GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דן ג'ונה: אמת.
דן ג'ונה: אבל זה לא כלל נושאי משרה.
זאב בנימין בגין: נושאי משרה הזכאים להטבה.
דן ג'ונה: אולי אני אלך שני צעדים אחורה.
דן ג'ונה: הייתה קבוצה של חברי כנסת ושרים כאשר עד לשנת 1986 היו זכאים להסדר הזה שהופסק ב-1986.
שגית אפיק: חברי כנסת, 1986.
דן ג'ונה: לגבי שופטים, ההסדר הזה הופסק בשנת 1995.
דן ג'ונה: כשאומרים כלל האוכלוסייה, הכוונה לחברי כנסת ואותם שרים שהיו זכאים עד התאריכים האמורים.
משה גפני: נשיא המדינה.
שגית אפיק: לגבי נשיא זה לא הופסק.
שגית אפיק: זה קיים עד היום.
דן ג'ונה: הוא ממילא לא חייב במס.
שגית אפיק: פטור ממס לפי הפקודה.
דן ג'ונה: לכן השאלה לא רלוונטית לגביו.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו מדברים עכשיו – הנתונים שאתה מדבר עליהם – על שופטים, על דיינים וקאדים, אנחנו מדברים על שרים, על סגני שרים ועל חברי כנסת.
דן ג'ונה: נכון.
דן ג'ונה: לדעתי גם הנגיד, אם אינני טועה.
קריאה: מבקר המדינה, נציב מס הכנסה לשעבר.
דן ג'ונה: מדובר במספרים קטנים.
דן ג'ונה: אחרי שההגדרה של האוכלוסייה ברורה, אני אתן את הנתונים על כלל האוכלוסייה.
דן ג'ונה: בשנת2008 סכום הזקיפה שביצענו היה 5,3 מיליון שקלים ואם אנחנו נגלם, אנחנו נגיע לסכום של 3,6 מיליון שקלים.
דן ג'ונה: כלומר, עלות הגילום היא 3,6 מיליון שקלים.
דן ג'ונה: 3,7 מיליון שקלים.
דן ג'ונה: בשנת 2009 זקפנו כ-7 מיליון ו-100 אלף שקלים והגילום יהיה 4,9 מיליון שקלים.
דן ג'ונה: בשנת 2010 זקפנו כ-7,6 מיליון שקלים ועלות הגילום תהיה 5,2 מיליון שקלים.
דן ג'ונה: בשנת 2011 עד כה זקפנו3,8 מיליון שקלים ועלות הגילום תהיה 2,6 מיליון שקלים.
דן ג'ונה: כפי שאפשר לראות, המספרים קצת משתנים כי יש תנודתיות באוכלוסייה ואנשים נגרעים ממנה.
זאב בנימין בגין: נוספו בשנים האחרונות במובן זה שנמצאו זכאים שלא היו ידועים קודם לכן והרשימה לא הייתה מלאה.
זאב בנימין בגין: נעשו שני ניסיונות לאתר את כלל הזכאים.
זאב בנימין בגין: הנחתי היא שהגענו למצב שבו הרשימה מיוצבת ומעתה ואילך יהיו רק נגרעים.
יעקב אדרי: גילו שרים חדשים?
משה גפני: לא שרים.
משה גפני: שופטים.
זאב בנימין בגין: בכל.
משה גפני: מאוד יכול להיות.
משה גפני: מתוך מאות שופטים לדורותיהם, הרשימה שהוכנה לא הייתה מלאה.
משה גפני: זה דבר מובן.
זאב בנימין בגין: הנחתי היא שהרשימה התייצבה לפני שנתיים או שלוש והיא מיוצבת.
זאב בנימין בגין: מכאן ואילך תהיה רק גריעה.
משה גפני: כשנגיע לשרים, יתברר שיש שרים ששכחו אותם.
דן ג'ונה: איזה עוד נתונים תרצו לדעת?
משה גפני: השר בגין, מבחינת הנתונים, מה שהוצג זה בסדר?
זאב בנימין בגין: אני הצגתי קודם את הדברים.
זאב בנימין בגין: אלה הנתונים.
זאב בנימין בגין: לגבי הכלל, נראה לי הגיוני.
זאב בנימין בגין: אני עסקתי בשופטים והמספרים נראים לי סבירים.
משה גפני: אני רק רוצה להבין מאיזה משרדים זה הולך לרדת.
דן ג'ונה: מבחינת העובדות, אני קצת יותר בקיא.
משה גפני: מבחינתי משרד האוצר הוא משרד אחד.
דן ג'ונה: התשלומים מבוצעים דרך שני מקומות: האחד, דרך חשבות כאשר הזקיפה של המס מתבצעת במינהלת הגמלאות ועל כן אם הוועדה תחליט לגלם את הסכומים, התקציב צריך להיות רובו במינהלת הגמלאות.
דן ג'ונה: חלק ממנו צריך להתבצע או צריך להיות מתוקצב גם בהנהלת בתי המשפט כי גם שם לשופטים הפעילים מבוצע ההחזר ומבוצעת הזקיפה.
דן ג'ונה: לכן, אם רוצים לבצע גילום, גם שם צריך לתקצב.
דן ג'ונה: למיטב זיכרוני, חלק – אבל אולי שולי – מתבצע קצת בכנסת אבל זה ממש בשוליים.
שגית אפיק: מה יש בכנסת?
שגית אפיק: בכנסת נמצאים כל חברי הכנסת וסגני השרים לשעבר.
משה גפני: משרד האוצר, עוד משהו?
משה גפני: היועצת המשפטית של הוועדה, אנחנו יכולים לאשר רק את השופטים?
שגית אפיק: מכיוון שההסדר היה הסדר שחל לגבי נושאי משרה שונים בגמלאות והוא בוטל בהדרגה לגביהם, ברגע שהוועדה תקבל את הבקשה לערוך את הגילום לגבי שופטים, מן הראוי הוא שזה יחול גם לגבי כל נושאי המשרה האחרים.
שגית אפיק: זה אומר שרים, סגני שרים וחברי כנסת לשעבר שזכאים לפי החלטות השכר הקודמות ושגם לגביהם אני מבינה אומץ עיקרון המיסוי בשנת 2008.
שגית אפיק: לעניין הזה כדאי לומר שכאשר נדרש המיסוי, לא נדרשת ועדת הכספים שכן זה נדרש מכוח הפקודה ועקרונות המיסוי הכלליים.
שגית אפיק: לכן כאשר רשות המסים גילתה את זה, היא לא הביאה את העניין לידיעתה של הוועדה בשנת 2008 אבל לצורך קביעת הגילום, מכיוון שזוהי בסופו של דבר הטבה, יש צורך בקביעה בהחלטות השכר.
שגית אפיק: לכן יידרשו כאן תיקוני החלטות.
שגית אפיק: הוועדה הזאת מוסמכת לגבי שרים, סגני שרים והשופטים.
שגית אפיק: לגבי חברי הכנסת לשעבר, יהיה צורך בהפניית העניין לוועדת הכנסת כדי שתהיה אחידות בהחלטה.
יעקב אדרי: אתה מבקש לעשות את זה עכשיו כחבילה אחת?
זאב בנימין בגין: חבילה אחת עם שני פרקים.
עינת וילף: שאלת הבהרה.
עינת וילף: נאמר כאן שאוטומטית התקציב יורד מאותם משרדים שבעצם משלמים?
משה גפני: אמר דן ג'ונה שזה מינהל הגמלאות.
עינת וילף: זאת אומרת, זה יורד ממינהל הגמלאות.
משה גפני: הרוב.
עינת וילף: ואם מהכנסת, מהכנסת.
משה גפני: אנחנו עוד לא בכנסת.
משה גפני: אנחנו עדיין נמצאים במשרדי הממשלה.
משה גפני: אומר סגן החשב הכללי שעיקר התקציב הזה יורד ממינהל הגמלאות.
עינת וילף: וזה אוטומטי.
עינת וילף: ברגע שמקבלים את ההחלטה, זה עובר לשם.
משה גפני: זה מבוצע בדרך בה זה מבוצע.
משה גפני: אני רוצה לומר לחברי הוועדה ואני רוצה לומר גם לשרים ולאורחים.
משה גפני: מאז נכנסתי לתפקיד כאן – מכיוון שאנחנו ועדת שירות שעוסקת בשכר ובתנאים הנלווים של כל נושאי המשרה, להוציא את חברי הכנסת, נושא שנמצא בוועדת הכנסת – לקחתי על עצמי את העניין הזה של עשיית השוואה בין כולם, לטוב ולרע, כך שהכל יהיה מסודר.
משה גפני: לכן אני גם דן כבר כמה פעמים על ההצמדה, אני דן גם על הנושא של התנאים הנלווים ואני השוויתי – מה שלא היה קיים – את הקאדים.
קריאה: ואת הדיינים.
משה גפני: לא, הדיינים לא.
משה גפני: הדיינים היו מושווים.
משה גפני: מי שהיה בעמדת נחיתות היו הקאדים וקאדים מד"ב, השרעים והדרוזים.
משה גפני: השוויתי את זה וגם עכשיו סידרנו את התנאים הנלווים.
משה גפני: אפשר לקבל החלטה שקאדים מקבלים שכר אחר, אבל אי אפשר לעשות שקבוצה אחת מקבלת שכר כזה והשכר שלה עולה על פי הצמדה מסוימת והאחרים לא מקבלים זאת.
משה גפני: לא יכול להיות שאלה יקבלו תנאים ואלה לא יקבלו תנאים.
משה גפני: בוועדה כאן אנחנו אישרנו את קורס הניהול שהשופטים ביקשו, וזה מגיע להם.
משה גפני: אישרנו את הבדיקה הרפואיות.
משה גפני: יש דברים שהם מותאמים מבחינת התנאים לקבוצה המסוימת ויש לזה גם הצדקה ציבורית.
משה גפני: אני רוצה להשאיר כאן מצב שבו כולם שווים וכל מה שמתקבל, צריך להיות בהחלטה של הוועדה, החלטה שקופה לעיני הציבור, החלטה שחברי הוועדה יעמדו מאחוריה ושידעו על מה מדובר.
משה גפני: שלא יהיו דברים שנעשים שלא על פי החלטה ולא באופן מוסדר.
משה גפני: ברגע שהשר בני בגין הביא לי את הנושא הזה, אני חשבתי שהוא צודק ואני גם אמליץ לאשר את זה.
משה גפני: אנחנו מדברים על מצב שבו לשופטים היו התנאים הללו ובאמת המספר לא הולך וגדל אלא לצערנו הרב הוא הולך וקטן.
משה גפני: השר בני בגין, שר המשפטים מסכים לזה והגיעו להסכמה, ולכן אני חושב שאנחנו צריכים לאשר את העניין הזה.
משה גפני: אלא שהשר בני בגין לא עסק בנושאי המשרה האחרים.
יעקב אדרי: רק בשופטים.
משה גפני: רק בשופטים.
זאב בנימין בגין: לא מתוך התעלמות.
זאב בנימין בגין: לא ידעתי.
משה גפני: אתה יודע שיש חברי כנסת ושיש שרים.
זאב בנימין בגין: אני אומר, לא מתוך התעלמות אלא זה היה המנדט שקיבלתי.
ציון פיניאן: הוא לא עסק בזה בגלל ניגוד עניינים.
משה גפני: לא, אין לו ניגוד עניינים.
ציון פיניאן: שרים וחברי כנסת.
משה גפני: אין לו ניגוד עניינים.
משה גפני: הוא לא זכאי.
שגית אפיק: הוא לא זכאי.
משה גפני: לכן יותר קלה ההחלטה במקרה הזה מכיוון שלא מתווספים יותר אלא מדובר על ותיקים.
השופטת ורדה אלשיך: על חברי כנסת, זה חל רק עד 1986.
משה גפני: אני מסכים שלא צריך הטבות על גם לחברי הכנסת.
משה גפני: הבעיה בכנסת היא אחת.
משה גפני: מה שאמר סגן החשב הכללי שזה מתקציב המדינה שעובר מהנושא של התקציב של מינהל הגמלאות לרשות המסים.
משה גפני: בכנסת זה שונה לגמרי מבחינת הניהול הטכני מכיוון שכל מה שנחליט עכשיו, יהיה על חשבון תקציב הכנסת.
משה גפני: אני לא אומר שלא להצביע בעד.
משה גפני: אני אתמוך בזה.
משה גפני: על פי ההדר הזה הכנסת תצטרך להעביר לרשות המסים ולכן חשוב לי לדעת מחשב הכנסת על כמה אנחנו מדברים.
אברהם מיכאלי: בדיוק השבוע דנו בזה, עת העברנו תקציבים.
משה גפני: בוועדה המשותפת.
חיים אורון: רק עכשיו נודע לי על כך שמתכוונים גם לחברי הכנסת.
חיים אורון: לא עשיתי את הניתוחים.
משה גפני: מה לגבי שרים וסגני שרים?
חיים אורון: נושא השרים לא שייך לי.
קריאה: סגני שרים הם כמו חברי כנסת.
חיים אורון: לא עשיתי את הפילוח של האוכלוסייה ואני לא יכול לתת לכם נתונים.
חיים אורון: אני אפילו לא יודע בכמה אנשים מדובר.
חיים אורון: למרות שמדובר בשנת 1986, עדיין ישנם כאלה שאנחנו משלמים להם.
יעקב אדרי: לא במספרים גדולים.
חיים אורון: אני רוצה להפנות את תשומת לבך ששולי התקציב של הכנסת הם לא רחבים כמו של המדינה ויכול להיות שתהיה לי בעיה של מקורות תקציביים.
חיים אורון: אני צריך לבחון את הנושא.
חיים אורון: כאמור, שולי התקציב של הכנסת הם לא רחבים כמו שולי התקציב של המדינה ויכול להיות שתהיה לזה השפעה מהותית.
חיים אורון: אמרה גברת רודב שזה יבוא ממקורות המשרדים, אבל המקור שלי הוא רק האוצר.
חיים אורון: אני צריך לבחון את הנושא הזה.
חיים אורון: אם אפשר לתת לי שהות לבחון את הנושא הזה, אני אודה.
רונית תירוש: זה אומר שלא נוכל להצביע.
יעקב אדרי: אני חושב שלגבי השופטים התמונה היא ברורה אם כי זה ברור לכולנו שההסדר הוא רטרואקטיבי, וזה בסדר ואין לי בעיה.
יעקב אדרי: לגבי חברי הכנסת - ותכף אני אתייחס לנושא עצמו כי הוא קצת בעייתי – אין לי בעיה לתמוך ובלבד שהסל יוגדר ואני אסביר למה אני מתכוון.
יעקב אדרי: הייתי שר הבריאות וראיתי את ההוצאות – ואגב, זה התפרסם לא מזמן – שמגישים.
יעקב אדרי: יש שם דברים אבסורדיים.
יעקב אדרי: אני מוכן לסל מקובל, סל שיהיה מוגדר, שיהיה כתוב ואני בעד הדבר הגמיש, אבל שהסל יהיה מוגדר כי אחרת אנחנו נתקלים בבעיות.
יעקב אדרי: אני כשר הבריאות הייתי צריך לאשר דברים שחשבתי שזה לא נכון.
יעקב אדרי: אין לי בעיה ובלבד שהסל יוגדר.
יעקב אדרי: לגבי חברי הכנסת.
יעקב אדרי: דובר על סכומים לא קטנים.
יעקב אדרי: אם אנחנו לא יודעים, אני לא מציע שנצביע.
יעקב אדרי: חשוב מאוד שדווקא בנושא חברי הכנסת נדע על מה מצביעים, באיזה סכומים מדובר ושגם שם ייקבע הסל.
יעקב אדרי: לא הייתי רוצה להיכנס לפרטים, אבל התמונה היא מאוד פשוטה.
יעקב אדרי: כשאומרים סל התרופות, זה הגיע אחרי כן לטיטולים ולדברים מאוד לא פשוטים שלא נעים לי להזכיר אותם, אבל הדברים פורסמו וזה היה מזמן.
רונית תירוש: איזה טיטולים יש לחבר כנסת בפנסיה?
יעקב אדרי: יש אנשים שהזדקנו מאוד.
יעקב אדרי: תאמיני לי שיש טיטולים ולא סתם אני אומר.
יעקב אדרי: אם יחליטו שזה בסדר, אני בעד.
יעקב אדרי: השר בגין עשה עבודה יסודית ואני גם בעד ההסדר הרטרואקטיבית שאין לו אתו בעיה, ובלבד שהסל הרפואי יהיה מוגדר והוא לא יהיה מעל ומעבר למה שמקבלים האנשים הרגילים בקופות החולים עם הביטוח המושלם.
יעקב אדרי: שם הייתה פריצה גדולה מאוד.
יעקב אדרי: אני מציע שהדברים יוגדרו, כי אחרת אתם מאשרים כאן דברים שלא היינו מאשרים אותם.
רונית תירוש: הוא רוצה להגדיר את סל השירותים.
יעקב אדרי: אני מציע שהשר בגין עם אנשי המקצוע יגדירו את הדברים ביריעה רחבה אבל הדברים יוגדרו.
שגית אפיק: זאת אומרת, לא רק לעניין הגילום.
שגית אפיק: אתה בעצם אומר שההחלטה בדבר מתן הוצאות רפואיות שנקבעה לפני 1995, יש להגדיר אותה.
יעקב אדרי: זה התרחב והתפרץ וכבר נתקלו בדברים מאוד מאוד אבסורדיים.
זאב בנימין בגין: יעקב, זה היה נכון גם בשנת 1986.
זאב בנימין בגין: וגם בשנת 2006.
זאב בנימין בגין: גם בשנת 2008, בתחילת השנה.
זאב בנימין בגין: ההבדל הוא רק שהחל משנת 2008 היה מיסוי על כל ההטבה ועל פי הצעתי יהיה מיסוי על שליש מן ההטבה.
זאב בנימין בגין: זה מבחינת הכנסות המדינה בהשוואה לשנת 2007, זה יתרון מבחינת הכנסת המדינה.
זאב בנימין בגין: האם התוספת הזאת שהיא חדשה לגבי 2007, לגבי כל השנים הקודמות, האם היא מכסה בדיוק את כל מה שאתה רואה כהטבות על מעל ההטבה המקובלת?
זאב בנימין בגין: אני אינני יודע, אבל אני מציע שבזה יעסוק שר הבריאות בהתייעצות עם אנשי סל הבריאות.
משה גפני: חבר הכנסת יעקב אדרי, אתה אומר דבר חשוב ואני לא מתעלם מכך.
משה גפני: המשמעות של העניין היא שאנחנו עכשיו בעצם נקבל החלטה שהיא החלטה רטרואקטיבית על מה שהיה אז.
יעקב אדרי: חלק מהדברים תוקנו בעקבות הפרסום הקשה שהיה בנושא הזה.
משה גפני: אני תכף אציע הצעה.
יעקב אדרי: אני מתכוון לשר ששר הבריאות יבדוק ויקבע סל לכולם.
יעקב אדרי: ציבורית זה נראה יותר טוב.
רונית תירוש: הוא לא דיבר על השופטים.
רונית תירוש: הוא דיבר על חברי כנסת.
יעקב אדרי: ושרים.
משה גפני: למה לא שופטים?
יעקב אדרי: גם שופטים.
יעקב אדרי: אותו הדבר.
רונית תירוש: הם אומרים שלשופטים זה מוגדר.
משה גפני: מה מוגדר?
משה גפני: עוד לא מוגדר.
יעקב אדרי: לא מוגדר.
משה גפני: אצלי אין הבדל בין שופטים לשרים וחברי כנסת.
משה גפני: מה שמוגדר אצלכם, שיוגדר גם על השרים.
השופטת ורדה אלשיך: בסדר, אבל אצלנו מוגדר.
השופטת ורדה אלשיך: בחיים לא קיבלו אצלנו טיטולים.
משה גפני: מה שמוגדר לשופטים, יוגדר לשרים.
משה גפני: כל הכבוד לשופטים וכך יהיה על השרים.
השופטת ורדה אלשיך: יושבת כאן מנהלת המחלקה.
משה גפני: כל הכבוד וכך יהיה על שרים.
אחמד טיבי: הערת אגב.
אחמד טיבי: אני רואה רבותיי השרים שכאן עוסקים בעניינים ברומו של עולם, במיוחד בתוספות לנושאי משרה ברשויות השלטון.
אחמד טיבי: אני בא מישוב מאוד עשיר, קוראים לו טייבה, אחד הישובים הכי מבוססים במדינה.
אחמד טיבי: אדוני השר, תקשיב טוב.
אחמד טיבי: אני בא מישוב שקוראים לו טייבה, אחד הישובים הכי מבוססים במדינה, שיעור אבטלה מעל עשרים אחוזים.
זאב בנימין בגין: איפה זה בדיוק?
אחמד טיבי: ליד כוכב יאיר.
אחמד טיבי: לגבי נושאי משרה, אדוני שר המשפטים, בטייבה אין ראש מועצה אלא יש ועדה קרואה אבל במקביל יש נאמן, בלי להזכיר שמות.
אחמד טיבי: אתה יודע מה עלות השכר שלו באופן חודשי בטייבה?
אחמד טיבי: מה המשכורת שלו?
אחמד טיבי: אני מבקש ממך כשר בישראל, זרוק מספר.
אברהם מיכאלי: חמישים אלף שקלים.
אחמד טיבי: אני רוצה ש נאמן יגיד מה שכר הנאמן של טייבה.
השופטת ורדה אלשיך: חבר הכנסת טיבי, אני במקרה קובעת את השכר שלו.
משה גפני: אז תגידי.
השופטת ורדה אלשיך: הם בהקפאת הליכים.
השופטת ורדה אלשיך: אין לו שכר.
אחמד טיבי: יש לו עלות שכר.
השופטת ורדה אלשיך: אין לו עלות שכר.
השופטת ורדה אלשיך: טייבה נמצאת בהקפאת הליכים אצלי כבר ארבע שנים.
אחמד טיבי: ארבע שנים, כל חודש הוא עולה לתושבי טייבה שהוא אחד הישובים הכי מבוססים, 350 אלף שקלים.
אחמד טיבי: כל חודש.
אחמד טיבי: ישוב קורס.
אחמד טיבי: אני אומר לך שזאת ההחלטה שהתקבלה בבית המשפט.
אחמד טיבי: לא ידעתי שזאת השופטת ורדה אלשיך, אבל עכשיו אני יודע.
אחמד טיבי: הוא והחברים שלו, לכיס שלו כל סוף חודש נכנסים 100-150 אלף שקלים אבל טייבה משגשגת וכל חצי שנה אנחנו מבקשים להפסיק את זה.
אחמד טיבי: לא אנחנו אלא משרד הפנים.
אחמד טיבי: הממשלה מבקשת מבית המשפט להפסיק את הפרסה הזאת של גניבת כספי טייבה ומישהו לא נותן לנו את הסעד הזה.
אחמד טיבי: הבנת אדוני השר לאן הולך הכסף?
אחמד טיבי: בשלב זה אין כביש גישה בטייבה כי אין תקציב.
משה גפני: הגיע נציג מינהל הגמלאות?
משה גפני: את יכולה לומר משפט בעניין?
משה גפני: אני מציע לחברי הוועדה כדלהלן.
משה גפני: אני מקבל את מה שאמר חשב הכנסת.
משה גפני: מכיוון שאין עדיין את הנתונים, אנחנו לא יודעים על מה מדובר והמספר יכול לעשות את המהות.
משה גפני: אני לא מציע לאשר שופטים בלי שמאשרים את השרים.
משה גפני: אני גם אציע לוועדת הכנסת, גם באשר לחברי הכנסת, כל החלטה שמתקבלת כאן לגבי נושאי משרה, לטוב ולרע, תחול גם על חברי הכנסת.
משה גפני: יש דברים שהם פחות טובים, יש דברים שהם יותר טובים, אבל אני לא חושב שהאפליה הזאת צריכה להיות.
משה גפני: זה נראה כאילו מקבלים החלטות לפי לחצים ומחטפים.
משה גפני: אני אציע ליריב לוין, יושב ראש ועדת הכנסת, לקבל החלטה בוועדת הכנסת שכל החלטה שמתקבלת כאן, תחול גם על חברי הכנסת ואני מקווה שאכן זה יבוצע.
משה גפני: מכיוון שאני יודע שעלולה להיות לזה השלכת רוחב ומכיוון שאין לכם את הנתונים, בצדק, מכיוון שאתם לא הייתם בבקשה של השר בני בגין, אני אבקש מכם לבדוק את העניין ולתת לנו את הנתונים כדי שנדע על מה מדובר בסך הכול הכללי.
משה גפני: לדעתי לא מדובר בהרבה.
יעקב אדרי: חברי כנסת, זה הרבה.
משה גפני: גם לא הרבה.
משה גפני: להערכתי לא הרבה מכיוון שההחלטה על ביטול ההטבה הזאת לשרים וחברי כנסת נעשתה כבר ב-1986.
יעקב אדרי: כן, אבל עד 1986 היו כמה כנסות.
אברהם מיכאלי: יש גם את דרך העולם.
משה גפני: יעקב,
משה גפני: להערכתי לא מדובר ברבים.
דן ג'ונה: יש לי את הנתון לגבי המספר של חברי כנסת ושרים.
דן ג'ונה: בסך הכול מדובר ב-74 ללא בני זוג.
יעקב אדרי: ההטבה חלה גם על בני זוג.
משה גפני: על כמה שופטים?
דן ג'ונה: 480 ללא בני זוג.
דן ג'ונה: סך הכול הכולל של האוכלוסייה, אנחנו מדברים – כולל בני זוג – גם על שרים, גם על חברי כנסת, גם על השופטים, על 1,135.
משה גפני: חיים, הוא יודע את הנתון, אבל אתם לא יודעים.
טובי חכימיאן: יש לנו גם נתון אבל אני רוצה לבדוק אותו.
טובי חכימיאן: לנו יש רשימה שלנו.
משה גפני: אני לא אלך נגדכם כי אתם משלמים לי את המשכורת.
זאב בנימין בגין: בני המשפחה לא נוגעים לעניין כי בני המשפחה לא תורמים לתקבולים.
זאב בנימין בגין: התקבולים באים מהזכאים עצמם.
זאב בנימין בגין: לכן העניין הזה הוא לא במחלוקת.
משה גפני: אנחנו מדברים על מספר גדול של שופטים ומספר יותר קטן באופן יחסי של שרים וחברי כנסת.
חיים אורון: זה מצדיק את הבקשה שלי לשהות כי אני צריך להשוות ולעשות את החישוב.
משה גפני: כבר אמרתי שאני לא הולך נגדכם ואני תכף אומר לכם מה אני הולך להציע.
משה גפני: יש את ההצעה של חבר הכנסת יעקב אדרי ושהשופטת ורדה אלשיך אומרת שיש אצל השופטים, ואני רוצה, השר בגין, גם לבדוק את זה כך שזה יחול גם על שרים וגם על חברי כנסת.
יעקב אדרי: שר הבריאות יקבע.
משה גפני: מה שקבעו לגבי השופטים, יחול על שרים וחברי כנסת.
משה גפני: אני לא רוצה שיהיה שוני בעניין הזה.
משה גפני: אני מציע שאנחנו נצביע על שופטים ועל שרים.
משה גפני: נצביע על כולם לפי ההצעה של השר בני בגין.
משה גפני: אחרי שההצעה תתקבל, אני אגיד רביזיה ונמתין לנתונים של חשבות הכנסת.
משה גפני: אם יתברר מחשבות הכנסת שהולכת להיות כאן בעיה, אנחנו נחזיר את הדיון הזה.
משה גפני: אם יתברר שאין בעיה, אני אסיר את הרביזיה וההחלטה מתקבלת.
משה גפני: אני נותן לכם את השהות.
יעקב אדרי: אני מצטרף לרביזיה.
משה גפני: אתה מצטרף לרביזיה.
אברהם מיכאלי: גם אני.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור בקשתו של השר בני בגין על נושאי המשרה, כולל השרים וסגני השרים.
משה גפני: ה צ ב ע ה הבקשה אושרה פה אחד יעקב אדרי, אברהם מיכאלי ואני מגישים רביזיה על ההצעה הזאת.
משה גפני: אנחנו ממתינים לעניין הזה ואנחנו מבקשים מהשר בני בגין את הצעתו.
ציון פיניאן: גם אני מצטרף לרביזיה.
משה גפני: גם חבר הכנסת ציון פיניאן מצטרף לרביזיה.
רונית תירוש: צרף את כולם.
משה גפני: כולם מצטרפים לרביזיה.
משה גפני: נבדוק את הנתון הזה כי זה נתון חשוב.
משה גפני: השר בני בגין, אני מודה לך.
זאב בנימין בגין: תודה רבה לכם, חבריי.
משה גפני: על סדר היום צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון), התשע"א-2011 (ענף הדגה) (אמנון), וצו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 2), התשע"א-2011 (תערובות).
ציון פיניאן: אפשר לדעת מה עמדת הממשלה?
משה גפני: הם יציגו את זה.
זבולון אורלב: זאת הצגה חוזרת?
זבולון אורלב: האוצר כבר הציג את העניין.
שירלי אביבי: שירלי אביבי מרשות המסים.
שירלי אביבי: בשנת 2005 ערכנו רפורמה על ידי רשות המסים בשיתוף משרד החקלאות בענף הדיג.
שירלי אביבי: ברפורמה הזאת על רוב היבוא בוטל המכס לחלוטין ועודכן המכס על דגים שגדלים ונדוגים בישראל.
שירלי אביבי: בפברואר 2011 לאחר בחינה של הענף במשך שלוש שנים רצופות, החלטנו לעדכן במקרים ספציפיים וברורים מאוד את שיעור המכס שהיה קיים משנת 2005 לגבי פילה אמנון כאשר בפילה אמנון זה מ-11 ל-15 שקלים לקילו ולעוד מיני דגים שנדוגים בים התיכון כמו נקר, לוקוס ופלמודרה.
שירלי אביבי: הבחינה שלנו הראתה שמאז 2005 ועד היום שיעור המכס לא עודכן וגם לא היו עדכוני מדד ושיעור המכס נשחק.
שירלי אביבי: צריכת הדגים בישראל, רובה היא מיבוא ורוב היבוא, כאמור, משנת 2005 הוא פטור.
שירלי אביבי: הייצור המקומי מהווה מסך כל הצריכה המקומית 20 אלף טון, מתוכם בערך שליש אלה דגי אמנון.
שירלי אביבי: במהלך הבחינה ראינו שיש עלייה משמעותית מאוד ביבוא של פילה אמנון קפוא מסין והיבוא כמעט שמשתווה – ואפילו ב-2010 הוא השתווה לחלוטין – לגידול המקומי של פילה אמנון.
יוסי ישי: יש לך טעות כי את משווה את יבוא פילה שזה 7,200 ואת צריכה להכפיל אותו ב-2,8 כדי להשוות.
שירלי אביבי: אני מדברת על דג שלם מול פילה.
יוסי ישי: כן, אבל אם תתרגמי את הפילה לדגים, תראי שזה פי שלוש.
שי חרמש: פר קפיטה.
שירלי אביבי: תנו לי לסיים ותאמינו לי שאני גם אגיע לזה.
שירלי אביבי: עלות היבוא של פילה אמנון שמגיעה מסין עומדת על בערך 11 שקלים לקילו, כאשר עלות הייצור של דג פילה אמנון טרי הוא 12 שקלים.
שירלי אביבי: אם אנחנו לוקחים את מקדם הטכנולוגיה של הפיכת דג שלם לפילה אמנון, אתה מקבל בסביבות ה-30 שקלים לקילו.
שי חרמש: 30 שקלים כחול-לבן או סיני?
שירלי אביבי: כחול-לבן.
שירלי אביבי: אם אתם צוברים את הנתונים, המכס שנקבע ב-2011 פלוס עלות היבוא, עדיין יותר נמוך מאשר העלות של העיבוד של התוצרת המקומית בארץ.
שירלי אביבי: יש לכך כמה הסברים.
שירלי אביבי: יש כאן בעיה של מגבלת מים, יש כאן בעיה של עלויות גידול ואנחנו רואים שבענף הזה משנת 2005 מגמה של התייעלות, שיפור ובריכות הגידול המקומי הולכות ומתעצמות בדגים.
שירלי אביבי: גם הענף עצמו בדיג בים התיכון הולך ומתייעל ומתמקצע.
שירלי אביבי: ראינו, גם מדיווחים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שלמרות שעדכון שיעורי המכס מ-2005, ולמרות שהמכסים ירדו, המחיר בסופו של דבר לא התגלגל לצרכן הסופי ואנחנו רואים עלייה במחירים של פילה אמנון לצרכן הסופי.
יעקב אדרי: את מדברת על היבוא או על התוצרת המקומית?
שירלי אביבי: אני מדברת בסך הכול.
יעקב אדרי: האם יש הבחנה בעניין הזה?
שירלי אביבי: אני הבחנתי בין העלויות של היבוא לבין העלויות של הייצור.
יעקב אדרי: לא, במכירה.
שירלי אביבי: במכירה?
שירלי אביבי: ברור שיש הבדל.
שירלי אביבי: מבחינתנו אלה מוצרים תחליפיים ויש הבדל בין פילה אמנון קפוא לבין פילה אמנון טרי.
שירלי אביבי: שניהם מוצרים תחליפיים מבחינתנו ואנחנו משווים ביניהם, אם זאת הכוונה.
שי חרמש: זה תחרותי אחד מול השני.
שירלי אביבי: אנחנו רואים שהמחירים נעים לצרכן הסופי בין 45 ל-65 שקלים.
שירלי אביבי: אנחנו חושבים שהעלייה בסופו של דבר היא לא של המסים, לא משפיעה בצורה כל כך משמעותית.
שירלי אביבי: בסך הכול מדובר בשישה אחוזים למחיר לצרכן ולכן אנחנו חושבים שהעלייה הזאת תעזור לייצור המקומי ולגידול המקומי בישראל.
שי חרמש: רק עדכון אחד.
שי חרמש: עלות העיבוד בישראל היא שלושים שקלים ועלות המוצר הסופי המעובד מסין כרגע?
שירלי אביבי: המוצר הסופי לצרכן?
שי חרמש: פוב.
שירלי אביבי: פוב סיפ, 11.
זבולון אורלב: כמה מועסקים בענף בארץ?
יעקב אדרי: יגידו לך אלפים אבל זה לא כמו שאומרים.
קריאה: 3,000 אנשים.
שי חרמש: אלה אזורים שחיים מזה.
יעקב אדרי: אני מכיר את הסיפור.
זבולון אורלב: כבוד היושב ראש, אפשר לקבל תשובה מהאוצר כמה מועסקים בענף הזה?
שירלי אביבי: על פי הנתונים שקיבלנו מדובר בערך ב-3,000 אנשים שנמצאים בעיקר בעמק בית שאן ובפריפריות.
משה גפני: אם את יכולה לומר מה יקרה לדגי האמנון כתוצאה מזה.
משה גפני: אתם הרי העליתם את מחיר המכס בפברואר נדמה לי.
שירלי אביבי: הסתכלנו על נתוני היבוא ואנחנו עדיין רואים עלייה.
משה גפני: מעניין את כולנו אם המחיר לצרכן עלה.
שירלי אביבי: המחיר לצרכן עלה ב-1.6 אחוזים, לפי הנתונים שיש לנו.
שי חרמש: הוא עלה בארבעים אגורות.
שירלי אביבי: משהו כזה.
משה גפני: חברי הכנסת רוצים להתייחס.
משה גפני: שי חרמש, בבקשה.
שי חרמש: אנחנו נמצאים היום – אני אומר זאת לא רק בהקשר לאמנון אלא נגיע גם לזיתים וגם עם מחיר המטרה – במצב שהחקלאות בישראל נמצאת כרגע תחת מתקפת טרור כלכלית.
שי חרמש: יש כאן התרת רסן שמפקירה היום כל דבר שצומח וזז בארץ.
שי חרמש: מי שראה אתמול את הפגנת הרפתנים, חבל שלא הגעתם, הם נמצאים במציאות בה מחר הולכים לשחוט את ענף הרפת בישראל ב-130 מיליון שקלים בעזרת מטבע של עשר אגורות.
שי חרמש: כל מה שרוצים היום זה להוריד את מחיר המטרה בעשר אגורות.
שי חרמש: זה 130 שקלים לקחת לחקלאות.
שי חרמש: אם אנחנו נמשיך בדרך הזאת, נאבד את הרפתות, נייבש את הבריכות בבקעת בית שאן ולא משנה – יעקב אדרי, חבר סיעתי – כמה אנשים מתפרנסים באזור.
שי חרמש: זאת פרנסה של בקעת בית שאן שעומדת על שני דברים בלבד והם תמרים ודגים.
שי חרמש: אין שם יותר.
אורי אריאל: איך מדבירים את הטרור?
שי חרמש: אורי, אל תפריע לי.
שי חרמש: אני מדבר על טרור כלכלי וזה טרור כלכלי.
אורי אריאל: איך מדבירים אותו?
שי חרמש: לא פותחים את הטלוויזיה – גפני, מזלך שאתה לא צופה בה – ביום שישי בערב ורואים לנגד עינינו את עוכר ישראל, נחמיה שטרסלר, ושומעים מה הוא אומר.
שי חרמש: כשראיתי את זה, אמרתי שאני יותר לא פותח טלוויזיה בשבת.
משה גפני: כבר הרווחנו משהו.
שי חרמש: לכן אני אומר שוב שהשינוי הוא מזערי ביחס למחיר הצרכן.
שי חרמש: ההיצף הסיני הוא קריטי לגבי אזורים במדינת ישראל שזאת פרנסתם.
שי חרמש: אין ברירה, אין תחליף לבריכות המים בבקעת בית שאן, ואם כל המגמה היא התייעלות וכולי, ביקשתי בכוונה שיסבירו לי כאן את מחיר המוצר המעובד.
שי חרמש: מחיר המוצר המעובד ללא המכס הוא חסר תחרות מול סין ושום דבר לא יעזור.
שי חרמש: מי שבא ואומר היום שלא נעלה כרגע את המכס שגם נשחק, אנחנו אומרים שאנחנו נתחיל לאכול דגים סינים ונפרנס סינים.
משה גפני: יש הבדל בין הדגים הקפואים לבין הדגים הטריים?
שי חרמש: אני הייתי מעדיף לאכול רק דגים טריים, אבל מסין זה מגיע קפוא.
שי חרמש: עדיין זה מוצר תחליפי.
משה גפני: תראה מה האוצר עושה ונראה עוד מה נעשה בסוף אבל האוצר עושה דבר נורא פשוט.
משה גפני: במקום לסבסד את מגדלי הדגים בארץ, שזה הדבר הנכון לעשות, הוא מוסיף מכס.
משה גפני: זאת אומרת, כמו שהוא עושה בדיור.
משה גפני: במקום לסבסד את מחירי הדיור, הוא מוסיף מסים על כל מיני דברים אחרים.
משה גפני: למה אתה לא דורש לסבסד את מגדלי הדגים?
משה גפני: ואז אני אתך לגמרי.
שי חרמש: כי אתמול זה התחיל עם סבסוד מגדלי החלב, הצעת האוצר הנדיבה שבאה במקום להוריד את המע"מ על מוצרי החלב, והיום בתהליך הזה פוגעים.
משה גפני: עזוב את החלב.
משה גפני: על החלב נדון ביום רביעי עם שר התעשייה.
משה גפני: דבר על הדגים.
שי חרמש: אם הייתי יודע שבשולחן הזה כרגע אפשר להגן על הגידול המקומי באמצעים אחרים למחר בבוקר, כי הצו נגמר אתמול.
שגית אפיק: היום.
שי חרמש: היום נגמר הצו.
שי חרמש: אני מוכן להצעת ביניים שאומרת שעד שאנחנו נשכנע את האוצר לסבסד את הפער הזה, אנחנו נעלה כרגע את המכס.
שי חרמש: ברגע שנצליח לשכנע את האוצר, נוריד את המכס.
שי חרמש: אל תשאיר את המקטע הזה חשוף מהבוקר ליבוא מתחרה מסין.
זבולון אורלב: צריך תמיד למצוא את האיזון הנכון בין מצד אחד לדאוג שלצרכנים יהיה את המוצר הטוב ביותר במחיר הזול ביותר לבין ערכים אחרים ואני רוצה לדבר כאן על שני ערכים שעומדים מאחורי ההצעה של האוצר שאני למרבה הפלא תומך בה.
זבולון אורלב: אני לא מאמין לעצמי, אבל זה כך.
שי חרמש: אתה בקואליציה.
זבולון אורלב: אני בקואליציה של הכלכלה הנכונה ולא הכלכלה של האוצר.
זבולון אורלב: דבר ראשון זה הערך של הפריפריה.
זבולון אורלב: צריך להבין שענף האמנון הוא כל כולו ללא יוצא דופן מיוצר בפריפריה, בגליל העליון, במפרץ עכו, בעמק הירדן, בעמק בית שאן, בגלבוע.
זבולון אורלב: אלה האזורים בהם הוא מגודל וכל החלטה שלא תאשר את הצעת האוצר, פירושה פגיעה בפריפריה.
זבולון אורלב: אני יודע כמה הוועדה הזאת רגישה מאוד.
זבולון אורלב: רק עכשיו סיימנו דיון לגבי שדרות ואדוני, אני חושב שדבריך שנאמרו בסיום הדיון על שדרות ראויים להיכתב, להישלח ולא יכולים להישאר רק בתוך כותלי החדר הזה.