GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אני אגיד לך מה אני מציע.
רונית תירוש: תגדיר את זה במצב ביטחוני.
משה גפני: אנחנו צריכים להספיק לסיים את החוק הזה לפני שהכנסת יוצאת לפגרה.
משה גפני: אני מציע – ותגידו אם אתם חולקים עלי – וחושב שצריך להוסיף רק דבר אחד.
משה גפני: להשאיר את הנוסח כמות שהוא אבל להוסיף שבהתאם לסעיף 1 בחוק סיוע לשדרות, ששם מופיע הנושא הביטחוני – אנחנו לא נכתוב את זה כאן במפורש – אנחנו אומרים מראש שאנחנו בעצמנו נשקול – גם הם ישקלו – אבל הממשלה פחות חשובה לי היום וגם אתמול.
משה גפני: מה שאנחנו נשקול זה את הצדדים לכאן ולכאן לקריאה השנייה והשלישית.
משה גפני: נוסיף את הנוסח בהתאם לסעיף 1 בחוק.
משה גפני: נוסיף לנוסח הזה.
משה גפני: יכול להיות שנוריד אותו בקריאה השנייה והשלישית.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו לא משנים את החקיקה הקיימת, אנחנו מאפשרים את הרחבת המועדים לתקופה בלתי מוגבלת, שר האוצר באישור ועדת הכספים, עד שנתיים כל פעם.
משה גפני: אנחנו מכוונים לסעיף 1, לא ניפול בבג"ץ על העניין הזה, נוכל גם להתחשב בעניין של המשך התהליך שאת זה נצטרך לשקול לקריאה השנייה והשלישית.
משה גפני: יכול להיות שצריך להוסיף את הנושא הזה.
רונית תירוש: את ההגדרה הזאת.
משה גפני: את ההגדרה הזאת.
משה גפני: נאשר את זה עכשיו, נאשר במליאה ונחזור לכאן לקריאה שנייה ושלישית.
יעקב אדרי: אני מקבל את דעתך אבל יש לי כאן איזה משהו בעייתי.
יעקב אדרי: כתוב בחוק ששר האוצר רשאי אבל הוא לא חייב.
יעקב אדרי: יכול להיות מצב שהוא יגיד שנגמר המצב הביטחוני ולגבי מה שאנחנו רוצים להוסיף, גם את ההיבטים האחרים, הוא יגיד לא.
משה גפני: נכון אבל אין מה לעשות עם זה.
משה גפני: זה צריך ללכת לחקיקה אחרת.
משה גפני: זאת לא החקיקה הזאת.
שגית אפיק: יש שני תיקונים שמשרד המשפטים מבקש להכניס.
דלית זמיר: שני תיקוני נוסח כאשר האחד הוא ממש תיקון טכני.
דלית זמיר: בסעיף 7(א) כתוב שגם הגדרת האזור היא הוראת שעה והיא פוקעת.
שגית אפיק: גם את זה נהפוך להוראה קבועה.
דלית זמיר: דבר נוסף שגם הוא בבחינת נוסח.
דלית זמיר: החילו את התוספת כפי שהיא בלי הישובים של עוטף עזה.
דלית זמיר: משתמע מזה ששר האוצר, כאשר הוא יאריך את התוקף, בעצם ייתן תוקף להטבות לישובים נוספים, לאילות, בית שאן, חצור הגלילית, מועצה אזורית ערבה תיכונה וערד, וכמובן לא זאת הייתה הכוונה.
דלית זמיר: הכוונה הייתה פשוט דרך הדרך הזאת, שזה עניין נוסחי, למחוק את יישובי עוטף עזה כי לגביהם יש הסדר מיוחד.
דלית זמיר: כמובן שאם מאריכים את זה להוראה של קבע ויכול להיות שאם התוספת הזאת תימחק, זאת בדיוק התוספת שהייתה נמצאת בדיוק בבג"ץ, אין הכוונה שבאמצעות צו של שר האוצר אנחנו נוכל לקבע את התוספת שקיימת היום.
דלית זמיר: לכן צריך לשנות את הנוסח ולומר שיקראו את התוספת כך שלא יקראו בה יישובי עוטף עזה במקום הפוך.
שגית אפיק: עלי זה מקובל.
שגית אפיק: את רוצה את זה מבחינת הישובים.
דלית זמיר: קריאה: מה זה אומר לגבי הישובים האחרים?
דלית זמיר: זה לא משנה את מצבם.
שגית אפיק: הוא לא יוכל להאריך את זה.
משה גפני: בחוק הקיים גם חמשת הישובים האלה נמצאים?
משה גפני: כשהארכנו ב-2011, הארכנו גם לגביהם?
דלית זמיר: החוק הקיים ממילא אמר את זה.
דלית זמיר: לא שינית את המצב.
דלית זמיר: החוק היום בתוקף וקובע את הישובים האלה, כך שלא שינית כלום.
משה גפני: אתם מבקשים עכשיו שנוריד אותם?
דלית זמיר: אנחנו לא משנים את החוק.
דלית זמיר: מה שרצית לעשות באמצעות הצו של שר האוצר, לא לקרוא את אותם ישובים נוספים של יישובי עוטף עזה.
דלית זמיר: כתבת להם הסדר מיוחד בחוק הזה.
דלית זמיר: לכן מבחינת נוסח היה יותר קל לומר איזה ישובים נשארים, כי רוב התוספת הם יישובי עוטף עזה, מאשר למחוק את הישובים הנוספים.
דלית זמיר: לא הייתה עם זה בעיה כי היום זה החוק הקיים.
דלית זמיר: כאשר קובעים את זה כהוראה של קבע, יכול להשתמע מזה שגם כאשר החוק הזה ישתנה, ככל שהוא ישתנה, אם תהיה הסדרה כללית של הסוגיה, התוספת הזאת, ישתמע דרך הצו של שר האוצר.
משה גפני: שי, בסדר?
דלית זמיר: עד כאן.
שגית אפיק: סעיף 7(ב) להפוך להוראת קבע ולהשמיט את הישובים.
שגית אפיק: הצעת חוק לסיוע לשדרות ולישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון - ביטול הוראת השעה לגבי הטבות מס, התשע"א-2011 בחוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה), התשס"ז-2007 (להלן – החוק העיקרי), בשם החוק המלים "הוראת שעה" יימחקו.
שגית אפיק: בסעיף 7 לחוק העיקרי, אחרי סעיף קטן (ה), יבוא: "(ו) שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי להאריך לפי השיקולים כאמור בסעיף 1 את הוראות סעיף 11 וחלק ב' לתוספת הראשונה לפקודת מס הכנסה כנוסחן בסעיף 5(ב) לתקופות נוספות שלא יעלו על שנתיים בכל פעם.
שגית אפיק: את סעיף 7(א) נהפוך להוראת קבע ובסעיף 5(ב) נתקן את רשימת הישובים, כמו שאמרנו.
שגית אפיק: לגבי התחילה, זה מתחילת שנת 2011.
שי חרמש: תחולת החוק היא ב-1 בינואר 2012.
שגית אפיק: אין צו?
ליאת גרבר: אנחנו נפעל לפרסם אותו.
שגית אפיק: אבל אתם פועלים כאילו יש צו.
שגית אפיק: אם כן, משנת 2012.
משה גפני: אנחנו אישרנו משנת 2011.
משה גפני: הממשלה עסוקה בפתרונות של מצוקת הדיור.
שי חרמש: לא, בהורדת מחיר המטרה של החלב.
משה גפני: ה צ ב ע ה הצעת החוק – אושרה פה אחד הצעת החוק אושרה לקריאה ראשונה.
משה גפני: דחיתי את שני הסעיפים הראשונים שעל סדר היום על פי הודעתם של שר האוצר ושר הבינוי והשיכון שהם נקראו לראש הממשלה לדיון בשעה 10:00 ועל כן הם נאלצים לא להגיע לישיבת הוועדה בנושא של הדיור, בנושא של מצוקת הדיור.
משה גפני: אני התלבטתי אתמול האם בכל זאת לקיים את הדיון בלעדיהם והחלטתי שלא לקיים את הדיון כדי למחות.
משה גפני: ועדת הכספים היא ועדה מספיק חשובה כדי שלקיים דיון ושהדיון לא יהיה הוצאת קיטור ומחאה על מה שקורה – וצריך למחות ואני תומך במחאה – אבל אני לא חושב שוועדת הכספים היא המקום לעשות זאת והישיבה תתקיים בנפרד.
משה גפני: אני סתם יכול לומר שהסיעה שלי, סיעת יהדות התורה, נפגשת היום ב-4:00 עם ראש הממשלה בנושא מצוקת הדיור, כמובן אם גם הישיבה הזאת לא תתבטל.
משה גפני: אנחנו אמורים לשבת אתו וככל הנראה אני אבקש משר האוצר להופיע כאן, וגם משר השיכון, לאחר שיועבר היום במליאה, אם אכן יעבור, החוק.
משה גפני: אני לא יודע איך מגדירים את החוק הזה כי כשמשרד האוצר אומר התייעלות, אני מקבל חלחלה.
שגית אפיק: חוק מיסוי מקרקעין.
משה גפני: עוד יותר.
משה גפני: בכל אופן, זה יבוא לוועדה וכשאנחנו נתחיל את הדיון אני אבקש משר האוצר ומשר השיכון להופיע כאן.
משה גפני: אם גם אז הם ייקראו לראש הממשלה לדיון, אנחנו נמתין עם החוק.
משה גפני: לכן אני מתנצל על כך שהדיון הזה נדחה אבל האשמה היא לא בנו.
משה גפני: כאמור, את הדיון הזה נקיים בעזרת השם בימים הקרובים.
יעקב אדרי: אדוני היושב ראש, באותו נושא.
יעקב אדרי: אני רוצה למחות כי לא יתכן שנושאים מאוד חשובים שהם מנדט של הוועדה יידונו פעם אחר פעם.
יעקב אדרי: היה לי גם ויכוח אם אתה זוכר בסיפור של הוועדה המשותפת עם ועדת הכלכלה ועיני לא צרה בהם.
משה גפני: ששינסקי.
יעקב אדרי: אני חושב שאנחנו מוותרים על נושאים שהם מאוד חשובים לנו והם נוגעים לנו.
יעקב אדרי: יש כאן אנשים חברתיים לא פחות מאשר במקום אחר אלא אם כן – ותסלח לי שאני אומר את זה – לך אין פריימריס ולכן אין לך בעיה.
יעקב אדרי: מצד שני, זה מאוד מפריע לי כי אני יודע את הרגישות שלך לנושא הזה.
יעקב אדרי: אנחנו לא צריכים לוותר על נושאים שהם מאוד חשובים.
יעקב אדרי: אנחנו דנים בכל הנושאים והכל חשוב, אבל אני חושב שאנחנו פעם אחר פעם מוותרים על נושאים שהם לב ליבה של ועדת הכספים.
יעקב אדרי: שוב, מכיוון שאני מכיר את העמדות שלך, חבל.
יעקב אדרי: יש לנו מה לומר בעניינים האלו, גם לך, גם לי וגם לכל החברים כאן שבאים פעם אחר פעם ודנים על הנושאים החברתיים.
משה גפני: הפריימריס לא רלוונטי לעניין.
משה גפני: לי יש פריימריס שלוש פעמים ביום.
משה גפני: אחרי התפילה בבוקר, בצהרים ובערב, אני מותקף על הנושא של הדיור באופן חמור, ובצדק.
משה גפני: ברדיו קול חי בשבוע שעבר הייתה שעה שלמה של התקפה נגדי על הנושא של הדיור.
משה גפני: שעה שלמה, מ-8בערב עד 9 בערב, רדיו חרדי, התקפה.
משה גפני: גפני הוא יושב ראש ועדת הכספים וקוראים למאזינים להתקשר נגדי.
משה גפני: אנשים התקשרו ודיברו על מצוקת הדיור ולא נגדי והמנחה אמר להם: לא, אבל זה נגד גפני, מה יש לכם להגיד על זה שהוא יושב ראש ועדת הכספים ולא עושה כלום.
משה גפני: אתמול עליתי לשידור ברדיו מתחרה, דווקא רדיו שיותר מזוהה עם ש"ס, ברדיו קול ברמה, ואמרתי שהיה מאבק בין יהדות התורה לבין ש"ס מי יטפל בנושא של הדיור לפני הקמת הממשלה, לפני הקמת הקואליציה, ואנחנו דרשנו לטפל בנושא של הדיור אבל ביבי נתן את כל הנושא של הדיור ל-ש"ס, גם את משרד השיכון, גם את מינהל מקרקעי ישראל וגם את משרד הפנים.
משה גפני: גם ועדות הכנסת שבתקנון נמצאות בנושא של הדיור, חלק מהן נמצאות בידי ש"ס.
משה גפני: אני נותן גיבוי לשרי ש"ס, אבל האשמה היא בהם ולא בנו.
משה גפני: ועדת הכספים לא תוותר על העניין הזה ואני מסכים אתך לגמרי.
משה גפני: דווקא בתוך השאלה שלך הייתה תשובה.
משה גפני: היה ויכוח קשה ועמדתך הייתה באמת נחרצת וחד משמעית שחוק המיסוי על רווחי הנפט והגז, חוק ששינסקי, יהיה בוועדת הכספים אבל בסופו של דבר, אחרי כל ההתפתלויות לכאן ולכאן, זה היה כאן וכך יהיה בנושא של הדיור.
משה גפני: אני לא מתכוון לוותר על העניין הזה.
משה גפני: זה נושא לאומי ממדרגה ראשונה, הנושא הוא תקציבי לחלוטין, חלק גדול ממנו הוא חקיקה שנוגעת למיסוי, חלק גדול מהנושא של הדיור הוא היבט תקציבי מוחלט וזאת הרי לא שאלה – להוציא את הנושא של ה-וד"לים, שזה באמת ועדת הפנים וש"ס ויתרה ליושב ראש ועדת הכלכלה אבל זאת בעיה שלה ואני לא מתערב בעניין הזה וזה בסדר מבחינתי.
משה גפני: היו דיבורים על כך שה-וד"לים יעברו לכאן, היו דיבורים על כך.
משה גפני: אם היו פונים אלי באופן רשמי, הייתי דוחה את זה ולא הייתי מקבל את חוק ה-וד"לים לוועדת הכספים כי זה לא עניינה של ועדת הכספים ואני לא אימפריאליסט לקחת דברים מוועדות אחרות אלא ועדות אחרות צריכות לעשות את עבודתן.
משה גפני: אני לא דומה לאחרים ואני לא חושב שבשביל תמונה בעיתון אני הולך לעשות דברים שהם לא רציניים.
משה גפני: הוועדה היא מספיק רצינית ויש לה מספיק שיניים מאשר לעשות דברים שבסופו של דבר הם רק כותרת בעיתון למחרת וזכר לא נשאר מהם.
משה גפני: אני רוצה פתרון של מצוקת הדיור וזה יהיה כאן.
משה גפני: לכן אמרתי בתחילת דבריי שהם ייאלצו לבוא לכאן.
משה גפני: לא יבואו לכאן, שיישארו עם החוקים בממשלה.
יעקב אדרי: ברשותך, בכל זאת אני רוצה להוסיף.
יעקב אדרי: אתמול הייתי בחנוכת בית כנסת ברמת בית שמש ואני מתחבר למה שאמרת.
יעקב אדרי: שם באמת הועלו טענות קשות מאוד.
יעקב אדרי: באתי לטקס ופתאום מצאתי את עצמי במצב הזה.
יעקב אדרי: דע לך שהמצוקה היא בכל המגזרים.
משה גפני: נכון, בכל המגזרים.
יעקב אדרי: בכל המגזרים וחייבים לעשות כל מה שאנחנו יכולים, ואנחנו יכולים אבל לא עושים מספיק.
משה גפני: מסכים לחלוטין.
משה גפני: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מועד החלת נקודת הזיכוי למסיים תואר אקדמי בו נדרשת תקופת התמחות), התשע"א-2011, הצעתם של חבר הכנסת מנחם אליעזר מוסד ושל חברת הכנסת ליה שמטוב.
משה גפני: מנחם אליעזר מוזס למיטב זיכרוני סגן שר ולכן הוא איננו יכול להיות חתום יותר על החוק, כך שחברת הכנסת ליה שמטוב היא המציעה היחידה כרגע, אבל תייצגי בזה גם את מוזס כדי שאוכל לומר לו שייצגת אותו.
ליה שמטוב: הצעת החוק שלי יחד עם סגן שר החינוך מנחם אליעזר מוזס.
ליה שמטוב: יזמנו ביחד את הצעת החוק מאחר שהיה לו חשוב מאוד לתקן את העיוות שקרה.
ליה שמטוב: אני אסביר בכמה מלים במה מדובר.
ליה שמטוב: מדובר על חוק קיים שמאפשר למי שסיים תואר אקדמי ראשון והתקבל לעבודה, לקבל עוד נקודת זיכוי נוספת, ומי שמסיים תואר שני, מקבל עוד חצי נקודה.
ליה שמטוב: אבל התברר שיש מקצועות כמו עריכת דין וראיית חשבון, ויש כאלה שרוצים להמשיך במקצוע.
ליה שמטוב: כלומר, אפשר לסיים את התואר במשפטים ולא לעבוד כ אלא לעבוד כאן כלוביסט ולקבל את נקודת הזיכוי.
ליה שמטוב: מי שרוצה היום לעבוד במקצוע, הוא צריך לעשות תקופת התמחות במשך שנה כאשר אז הוא מקבל משכורת מינימום והוא מפסיד את נקודת הזיכוי שלו.
משה גפני: זאת נקודת זיכוי או חצי נקודת זיכוי?
ליה שמטוב: נקודת זיכוי.
קריאה: נקודת זיכוי לתואר ראשון וחצי נקודה לתואר שני.
ליה שמטוב: אני מציעה שמי שצריך לעשות את ההתמחות ואחרי ההתמחות מתקבל לעבודה, תהיה לו אפשרות לקבל את נקודת הזיכוי הזאת.
שגית אפיק: תידחה לו הזכות לקבל את נקודת הזיכוי לאחר תקופת ההתמחות.
משה גפני: סטודנט לומד רפואה.
משה גפני: הוא זכאי לנקודת זיכוי אבל בתקופת ההתמחות שלו הוא מרוויח שכר נמוך, אם בכלל.
משה גפני: אז נקודת הזיכוי לא נותנת לו שום דבר מכיוון שהוא לא מגיע לסף המס.
משה גפני: הוא יכול להשתמש בנקודת הזיכוי לאחר שהוא סיים את תקופת ההתמחות והוא רופא.
משה גפני: כשהוא רופא, נקודת הזיכוי הופכת להיות משמעותית מכיוון שאז השכר על פי רוב הוא שכר שחייב במס.
משה גפני: מציעה חברי הכנסת ליה שמטוב ומוזס שנקודת הזיכוי שמגיעה לסטודנט הזה על פי החוק בתקופת ההתמחות, הוא יוכל לדחות אותה לשנה אחר כך או לשלוש שנים אחר כך.
יעקב אדרי: גם אם הוא לא עוסק במקצועו?
ליה שמטוב: אם הוא לא עוסק במקצועו ומתחיל לעבוד, הוא יקבל את נקודת הזיכוי הזאת.
משה גפני: רק אם הוא עובד במקצוע.
שגית אפיק: המטרה של נקודת הזיכוי הייתה לעודד סטודנטים שמסיימים את לימודיהם בתחילת דרכם.
משה גפני: בתחילת דרכם, הכוונה שהוא עובד במקצוע הזה.
יעקב אדרי: לא מפריע לי שאם הוא למד רפואה, שילך להיות עורך דין.
יעקב אדרי: השאלה אם זה מלווה אותו.
יעקב אדרי: אין לי בעיה גם עם זה.
משה גפני: זה מלווה אותו רק אם הוא הולך להיות רופא?
משה גפני: בואו נברר את העניין הזה.
משה גפני: אני הלכתי ללמוד משפטים ואחרי כן אני הולך להיות רופא או להפך, נקודת הזיכוי מגיעה לי בכל מקרה?
שגית אפיק: מגיעה לך עבור הלימודים.
משה גפני: אפילו אם אני עובד במקצוע אחר.
ליה שמטוב: אם היום סיימת את לימודי הרפואה ויש לך את התואר אבל אתה לא עובד ברפואה, מגיע לך.
יעקב אדרי: זה מה ששאלתי.
משה גפני: זה מה שאומרת שגית.
משה גפני: נקודת הזיכוי היא עבור הלימודים.
משה גפני: אפשר להצביע וזהו?
ליאת גרבר: נציין שההצעה עברה בוועדת שרים בכפוף לתיאום עם משרד האוצר ומשרד המשפטים, אבל תיאום כזה לא נעשה.
משה גפני: אותי זה לא מעניין.
משה גפני: רק אותך זה מעניין.
ליאת גרבר: אני אומרת שעקרונית אנחנו בעד ההצעה הזאת.
משה גפני: דרך אגב, התיאום, מה שקורה בממשלה, התיאום מבחינתי – היא מציעת החוק ומה שהיא תגיד, בסדר – הוא הדדי.
משה גפני: זאת אומרת, הממשלה צריכה לתאם אתי ואני צריך לתאם עם הממשלה.
משה גפני: מכיוון שהממשלה לא מתאמת אתי, אני לא חייב לתאם עם הממשלה בשום דבר.
משה גפני: אני בעד להצביע.
ליה שמטוב: החוק הוא לא תקציבי.
משה גפני: אם שרים לא באים לוועדת כספים על נושא לאומי ממדרגה ראשונה, אני צריך לתאם אתם משהו?
שגית אפיק: יש כל מיני שאלות שבכל מקרה צריך להתייחס אליהן.
משה גפני: נברר אותן.
ליאת גרבר: אנחנו חושבים שהצעת החוק לא מסדירה את כל הנושאים.
משה גפני: תגידו את הטיעונים המקצועיים.
משה גפני: את זה אני מקבל.
משה גפני: ועדת השרים לא רלוונטית מבחינתי, לא הממשלה ולא התיאומים.
משה גפני: פשוט לא רלוונטי.
משה גפני: אני מציע שתגידו גם לחברים שלכם בממשלה שכאשר הם באים לוועדת הכספים – אולי בוועדת הכלכלה כן ואולי בוועדת הפנים כאן – לא לומר בכלל הממשלה ותיאומים.
משה גפני: לא קיים כאן בלכסיקון אלא רק הנושא המקצועי.
משה גפני: אני מכבד את המקצועיות שלכם ונשמע מה שאתם אומרים מבחינה מקצועית.
משה גפני: מה שהממשלה אומרת או לא אומרת, לא רלוונטי.
ליאת גרבר: שוב, אנחנו לא מתנגדים להצעה באופן עקרוני.
משה גפני: תגידו דברים מקצועיים.
ליאת גרבר: יש כמה סוגיות שאנחנו חושבים שבאמת לא הוסדרו.
ליאת גרבר: המטרה של נקודת הזיכוי הזאת הייתה באמת לעודד את הבוגרים להשתלב מהר ככל האפשר בשוק העבודה.
ליאת גרבר: אנחנו מוכנים לראות בהתמחות כתקופה נוספת על הלימודים אבל ככל שזה באמת צמוד ללימודים ולא כמו שבאמת אמרו כאן שיעסוק מישהו במקצוע אחר, ירוויח סכומים מאוד גדולים, נגיד רואה חשבון יעסוק במקצוע, אחר כך יבחר לעשות התמחות ויקבל את נקודת הזיכוי עשר שנים אחרי שהוא סיים את הלימודים.
ליאת גרבר: אנחנו סבורים שלא זאת הייתה מטרת החוק.
ליה שמטוב: איך זה עובד היום?
שגית אפיק: רק לחדד את מה שאת אומרת.
שגית אפיק: את מבקשת שההתמחות תהיה צמודה ללימודים.
ליאת גרבר: זאת למשל סוגיה אחת.
ליה שמטוב: היום מי שמסיים תואר, מתי הוא מקבל את נקודת הזיכוי?
ליה שמטוב: כשהוא צמוד ללימודים מתחיל לעבוד.
ליה שמטוב: אותו הדבר.
ליאת גרבר: אבל אתם לא מגדירים את זה בהצעת החוק.
דלית זמיר: היא אומרת שהוא עושה את ההתמחות לא מיד בסיום הלימודים אלא ילך לעבוד במקצוע אחר ויעשה את ההתמחות שלו שנתיים לאחר מכן.
ליה שמטוב: אני אומרת אותו הדבר.
ליה שמטוב: מי שהיום מסיים תואר ולא עובד במשך שנה, שנתיים או שלוש אלא יושב בבית, פתאום כן עובד במקצוע, מגיע לו? לא מגיעה לו נקודת זיכוי.
ליה שמטוב: אז אותו הדבר.
דלית זמיר: לכן אנחנו מבקשים להוסיף בחוק שתקופת ההתמחות החלה מיד עם סיום הלימודים.
יעקב אדרי: אני בכל זאת רוצה לחדד את הנושא ואני אאיר את עיניכם בהיבטים אחרים.
יעקב אדרי: אני מבקש את תגובת היועצת המשפטית להשגה שלי.
יעקב אדרי: הם אומרים שאם זה לא צמוד, הוא לא יקבל נקודת זיכוי.
יעקב אדרי: אדם סיים את הלימודים ואתם אומרים להצמיד את ההתמחות לזה אבל לפעמים הוא לא מוצא מקום להתמחות בו, לא מוצא מקום עבודה ורק אחרי חצי שנה הוא מוצא.
יעקב אדרי: אז מה עושים?
יעקב אדרי: אתם מנתקים את זה.
יעקב אדרי: הרבה לא מוצאים מקום התמחות וזה לוקח זמן מכל מיני סיבות.
שגית אפיק: חבר הכנסת אדרי, אפשר להציע פשרה.
יעקב אדרי: עד שנה.
יעקב אדרי: אז יש הגיון.
משה גפני: לפני פשרה.
משה גפני: הבעיה הראשונה שהעליתם היא הנושא של הצמידות.
משה גפני: זה צריך להיות צמוד.
משה גפני: ההתמחות צריכה להיות צמודה לתקופת הלימודים.
ליאת גרבר: נכון, כי אנחנו רואים בזה המשך לימודים.
דלית זמיר: יש לנו בעיה שהחוק מדבר רק על עניין של סיום לימודי תואר ראשון.
דלית זמיר: יש התמחויות שנדרשות אחרי תואר שני.
משה גפני: צודקת.
דלית זמיר: יש שאלה של סוגי ההתמחויות.
משה גפני: הבעיה הראשונה היא הצמידות, הבעיה השנייה היא שזה תואר ראשון ולכאורה זה גם תואר שני.
משה גפני: למשל מישהו לומד רפואה או פסיכולוגיה.
משה גפני: הערה טובה.
דלית זמיר: יש כל מיני סוגי התמחויות ואני מודה שאנחנו כשראינו את הצעת החוק, אנחנו לא בקיאים בכל סוגי ההתמחויות שקיימים וצריך לבדוק את זה.
דלית זמיר: למשל, יש שאלה אם לימודי הרפואה, אם אלה כל אותן שבע שנים או זה סוג של התמחות שאנחנו רוצים לקבל, או שאנחנו אומרים שבעצם יש את השנים הראשונות עד שהוא הופך לרופא אבל לא רופא מומחה.
דלית זמיר: צריך לעשות את ההבחנה בין הדברים האלה.
דלית זמיר: כמו כן יש שאלה לגבי כל מיני התמחויות שנעשות בחצי משרה, יום בשבוע, בעוד שהאדם בעצם עובד באופן רגיל בעבודות אחרות במשך הזמן.
דלית זמיר: גם כאן השאלה אם נכון להפלות בינו לבין אדם שהלך לעבוד בלי התמחות וגם הוא יכול להיות שבשנים הראשונות מקבל משכורת מאוד נמוכה.
דלית זמיר: זאת אומרת, למיטב הבנתי הכוונה שלנו הייתה לדבר על התמקדות במשרה מלאה כאשר בהגדרה מדובר על משכורת שהיא נמוכה ממשרה של עובד רגיל.
דלית זמיר: כל הדברים האלה דורשים ליבון.
משה גפני: דורשים ליבון, זה בסדר.
משה גפני: עכשיו אנחנו מלבנים.
יעקב אדרי: לא קיבלתי תשובה להערתי.
משה גפני: עכשיו אנחנו מלבנים את זה.
דלית זמיר: אם יש כרגע את כל הנתונים.
משה גפני: נלבן, נראה במה אין נתונים ובמה יש נתונים.
משה גפני: אנחנו מלבנים את הבעיה הראשונה, אמרנו, שזאת הבעיה של הצמידות.
משה גפני: אמרת את הבעיה השנייה שהיא תואר ראשון ובמקרים רבים זה תואר שני.
משה גפני: הבעיה השלישית היא שיש כאלה שההתמחות שלהם היא זמן רב או שהם עושים אותה חלקית.
דלית זמיר: צריך להבין מה המשמעות של המונח.
משה גפני: להבין, בואו נבין עכשיו.
משה גפני: אם חסר נתונים, חסר ולא קרה כלום.
משה גפני: אלה מכלול הבעיות ועכשיו נלבן אותן.
דלית זמיר: יש עוד בעיה אחת.
דלית זמיר: העלתה הפרקליטות הצבאית שיש להם בקשה אולי להרחיב את זה גם על עתודאים והם ביקשו שנבחן את הנושא הזה.
דלית זמיר: שוב, גם הם עדיין לא ערוכים לזה ולכן הם ביקשו לעשות תיאום ולשקול גם את העניין הזה כי גם לגבי עתודאים יש משהו דומה.
דלית זמיר: לגבי השנה של מציאת התמחות, שוב, אנחנו מבקשים שלא תהיה כאן אפליה.
יעקב אדרי: הוא מוצא מקום רק אחרי חצי שנה.
דלית זמיר: אולי לא צריך לקבוע דקה אחרי הלימודים אלא אפשר אולי לתת זמן סביר אבל צריך לזכור שאני לא רוצה גם להפלות אותו מול גורם אחר.
דלית זמיר: הרי מי שסיים לימודי היסטוריה, גם לו קשה למצוא עבודה וגם לו ייקח זמן עד שהוא ימצא עבודה.
דלית זמיר: למה לו אני לא נותנת את הגרייס הזה ואומרת שהוא יקבל את נקודת הזיכוי בשנה שלאחר מכן, ולמי שלא מוצא התמחות אני כן נותנת?
דלית זמיר: זאת אומרת, צריך לחשוב גם על הנקודה הזאת של האיזון ואפליה בין גורמים אחרים.
שגית אפיק: אבל גם לגביו יש שנה.
שגית אפיק: לגבי מי שמסיים לימודים לפי החוק היום, יש לו שנה בשנה שלאחר מכן.
שגית אפיק: אם כן, יש לו שנה.
יעקב אדרי: אז גם כאן אפשר לתת שנה.
יעקב אדרי: למה לא לתת שנה?
שגית אפיק: זה יכול להיות פחות.
ליאת גרבר: אנחנו מדברים על המקצועות היותר חזקים והם בדרך כלל אלה שנדרשת להם תקופת התמחות.
משה גפני: אמרת שיש לך פשרה.
שגית אפיק: לגבי הצמידות באמת אפשר להציע כמו שאמר גם חבר הכנסת אדרי מרווח של שנה.
שגית אפיק: זה לא יפתור את הבעיה של העתודאים כי לגבי העתודאים צריך לתת גרייס ארוך יותר.
ליאת גרבר: כמו בנוסח הקיים או לומר שנה שלאחר?
שגית אפיק: שנה שלאחר.
ליאת גרבר: זה ארוך מדיי.
שגית אפיק: שנה זה ארוך מדיי?
שגית אפיק: לעשות כמו החוק הקיים בשנת המס שלאחר מכן.
שגית אפיק: זאת יכולה להיות שנה בחלק מהמקרים ויכולה להיות פחות.
משה גפני: ליה מסכימה לזה.
ליה שמטוב: זה הגיוני.
שגית אפיק: זה פותר את בעיית הצמידות.
משה גפני: בעיה אחת פתרנו.
שגית אפיק: בעיית התואר השני, זאת לא בעיה משום שאפשר להרחיב את הנוסח.
משה גפני: הבעיה השנייה נפתרה.
משה גפני: בעיה ראשונה נפתרה ונפתרה בעיה שנייה.
ליאת גרבר: נשאר לנו העתודאי.
שגית אפיק: לגבי עתודאים, אם אני מבינה נכון, הבעיה היא התקופה שבה זה ייספר להם משום שאחרי הלימודים הם חוזרים לצבא, הם צריכים תקופה ארוכה יותר.
דלית זמיר: הפרקליטות לא נמצאת כאן.
דלית זמיר: זאת הערה שלהם אבל הם לא זומנו לדיון.
דלית זמיר: אני מרגישה מאוד לא נוח להסכים בשמם.
שגית אפיק: גם לי הם אמרו שהם לא זומנו.
ליאת גרבר: אנחנו רוצים לבחון את המקרים.
משה גפני: אם כן, מה נשאר?
משה גפני: איזו בעיה נשארה לנו?
דלית זמיר: אנחנו רוצים לבדוק בדיוק את סוגי ההתמחויות.
משה גפני: מה שאתם צריכים לבדוק, תפנימו את מה שאמרתי.
משה גפני: אני איש נעים הליכות ולא אומר דברים אחרים.
משה גפני: מה הבעיות שנשארו?
משה גפני: מקצועית על השולחן.
משה גפני: הבעיה הראשונה נפתרה.
משה גפני: הולכים לפי הנוסח הקיים של שנת המס.
משה גפני: חברת הכנסת המציעה מקבלת את זה וזה בסדר.
משה גפני: תואר ראשון נפתר ואנחנו כותבים תואר שני, כולל תואר שני.
משה גפני: נשארה לנו הבעיה של העתודאים במשרה חלקית.
שגית אפיק: כן, וסוגי התמחות.
ליאת גרבר: אני לא בטוחה שרופאים צריכים להיות.
שגית אפיק: לרופאים יש התמחות מלאה.
ליאת גרבר: ההתמחות יכולה להיות שמונה שנים.
יעקב אדרי: גם ככה השכר שלהם דפוק ואתם רוצים להוריד עליהם את הגרזן עד הסוף.
יעקב אדרי: הרי על זה בין היתר הם שובתים.
דלית זמיר: אם יש כאן גורמים שיכולים לתת לנו את המידע עכשיו, בשמחה.
דלית זמיר: איזה סוגי התמחויות, המילה התמחות לא מוגדרת בשום מקום.
דלית זמיר: אני רוצה להבין מה המשמעות שלה.
משה גפני: יש כמה דברים שצריך לברר.
ליה שמטוב: אבל יש לכם אפשרות לברר אחרי קריאה ראשונה.
משה גפני: מבחינתי אין בעיה.
משה גפני: ההחלטה בידיים שלך.
שגית אפיק: עם מי צריך לברר את הנושא של התמחות?
שגית אפיק: מי הגורמים המקצועיים?
דלית זמיר: כל אחד מהמקצועות צריך להגיד לנו איך ההתמחות שלו.
דלית זמיר: לשכת עורכי הדין יכולה לומר לגבי עורכי הדין.
יעקב אדרי: הרב גפני, אני חושב שהחוק צריך עוד איזה שיפוץ כדי שהוא יהיה בסדר.
ליה שמטוב: זאת רק קריאה ראשונה ולא קריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: חבר הכנסת יעקב אדרי, אני מציע כדלהלן.
משה גפני: הרעיון שבחוק הזה מקובל על הממשלה ואמרו את זה הנציגים כאן.
משה גפני: אין בעיה עם העניין.
משה גפני: יש שני דברים שצריך לברר.
משה גפני: אני מציע שאנחנו ננסח את הצעת החוק לקריאה ראשונה כמות שהיא – הכול בהסכמה שלך.
ליה שמטוב: אני מסכימה לשבת ביחד.
משה גפני: אני מציע שנאשר את ההצעה לפי מה שניסחנו כאשר אנחנו נאמר שעדיין לקריאה השנייה והשלישית נשארו נקודות לבירור וחברת הכנסת ליה שמטוב אומרת שהיא, על פי ההתחייבות שלה לתאם את הניסוח עם הממשלה, לקראת הקריאה השנייה והשלישית נעשה את הבירור לגבי עתודאים ולגבי תקופת התמחות ארוכה או משרה חלקית.
משה גפני: נצטרך לברר את הדבר הזה.
שגית אפיק: זה פשוט יצור מצב שבו הקריאה הראשונה תהיה מאוד שונה ככל הנראה מהנוסח של הקריאה השנייה והשלישית.
משה גפני: שונה חלקית.
ליאת גרבר: אנחנו מבקשים כן לתת לנו פרק זמן ולו קצר כדי לברר את כל הנקודות ולהביא משהו יותר ברור ושלם.
ליה שמטוב: היה לכם קצת זמן.
משה גפני: החוק הזה עבר במאי.
ליאת גרבר: העלו את זה אתמול אחר הצהרים.
משה גפני: החוק עבר במליאת הכנסת בחודש מאי.
ליה שמטוב: גם אתם צריכים לעקוב קצת אחרי זה.
דלית זמיר: אבל אם יש הסכמה ואת מסכימה לנקודות שהעלינו, אנחנו נשמח שבהסכמה נשב עכשיו.
ליה שמטוב: נכון, אבל לא היינו מעלים את זה היום, היינו שוכחים מזה.
ליה שמטוב: אני חושבת שאחרי קריאה ראשונה יש אפשרות לשבת ולהגיע לסיכומים.
משה גפני: אני מביא להצבעה את הצעת החוק, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מועד החלת נקודת הזיכוי למסיים תואר אקדמי בו נדרשת תקופת התמחות), התשע"א-2011.
משה גפני: אני מבקש מהיועצת המשפטית להקריא את מה שקבענו.
שגית אפיק: תיקון סעיף 40ג בפקודת מס הכנסה, בסעיף 40ג(ד), אחרי פסקה (2) יבוא: "(3) היה היחיד זכאי לקבל תואר אקדמי ראשון או תואר אקדמי שני במקצוע שלשם העיסוק בו נדרשת תקופת התמחות, הוא יהיה רשאי לבחור אם תובא בחשבון נקודת זיכוי החל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר הראשון או לתואר השני או החל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימה תקופת התמחותו.
שגית אפיק: בדברי ההסבר אנחנו נכתוב שתיעשה בחינה לעניין הגדרת ההתמחות והיקף המשרה הדרושה לגבי ההתמחות וכן בחינה לגבי עתודאים.
שגית אפיק: למעשה צריך לדון גם במועד התחילה והתחולה וגם את זה נעשה בקריאה השנייה והשלישית.
ליאת גרבר: אמרת בשנת המס שלאחר מכן?
שגית אפיק: אמרתי.
שגית אפיק: החל בשנת המס שלאחר שנת המס שבה הסתיימו לימודיו לתואר הראשון או לתואר השני.
ליאת גרבר: אבל צריכה להיות צמידות בין ההתמחות ללימודים.
שגית אפיק: לנוסח שייכנס לקריאה הראשונה נכניס צמידות של שנת המס שלאחר שנת המס.
שגית אפיק: יש לכם הערכת עלות תקציבית?
שגית אפיק: צריך לפרסם את זה.
שגית אפיק: יש הסכמה ממשלתית אבל צריך הערכת עלות תקציבית.
שגית אפיק: יש לכם?
ליאת גרבר: בעיקרון אני לא יודעת אם יש כאן עלות תקציבית.
שגית אפיק: אם כן, אין עלות.
טמיר כהן: יש מקצועות שיש בהם התמחות והם לא תלויי תואר?
ליאת גרבר: למשלך מנהלי תיקים.
דלית זמיר: אבל הם לא זכאים.
דלית זמיר: כל נקודת הזכאות כאן היא ללימודי תואר ראשון או שני.
דלית זמיר: לכן ביקשו שאת הזכאות הזאת נדחה.
משה גפני: ה צ ב ע ה הצעת החוק אושרה פה אחד לקריאה ראשונה הצעת החוק אושרה בכפוף לתיקונים שהקריאה היועצת המשפטית ובכפוף לדברי ההסבר.
משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הבא שבסדר היום.
משה גפני: אני מבקש לומר לחברי הוועדה והאורחים שקיבלתי פנייה – תכף אני אאפשר לחברת הכנסת רונית תירוש שכתבה לי על זה – לגבי מצבה המתדרדר של העיר שדרות ונאמר שהממשלה – ותלוי איזה משרד, בעיקר משרד האוצר – מבקשת לשים חשב מלווה לשדרות.
משה גפני: אני חושב שזאת שערורייה בכל קנה מידה.
משה גפני: זאת אומרת, זה הפרס שמקבלת עירייה שפועלת ועומדת בחזית הקשה ביותר של הערים בישראל, עומדת במשך שנים ועומדת בגבורה.
משה גפני: עומדת מול מטחי הקסאמים והעירייה מתפקדת באופן יוצא מהכלל.