GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פניה קירשנבאום: אחרי שיהיה לנו חינוך פיננסי, אני מקווה שלרובם יהיה חשבון בנק.
יוג'ין קנדל: יש חסמים בבנקים אבל יש למשל בנק הדואר בו יש 400 אלף פיקדונות.
יוג'ין קנדל: מבחינה מערכתית אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מנגישים את החסכון לאנשים וגם זאת שאלה מעניינת.
יוג'ין קנדל: לגבי חינוך פיננסי.
יוג'ין קנדל: אני מצטער שאיחרתי לישיבה אבל הייתה לי ישיבה שלא יכולתי לבטל אותה.
יוג'ין קנדל: אני אגיד דברים שהם אולי אפילו בנאליים וחלק מהאנשים כאן שמעו אותי לא פעם ולא פעמיים אומרים אותם.
יוג'ין קנדל: האחריות עברה לפרט.
יוג'ין קנדל: האחריות על קבלת החלטות פיננסיות עברה לפרט עם הרפורמות שהיו כאן בעשר השנים האחרונות או ב-15 השנים האחרונות.
יוג'ין קנדל: הפרט אחראי לעצמו.
יוג'ין קנדל: לא הוועד, לא ההסתדרות, אלא פתחנו את זה לתחרות אבל זה אומר שהפרט אחראי והפרט היום לא יודע מה הוא צריך לעשות.
יוג'ין קנדל: אני משווה את זה לטיפולים רפואיים כי הפרט יודע למשל שצריך לצחצח שיניים ואף אחד לא הסביר לו למה והוא לא יודע מה הבקטריות בפה ומה זה יכול לעשות לו, אבל הרגילו אותו שברגע שהוא מתעורר בבוקר ולפני שהוא הולך לישון, הוא צריך לצחצח שיניים.
יוג'ין קנדל: כשכואב לו משהו, הוא לא מצלצל לחברת תרופות ומתחיל להשוות את התרופות אלא הוא מצלצל לבן אדם מסוים שהוא מאוד מוכשר ויש לו רישיון מהמדינה ואתה הולך אליו והוא אומר לך מה לעשות.
יוג'ין קנדל: העולם הפיננסי הוא אותו דבר אלא שיש הבדל לעומת הרפואה למרות שזה קצת דומה כי גם ברפואה יש דברים שאתה יודע מראש שיקרו.
יוג'ין קנדל: בכל שלבי החיים יש החלטות שאנחנו צריכים לקבל ובכל שלבי החיים אנחנו לא יודעים איך לקבל את ההחלטות האלה כי ההחלטות האלה הן קשות.
יוג'ין קנדל: לכן חינוך פיננסי לא מדבר על הנושא של להפוך כל אחד ליועץ פיננסי.
יוג'ין קנדל: חינוך פיננסי, כפי שאני רואה אותו, יש לו כמה רבדים מאוד בסיסיים.
יוג'ין קנדל: האחד, ללמד אנשים איך לא לעשות טעויות גסות.
יוג'ין קנדל: זה הדבר הכי חשוב.
יוג'ין קנדל: כשאנשים עושים טעויות גסות, אי אפשר לתקן אותן ואז אתה באמת נדפק פעם אחת אבל כמו שאומרים, לתמיד.
יוג'ין קנדל: דבר שני, צריך ללמד אנשים שצריך לקבל עצה בלתי תלויה וממי אפשר לקבל אותה.
יוג'ין קנדל: הדבר השלישי הוא שצריך לפשט את העולם כמה שאנחנו יכולים כי חלק מהאנשים, לא משנה איזה עצות הם יקבלו, הם עדיין לא יוכלו להבין אותן או לא יקדישו זמן.
יוג'ין קנדל: זה לא משנה.
יוג'ין קנדל: אנשים צריכים שיהיו להם מוצרים פשוטים שהם יכולים לומר שכאן הם לא עושים טעות, והמוצרים האלה צריכים להיות ניתנים בעלויות סבירות וברמת מורכבות.
יוג'ין קנדל: אתה לא תקבל אופטימום אבל אתה לא תעשה טעות גדולה.
יוג'ין קנדל: הדבר האחרון הוא להבטיח שאנשים שנותנים ייעוץ פיננסי, בין אם הוא ייעוץ להשקעות, בין אם הוא ייעוץ באופן כללי ברמה של חינוך פיננסי, יש להם הסמכה וסטנדרטים.
יוג'ין קנדל: לפני כשנה וחצי לקחנו את הנושא הזה.
יוג'ין קנדל: לחלק מהאנשים היושבים כאן מגיעות ברכות ולמשל הצבא עושה עבודה מאוד מעניינת ב-חבר.
פניה קירשנבאום: הם סיפרו לנו על כך קודם לכן.
יוג'ין קנדל: משרד החינוך הכניס את זה השנה אבל אני לא אחזור על הדברים.
פניה קירשנבאום: גם בנק ישראל עושה תוכניות.
יוג'ין קנדל: בנק ישראל ורשות ניירות ערך.
יוג'ין קנדל: הם כולם יודעים שאנחנו מאוד מעריכים את מה שהם עושים.
יוג'ין קנדל: אני חושב שכרגע זה מאוד חשוב שאת מעלה את הנושא לסדר היום של הכנסת כי זאת באמת דאגה לאזרחים, לכל האזרחים במדינת ישראל וכאן זה לא משהו ללא הבדל כלשהו.
יוג'ין קנדל: כולם צריכים לקבל את ההחלטות.
יוג'ין קנדל: אני חושב שהקמת שדולה שתפקח על פעילות הממשלה, אבל הממשלה בינתיים גם פועלת במקביל.
יוג'ין קנדל: אנחנו בשיח עם משרד האוצר על נושא הקמה של מינהלת בנושא הזה.
פניה קירשנבאום: מה שנאמר בוועדת בכר?
יוג'ין קנדל: בדיוק.
פניה קירשנבאום: את זה לא ידעתי, אבל כאשר מדובר על מועצה והקמה, היא גם תתוקצב?
יוג'ין קנדל: בפירוש.
יוג'ין קנדל: אנחנו בדיוק מדברים עכשיו על היכן היא תשב, איך היא תתוקצב וכולי.
יוג'ין קנדל: אני מקווה שתוך כמה שבועות אנחנו כבר נדע.
פניה קירשנבאום: לא שמעת ואני אחזור על הדברים.
פניה קירשנבאום: ב-2 באוגוסט אנחנו עושים כינוס ראשון של השדולה לחינוך פיננסי כאן בכנסת.
פניה קירשנבאום: יש חברי כנסת שהצטרפו.
יוג'ין קנדל: קודם צריך לעשות לחברי הכנסת חינוך פיננסי.
פניה קירשנבאום: גם נכון.
יוג'ין קנדל: בואי נעשה יום סדנה.
פניה קירשנבאום: אנחנו נקיים כינוס של השדולה ומתוך השדולה, וגם מהוועדה, נעקוב אחרי הקמת המועצה , היא תתוקצב וכי החינוך ייכנס לפועל.
פניה קירשנבאום: אני רוצה לחזור לחסכון.
אריק פרץ: אני מסכים עם חלק נכבד מאוד מדבריו של יוג'ין לגבי עידוד חסכון וצורך או לא צורך ברמת הממשלה.
אריק פרץ: אני חושב שזה נכון שאם בוחנים את החסכון ברמה המשקית, ברמת המקרו, אולי ברמת המקרו יש לישראל חסכון.
אריק פרץ: אם מפלחים את החסכון במשקי הבית השונים, רואים – ואלה נתונים עובדתיים שגם האוצר לא חולק עליהם עכשיו – שבחמש-שש שהשנים האחרונות אין שום חסכון פרטי – ואני מדבר על חסכון פרטי – לפנסיה.
אריק פרץ: אין חסכון פרטי.
אריק פרץ: כל הפנסיה היא חלק ממערכת הסכמי השכר, הסכמי העבודה, שקיימים בכל מיני מקומות עבודה.
יוג'ין קנדל: איך אתה יודע שאם אני קונה קרנות נאמנות, שזה לא לפנסיה?
אריק פרץ: אני יכול לומר לך שבבדיקות שאנחנו עשינו ברמה הבסיסית אף אחד לא קונה קרן נאמנות, ואתה מכיר טוב ממני.
אריק פרץ: ראשית, לא קונה לטווח ארוך וכולם מחליפים את קרנות הנאמנות כמו גרביים, כך שאף אחד לא מסתכל וזה כסף שגם יוצא ונכנס.
אריק פרץ: הוא כסף חם שכל הזמן יוצא ונכנס.
יוג'ין קנדל: לא משקיעים במטרות של פנסיה.
אריק פרץ: מעבר למטרות, אם אתה מסתכל על הפנסיה, מטבע הדברים הוולטיביות של שוק קרנות הנאמנות לא יהיה לצורך העניין כמה שנקרא יוצאים כספים ונכנסים כספים בעוצמה כזאת ובטח לא שלושים מיליארד שקלים שלא מביאים שקל אחד פנסיה.
אריק פרץ: אלה לא החבר'ה המבוגרים.
אריק פרץ: לכן, אם בוחנים את זה, אין חסכו פרטי לפנסיה וזה משתי סיבות עיקריות: כאן אני מתחבר למה שאמרת קודם.
אריק פרץ: ב-15 שנים או קצובת זמן אחרת, לא משנה, היא לא חסכון בינוני והיא גם לא חסכון לטווח קצר.
אריק פרץ: הנתונים הראו – וגם מראים היום – שהיכולת של בן אדם יכול למשוך את הכספים אחרי 15 שנים, לא בהכרח אומר שהוא משך את הכספים אחרי 15 שנים.
אריק פרץ: אנשים בפועל הגיעו עם הכסף הזה כרובד נוסף על הפנסיה שלהם.
אריק פרץ: העובדה שיש להם יכולת למשוך את הכסף אחרי 15 שנים אפשרה להם פסיכולוגית לראות את הסוף ומה שנקרא לשים כסף.
אריק פרץ: נכון שאפשר לומר שחלק מהכסף הזה הולך גם לילדים, חלק מהכסף הזה הולך גם לחתונות, חלק מהכסף פוטנציאלית יכול להימשך, אבל בפועל הכסף הזה היה רובד נוסף ואנחנו רואים את זה עכשיו פחות בפסגות כגוף שמנהל שישים מיליארד או חמישים מיליארד שקלים כחסכון פנסיוני.
אריק פרץ: זה רובד נוסף.
אריק פרץ: זה לא הרובד העיקרי אבל זה רובד נוסף וזה רובד פרטי מאוד משמעותי.
אריק פרץ: הרובד הזה בשש השנים האחרונות מ-6.5 מיליארד שקלים הפקדות הפך למיליארד אחד.
יוג'ין קנדל: אתה יודע לאן הוא הלך.
אריק פרץ: לצריכה.
יוג'ין קנדל: לנדל"ן.
פניה קירשנבאום: דיברנו על זה בראשית הישיבה.
אריק פרץ: אני אמרתי צריכה כי אני עדין אבל זאת החלטה של כל אחד.
יוג'ין קנדל: לא, לא לצריכה לנדל"ן.
אריק פרץ: אני אומר יותר מזה.
אריק פרץ: אני הייתי במשבר בלילות הארוכים האלה ואחד מהאינדיקטורים הכי חשובים או הכי משמעותיים שחיזקו את ישראל, בשונה מיתר העולם, העובדה שמשק הבית הממוצע בישראל הוא משק בית חוסך ולא צורך, עם חסכון ולא עם אובר, וזה שונה מאשר בהרבה מאוד שווקים אחרים שאנחנו מכירים בעולם.
טל עקרוני: זה פשוט לא נכון עובדתית.
טל עקרוני: מחלקת המחקר של הכנסת פרסמה לפני כמה שנים מחקר.
פניה קירשנבאום: מה זה לפני כמה שנים?
טל עקרוני: לדעתי זה היה כבר אחרי החקיקה שאומרת שאי אפשר להיכנס.
טל עקרוני: 67 אחוזים מחסכונות הבנקים נמצאים במינוס.
פניה קירשנבאום: הוא מדבר על התקופה של 2005.
טל עקרוני: גם שם הריביות מקזזות אחת את השנייה.
אריק פרץ: צא מהנחה שמה שאני אומר, זה נכון.
פניה קירשנבאום: אני מבקשת הפסקה של חמש דקות כי אני מאוד רוצה להמשיך את הדיון אבל אני צריכה לומר משהו בטלוויזיה על גיל הפרישה.
פניה קירשנבאום: דרך אגב, אם יש לנו חסכון כזה, למה צריך להגדיל את גיל הפרישה?
פניה קירשנבאום: אתה אומר שיש למדינה חסכון, יש כסף, למה צריך להגדיל את גיל הפרישה?
אריק פרץ: לא למדינה יש.
אריק פרץ: לאנשים יש כסף.
פניה קירשנבאום: אז למה צריך להגדיל את גיל הפרישה?
פניה קירשנבאום: יש להם כסף.
פניה קירשנבאום: הישיבה הופסקה בשעה 15:15 וחודשה בשעה 15:20
פניה קירשנבאום: אנחנו מחדשים את הישיבה.
פניה קירשנבאום: כולם מדברים על גיל הפרישה.
פניה קירשנבאום: מעניין אם שר האוצר יבטל את ההחלטה של הוועדה או לא.
פניה קירשנבאום: נחזור לענייננו.
אריק פרץ: אמרתי שבסופו של דבר אותו מעמד ביניים שחסך עד 2005, כרובד נוסף לחסכון הפנסיוני שלו בקופות גמל, אותו מעמד ביניים למעשה בשש השנים האחרונות לא חסך.
אריק פרץ: זאת לא הערכה או פרשנות אלא אלה עובדות.
אריק פרץ: אפשר להסתכל על הנתונים גם בקופות הגמל שיצאו וגם בקרנות הפנסיה.
אריק פרץ: לכאורה נאמר כאן קודם שזה חסכון ל-15 שנים.
אריק פרץ: חסכון ל-15 שנים, זה מה שנקרא חסכון לטווח בינוני.
אריק פרץ: אני אומר שני דברים.
אריק פרץ: האחד, אנחנו יודעים טוב מאוד, במיוחד אחרי המשבר ובכלל כל האקדמיה כותבת על זה, שבסופו של דבר יש ממד מאוד משמעותי לפסיכולוגיה.
אריק פרץ: העובדה שאני בתור חוסך יודע שאני אראה בקצובת זמן שאני יכול לראות אותה, ב-15 שנים, ב-10 שנים, ב-20 שנים, שאת הכסף הזה אני אראה, אני יכול לקחת את הכסף הזה – לא אומרת בהכרח שאני מושך אותו.
אריק פרץ: העובדה שאני יודע שאני יכול למשוך את הכסף אחרי 15 שנים מאפשרת לי לחסוך ולייצר לי רובד נוסף.
אריק פרץ: אותו מעמד ביניים, אותו משק בית ממוצע בישראל שחסך, נאמר כאן קודם צריכה, נאמר כאן קודם נדל"ן, זאת בעיה שלא רואים אותה בנתוני המקרו כי בנתוני המקרו הרי יש כאן פנסיה חובה ויש כאן המון חסכון ממקורות רבים אחרים, ממקבלי קצבאות מגרמניה וכן הלאה, אבל ברמת המקרו אנחנו משק שחוסך.
אריק פרץ: ברמת משק הבית הממוצע, אנחנו בבעיה והנתונים כאן.
אריק פרץ: זאת לא פרשנות שלי.
אריק פרץ: תשאלו את האוצר והוא יגיד לכם בדיוק את אותה תוצאה.
אריק פרץ: כל התוצאה היא מה שנקרא מה עושים מכאן, האם אומרים לא איכפת לי שלא חוסכים.
אריק פרץ: דרך אגב, באותה מידה מדברים עכשיו על שיעורי תחלופה נמוכים בפנסיה, דהיינו, הפנסיה או הכסף שיש לי בסוף הדרך נמוך בהשוואה ליכולת ההשתכרות שלי והאוצר אומר את זה.
אריק פרץ: זאת אומרת שחסר כסף בוודאי ברמת מעמד הביניים.
אריק פרץ: לכן, איך שלא נהפוך את זה, צריך למצוא דרך בה משק הבית הממוצע חוסך באופן פרטי לפנסיה כי חלק מהפנסיה שבכלל מדברים עליה הם פיצויים ופיצויים נמשכים במהלך הדרך.
אריק פרץ: לכן זה משהו שברמת המשק רואים אותו עכשיו, מה שנקרא הניצנים שלו כי עברו רק שש שנים, אבל בעוד חמש-שש שנים כבר נהיה בתוך בעיה.
אריק פרץ: להחזיר דברים כאלה, לוקח הרבה זמן.
אריק פרץ: גם אם נחזיר עכשיו את הכול, זה לא שתוך שנה כל הקופה מתמלאת אלא לוקח זמן לא מבוטל למלא את הבריכה הזאת.
פניה קירשנבאום: אני אומר לך איך בכל זאת אני קושרת את זה לגיל הפרישה.
פניה קירשנבאום: כדי להעלות את גיל הפרישה היינו צריכים לפתח שווקי עבודה לאנשים ולראות איפה אנחנו מעסיקים את כל האנשים האלה שנשארים בשוק העבודה, אבל לא עשינו את זה.
פניה קירשנבאום: אנחנו מנסים להעלות את גיל הפרישה כשיש לנו בעיה אקטוארית.
פניה קירשנבאום: למה שלא נחנך את האנשים ולא נקדים את גיל הפרישה אלא נגיד שיש בעיה עם החסכון הפנסיוני?
פניה קירשנבאום: לכן בואו לא נעשה את זה חסכון פנסיוני ורק קצבתי אלא בואו נאפשר את זה לתקופת ביניים.
פניה קירשנבאום: תחסכו כי זה מה שיכול לעזור לכם.
פניה קירשנבאום: אנחנו ניתן לכם תמריצים שאם זה יהיה הוני בסוף, אולי זה תמריץ אחד, ואם זה יהיה קצבתי, זה תמריץ אחר, אבל תנסו לחסוך.
פניה קירשנבאום: בהחלט אנחנו חוסכים ואם באמצע החיים קורה משהו למשפחה והיא צריכה משהו, חתונה למשל, יש לה מאיפה לקחת.
פניה קירשנבאום: אולי צריך רק להעלות את המודעות לכך שצריכים לחסוך לפנסיה ולפתוח אפיקים של החסכון הזה.
פניה קירשנבאום: כשאני בת עשרים – ואני לא בת עשרים – למה שאני אתחיל עכשיו לחסוך משהו שאקבל אותו בגיל 64?
קריאה: 67.
פניה קירשנבאום: זה בהחלט נמצא בפרקי זמן שאני יכולה גם לחסוך לטווח ארוך.
פניה קירשנבאום: בשבילי זה טווח ארוך כי בסופו של דבר אני חושבת שטווח ביניים הוא איכשהו גם ילך לטווח ארוך כי יחסכו 15 שנים ואם אנחנו נגיד שאם לא מוציאים אחרי 15 שנים, יש לו עוד תחנה בעוד חמש שנים וכולי.
פניה קירשנבאום: בסופו של דבר זה יהיה משהו שייתן ביטחון כלכלי לאוכלוסייה בגיל מבוגר יותר, אבל אם אנחנו לא נתמרץ את זה עכשיו, לא ניתן להם את האופציה החסכונית הזאת, אני חושבת שבהחלט תהיה בעיה.
גלי כספרי: גלי כספרי, איגוד הבנקים.
גלי כספרי: אני חושבת שיש כאן הסכמה שיהיה נכון, הן מבחינת המדינה והן מבחינת האזרחים עצמם, להגדיל את שיעורי החסכון, נשאר בעצם לבחור בדרך.
פניה קירשנבאום: אני הסכמתי על זה.
פניה קירשנבאום: המדינה לא הסכימה.
יוג'ין קנדל: הייתה אמירה ששיעורי החסכון שלנו גבוהים.
גלי כספרי: בסדר, נסתכל על זה רק מבחינת הפרט.
יוג'ין קנדל: הבעיה שלנו היא לא של אנשים אלא של נשים להן יש פנסיה נמוכה.
פניה קירשנבאום: אנחנו נעשה תוכניות חסכון רק לנשים.
פניה קירשנבאום: פטור מרווחי הון רק לנשים.
פניה קירשנבאום: אני בעד.
יוג'ין קנדל: רק אם הן פורשות בגיל 64.
יוג'ין קנדל: דרך אגב, זה שאנחנו בחסכון גבוה יחסית לעולם, זה לא אומר שאנחנו בחסכון גבוה יחסית לצרכים כי העולם בתת חסכון מוחלט.
יוג'ין קנדל: אירופה היא בבעיה פנסיונית והם חיים שם באשליה.
יוג'ין קנדל: אין להם פנסיות לממן.
פניה קירשנבאום: כי הם לא יולדים מספיק.
פניה קירשנבאום: זה סיפור אחר.
גלי כספרי: נסכים שמבחינת האזרחים יש יתרון לחסכון בין אם פנסיוני ובין אם באמת לטווחים קצת יותר קצרים.
גלי כספרי: השאלה באמת איך גורמים לאנשים לחסוך או איפה הם יכולים לחסוך.
גלי כספרי: דרך אחת היא באמת לעשות שינויים כלשהם במוצרים הפנסיוניים הקיימים היום, בין אם בקרנות השתלמות כמו שהועלה כאן או בקופות גמל או באיזשהו מוצר אחר, ואלה בהחלט רעיונות שיש מקום לשקול אותן ולעשות משהו מעבר לכך.
גלי כספרי: בצד הרעיונות האלה ובצד המוצרים האלה, אנחנו חושבים שיש מקום לשקול עולם מוצרים אחר ואלה הפיקדונות הבנקאיים.
גלי כספרי: אני רוצה להזכיר שעד 2002 היו הטבות מס מבחינת מס רווחי הון כמו שנאמר כאן.
גלי כספרי: לא הטבות במס הכנסה אלא הטבות במס על רווחים שניתנו למי שהפקיד כספים בפיקדונות ארוכים.
גלי כספרי: בשנת 2002 הייתה רפורמה כוללת במס וההטבות האלה בעצם, כדי למנוע אפליה, ירדו.
גלי כספרי: להערכתנו יש מקום לשוב ולשקול מתן הטבות כאלה על תוכניות חסכון בין אם בינוניות ובין אם ארוכות טווח.
גלי כספרי: הטווחים הם באמת פחות קריטיים.
גלי כספרי: שבע שנים, עשר שנים או 15 שנים אבל העיקר ליצור איזשהו תמריץ לציבור לשוב ולחסוך כסף.
גלי כספרי: היתרון הנוסף באפיק כזה, בצד האפיקים הפנסיוניים, הוא העובדה שבניגוד לאפיקים שתלויים בשווקים – ונכון שלטווח ארוך אולי הם מניבים תשואות גבוהות – אבל למי שצריך את זה בנקודת זמן ספציפית, הוא עלול להיפגע אם השוק בדיוק יורד, הרי שבתוכניות כאלה, האנשים ידעו - כמו שנאמר כאן, יש מרכיב פסיכולוגי מאוד – שכל חודש הם שמים איקס שקלים ובסוף התקופה הם מקבלים, ולא משנה מה, וואי שקלים.
גלי כספרי: המוטיב הזה יכול להוות משקל מאוד גבוה בתמריץ של האנשים לחסוך באופן הזה לטווחים שונים, קצרים יותר מהטווח הפנסיוני.
פניה קירשנבאום: בנק המזרחי.
מירי עברי: מירי עברי מבנק המזרחי-טפחות.
מירי עברי: אני רוצה להצטרף לדבריה של גלי אבל לפני כן אני רוצה לשתף אתכם - אני מתעסקת קצת בתחום של ניהול הפיקדונות בבנק – בהרגלים של חוסכים.
מירי עברי: עיקר הכסף במערכת הבנקאית, אצלנו בבנק ואנחנו מייצגים את המערכת הבנקאית, הוא כסף לטווח מאוד מאוד קצר.
מירי עברי: כשאני אומרת קצר, אני מדברת על חודש ועל שבוע.
מירי עברי: מה זה נקרא שבוע?
מירי עברי: הרבה מאוד חוסכים שמים את רוב כספם בכסף לשבוע שמתגלגל משבוע לשבוע.
מירי עברי: עשינו בדיקות כמה זמן אתה מגלגל את הכסף הזה משבוע לשבוע והסתבר לנו שמדובר בשנים.
מירי עברי: התשובה היא שנים.
מירי עברי: בדברים האלה אני חוזרת לדיון הראשון של חינוך והבנת הצרכים.
מירי עברי: כשאנחנו מנסים - ואנחנו עושים כבר כמה שנים פעילות – להאריך את התקופה של החסכון, אנחנו עושים את זה כי אנחנו חושבים שזה נכון ללקוחות שלנו וזה גם נכון לבנק בהיבטים של יציבות הבנק, ניהול מקורות ושימושים, אבל לא ניכנס לזה עכשיו.
מירי עברי: אנחנו מגלים שעיקר הקושי הוא פסיכולוגי, לבוא ולהשקיע את הכסף לתקופה ארוכה של שבע, עשר ו-15 שנים.
מירי עברי: יש שני קשיים.
מירי עברי: הקושי הראשון הוא מה יקרה אם יום אחד אני אצטרך את הכסף במהלך התקופה.
מירי עברי: קושי של נזילות.
מירי עברי: אנחנו פתרנו את הבעיה באופן חלקי על ידי איזושהי התחייבות להעמדת הלוואה בתנאים מאוד נוחים כנגד כספי הפיקדון אבל זה לא פתרון מיטבי.
מירי עברי: דרך הפתרון הזה כן הצלחנו להאריך את התקופה מעבר לאותה תקופה קצרה.
יוג'ין קנדל: למה זה לא פתרון מיטבי?
גלי כספרי: כי יש לזה עלות.
שמואל מלכיס: סביר להניח שיש פערי ריבית.
שמואל מלכיס: הבנק לא עושה את זה בהתנדבות.
גלי כספרי: נכון.
יוג'ין קנדל: אבל ברגע שאתה עושה את זה לטווח של שבוע, יש פערי ריבית הרבה יותר גדולים מאשר אולי במקרה ניקח הלוואה.
גלי כספרי: אני חושבת שההלוואה היא פתרון בסדר, היא פתרון לטווח קצר.
גלי כספרי: אתה צריך הלוואת גישור ולהשאיר את כספי הפיקדון אבל אם בסופו של דבר אתה ממשיך עם ההלוואה עד הסוף, אני חושבת שאולי יש מקום לשקול דברים נוספים.
גלי כספרי: דבר שני שמתקשר להיבט הזה הוא איזושהי הבטחה שניתן למשוך את הכסף באיזשהו אופק שהוא נראה לעין.
גלי כספרי: בפועל כשאנחנו פתחנו כל מיני תוכניות ארוכות עם תחנות בדרך, התחנות נתנו רוגע נפשי ללקוח להפקיד את הכסף לאורך זמן.
גלי כספרי: בדקנו בפועל כמה משכו בפועל את הכסף בתחנות, שיעורי המשיכה היו נמוכים מאוד.
גלי כספרי: זאת אומרת, בפועל כן החסכון התקיים לאורך זמן.
גלי כספרי: נחזור להטבה לחסכון באפיק הפנסיוני.
גלי כספרי: מעבר לזה שהיא בוודאי יוצרת ודאות מוחלטת, היא גם יוצרת מוצר פיננסי שהוא מאוד פשוט.
גלי כספרי: אתה דיברת על פשטות.
גלי כספרי: אתה מפקיד כסף, אתה יודע בדיוק כמה תקבל בסוף, אתה לא תלוי בביצועי קרן, אתה לא תלוי בעמיתים שלך בקופה, אתה לא תלוי בשום דבר אקטוארי אלא אתה יודע בדיוק כמה אתה מכניס ובדיוק כמה אתה יוצא.
גלי כספרי: קל לך מאוד להבין את זה.
גלי כספרי: החסכונות האלה הם צמודים למדד ומשמרים לך את ההצמדה לאינפלציה, כך שזה בהחלט מוצר שיכול להצטרף כעוגן מאוד חשוב ונכון בכל המכלול הזה של החסכון הפנסיוני.
גלי כספרי: דבר נוסף שאני אגיד בהיבט הבנקאי, כי עדיין אנחנו מסתכלים על המערכת הבנקאית, הוא שהמערכת הבנקאית נותנת הרבה מאוד אשראי לטווחים ארוכים, אשראי למשכנתאות, ומנגד החסכון של הציבור לא נמצא אצלנו בטווח הארוך.
גלי כספרי: אני חושבת שזה חשוב ואני מקווה שבנק ישראל יסכים אתי, חשוב בהיבט של יציבות המערכת הבנקאית להזרים בחזרה חלק, לפחות חלק, מהחסכון הארוך לתוך המערכת הבנקאית שהיא כרגע לא מאוזנת, נותנת אשראי מאוד ארוך ולא מקבלת פיקדונות ארוכים.
עקיבא אופנבכר: ממש בקצרה.
עקיבא אופנבכר: המסר העיקרי שיש לי הוא שהשטן בפרטים במובן הזה שאנחנו עשינו בשנים האחרונות כל מיני רפורמות, לא משום שהיינו מרוצים מהמצב שהיה קודם אלא משום שלא היינו מרוצים ממנו.
עקיבא אופנבכר: לא היינו מרוצים משום שעל פני השנים גילינו שיצרנו כל מיני מכשירים שלא התפתחו בדיוק כמו שחשבו שיתפתחו.
עקיבא אופנבכר: אני כמובן בעד שהבנקים יציעו מגוון מוצרים שיהיו כדאיים מבחינתם אבל השאלה כמובן היא רק מבחינת הטבות המס.
עקיבא אופנבכר: בנושא הזה חייבים לנתח את כל הפרטים ולראות אם באמת יש הצדקה ומה זה יעשה.
פניה קירשנבאום: אני לא אנתח אבל אני בטוחה שיוג'ין יוצא מכאן עם משימה.
פניה קירשנבאום: אתה כבר נגד?
יוג'ין קנדל: אני לא נגד אבל יוג'ין יוצא מכל מקום עם משימה.
יוג'ין קנדל: צריך להפסיק עם זה.
יוג'ין קנדל: גם לי יש מגבלת זמן.
פניה קירשנבאום: אני לא מטילה עליך משימה.
פניה קירשנבאום: אני מסכימה.
פניה קירשנבאום: אני גם לא מוסמכת להטיל עליך משימות.
יוג'ין קנדל: יש אגף במשרד האוצר והוא אחראי על זה.
פניה קירשנבאום: אני אומר לך למה אני פניתי אליך ואספר סיפור.
פניה קירשנבאום: כאין מישהו שאתה סומך עליו, אתה תמיד מוצא אחד שעושה.
פניה קירשנבאום: יש אימא אווזה ויש לה סל על היד וכולם הולכים והביצים נופלות.
פניה קירשנבאום: היא אומרת שיש ביצה וצריך להרים אותה.
פניה קירשנבאום: היא שמה אותה בסל והיא הולכת, מוצאת עוד ביצה וגם אותה היא שמה בסל וכך היא ממשיכה ללכת עד שהסל שלה מתמלא.
פניה קירשנבאום: אז היא רואה עוד ביצים והיא שואלת את עצמה מה היא עושה אתן.
פניה קירשנבאום: זה פחות או יותר המצב שתיארתי?
יוג'ין קנדל: אני מקווה שאני לא שובר אותן בדרך.
פניה קירשנבאום: כמו אמרתי, האוצר לא נמצא כאן ואין לי מה לשאול ואין את מי לשאול.
פניה קירשנבאום: כבר התייאשתי לשאול.
יוג'ין קנדל: אפשר בכתב.
פניה קירשנבאום: אפשר דרך התקשורת.
פניה קירשנבאום: זה עובד מצוין.
פניה קירשנבאום: בכל זאת, אני חושבת שיש מקום, למרות שאתה טוען שיש מספיק חסכון, אני חושבת שאנחנו חייבים לבדוק מכשירים פיננסיים נוספים וזה צריך להיות בכמה רמות.
פניה קירשנבאום: אני בטוחה שעוד נקיים דיון בנושא.
פניה קירשנבאום: יש לי גם חשיבה לגבי חקיקה שאני אטפל בה.
פניה קירשנבאום: אתם בטח עוד תשמעו על זה או במסגרת הזאת או דרך התקשורת.
פניה קירשנבאום: כאמור, ב-2 באוגוסט תתכנס השדולה לחינוך פיננסי.
פניה קירשנבאום: אני כמובן מזמינה אתכם אבל תקבלו הזמנה רשמית.
פניה קירשנבאום: תודה רבה לכם.
משה גפני: בישיבה הקודמת הגענו לסעיף 2(ב).
משה גפני: אני רוצה להזכיר שבמהלך הדיונים הקודמים היו לנו הערות שלא חוזרים עליהן עכשיו.
משה גפני: אני מנסה כל הזמן להתקדם.
משה גפני: החוק הוא גדול ואני לא רוצה לעצור ולהתחיל דיונים לגבי הנושאים שעדיין לא הייתה בהם הכרעה, אבל אני מבקש מכולם לקחת בחשבון שיש עדיין דיונים לא פתורים בכמה סעיפים עליהם דיברנו קודם.
קריאה: לגבי חלק מהסעיפים ביקשנו מהיועצים המשפטיים לשבת.
משה גפני: לשבת, זה לא חייב להיות בוועדה אלא מבחינתי היועצים המשפטיים יכולים לשבת, אבל שנדע שזה שאנחנו מתקדמים, זה לא שפתרנו את הבעיות כי עדיין לא פתרנו את הבעיות ולא משנה איזו רמת פתרון.
משה גפני: אם היועצות המשפטיות יבואו ויגידו שיש פתרונות כאלה, אנחנו נקבל אותם כאן בוועדה.
משה גפני: כרגע אנחנו מתקדמים וזה לא אומר כלום לגבי העבר.
משה גפני: אני רוצה שתדעו שיש כמה גורמים שביקשו להופיע בפני הוועדה.
משה גפני: ביקש משה מנדלבאום להופיע, שלמה אליהו מבקש להופיע.
משה גפני: אני אמרתי להם שמי שמבקש להופיע, מקבל רשות דיבור, אם יש לו נגישות לעניין.
משה גפני: אני מבין שכרגע לא הגיע אף אחד ואנחנו יכולים להתקדם, אבל אם הם היו מגיעים, היינו שומעים אותם.
שגית אפיק: אנחנו בתיקון של סעיף 11א לפקודת הבנקאות שעוסק באישור מינוי נושא משרה, בעמוד 370.
שגית אפיק: אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב1) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), לא יכהן אדם כדירקטור בתאגיד בנקאי לתקופה העולה על שלוש שנים אף אם מונה לתקופה כאמור אלא אם כן נמסרה למפקח הודעה לעניין זה שישים ימים לפחות לפני תום כל שלוש שנות כהונה והמפקח לא הודיע בתוך התקופה האמורה על התנגדותו להמשך הכהונה או שהודיע על הסכמתו לכך.
שגית אפיק: הוראות סעיף קטן (ב) יחול גם על החלטת מפקח לפי סעיף קטן זה בשינויים המחויבים".
שגית אפיק: טידה, תסבירי.
משה גפני: אנחנו מדברים על בנק ללא גרעין שליטה.
אורנה ואגו: לא, על כל הבנקים.
משה גפני: איפה מאיר שטרית כשצריך אותו?
משה גפני: עכשיו הולכים להיות סעיפים על כל הבנקים?
דודו זקן: אם הבנתי נכון את מאיר שטרית, עמדתו הייתה שצריך להחיל על כל הבנקים ואפילו על הסניפים.
משה גפני: מה שהוא רצה, אני ביררתי אתו.
משה גפני: קודם כל, באופן עקרוני.
משה גפני: אנחנו הרי מדברים כל הזמן על בנק ללא גרעין שליטה וזה הנושא שעומד כאן ביסוד החוק הזה וזה מה שעומד ביסוד הדיון.
משה גפני: למה על הדרך אתם מעלים גם את הנושא הזה של כל הבנקים?
משה גפני: גם בנקים עם גרעין שליטה?
משה גפני: למה זה לא חוק נפרד?
אורנה ואגו: כי תוך כדי העבודה על ההוראות שאנחנו רוצים להחיל על בנק ללא גרעין שליטה, חלק מההוראות ראינו לנכון שמתאימות גם לכל בנק.
אורנה ואגו: לכן לא חשבנו לעשות את זה בנפרד.
אורנה ואגו: יש כאן עוד כמה הוראות.
משה גפני: מי מייצג את הבנקים?
משה גפני: אתם מכירים את הסעיפים האלה?
אייל דותן: כן.
משה גפני: אתם בעדם?
אייל דותן: יש לנו הערות לסעיף הזה.
משה גפני: אני עוד לא נכנס להערות.
משה גפני: מה פירוש המילה הערות?
משה גפני: זה אומר שאתם לא מסכימים או אתם מסכימים בתנאי?
אייל דותן: לא מסכימים לעניין תאגיד בנקאי עם גרעין שליטה.
טידה שמיר: אתה מדבר על הסעיף הזה?
משה גפני: לא, אני שואל כללית.
משה גפני: אני מבין שאנחנו הולכים עכשיו לסעיפים והסעיפים הם על בנקים שהם עם גרעין שליטה, שזאת לא מטרת החוק הזאת.
אורנה ואגו: אני חושבת שההתנגדות של איגוד הבנקים היא כרגע רק לגבי הסעיף הזה.
משה גפני: השאלה אם אתם נוהגים נכון כאשר מה שעומד ביסוד החוק הזה, זה חוק עבור בנק ללא גרעין שליטה ואת זה צריך להסדיר.
משה גפני: אם אתם נכנסים לסעיפים של בנקים עם גרעין שליטה – אני לא מביע עמדה – זה יכול להיות נושא מאוד בעייתי.
אורנה ואגו: מבחינת הליך חקיקה זה היה יכול להיות מאוד בעייתי אם היינו עכשיו מטפלים רק בבנק ללא גרעין שליטה.
אורנה ואגו: כי חלק גדול מההוראות מתאימות גם לבנק עם גרעין שליטה.
אורנה ואגו: לעשות את זה קודם בנק ללא גרעין שליטה ואחר כך להביא תיקון חדש שמחיל את זה על בנק עם גרעין שליטה, כלומר, על כל בנק, זה יותר בעייתי.
אורנה ואגו: תוך כדי ההליך ראינו לנכון להחיל חלק מההוראות על כל בנק.
משה גפני: אנחנו ניכנס לעניין הזה.
משה גפני: יכול להיות שיתגלו בעיות.
אורנה ואגו: גם בתיקון מרני זה נעשה כך.
אורנה ואגו: היו הרבה תיקונים לסעיף 34 שהתייחסו לכל.
משה גפני: אתם רוצים להישאר עם חוק מרני?
אורנה ואגו: לא אבל גם זה תיקון שקיבל כותרת.
דודו זקן: גם אמרנו את זה בהתחלה.
דודו זקן: הדברים כאן משפיעים במטוטלת של בין עם גרעין שליטה לבין בלי גרעין שליטה.
דודו זקן: הדברים קשורים אחד בשני.
דודו זקן: במהות אני מניח שאנחנו נראה שיש גם איזונים שאנחנו רוצים בבנק עם גרעין שליטה ואני חושב שאלה הם איזונים חיוביים.
דודו זקן: אלה הם איזונים שמביאים משמעת שוק גדולה יותר למי שיש לו 20 או 25 או 30 אחוזים מהשליטה בבנק ובוא לא נשכח ש-70 אחוזים מוחזקים על ידי הציבור.
דודו זקן: זאת מטרת התיקונים.
דודו זקן: כלומר, אני מציע להתייחס למטרה של התיקונים ולא לקטגוריה של התיקונים.
שגית אפיק: תסבירו את הסעיף.
משה גפני: אנחנו מדברים עכשיו על סעיף קטן (ב1).
אורנה ואגו: יש מצב שדירקטורים בחלק מהבנקים לפעמים מכהנים שנים רבות בבנק.
משה גפני: אולי לפני כן אני אשאל אותך.
משה גפני: אני דירקטור בבנק דיסקונט שהוא בנק עם גרעין שליטה.
משה גפני: זה לא אני ממש, כי אני חרדי, למרות שיש דירקטורים חרדים.
דודו זקן: יש בנק אחד שיש בו כמה.
משה גפני: אני דירקטור בבנק דיסקונט.
משה גפני: אני יכול להגיד בנק דיסקונט כי אני אומר שאני דירקטור ואז כולם יודעים שזה סתם משל שלא היה ולא נברא.
משה גפני: אני נבחרתי לדירקטור לפני חמש שנים והסכמתי להיות דירקטור כי ידעתי שאני לאורך זמן.
משה גפני: כך אמרו לי כששכנעו אותי.
משה גפני: אני לא רציתי, אני הייתי ראש כולל ולא רציתי ללכת להיות דירקטור בבנק אבל אמרו לי בנק דיסקונט, זה יעזור ללקוחות, אתה איש שמאוד מבין בזה – הכול משל שלא היה ולא נברא, אני לא מבין בזה ולא כלום – ואמרו לי לבוא.
משה גפני: אני הסכמתי להיות עד שאני אעזוב כי לא אוכל לתרום יותר.
משה גפני: פתאום מגיעה הכנסת, סתם אנשים, ועוצרת אותי מלהמשיך להיות דירקטור ואני מרגיש מרומה.
משה גפני: היה צריך להגיד לי שיש תוכנית, שיכול להיות שהמחוקק ישנה את זה, יכול להיות שבנק ישראל יבוא עם תוכנית חדשה.
משה גפני: אני הלכתי להיות דירקטור ואז לא היה חוק כזה.
משה גפני: להפך, אף אחד לא העלה בדעתו שיכול להיות דבר כזה.
משה גפני: הרי זה בנק עם גרעין שליטה.