GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: בנוסף לעובדים הזרים בענף הבניין אשר קיימים בישראל, אשר ניתן יהיה להאריך את שהייתם בישראל בהתאם לאמור בהסכם, יפעל שר הפנים להבאת עובדים זרים לענף הבניין כדלקמן:
משה גפני: במהלך המחצית השנייה של שנת 2011 – 2,500 עובדים זרים, במהלך הרבעון הראשון של שנת 2012 – 1,400 עובדים זרים, במהלך הרבעון השלישי של שנת 2012 – 800 עובדים זרים, במהלך הרבעון הראשון של שנת 2013 – 2,100 עובדים זרים.
משה גפני: אחרי כן מפרטים גם מה יקרה אם יהיה עיכוב.
משה גפני: מי נמצא כאן מהתאחדות הקבלנים?
מרדכי כידור: מוטי קידור, מנכ"ל התאחדות הקבלנים והבונים.
משה גפני: אתה העברת לי נייר שאתם טוענים שמספר העובדים הזרים שאושרו על פי החלטת הממשלה הוא נמוך בחמישים אחוזים מהצורך לבנייה למגורים וכולי.
משה גפני: הנה, אתה כאן ותאמר את הדברים.
משה גפני: אני נמצא בבעיה כי אם אתם חתמתם על הסכם, האם אתם רוצים שאנחנו, ועדת הכספים, נשנה את ההסכם שלכם?
משה גפני: אם אתה יכול לומר מה לפי דעתך החלטת הממשלה, במה היא מועילה, מה חסר בה ומה עמדתכם כי אתם הרי חתמתם על זה.
מרדכי כידור: אני אקצר.
משה גפני: אתה לא חייב לקצר.
משה גפני: תעשה את זה כמו שצריך.
מרדכי כידור: אם יש זמן, אני אאריך.
משה גפני: אין זמן, אבל זה נושא חשוב לנו.
מרדכי כידור: בהחלט.
מרדכי כידור: קודם כל, אני מודה על הדיון, גם אם הוא יום אחרי החלטת הממשלה.
משה גפני: לא גם.
משה גפני: רק בגלל שהוא אחרי החלטת הממשלה.
משה גפני: הרי הייתה צריכה להיות החלטת ממשלה וזה מה שעשינו.
מרדכי כידור: כן.
מרדכי כידור: בחצי השנה האחרונה ניהלנו משא ומתן עם האוצר.
מרדכי כידור: בהתחלה אני רוצה לפרגן גם לאוצר, לאגף התקציבים.
משה גפני: זה לא היום המתאים, אבל בסדר.
מרדכי כידור: אני מפרגן להם על משא ומתן אגרסיבי.
משה גפני: לא, לא מבחינתכם.
משה גפני: מבחינתנו.
מרדכי כידור: בסוף הגעה להסכמה שאנחנו נדחקנו לפינה וחתמנו על הסכם שבו אנחנו מסכימים לקבל 8,000 עובדים זרים למשך שלוש שנים וזה בנוסף לתהליך של הכשרת עובדים ישראלים שאני מיד ארחיב עליו ותוספת מסוימת של עובדים פלשתינאים.
מרדכי כידור: כל זה כדי לפתור את מצוקת הדיור.
מרדכי כידור: שתי מלים על מצוקת הדיור.
מרדכי כידור: אנחנו במחסור של מאה אלף דירות במדינה, מחסור שהולך ומתפתח, ואנחנו באנו ואמרנו שכדי להתמודד עם המחסור הזה, צריך שיהיה מי שיבנה את הדירות.
מרדכי כידור: המספר עליו דיברנו ואותו דרשנו הוא בין 15 ל-20 אלף – תלוי על איזה מספרים אתה רוצה שיבנו – וכאן המדינה צריכה להחליט, ואתם חברי הכנסת צריכים להחליט, מה אתם רוצים.
מרדכי כידור: אם מדינת ישראל מדברת ומאשרת, אתמול התחילו דיונים בוועדת הכלכלה, להוביל את הנושא של חוק הוו"דלים ורוצים לבנות כאן חמישים אלף דירות בשנה, צריך מספר יותר גדול מאשר 8,000 עובדים זרים.
מרדכי כידור: אנחנו מדברים על 15 אלף וזה המספר של העובדים שצריך בטווח הזמן המיידי כדי שאפשר יהיה לבנות את הדירות שחסרות.
מרדכי כידור: לכן אמרתי שההחלטה של אתמול, מצד אחד היא החלטה אמיצה כי היא מהווה שינוי והיא נוגדת את מדיניות הממשלה שמדברת על הוצאת עובדים זרים, ואני מבין את זה כאזרח.
משה גפני: כמה עובדים זרים היו לפני חוק ההסדרים?
משה גפני: לפני החלטת הממשלה והאישור, כמה מנה האישור לעובדים זרים במדינה?
משה גפני: קצת היסטוריה.
מרדכי כידור: ההיסטוריה מדברת על כך שבשנות ה-90 אריק שרון הביא לכאן מעל שמונים אלף עובדים זרים.
מרדכי כידור: במשך השנים יש ירידה במספר העובדים והיום אנחנו עומדים על 5,026 עובדים זרים.
מרדכי כידור: זה המספר.
מרדכי כידור: מספר העובדים הזרים בענף הבניין הוא 5,000 עובדים וזה כל מה שיש.
מרדכי כידור: החלטת הממשלה מאתמול מדברת על הוספה והעלאת המספר ל-8,000.
מרדכי כידור: זה מספר שהוא באמת בשוליים.
מרדכי כידור: הוא חלק ממספר העובדים בכלל בענף במקצועות הרטובים.
מרדכי כידור: העובדים האלה, צריך להבין, אלה עובדים מקצועיים שעוסקים במקצועות הרטובים שזה השלד, הריצוף והטיח.
מרדכי כידור: רק במקצועות האלה.
מרדכי כידור: הם לא עושים עבודות מסביב לאתר של ניקיון וכולי, אלא עובדים רק במקצועות הרטובים וזה מספר נמוך מאוד.
מרדכי כידור: למה אני אומר שהם עובדים במקצועות הרטובים.
מרדכי כידור: אנחנו מדברים כאן על עובדים מקצועיים שזה מה שאנחנו צריכים ואני אמשיך ואחרי כן אני אומר איפה יש בעיה בהחלטה ובהליך שאני רואה אותו כרגע.
מרדכי כידור: אני אומר שאנחנו דרשנו והסברתי למה אנחנו חושבים שצריך להביא מספר כפול מהמספר שאושר.
מרדכי כידור: זאת הנקודה הראשונה.
מרדכי כידור: הנקודה השנייה היא מקור הבאת העובדים.
מרדכי כידור: יש ועדה בין משרדית ובהחלטת הממשלה נתנו לה שלושים ימים להחליט מאיזו מדינה יביאו את העובדים.
מרדכי כידור: אנחנו לא רוצים כאן סתם אנשים.
מרדכי כידור: אנחנו צריכים כאן פועלים מקצועיים שיודעים לבנות בשיטות הבנייה הנהוגות בארץ.
ציון פיניאן: מה ההעדפה שלכם?
ציון פיניאן: איזה מדינות?
מרדכי כידור: אנחנו ציינו במסמך שהוצאנו לוועדה הבין משרדית שלוש מדינות: סין בעדיפות ראשונה, והסיבה היא שכיום רוק ה-5,000 עובדים הם מסין וזה כדי ליצור המשכיות בין העובדים שנמצאים עכשיו לבין מי שמגיע.
מרדכי כידור: יחד עם זאת נתנו שתי עדיפויות נוספות – תורכיה ורומניה שגם משם היו עובדים שעבדו כאן והם מכירים את שיטות העבודה.
מרדכי כידור: יש כאן היום 600 עובדים מתורכיה ולכן שתי המדינות האלה, תורכיה ורומניה, גם הן מדינות רלוונטיות.
ציון פיניאן: למה אתה מעלה את זה?
ציון פיניאן: האם קיימת כוונה להביא עובדים ממדינות אחרות?
מרדכי כידור: בסוף השבוע שאלו אותנו מה עמדתנו לגבי בולגריה ורומניה ואמרנו שזה בסדר.
מרדכי כידור: מבחינתנו עבדו כאן בולגרים וגם הם בקיאים בשיטות העבודה.
מרדכי כידור: למה אנחנו לא מסכימים ומה אנחנו אומרים שמקצועית לא מתאים לנו – סרילנקה.
ציון פיניאן: מישהו העלה את סרילנקה?
מרדכי כידור: זאת מדינה שעלתה בדיונים עם האוצר ומשרד הפנים.
מרדכי כידור: פעם ראשונה שמעתי על המדינה הזאת כמקור לפועלי בניין ועובדים משם אף פעם לא היו כאן.
מרדכי כידור: יש כאן ניסיון רע בחקלאות בנושא הזה.
מרדכי כידור: מבחינתנו זה לא רלוונטי.
מרדכי כידור: אם שואלים לעמדתי, שלא יביאו עובדים זרים בכלל אבל שלא יביאו מסרילנקה.
משה גפני: תעצור רגע.
משה גפני: מי יכול לענות לגבי סרילנקה?
משה גפני: מישהו מהממשלה כאן?
גאלב מג'אדלה: לפני כן שאלה.
גאלב מג'אדלה: אתה כותב כאן ברשימת המוזמנים משרד האוצר, משרד הפנים, משרד המשפטים, איגוד לשכות המסחר, משרד ראש הממשלה אבל אתה לא כותב שמות.
טמיר כהן: זה מסמך פנימי שלנו.
גאלב מג'אדלה: אבל אנחנו רוצים להתייחס לאנשים ולדעת מי נמצא מולנו.
גאלב מג'אדלה: תעדכנו אותנו מי נמצא.
טמיר כהן: אנחנו מזמינים אותם והם לא טורחים להגיע.
גאלב מג'אדלה: מה זה לא טורחים?
גאלב מג'אדלה: זה זלזול בוועדה.
גאלב מג'אדלה: אצלי דבר כזה לא היה עובר.
משה גפני: מה לעשות, אני איש חלש.
משה גפני: כבר מזמן אמרתי לך שאני לא חזק כמוך.
גאלב מג'אדלה: אני צריך לדעת מי מייצג משרד מסוים, אני רוצה לדעת מי האיש, אני רוצה לדבר עליו, אני רוצה לשאול אותו.
גאלב מג'אדלה: יש כאן נעלמים?
גאלב מג'אדלה: חתול בשק?
ציון פיניאן: להעיר הערה לגבי התאחדות הקבלנים.
ציון פיניאן: לא יתכן מצב שהתאחדות הקבלנים אומרת שהעובדים האלה לא מתאימים לה ועל אפה ועל חמתה מחייבים אותה ומכריחים אותה לעבוד אתם.
ציון פיניאן: אני לא רוצה לחשוד בכשרים, אבל אם יש כוונה להביא על הראש שלהם עובדים מסרילנקה כשהם לא מתאימים, הוועדה הזאת צריכה לשאול הרבה מאוד שאלות.
מירי רגב: יש כאן מישהו ממשרד הפנים שיסביר למה דווקא סרילנקה?
משה גפני: אני ביקשתי מנציגי הממשלה.
ציון פיניאן: מי החליט במשרד הפנים על סרילנקה ומדוע?
משה גפני: תכף נברר אותה.
גאלב מג'אדלה: אנחנו בעד פלשתינאים.
גאלב מג'אדלה: להביא פלשתינאים.
משה גפני: תכף נגיע לפלשתינאים, אבל קודם אנחנו אוחזים בסרילנקה.
זהבה גלאון: אין לי ספק שנציגי הקבלנים מציפים בעיה.
זהבה גלאון: אין ספק ואין חולק על כך שיש מחסור בענף הבנייה.
זהבה גלאון: הקבלנים גם חתמו על הסדר עם הממשלה.
זהבה גלאון: אני מבינה שזה לא מספק אותם.
זהבה גלאון: אני רוצה לשאול אותך אדוני כי יש משהו שמאוד מטריד אותי בהחלטה הזאת ובהסכם הזה.
זהבה גלאון: יש מי שמרוויח מזה שמביאים מחדש עובדים.
זהבה גלאון: אני עכשיו לא נכנסת ולא מתערבת בשיקולים.
זהבה גלאון: אין לי מושג מי עובד מיומן יותר, האם ממדינות כאלה ואחרות.
זהבה גלאון: יש בארץ קבוצה גדולה של אנשים שנכנסו כעובדים זרים, הם נכנסו לעבוד בענף הבניין ונשארו ללא היתרי עבודה, נשארו כאן באורח בלתי בחוקי.
שלום בן-משה: לא בבניין.
זהבה גלאון: בכלל לא?
שלום בן-משה: ממש לא.
שלום בן-משה: להבדיל מענפי הסיעוד, ממש אין.
שלום בן-משה: יש להם קופת גמל.
זהבה גלאון: בענף הבנייה אין בכלל?
שלום בן-משה: אין.
זהבה גלאון: בעצם זה אומר שאין אנשים שאפשר להכשיר אותם.
שלום בן-משה: התופעה לא קיימת בבניין.
זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה שתבקש לזה אישור, אם נמצא כאן נציג משרד הפנים או נציג אחר של הממשלה, לדבר הזה שאומרים כאן שאין אנשים שנשארו באורח בלתי חוקי.
זהבה גלאון: אם אפשר לקבל גם אישור רשמי.
משה גפני: לגבי העובדים בענף הבנייה.
זהבה גלאון: חזקה עלי מה שהם אומרים אבל אני רוצה לדעת.
מרדכי כידור: עוד מילה, התייחסות להחלטת הממשלה.
מרדכי כידור: החלק הנוסף של החלטת הממשלה היה הכשרת עובדים ישראליים והיה הגיון במשא ומתן.
מרדכי כידור: אנחנו אמרנו שהמחסור כרגע בדירות מחייב הבאה מיידית של עובדים זרים ובמקביל ביקשנו לבצע הכשרה של עובדים ישראלים.
מרדכי כידור: גם כאן נאנסנו ובהחלטת הממשלה, הממשלה החליטה על הכשרת אלפיים עובדים ישראלים.
מרדכי כידור: מה שצריך זה מעל 10,000 ואנחנו ביקשנו להכשיר מעל 10,000 עובדים ישראלים.
מרדכי כידור: זה תהליך ארוך אבל חייבים להתחיל בו.
מרדכי כידור: החלטת הממשלה אישרה הכשרה של אלפיים עובדים ישראלים.
מרדכי כידור: הטילו עלינו את האחריות ולקחנו אותה.
מרדכי כידור: אנחנו עושים את זה גם היום ביחד עם ההסתדרות ונמצא כאן איציק מויאל, יושב ראש הסתדרות עובדי הבניין והעץ, וביחד אנחנו מתעסקים כבר שלוש שנים בהכשרת עובדים ישראלים עם הצלחות בשוליים אבל כיוון יש.
מרדכי כידור: אנחנו רוצים להמשיך בזה.
מרדכי כידור: המספר שצריך הוא מעל אלפיים.
מרדכי כידור: צריך להכשיר יותר מ-10,000 עובדים וזה ייקח זמן.
משה גפני: למה הממשלה לא אישרה את זה?
משה גפני: לכאורה זה עונה על הבעיה,זה גם מכשיר עובדים ישראלים, זה גם תורם לענף הבנייה.
מרדכי כידור: לדעתי זה עולה כסף.
משה גפני: כמה עולה להכשיר אלפיים עובדים?
מרדכי כידור: נמצאים כאן נציגי האוצר והם יוכלו לומר.
גאלב מג'אדלה: מה פרק הזמן להכשרה?
מרדכי כידור: תוכנית ההכשרה מדברת על שלושה חודשי הכשרה, לימוד, ולאחר מכן ליווי של כשנתיים של העובדים בתוך הענף כדי שבאמת יישארו בו ולא ינשרו אחרי תקופה מסוימת.
קרן טרנר: קרן טרנר, רכזת עובדים זרים באגף התקציבים, משרד האוצר.
קרן טרנר: מדיניות הממשלה היא צמצום מכסת העובדים הזרים שקיימת בישראל.
קרן טרנר: יש דוח של ה-OECD על היקף העובדים הזרים בארץ וזה דבר שמוריד שכר, לוקח עבודה מאוכלוסיות לא משכילות ועובדים זרים במדינת ישראל זה לא דבר טוב.
קרן טרנר: לשם האיזון שבין המשבר שיש כרגע בנדל"ן והצורך בידיים עובדות בטווח הזמן הקצר, סוכם לדחות את מתווה ההפחתה במספרם של העובדים הזרים בבניין בשלוש שנים.
קרן טרנר: אני אקדים ואומר שהדרך הכי טובה להכניס ישראלים לענף הבניין היא להוציא מכאן את העובדים הזרים.
קרן טרנר: דרך עוד טובה להכניס לכאן ישראלים, זה לשלם להם שכר גבוה ולקלוט אותם.
קרן טרנר: אנחנו גם רואים, על אף טענות כאלה ואחרות, שיש עשרות אלפי עובדים ישראלים בעבודות הרטובות, בני מיעוטים ויהודים.
קרן טרנר: גם בעבודות הרטובות יש כארבעים אלף עובדים ישראלים כאלה ואנחנו גם רואים תנודתיות.
קרן טרנר: אנחנו מדברים על מכסה של 8,000 עובדים זרים ויש תנודתיות של אלפי עובדים שנכנסים ויוצאים מהענף כאשר הראשונים לצאת מהענף אלה אוכלוסיות חלשות, לא משכילות, שאם היה משולם להן שכר, לא שכר מינימום אלא שכר ממוצע כמו שמקובל בעולם, אולי הן היו גם עובדות.
קרן טרנר: אנחנו הגענו להסכם עם התאחדות הקבלנים, שגם לנו הוא קשה והוא לא נעים לנו בכלל לאור המדיניות שלנו בנושא, לדחות את מתווה ההפחתה.
קרן טרנר: סיכמנו על מכסה ולכן קצת מפתיעה אותי האמירה שלך שנאנסתם והאמירה שלך שזה לא מספיק.
קרן טרנר: אני חושבת שזה לא במקום, אחרי שהגענו להסכם עליו עבדנו במשותף הרבה מאוד זמן.
משה גפני: לא הבנתי את האמירה הזאת שלך.
קרן טרנר: הגענו להסכם.
משה גפני: אומר מר כידור שהם צריכים מספר כפול של עובדים וכי זה הצרכים של הענף.
משה גפני: הוא מבין בזה יותר ממך.
קרן טרנר: אבל הוא חתם.
משה גפני: אני יכול להשלים משפט?
מרדכי כידור: הכרחתם אותו.
משה גפני: הוא אומר שהם ניהלו משא ומתן עם האוצר, הוא אפילו שיבח את האוצר אבל הוא אומר שהצרכים האמיתיים של הענף הם מספר כפול של עובדים, אבל זה טבעו של משא ומתן, במיוחד מול האוצר, ולכן הגיעו למה שהגיעו.
משה גפני: תפקידו לומר בוועדה מה המצב האידיאלי מבחינתו.
משה גפני: זה לא אומר שאם אתם חותמים הסכם עם איזה גוף – זה יכול להיות עם ההסתדרות וזה יכול להיות עם התאחדות הקבלנים או עם כל מי שלא יהיה – שבגלל שהוא חתם על הסכם הוא לא יבוא לוועדה ויגיד מה הם הצרכים האמיתיים.
משה גפני: תכתבו סעיף בהסכם.
קרן טרנר: כתבנו.
קרן טרנר: כתוב בהסכם שמה שאנחנו מסכימים כאן ממצה את טענות התאחדות הקבלנים.
קרן טרנר: לכן נראה לי מוזר.
משה גפני: זה לא הסעיף אותו רציתי שתכתבו.
משה גפני: אתם הייתם צריכים לכתוב בהסכם עוד סעיף שאסור להם להביע את עמדתם לגבי המצב האידיאלי בוועדת הכספים.
משה גפני: את זה הייתם צריכים לכתוב.
משה גפני: כל עוד שלא כתבתם את זה, מותר לו לומר את זה.
גאלב מג'אדלה: ובלבד שיינתן לו חופש הביטוי.
קרן טרנר: גם לעניין הכשרות ישראלים, אנחנו כן מצפים שאם המדינה עושה צעד שהוא לא פשוט לה וחותמת ---
משה גפני: לא, אל תגידי המדינה.
משה גפני: זה פשוט עולה לי על העצבים כבר מהבוקר.
קרן טרנר: שני משרדי ממשלה.
משה גפני: שני משרדי ממשלה זה בסדר.
קרן טרנר: אנחנו כותבים במפורש ש"מוסכם על התאחדות הקבלנים כי המנגנון הקבוע בהסכם זה לסיוע בהכשרתם ובקליטתם של העובדים הישראלים מהווה מענה מלא לקליטת של עובדים ישראלים לענף במידה מספקת, כך שהענף לא יזדקק לכמות נוספת של עובדים זרים מעבר למתווה הקבוע בחלק ב' להסכם זה".
קרן טרנר: אני מצפה לכן שלא יהיו טענות.
משה גפני: עכשיו שאלות ויש לי כמה שאלות.
משה גפני: שאלה אחת היא למה באמת הגעתם להחלטה שמעודדים רק אלפיים עובדים ישראלים?
משה גפני: המדיניות שלכם היא לא להביא עובדים זרים, וזה בסדר, אני מסכים אתכם.
משה גפני: העידוד של עובדים ישראלים, על פי העמדה שלכם, על פי העמדה של כולנו – כולנו מעוניינים שעובדים ישראלים יעבדו – ולכן למה הגעתם לאלפיים?
משה גפני: להפך, תאפשרו יד חופשית בעניין הזה וכמה שיותר ישראלים ירצו לעבוד בענף הבנייה, שלכל הדעות צריך הרבה עובדים לאור החלטת ראש הממשלה עם הווד"לים, לאור הדרישות שלנו שיבנו ולאור החלטת משרד האוצר שצריך לבנות, אלא אם כן אלה רק החלטות דקלרטיביות ולא החלטות אמיתיות.
משה גפני: אם אלה החלטות אמיתיות, ואני חושב שאלה החלטות אמיתיות, צריך עובדים נוספים ולכן אני שואל למה הגבלתם אותם באלפיים עובדים.
משה גפני: שאל כאן קודם חבר הכנסת ציון פיניאן האם זה נכון שבתוך ההסכמה הזאת ביניכם על דחיית הצמצום של העובדים הזרים שהם לא עובדים ישראלים, האם זה נכון שזה הוגבל לעובדים מסרילנקה.
זהבה גלאון: ומה עם השאלה שלי?
משה גפני: שאלה חברת הכנסת גלאון האם יש כאן עובדים זרים שנשארו באופן לא חוקי.
גאלב מג'אדלה: אני רוצה להשלים.
גאלב מג'אדלה: היות שאנחנו מעוניינים בעידוד ההסבה המקצועית והכשרת העובדים הישראלים, למה האוצר לא פותח את ידו בעניין ונותן מימון?
משה גפני: לעובדים הישראלים הוא נותן מימון.
משה גפני: רק לאלפיים.
גאלב מג'אדלה: אני שואל על יותר עובדים.
משה גפני: זאת הייתה השאלה שלי.
צחי דוד: אני אענה על זה.
צחי דוד: צחי דוד, רפרנט שיכון באגף התקציבים, משרד האוצר.
צחי דוד: הקצב השנתי של קליטת והכשרת עובדים ישראלים לענף נקבע על אלף לשנה, בין היתר ובעיקר על פי עמדת התאחדות הקבלנים שזה הקצב בו היא מסוגלת לקלוט ולהכשיר את האנשים.
משה גפני: כידור, למה אתה מטעה את הוועדה?
משה גפני: אתה אמרת שצריך יותר מאלפיים עובדים ועכשיו הוא טוען, בצדק, ואומר שאי אפשר לקלוט יותר מאלף עובדים ישראלים בשנה.
משה גפני: למה אתה מטעה את הוועדה?
מרדכי כידור: לא שאי אפשר לקלוט.
מרדכי כידור: אי אפשר גם להכשיר יותר מאלף בשנה ואת זה אמרתי לאורך המשא ומתן.
מרדכי כידור: אין היום בתי ספר, אין מורים ואנחנו בכישלון ובפשיטת רגל מבחינת תשתיות ההכשרה.
מרדכי כידור: אין איפה ללמד.
מרדכי כידור: לכן אמרנו אלף בשנה, אבל במשא ומתן – ואני מגלה טפח מהמשא ומתן – דיברנו על תהליך ארוך של הכשרה של 15 אלף לאורך שנים ואז המספר נעצר על אלפיים.
מרדכי כידור: אני אומר לכם עוד דבר.
מרדכי כידור: לגבי האלף של שנת 2011 – אני כאן חותם – לא יוכשר אחד.
מרדכי כידור: כי אנחנו עכשיו בחודש יולי ועד שנזוז ימינה ושמאלה, בכל מדינת ישראל יש חמישה מורים.
מרדכי כידור: היום יש חמישה מורים שיודעים ללמד בבתי ספר מוכרים על ידי משרד התעשייה.
מירי רגב: יבוא מחוץ לארץ.
מירי רגב: אם אתם מצפים שזה משבר, יודעים איך מטפלים במשבר.
מירי רגב: נותנים תמריצים ויבוא.
מירי רגב: הרי זה הדבר.
מרדכי כידור: זה פתיר, אבל זה ייקח זמן.
צחי דוד: יצרנו כאן מסלול חדש שבו בעצם עיקר התמיכה של הממשלה היא שכרם של העובדים שנקלטים בענף תוך התחייבות של הקבלנים לשלם להם שכר גבוה ממה שמקובל כיום כי אז יהיה לעובדים תמריץ להישאר בענף, לעבוד לאורך זמן ולהתמקצע.
צחי דוד: ההסכם כולל בתוכו אופציה שבמידה ויבחנו הצדדים וימצאו שמדובר במסלול טוב ומוצלח שהוביל לקליטת עובדים ישראלים, שהתקציב הלא קטן שהממשלה שמה, 36 מיליון שקלים בשנה, מנוצל כיאות והוא משיג את מטרתו, נאריך את זה בשלוש שנים נוספות.
צחי דוד: אני חושב שזה נותן מענה מאוד מאוד משמעותי לקליטת עובדים ישראלים בענף.
צחי דוד: חלק גדול מקליטת העובדים הנוספים, אם הענף יידרש, הוא צריך לדעת לעשות את זה לבד והוא יודע לעשות את זה לבד.
צחי דוד: כשהענף צריך עגורנים ואין הכשרה ממשלתית, הוא מכשיר לעצמו עגורנים.
ציון פיניאן: האם נמצא כאן נציג משרד הפנים?
ציון פיניאן: מי הממונה במשרד הפנים על מתן ההיתרים?
מירי רגב: בואי שבי ליד האוצר כדי שנראה אותך.
ציון פיניאן: מי הממונה במשרד הפנים על מתן היתרים?
משה גפני: מירי רגב מנהלת את הישיבה.
משה גפני: היא הושיבה אותה ליד השולחן.
תהילה לוגר פרימן: עורכת לוגר פרימן, מנהלת אגף תאגידים ולשכות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול במשרד הפנים.
משה גפני: שואל חבר הכנסת ציון פיניאן מי אחראי במשרד הפנים על מתן היתרים כאלה.
תהילה לוגר פרימן: יש מינהל שירות למעסיקים ועובדים זרים.
ציון פיניאן: מי הממונה?
תהילה לוגר פרימן: הממונה כרגע הוא מנכ"ל הרשות, מר אמנון בן-עמי.
תהילה לוגר פרימן: הוא מי שהסמיכו השר לפי חוק עובדים זרים.
ציון פיניאן: מי זה אהרן ברזאני?
תהילה לוגר פרימן: ראש מינהל שירות למעסיקים ועובדים זרים.
ציון פיניאן: איפה הוא?
תהילה לוגר פרימן: הוא כרגע מעיד בבית משפט.
משה גפני: כבר הוא הגיע לבית המשפט?
גאלב מג'אדלה: עורכת הדין כאן ומי שלא נמצא בבית המשפט.
גאלב מג'אדלה: מה לא ברור לך?
גאלב מג'אדלה: זה משרד הפנים.
גאלב מג'אדלה: השאלה היא מהותית.
גאלב מג'אדלה: היא לא יודעת למה שואלים אלא אם כן היא קיבלה תדרוך בבוקר.
זהבה גלאון: יש עובדים בענף הבנייה שהובאו לארץ בזמנו ונשארו בארץ או שכפי שנאמר כאן כולם חזרו לארצותיהם?
תהילה לוגר פרימן: ראשית, אין כניסת עובדים חדשים משנת 2008.
תהילה לוגר פרימן: משנת 2005 התחלנו שיטה חדשה להעסקת עובדים זרים וזה באמצעות קבלני כוח אדם.
תהילה לוגר פרימן: יחד עם שינוי שיטת ההעסקה התחלנו בגביית פיקדון.
תהילה לוגר פרימן: לחשבון של כל עובד מופקדים 700 שקלים בחודש וכשהוא עוזב את ישראל לצמיתות בצורה חוקית, הוא מקבל את כל הסכום שנצבר לו במשך חמש שנות עבודתו.
תהילה לוגר פרימן: זה יוצא סכום של כארבעים אלף שקלים.
מירי רגב: הוא מקבל פרס על זה שהוא בא לארץ ואנחנו מעסיקים אותו.
מירי רגב: זה מה שקורה גם כשאנחנו נוסעים למדינה אחרת.
קריאה: זאת קופת גמל שלו.
קריאה: זה תמריץ ליציאה, שעובד יצא מהארץ ולא יישאר בארץ.
מירי רגב: למה הוא צריך תמריץ?
מירי רגב: מי שלא חוקי, שיוציאו אותו.
תהילה לוגר פרימן: עובדים לא ממהרים להישאר בישראל ולכן התופעה של הישארות מעבר לחמש שנים ירדה.
זהבה גלאון: כמה על פי המספרים שיש לכם?
תהילה לוגר פרימן: ממש מאות בודדות.
זהבה גלאון: שלא גבו את הפיקדון.
תהילה לוגר פרימן: ולהישאר בישראל בצורה בלתי חוקית.
תהילה לוגר פרימן: הרוב עוזבים בצורה חוקית.
מירי רגב: איך משרד הפנים החליט על המדינה ממנה מביאים את העובדים בבנייה?
מירי רגב: האם בהחלטה על המדינה יש התייעצות עם אותם קבלנים שאתם מחייבים אותם לקלוט את העובדים לארבע או חמש שנים?
ציון פיניאן: התאחדות הקבלנים אומרת שאם אלה עובדים מסרילנקה, אל תביאו בכלל.
מירי רגב: אני רוצה שמשרד הפנים יענה על זה ולא משרד הפנים.
מירי רגב: מי שקובע את המדינה, זה משרד הפנים ולא האוצר או שגם כאן האוצר.
קרן טרנר: אני אשמח להתייחס לשאלה שלך.
מירי רגב: אני ביקשתי לקבל תשובה ממשרד הפנים.
קרן טרנר: השאלה נכנסה באמצע התייחסות שלי.
מירי רגב: שתענה לי מי קובע במשרד הפנים את המדינה והאם נעשו בדיקות לגבי המדינה.
משה גפני: מירי, את רוצה לתת לי לחזור להשתלט על הדיון?
משה גפני: עורכת הדין לוגר, לנו יש דיון עם משרד הפנים.
משה גפני: עם משרד האוצר זה דיון שונה לחלוטין.
משה גפני: הועלו כאן דברים שמבחינתי הם מאוד חמורים.
משה גפני: אני רוצה לדעת על מה מדובר.
משה גפני: רק עכשיו שמתי לב שיש כאן מכתב מחבר הכנסת מג'אדלה.
משה גפני: קרן, אני מבקש, אל תעזרי לעורכת הדין לוגר.
משה גפני: היא נציגת משרד הפנים שהוא משרד מכובד ורציני ואנחנו מדברים אתו עכשיו.
משה גפני: אומר מר כידור שאם מביאים עובדים מסרילנקה – אני מודה שלא הכרתי את העניין לפני כן – לא עזרתם לענף הבנייה ואל תביאו אותם.
משה גפני: עדיף שההחלטה תהיה אפס ולא אלפיים או לא 5,000.
משה גפני: עכשיו אני שואל למה הולכים להביא עובדים מסרילנקה.
משה גפני: תני לי תשובה.
תהילה לוגר פרימן: ראשית, עוד לא הבאנו עובדים מסרילנקה.
משה גפני: לא, אבל למה מדברים על זה בכלל?
משה גפני: למה זה נושא?
גאלב מג'אדלה: התקבלה החלטה בוועדה הבין משרדית לגבי סרילנקה.
גאלב מג'אדלה: זה עוד יותר חמור.
משה גפני: עורכת הדין לוגר, בבקשה תשיבי.
תהילה לוגר פרימן: עוד לא התקבלה החלטה.
גאלב מג'אדלה: תשכילי אותי.
משה גפני: ראלב, נגיע לזה.
משה גפני: תאמין לי שאני לא אשאיר אותך לבד.
גאלב מג'אדלה: אני לא אתן להם להטעות את הוועדה.
משה גפני: זה ודאי שלא.
תהילה לוגר פרימן: יש סעיף מפורש בהסכם שנחתם עם הקבלנים שמדבר על מדינות המוצא של העובדים וכתוב שההבאה תיעשה באמצעות המדינה בשים לב לעמדתה של התאחדות הקבלנים בנושא.
מירי רגב: בשים לב לעמדתה.
תהילה לוגר פרימן: עמדתה הובעה.
משה גפני: עורכת הדין לוגר, חברי הוועדה הם אנשים ברמת משכל הרבה יותר גבוהה ממני.
משה גפני: תתעלמי מהם עכשיו.
משה גפני: עכשיו את צריכה להסביר רק למי שמבין הכי פחות וזה אני.
משה גפני: תעני לי.
משה גפני: אמרת את ההסכם, אמרה את זה קודם קרן טרנר וזה בסדר, הבנו.
משה גפני: למה יש דיון על סרילנקה כשאומר כאן מנכ"ל התאחדות הקבלנים שהוא לא רוצה מסרילנקה כי מקצועית העובדים לא מתאימים?
משה גפני: למה יש דיון על זה?
משה גפני: תסבירי לי כי אני לא מבין.
משה גפני: אתם צד בעניין?
משה גפני: יש לכם אינטרס בזה?
תהילה לוגר פרימן: נציגים של רשות ההגירה ביקרו בסרילנקה.
גאלב מג'אדלה: מי הסמיך אותם?
גאלב מג'אדלה: באיזו סמכות הם יצאו לסרילנקה?
משה גפני: על זה נאמר כל המוסיף גורע.
תהילה לוגר פרימן: הם יצאו לשם ויחד עם משרד העבודה הסרילנקי הם ביקרו במכוני הכשרה של עובדים.
משה גפני: משרד הפנים עם משרד העבודה הסרילנקי.
תהילה לוגר פרימן: כן.
משה גפני: לפני שנסעו נציגי משרד הפנים, הם שמעו מהתאחדות הקבלנים אם צריך משם עובדים או לא?
תהילה לוגר פרימן: לא.
משה גפני: הם נסעו על דעת עצמם?
תהילה לוגר פרימן: זה היה במסגרת סיור.
תהילה לוגר פרימן: בנובמבר 2010 הובאו 300 עובדים מסרילנקה לחקלאות.
קריאה: נכשל טוטאלית.
תהילה לוגר פרימן: ממש לא נכשל.
ציון פיניאן: אנשים בשטח אומרים שנכשל.
תהילה לוגר פרימן: במסגרת הביקור של רשות ההגירה בעניין הבאת עובדים לחקלאות, 300 עובדים, עלה גם הנושא של עובדי בניין והם סיירו אתם במכוני הכשרת עובדי בניין.
תהילה לוגר פרימן: נציגי רשות ההגירה ראו במו עיניהם את בתי הספר שלהם.
תהילה לוגר פרימן: עובדים מסרילנקה, מאות אלפים, הם עובדי בניין במדינות המפרץ והם עובדי בניין מיומנים.
תהילה לוגר פרימן: כך עלתה האופציה הזאת.
תהילה לוגר פרימן: עדיין לא הובאו עובדים מסרילנקה ואני לא יודעת אם יובאו.
תהילה לוגר פרימן: בכל מקרה, אתם שואלים איך בכלל עלתה האופציה – כך היא עלתה, דרך הביקור לגבי החקלאות.
משה גפני: קרן טרנר, בבקשה, תשלימי.
משה גפני: אני הבנתי איפה אנחנו עומדים.
קרן טרנר: רציתי להוסיף ולומר שבעצם כמו שאמרה נציגת רשות ההגירה, זה היה בהסכם.
קרן טרנר: ההסכם אומץ בממשלה והממשלה קבעה כי אופן ההבאה – כמו גם מדינות המקור – בשים לב לעמדת התאגידים והקבלנים ייקבע על ידי צוות בילטראלי.
קרן טרנר: הצוות הבילטראלי התכנס וקבע קבוצה של מדינות.
קרן טרנר: הממשלה הסמיכה צוות שכבר פעל בעבר והוא נדרש לקבוע את אופן ההבאה לעניין מנגנון ההבאה וגם לעניין מדינת המקור.
קרן טרנר: אחרי שסוכמו עקרונות של אופן ההבאה, נדונו מדינות המקור והועלו חלופות שונות.
קרן טרנר: דנו בחלופות שהציגו התאגידים והתאחדות הקבלנים.
קרן טרנר: משרד השיכון נדרש לתת חלופות.
קרן טרנר: כל מי שרצה, הציע מדינה ממנה ניתן לדעתו להביא עובדים.
קרן טרנר: בסוף הוחלט שכרגע, בשלב הראשון, המדינות מולן יפעלו הן סרילנקה ורומניה, ולאחר החלטת הממשלה גם נכנסה מדינה נוספת, בולגריה.
משה גפני: היום זה לא היום שלי.
משה גפני: אומר כאן מנכ"ל התאחדות הקבלנים שהוא האיש המוסמך והוא רוצה שיהיו עובדים בענף הבנייה.
משה גפני: זה האינטרס שלו.
משה גפני: הוא רוצה להרוויח כסף על הבנייה ואנחנו רוצים שהוא יבנה כי אנחנו רוצים שיהיו דירות ודירות בזול.
משה גפני: הוא אומר שהוא לא רוצה את סרילנקה.
משה גפני: תסבירי לי עכשיו איך מתקבלת החלטה.
משה גפני: אגב, לפני הישיבה לא ידעתי על הסיפור הזה.
משה גפני: אף אחד לא דיבר אתי.
משה גפני: לגבי סרילנקה, לא ידעתי.
משה גפני: אני לא קורא "ידיעות אחרונות".
מירי רגב: למרות שאתה לא לומד לימודי ליבה, אתה מסוגל לנהל דיון בלי הכנה.
משה גפני: לא, אני הכנתי.
משה גפני: הבאתי את החלטת הממשלה.
משה גפני: תסבירי לי איך אני צריך להרגיש כשאת אומרת לי, ואני סומך עליך, שהוחלט בוועדה הבילטראלית שמביאים עובדים מסרילנקה.
קריאה: אנחנו לא שמענו על זה.
משה גפני: מי אמר שאתם צריכים לשמוע בכלל?
משה גפני: אומר מנכ"ל התאחדות הקבלנים שהם לא רוצים את העובדים האלה.
משה גפני: איך מתקבלת החלטה כזאת?
קרן טרנר: מנכ"ל התאחדות הקבלנים אומר את הדברים כרגע אבל הוא חתום על דבר אחר.
משה גפני: הוא חתום על כך שיתייעצו אתו בהבאת עובדים.
משה גפני: למה בכלל המדינה מתערבת בזה?
משה גפני: איזה אינטרס יש למדינה מאיזה מדינה מביאים את העובדים?
משה גפני: איזה אינטרס יש לה?
קרן טרנר: בהתחלה דובר על מדינת סין.
משה גפני: איזה אינטרס יש למדינה אם העובדים באים מסין או מסרילנקה?
קרן טרנר: יש אינטרס גדול מאוד.
משה גפני: מה האינטרס?
קרן טרנר: יש לנו גם בג"ץ תלוי ועומד על העניין הזה.
ציון פיניאן: איזה אינטרס יש למדינה לכפות עליהם עובדים ממדינה מסוימת כשהם לא מיומנים?
ציון פיניאן: רק ללמד אותם יארך שנה.
ציון פיניאן: לפי התגובות של נציגי משרד הפנים ונציגת משרד האוצר, אני רוצה לומר לך שהנסתר יותר מהנגלה.
ציון פיניאן: המצב יותר חמור.
גאלב מג'אדלה: ההסכם עליו מדברת נציגת משרד האוצר, יש שם סעיף שמחייב את התאחדות הקבלנים להעסיק את העובד הזר במשך חמש שנים?
קרן טרנר: אם לא רוצים להעסיק כאן עובדים זרים בענף הנדל"ן, לא חייבים.
קרן טרנר: אם לא רוצים עובדים זרים, לא צריך.
גאלב מג'אדלה: לא את זה שאלתי.
משה גפני: אלדד ניצן, בבקשה.
אלדד ניצן: ציינה גברת טרנר בתחילת הישיבה, וגם נציגת משרד הפנים, את ההצלחה שקצרה שיטת ההעסקה של עובדים זרים, הזכויות להן זוכים העובדים, המחויבות של התאגידים בהעסקת העובדים.
אלדד ניצן: עובד שלא עובד, התאגיד מחויב.
אלדד ניצן: עובד שבורח, התאגיד מחויב.