הדין.
משה גפני: אם אפשר בקצרה כי אמנם אני לא אעשה את זה בכישרון כמוך, אבל אני יודע מה אתה עומד לומר.
זיו שרון: אני אשתדל לקצר את דבריי.
זיו שרון: ראשית, אין מחלוקת ביחס לנושא של האחדה של שיעורי המס ביחס להשקעות.
זיו שרון: הבעיה האמיתית היא שהדרך הזאת היא איומה, נוראית, אי אפשר לצאת ממנה וגם לא ברור הלחץ לסיים אותה במושב הנוכחי כשבכל מקרה תחילת ההפעלה שלה אמורה להיות ב-2013.
זיו שרון: חקיקת חוק מס שבח ביחס לדירות מגורים נוגעת לכל אחד ואחד מהאוכלוסייה, גם לסטודנטים שיושבים כאן, גם להורים שלהם ואם הולכים ליצור בוקא ומבולקה במובן שאף אחד לא יודע מתי הוא פטור ומתי הוא חייב, זה רק יקשה על השוק ולא ייתן לשוק לפעול.
זיו שרון: מדובר בהצעת החוק על תוספת של חמישים עובדים, כך נאמר בתזכיר הצעת החוק.
זיו שרון: על מה?
זיו שרון: על משהו שלפחות לפי גישת רשות המסים בכלל לא יניב הכנסות אבל יוצרים לנו כאן איזשהו גולם שקם על יוצרו.
זיו שרון: חבר הכנסת גפני, כפי שבתיקון 70 ידעת להפריד אותו מתוך חוק ההסדרים במשק המדינה, ואני לא אגע בתוצאות של תיקון 70, כך גם ביחס לכל הסעיפים הראשונים שדורשים דיון מסודר ומקצועי עם כל מיני הצעות אחרות ואכן יכולים להיות פתרונות אחרים.
זיו שרון: הם לא דחופים והם לא משפיעים באופן מיידי.
זיו שרון: רק בשביל להדגים, אבי אבות הטומאה מבחינתי הוא כל הנושא של תקופת השבח הנבחרת.
זיו שרון: חבר הכנסת גפני, דירה איננה אך ורק מקום לגור בו לזוגות צעירים שזה עתה נישאו אלא דירה היא מקום לגור בו גם למשפחה שהולכת וגדלה.
זיו שרון: הצעת החוק הנוכחית פוגעת דווקא במגזרים עתירי הילודה אשר מצבם הכלכלי לא תמיד מן המשופרים.
זיו שרון: ככל שייוולדו ילדים, תיאלץ המשפחה להצטופף חמש שנים בדירה שנקנתה והמתאימה לזוג צעיר כמשפחה ברוכת ילדים, שכן אחרת, אם חס וחלילה יעלה שווי הדירה, תאלץ אותה משפחה בבני ברק או באלעד או בירושלים או בביתר עילית להמתין חמש שנים להחלפת הדירה.
משה גפני: אלה ארבעת הישובים היחידים שיש במדינה.
זיו שרון: לא, אבל אני אומר אותם.
זיו שרון: הגידול באוכלוסייה בהם הוא הגידול הגדול ביותר.
זיו שרון: המשפחה תאלץ להמתין חמש שנים להחלפת הדירה כדי לא לשלם מס שיהיה חסר לה כמקור לדירה החדשה.
זיו שרון: יתר על כן, כל החקיקה האזרחית בנויה על שמירת ראיות לשבע שנים וכאן אם בן אדם יהיה בדירה שלושים שנים, הוא יצטרך לשמור ראיות רטרואקטיביות שיראו מתי הוא ביקש ומתי הוא לא ביקש כדי למצוא את כל אותו רצף.
זיו שרון: זאת עזרה למנגנון ה-דוינג ביזנס אין יזרעאל שהמדינה הלכה עליו בתיקון 70.
זיו שרון: לגבי הרטרואקטיביות.
זיו שרון: כבר עכשיו, למרות הצהרת שר האוצר, המנגנון המוצע כרגע יוצר רטרואקטיביות ופוגע בהסתמכות של אנשים.
זיו שרון: קודם כל, במובן של אם באמת יתגשמו המאוויים וייעצרו מחירי הדירות, הליניאריות פוגעת בסופו של דבר במס הקיים.
זיו שרון: יתר על כן, אנשים כבר השקיעו כספים ונמצאים בדירות בתהליך בנייה שאין להם שליטה עליו או גם בדירות משרדים שזה החמור ביותר, ותכף אני אדגים את דבריי, והם עלולים למצוא את עצמם במצב שבו הם לא יכולים בכלל לקבל פטור ממס שבח על אותה דירת משרד.
זיו שרון: לא ברורים לי שני התנאים שהוכנסו לדירות המשרד.
זיו שרון: אם רוצים לשחרר דירת משרד מהר – ואתם שומעים כאן את אותם צעירים שמשוועים לדירות שיוסבו ממשרדים למגורים – השוק כבר יעשה את עצמו.
זיו שרון: לא צריך לשלוח את האזרח בנבכי הבירוקרטיה כדי שיברר אם יש אישור לשימוש חורג או אין אישור לשימוש חורג, ועד שהוא יוציא את האישור מהעירייה שאולי תוציא לו את המיץ כי היא רוצה את הארנונה שלה.
זיו שרון: מצד שני, גם לא צריך בסופו של דבר להתנות את המגורים אם באמת רוצים.
משה גפני: להתנות במה?
זיו שרון: להתנות במגורים של הקונה.
זיו שרון: ברגע שמתנים במגורים של הקונה, אנשים יהססו.
זיו שרון: יש מלכודת אמיתית ביחס לדירות המשרד.
זיו שרון: לפי הצעת החקיקה הנוכחית בן אדם פינה דירת משרד לפני שנה ולאורך כל האחזקה הוא הוחזקה על ידו כדירת משרד, מכיוון שהיא לא עד לתאריך הקובע היא לא תהיה דירת מגורים מזכה ולא רק שהוא לא יזכה לפטור אלא גם אם אחר כך הוא ירצה למכור, הוא לא יהיה זכאי לפטור לעולם.
זיו שרון: הפתרון מאוד פשוט.
זיו שרון: במקום סעיף 15 ובמקום כל הצעת החוק המיותרת הזאת, צריך מחוק הגדלת ההיצע להוריד מילה אחת, את המילה "מזכה" ובזה נפתרות כל הבעיות של דירות המשרד.
זיו שרון: אם זאת דירת מגורים שאיננה מזכה והיא נמכרת, אבל יש בה את כל יסודות הדירה, בזה פתרנו את כל בעיות דירות המשרדים.
רונית תירוש: אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות לשגית שהאירה את עיניי בעיקר לכך שיש כאן איזו מהירות שהיא מן השטן ואין מקום לדון בהצעה הזאת שהרי ממילא בשנת 2013 רוצים ליישם אותה.
רונית תירוש: אני חושבת שאנחנו צריכים לקבל החלטה אמיצה, למרות לוח הזמנים הצפוף שקבעת, לבטל את סדר הישיבות הללו ולתת לנו באמת ללמוד את הנושא.
רונית תירוש: במהלך סוף השבוע ניסיתי ליצור קשר עם אנשים שקצת מבינים יותר ממני ואני חייבת לומר שהסרבול והבלבול הם גדולים יותר מאשר נקודת הזמן בה נכנסתי ללמוד את הנושא הזה.
רונית תירוש: יש כאן איזה רציונאל משעשע.
רונית תירוש: פטור לדירת מגורים מזכה, אחר כך מזכה יחידה, אחר כך דירה יחידה, אחר כך דירה יחידה אבל במכירת שתי דירות.
רונית תירוש: זה כמו תשבץ.
רונית תירוש: אחר כך, אחרי שנבהלתי, קיבלתי משהו בירושה ואחר כך גם במתנה.
רונית תירוש: אני פרשתי בשיא, כשקיבלתי במתנה, ועזבתי את המסמך וניסיתי להירגע.
רונית תירוש: אמרת בצדק שיש כאן שני סעיפים כאשר האחד הוא הנושא של אפיקי מיסוי, להשוות אותם לגבי דירות להשקעה, וזה דבר שאולי פחות מסורבל ואולי אנחנו כן צריכים לדון רק בו באופן יותר צפוף, אבל כל הנושא של מס שבח צריך להזיז הצידה ולתת לנו זמן ללמוד אותו.
רונית תירוש: אני זוכרת את הדיון שהיה כאן
רונית תירוש: לפני כחצי שנה בסעיף 70 ונסרדישי אמר באיזשהו שלב, כפתרון לטענות שלי, שצריך תכנון מס.
רונית תירוש: נסרדישי, הרצון שלך להפוך את כל מדינת ישראל למבינה במס וליועצי מס או לחילופין לאפשר יותר פרנסה ליועצי מס נוספים שיקומו למשק כי אחרת אנחנו הולכים כאן לאיבוד, אני יכולה להבין אותו ואין לי טענה נגדך.
רונית תירוש: מהמקום ממנו אני באה, זה מאוד קשה.
רונית תירוש: עד שלא נכניס לימודי כלכלה, מיסוי, ניירות ערך וכולי באופן מוסדר ומובנה לבתי הספר, אני לא רואה סיכוי שמישהו כאן יצליח לצאת בלי להפסיד את המכנסיים שלו כי הוא שגה משום שהוא לא מבין וגם לא היה לו כסף לשלם ליועץ מס שייתן לו את הפתרון.
רונית תירוש: אני חושבת שאנחנו לא צריכים לחזור ולהמציא את הגלגל.
רונית תירוש: אני רוצה לבקש מהיושב ראש שייתן לנו שבוע כדי לבדוק את כל נושא הדיור כמכלול.
רונית תירוש: כשאני מדברת על מכלול, זה לא רק בעיה של מס שבח.
רונית תירוש: יש חבילת פתרונות שאנחנו צריכים לתת, בין אם זה בדיור בר השגה, בין אם זה דיור להשכרה ואני לא יודעת אם מישהו נתן את הדעת על הצורך של הבנקים.
רונית תירוש: הבנקים צריכים להבין שהם צריכים לקבוע ריבית קבועה לעשר שנים כי אם אנחנו מדברים על דירות להשכרה לעשר שנים, אף אחד לא יכול לצפות כמה תעלה הריבית, אם בכלל, ואני חושבת שזה גם נושא שצריך לתת מעבר לפתרון המיידי של שטח ודירה להשכרה.
רונית תירוש: יש כאן בעיות נלוות של איך אני הקבלן או איך אני המשקיע מתמודד מול הבנקים כשאני הולך לבנות, כי אחרת לא יימצאו אנשים שיהיו מוכנים לבנות עבורנו את הדירות להשכרה גם אם תפנו הרבה מאוד שטחים.
רונית תירוש: הנושא של ריבית למשכנתאות.
רונית תירוש: למה אנחנו צריכים להמציא את הגלגל?
רונית תירוש: כשהקמנו את המדינה הזאת, היו לנו דירות עמידר, היו לנו אפשרויות לקבל משכנתאות, לנו הצעירים, בלי ריבית והצמדה ואכן קיבלנו אותן.
רונית תירוש: זה אומר שהמדינה צריכה לתת ערבויות לבנקים על מנת שהבנק ייתן לי משכנתא ללא ריבית והצמדה.
רונית תירוש: למה לא לעשות את זה?
רונית תירוש: יש פתרונות כל כך פשוטים, כל כך לא מסורבלים, ונכון, הם יעלו כסף למדינה אבל המדינה, אם היא באמת באה בידיים נקיות ורוצה לפתור את הבעיה, היא צריכה לחזור לפתרונות הפשוטים ולדעת שהיא משלמת איזשהו מחיר והיא נותנת ערבויות לבנקים ומאפשרת לצעירים שבינינו כן לקחת את הדירות וכן להתחייב לשלם אבל לפחות הם יודעים למה הם מתחייבים ולא צפויה להם הפתעה במהלך השנים.
משה גפני: יהודה, אתה רוצה להוסיף עוד משהו?
יהודה נסרדישי: שני משפטים.
יהודה נסרדישי: אני רוצה להרגיע את זיו שרון ידידי.
יהודה נסרדישי: תקשיב.
יהודה נסרדישי: דיברת בלהט ומתוך רצון עז.
יהודה נסרדישי: קודם כל, אני מצהיר בפניך שכאן מדובר באנשים שיש להם דירה שנייה, שלישית, שמינית, ואני מכיר גם כאלה שיש להם עשר ו-15 דירות.
יהודה נסרדישי: אם יש לך דירה אחת - תכף יאשימו אותנו שאנחנו מפריעים לגידול המשפחה - כל 18 חודשים תמכור אותה ותקנה אחרת, אם יש לך נכס אחד, אתה נשאר במצב הקיים.
יהודה נסרדישי: תירגע.
יהודה נסרדישי: דבר נוסף אני יכול להגיד לך.
יהודה נסרדישי: גם לגבי העסקים כשאמרת שעדיין לא יעלה בידם ואין להם ארבע שנים עד שאכן ימכרו אותם כי היום מוכרים אותם לפי 49(ו), הפטור הקיים.
יהודה נסרדישי: אני מרגיע אותך.
יהודה נסרדישי: גם שם נתנו תקופה יותר ארוכה של גיור ולא נפגע בהם.
יהודה נסרדישי: זאת אומרת, חלק גדול מההצעות שאתם מעלים כאן, אנחנו עושים עבודה.
יהודה נסרדישי: אנחנו עבדנו על חלק מהנושאים שעולים כאן, חוץ מאשר לפצות את הרשויות בגין המסים שיאבדו ואין לי פתרון.
יהודה נסרדישי: יחד עם זאת, שתי ההצעות האלה הן קשורות בטבורן זו בזו.
יהודה נסרדישי: אין דבש ועוקץ.
יהודה נסרדישי: אנחנו משלמים מחיר יקר מאוד כדי לפנות דירות עסקים וחל עליהם הרבה מס שבח אבל אני מוותר על המס הזה.
משה גפני: מה אתה מוותר?
משה גפני: אתה אומר שעד היום לא קיבלת מס בכלל.
ראובן קוגן: לא על העסקים.
ראובן קוגן: על המגורים הוא לא קיבל.
יהודה נסרדישי: על המגורים לא קיבלתי.
יהודה נסרדישי: על העסקים כן קיבלתי.
מגלי והבה: אתה רוצה שאני אזכיר לו את המסים?
מגלי והבה: נסרדישי, אנחנו מכירים כבר כל שקל שאתה לוקח.
משה גפני: מגלי, אתה עוד לא מכיר כלום.
משה גפני: יש דברים שאתה אפילו לא יודע.
משה גפני: לכן אתה לא יכול לוותר על הכסף הזה.
משה גפני: לפחות אתה אומר גלוי.
ציון פיניאן: זה לא על הדבש ועל העוקץ אלא זה על העוקץ ועל העוקץ.
יהודה נסרדישי: על הדבש ועל העוקץ.
יהודה נסרדישי: ולכן אנחנו באים ואומרים שאנחנו מוכנים לוותר על מס השבח בגין פינוי העסקים אבל פעם אחת ולתמיד נגמור את הנושא.
משה גפני: אנחנו מנהלים את המדינה ולא אתם.
יהודה נסרדישי: ברור שאתם מנהלים את המדינה.
משה גפני: אנחנו נחליט.
יהודה נסרדישי: אני במעמד של פקיד בלבד.