GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה אלבז: ישתמשו יותר בתחבורה ציבורית ברגע שיהיה יותר קצר לנסוע בתחבורה הציבורית מאשר לנסוע ברכב הפרטי, ואני אומר מקצה לקצה, ממוצא ליעד.
ניצן הורוביץ: מדלת לדלת.
יהודה אלבז: מדלת לדלת.
יהודה אלבז: אין ספק שאם אתה מצרף את זמן חיפוש החניה לכל יתר הזמנים, התחבורה הציבורית צריכה לתת פתרון יותר קצר.
יהודה אלבז: הדבר ייעשה אך ורק אם התחבורה הציבורית מקבלת עדיפות בשימוש בתשתית על פני הרכב הפרטי.
יהודה אלבז: אנחנו מפתחים את הכבישים כמה שאנחנו יכולים, אבל במסגרת הפיתוח הזה לא ניתן לעשות פיתוח יותר מזה.
יהודה אלבז: ברור היום לכולם, חוץ מאשר לרשויות המקומיות, שמתן עדיפות לתחבורה ציבורית, זאת אומרת להקדיש יותר שטח בכבישים לתחבורה הציבורית.
יהודה אלבז: לתת עדיפות בצמתים לתחבורה הציבורית.
יהודה אלבז: אנחנו אומרים כן, אבל זה לא ברור לרשויות המקומיות.
יהודה אלבז: אם פרויקטים בתחום זה מתעכבים, זה לא מחוסר תקצוב אלא זה מחוסר נכונות של הרשויות המקומיות לתת את העדיפות הזאת ולהבין את החשיבות של העדיפות הזאת.
גבי ברזילי: כי המשרד לא נוכל להאציל כל סמכויות לרשויות המקומיות.
גבי ברזילי: היום ראש עיר לא יכול להזיז תחנה עשרה מטרים מהמקום שלה.
משה גפני: לא להתערב באמצע.
יהודה אלבז: אני מתעלם מההערה הזאת כי זאת הערה לא נכונה.
יהודה אלבז: אם תצא מכאן קריאה לראשי הערים, קריאה מכולנו ולא רק מהוועדה, להבין את החשיבות של העדפת התחבורה הציבורית בשימוש בתשתית, כולנו, כל המשתמשים, יצאו נשכרים מהדבר הזה.
יהודה אלבז: אני חושב שזה הדבר המרכזי והוא הרבה יותר חשוב מתעריפים.
יהודה אלבז: אני לא מכיר מישהו שלא נוסע באוטובוס בגלל שהמחיר יקר לו.
יהודה אלבז: זה נכון, המחיר יקר, אפשר וצריך להוזיל אותו, אבל הבעיה המרכזית היא בעיית מהירות ההגעה מקצה לקצה.
משה גפני: מה מצב המחירים היום?
משה גפני: הייתה הפחתה לפני כמה חודשים.
יהודה אלבז: הייתה הפחתת תעריפים לפני כמה חודשים.
יהודה אלבז: למרות כל מה שנאמר אנחנו לא מעלים תעריפים.
יהודה אלבז: העלאת התעריפים המתוכננת ל-1 ביולי נדחתה ל-1 בינואר.
יהודה אלבז: אין העלאת תעריפים.
יהודה אלבז: אני אומר מה שאנחנו עושים בגוש דן ורק בגוש דן.
משה גפני: לגבי המחירים אני רוצה לומר עוד משפט.
משה גפני: הוזלו המחירים, מה שאז הוחלט שהמחירים יוזלו ומאז, כולל ה-1 ביולי, לא תהיה העלאת מחירים בתחבורה הציבורית.
יהודה אלבז: לא תהיה העלאת מחירים.
יהודה אלבז: עד ינואר תצטרכו לקבל החלטה.
משה גפני: עד ינואר הבא נראה איזו ממשלה תהיה.
משה גפני: על כל פנים המצב הוא שעד ה-1 בינואר, מאז ההפחתה בהחלטת ראש הממשלה וההחלטה שאנחנו קיבלנו, אין העלאת מחירים.
יהודה אלבז: להפך, תהיה עוד הוזלה בדרך.
יהודה אלבז: אני מניח שזה יהיה מיד אחרי החגים.
יהודה אלבז: אני מקווה שזה יהיה מיד אחרי החגים.
יהודה אלבז: אנחנו עושים עבודה מאוד גדולה לגבי מחירי התחבורה הציבורית הבין-עירוניים ואנחנו מתכוונים להמשיך להוזיל את המחירים בנסיעות הבין-עירוניות.
יהודה אלבז: ההוזלה הראשונה הייתה לפני כמה חודשים ואנחנו רוצים להמשיך את ההוזלה הזאת ולגמור את העבודה ולעשות בעצם רביזיה אמיתית בתעריפי הנסיעה הבין-עירוניים.
משה גפני: אתה לא מייחס מספיק חשיבות להוזלת המחירים, אבל יש לה חשיבות.
משה גפני: אני מסכים עם מה שאתה אומר.
יהודה אלבז: אני מייחס חשיבות ואני אתייחס.
משה גפני: מה שאמרת זה מאוד חשוב, כי אני דווקא די הייתי מוטרד מהעניין הזה.
משה גפני: אנחנו דיברנו על הפחתה ופתאום מדברים על העלאה ב-1 ביולי.
יהודה אלבז: מה שאנחנו עושים ב-1 ביולי בגוש דן, ורק בגוש דן, זאת רפורמה בתעריפים.
יהודה אלבז: אנחנו עושים רפורמה שכוללת בתוכה הוזלה והוזלה משמעותית.
יהודה אלבז: אנחנו עושים הוזלה ביולי עם הרפורמה.
יהודה אלבז: ברפורמה בגוש דן אנחנו בעצם משווים את מערכת התעריפים למערכות התעריפים הנהוגות בירושלים ובחיפה והרבה מעבר לזה אפילו.
יהודה אלבז: קודם כל, אין יותר כרטיס בודד.
יהודה אלבז: הכרטיס הבודד, כרטיס נייר, הופך להיות משהו שולי.
יהודה אלבז: אנחנו עוברים לכרטיס מעבר שמאפשר מעבר בין כל קווי האוטובוסים, בין כל החברות, ואנחנו מרחיבים את התחום שלו.
יהודה אלבז: זה נכון שהמחיר הבסיסי עולה מ-6 שקלים כפי שהיה נהוג בתל אביב עד היום ל-6.40 שקלים, אבל המחיר הזה נוהג גם במקומות שקודם מחיר הנסיעה עלה 8.5 שקלים וגם עשרה שקלים.
יהודה אלבז: אנחנו פשוט משנים את כל מערכת התעריפים, מייצרים אזור אחד גדול שהולך מתל אביב לפתח תקווה ומצפון תל אביב עד ראשון לציון, בו התעריף האחיד נוהג.
יהודה אלבז: התעריף האחיד הזה מאפשר מעבר בין אוטובוס לאוטובוס.
קריאה: למה תשעים דקות?
משה גפני: לא, לא באמצע.
קריאה: יש בעיה.
יהודה אלבז: התעריף הזה מאפשר מעבר במשך שעה וחצי בין כל אוטובוס לכל אוטובוס, בלי שום הבחנה של חברה, של סוג קו, של כל דבר.
יהודה אלבז: המעבר הוא חופשי.
יהודה אלבז: אני חושב שזה שינוי אדיר בהרגלי הנסיעה.
יהודה אלבז: אנחנו מחדירים גם מערכת חדשה של כרטיס חכם גם בקווי אגד, מה שכבר נוהג בקווי דן, מטרופולין, קווים.
יהודה אלבז: אנחנו מחדירים את זה גם לאגד.
יהודה אלבז: כולם יכבדו את אותם הכרטיסים.
יהודה אלבז: הטבעת השנייה, שהיא כבר סבא, רעננה, ראש העין, הרצליה, מוזלת לעשרה שקלים כולל מעברים.
יהודה אלבז: אם פעם מישהו שילם 14 שקלים או 13 שקלים לנסוע מכפר סבא לתל אביב ועוד שישה שקלים בתל אביב, החל מה-1 ביולי הוא ישלם עשרה שקלים נטו.
יהודה אלבז: אם כן, יש הוזלה אדירה בתהליך הזה.
יהודה אלבז: כרטיסי חודשי חופשי הרבה יותר פשוטים.
יהודה אלבז: המערכת הופכת להיות הרבה יותר פשוטה.
יהודה אלבז: יש שני תעריפים, שלושה כרטיסי חופשי חודשי.
יהודה אלבז: התעריף הבסיסי של כרטיס חופשי חודשי של הגוש הגדול יעלה 227 שקלים והחופשי חודשי השני, המרחבי, יעלה 248 שקלים, ואני מזכיר לכם שהוא עולה היום 326 שקלים.
יהודה אלבז: אם כן, לא מדובר בהעלאת תעריפים אלא מדובר בהוזלה.
יהודה אלבז: בסך הכול זאת הוזלה של יותר מ-120 מיליון שקלים בשנה.
יהודה אלבז: אכן, זה שינוי אדיר.
משה גפני: כמה עולה לפי הערכתך שבועיים של תחבורה חינם בגוש דן?
יהודה אלבז: בין שישים לשמונים מיליון שקלים.
יהודה אלבז: אין לי מספר סופי, אבל הערכה ראשונית אומרת שזה בין שישים לשמונים מיליון שקלים.
יהודה אלבז: אני לא בטוח בתועלת.
יהודה אלבז: כי מי ייהנה מהחינם הזה?
יהודה אלבז: לא משתמשי חודשי חופשי שממילא צריכים גם לשלם בשבועיים לאחר מכן כך שההנאה שלהם תהיה בשוליים.
קריאה: תעשה את זה לחודש ותודיע על כך מראש.
יהודה אלבז: הוצאה של מעל שישים מיליון שקלים.
יהודה אלבז: אני לא יודע שיש לכך כסף.
יהודה אלבז: אם כן, זה הרבה כסף.
משה גפני: אנחנו צריכים לשקול את העניין.
יהודה אלבז: זה הרבה כסף ומי שייהנה מזה אלה האנשים המזדמנים שאולי לא יעלו לתחבורה ציבורית אבל הם לא עולים בגלל הכסף.
יהודה אלבז: אלה שלא באים לתחבורה הציבורית, זה לא בגלל הכסף.
יהודה אלבז: זה לא שאני מתנגד להוזיל את המחיר.
יהודה אלבז: אם מוסיפים שמונים מיליון שקלים, בוא נוזיל עוד משהו לנוסעים הקבועים.
יהודה אלבז: לדעתי זה יותר יעיל.
משה גפני: אתם עושים עכשיו הנחות להנדסאים, לסטודנטים לאומנות?
יהודה אלבז: החל משנת הלימודים הקרובה אנחנו מרחיבים את ההנחה של חמישים אחוזים.
משה גפני: כשהיו הדיונים בוועדת הכלכלה לגבי העניין הזה, התעקשתם שהנדסאים לא.
יהודה אלבז: האוצר נכנע.
משה גפני: אבל לא דיברתם על תלמידי ישיבות.
משה גפני: בגלל שהם עשירים?
משה גפני: בגלל שיש להם רכבים פרטיים?
משה גפני: בגלל שהם לא סטודנטים לאומנות?
יהודה אלבז: בגלל שהחוק אומר שהסטודנטים מקבלים.
משה גפני: אבל ההנדסאים לא נמצאים בתוך המועצה להשכלה גבוהה.
יהודה אלבז: אבל יש חוק.
משה גפני: מזה פחדתם.
יהודה אלבז: התברר לנו שבינתיים העבירו חוק שהנדסאים וסטודנטים לאומנות מושווים לסטודנטים שהם תחת המועצה להשכלה גבוהה.
משה גפני: זאת אומרת, זה כישלון של הנציגות החרדית בכנסת שלא כללו את תלמידי הישיבות.
יהודה אלבז: אני לא יודע.
יהודה אלבז: לא העבירו חוק כזה.
משה גפני: אתם רוצים לשקול את העניין הזה או שאין יכולת לשקול?
משה גפני: אתה אומר שהאוצר נכנע.
משה גפני: אם יש חוק, האוצר לא נכנע אלא יש חוק.
משה גפני: אולי אתה רוצה שאני אתפטר.
יהודה אלבז: חס ושלום.
משה גפני: זה פלח האוכלוסייה.
משה גפני: אז הכנסתם את בנות הסמינרים וזה בסדר מכיוון שאז באמת היה סיכום עם המועצה להשכלה גבוהה וזה בסדר גמור.
משה גפני: זה מועיל מאוד וזה מעודד.
משה גפני: אז שאלתי לגבי תלמידי ישיבות ואמרתם שגם הנדסאים לא וגם סטודנטים לאומנות לא, וקיבלתי את זה.
משה גפני: אבל אתה אוצר שהאוצר נכנע, אז למה לא הכנעתם אותו גם לגבי תלמידי הישיבות?
משה גפני: חיכיתם שאני אעשה את זה?
משה גפני: אתה יכול לשקול את הדבר הזה?
משה גפני: לפחות שאני אצא מכאן עם משהו.
יהודה אלבז: אני מוכן להעלות את זה.
משה גפני: על תחבורה שבועיים בגוש דן כבר לא נתת, מה שדב חנין הציע.
משה גפני: לפחות שאני אצא עם זה שאתה בודק.
עופרי רביב: כנציג התאחדות הסטודנטים אני יכול לומר שזה לא קשור למשרד האוצר אלא זה קשור לחוק זכויות הסטודנט וליישום מלא של החוק הזה.
משה גפני: אז זה לא שהאוצר נכנע.
עופרי רביב: לא.
עופרי רביב: האוצר לא נכנע.
יהודה אלבז: הוא נכנע בגלל החוק.
סתו ארז: הוא נכנע בגלל חוק, אבל יש תוספת בחוק זכויות הסטודנט שמכיר בסטודנטים הנדסאים ואומנויות כסטודנטים מן המניין.
משה גפני: אז לא הייתי יושב ראש הוועדה אלא חבר ועדת הכלכלה בה התקיים דיון כאשר השר להגנת הסביבה שעוד מעט מגיע היה יושב ראש הוועדה.
גאלב מג'אדלה: למה אתה מתנצל?
גאלב מג'אדלה: אתה עומד על זכותך.
גאלב מג'אדלה: אתה מייצג ציבור.
גאלב מג'אדלה: אתה מתבייש בזה?
משה גפני: אני כל הזמן מתנצל.
משה גפני: אני נמצא כאן בשביל התנצלות.
משה גפני: מישהו צריך בכל זאת להתנצל, אז אני מתנצל.
משה גפני: העליתי אז את העניין הזה ואמרו שאי אפשר מכיוון שגם הנדסאים וגם סטודנטים לאומנות – כך הייתה התשובה של משרד התחבורה - ידרשו את זה.
משה גפני: לא אמרתי שתלמידי ישיבות צריכים להיות יותר מהנדסאים.
משה גפני: אבל אם כבר שינו להנדסאים, כבר אין את התירוץ הזה.
משה גפני: שאלתי את יהודה אלבז אולי עכשיו אפשר להכניס אותם.
משה גפני: הם לא אנשים עשירים, הם אנשים שמשתמשים בתחבורה הציבורית וצריך גם לעודד אותם, ועכשיו זאת ההזדמנות.
משה גפני: אני מברך על כך, כל פלח של אוכלוסייה שלומד וצריך את התחבורה הציבורית, אני מברך על זה.
משה גפני: אני חושב שזה חשוב מאוד שהנדסאים נכנסו ושנכנסו סטודנטים לאומנות אבל הגיע הזמן שתיכנס גם הקבוצה האחרונה שלומדת והיא איננה נהנית מההנחה בתחבורה הציבורית.
יהודה אלבז: אני רק יכול לומר לך שאני לא הכתובת.
יהודה אלבז: המחוקק צריך להחליט מה הוא רוצה.
משה גפני: לא, זה לא המחוקק.
משה גפני: יש שם דברים שלא נוגעים למחוקק.
משה גפני: משרד התחבורה צריך לדרוש ממשרד האוצר, משרד האוצר צריך לענות בשלילה, אני צריך לעשות עליו סנקציות ואז זה יסתדר אבל זה מתחיל בכם.
יהודה אלבז: תעלה את הרעיון הזה בפני שר התחבורה.
יהודה אלבז: אתה נפגש אתו מחר.
משה גפני: אני נפגש אתו מחר.
משה גפני: אני אעלה את הנושא.
משה גפני: אני מברך על הדבר.
משה גפני: אתה מנהל האגף.
יהודה אלבז: אני מוכן להעלות את הנושא מחדש.
יהודה אלבז: למיטב הבנתי הדרך הפשוטה היא בדרך בה השתמשו.
משה גפני: לא, אין דרך כזאת.
משה גפני: אתה יודע שאני לא יכול להעביר דבר כזה.
משה גפני: זה רק בנועם.
משה גפני: אין דרך.
משה גפני: אני מברך על זה, התירוץ שנתנו אז ירד ואני מברך על כך.
משה גפני: אני חושב שלכל הסטודנטים צריך לתת את זה וצריך לתת את זה גם לתלמידי ישיבות.
משה גפני: אני מבקש שתעלה את זה.
יהודה אלבז: אם תהיה החלטה כזאת.
יהודה אלבז: אני בעד.
משה גפני: אם אתה בעד, אתה איש המקצוע ואתה צריך להתחיל את ההליך הזה.
משה גפני: אני לא איש מקצוע.
משה גפני: אני איש פוליטי.
משה גפני: יש לי כוונות פוליטיות נסתרות בעניין.
משה גפני: אני באתי לכאן לכנסת בשביל להתנצל כל הזמן ואני מתנצל.
משה גפני: אז אתה לא מקבל.
גאלב מג'אדלה: אם היושב ראש שלי מתנצל כל הזמן, הוועדה בבעיה.
גאלב מג'אדלה: סלח לי, אנחנו כאן לא פורום התנצלות.
משה גפני: אני מפסיק להתנצל.
משה גפני: יהודה, תמשיך.
גאלב מג'אדלה: אם אתה מתנצל בתור חרדי, אני בתור ערבי צריך להתנצל מזמן.
משה גפני: ואתה לא מתנצל בתור ערבי?
גאלב מג'אדלה: לא, בשום פנים ואופן.
גאלב מג'אדלה: לא מתכוון גם להתנצל.
גאלב מג'אדלה: על זה שאני קורבן, אני גם אתנצל?
משה גפני: למה אתה קורבן?
משה גפני: אתה חבר מכובד בוועדה.
משה גפני: איזה קורבן אתה?
גאלב מג'אדלה: על זה שאני מקופח בתור מיעוט, אני גם צריך להתנצל?
משה גפני: אתה לא מתנצל.
גאלב מג'אדלה: בוודאי שלא.
גאלב מג'אדלה: אני אתנצל מתי שתתנו לי את הזכויות שלי כמיעוט.
גאלב מג'אדלה: אז אני אתנצל על כך שהכל בסדר.
משה גפני: בחלק המקצועי, אני חושב שהגיע הזמן לעשות את זה וצריך לעודד את התחבורה הציבורית בקטע הזה.
משה גפני: יהודה, חשבתי לעכב את כל ההעברות שיש היום, כולל של משרד התחבורה, אבל אני רואה שהאיש שלכם הגיע.
משה גפני: אני אמרתי למנהל הוועדה להוציא את כל ההעברות מכיוון שלא הרפרנט של משרד האוצר.
משה גפני: מכיוון ששמעתי עכשיו שהגיע הרפרנט של משרד האוצר, ואני מודה לך, אני מבקש שעכשיו תדבר מהר.
יהודה אלבז: אני חושב שהמכנה המשותף בכל ההצעות ששמענו היום הוא בעצם החובה של מציאת פתרונות מהירים לשיפור התחבורה הציבורית.
יהודה אלבז: אני רוצה לומר שלמשרד התחבורה יש סדרה של פתרונות והצעות לגבי הפרויקטים שיאפשרו שיפור מהיר באיכות התחבורה הציבורית.
יהודה אלבז: אני לא מדבר על הרה-ארגון כי כולם מכירים אותו, ועל תוספת התשומות שיש ברה-ארגון, תוספת התדירויות המתוכננות והוזלת התעריפים.
יהודה אלבז: אני גם לא אדבר על חוק מידע בתחבורה ציבורית שאנחנו תמכנו בו ואנחנו כן נערכים ליישומו עם יותר מאלפיים שלטים אלקטרוניים ואנחנו רוצים לפעול הרבה יותר מהר ממה שהחוק מחייב אותנו.
יהודה אלבז: אנחנו נפעל בצורה הרבה יותר מהירה כולל מידע סטאטי בתחנות, כולל מידע אלקטרוני.
יהודה אלבז: אני רוצה לדבר על פתרונות שהם פתרונות תנועתיים לטובת התחבורה הציבורית.
יהודה אלבז: בסופו של דבר אני חושב שיהיה קו אדום.
יהודה אלבז: הממשלה החליטה על כך, מוסדות התכנון החליטו על כך.
יהודה אלבז: כמו חבר הכנסת הורוביץ, גם אני חושב שלא חייבים בכל דבר ללכת לרכבת תחתית ותחבורה מסילתית, אבל מוסדות התכנון במדינת ישראל מכתיבים לנו פתרונות מסוג זה.
יהודה אלבז: הם אינם תומכים בפתרונות אחרים.
יהודה אלבז: אני רוצה לומר לכם שיש באפשרותנו תוך שנתיים-שלוש להפעיל סדרה של קווים מהירים בכל גוש דן ובלבד שהרשויות המקומיות ירצו בכך.
יהודה אלבז: משרד התחבורה מוכן לקדם בכל גוש דן, בכל הצירים בהם מתוכננת מערכת הסעת המונים, הפעלת קווים מהירים, גם אם זה יהיה ה-BRT האולטימטיבי.
יהודה אלבז: התכנון כמעט נגמר.
יהודה אלבז: אנחנו מסוגלים תוך שנתיים-שלוש להיכנס בכל ציר.
משה גפני: מה אני כרשות מקומית צריך לעשות?
יהודה אלבז: להסכים.
יהודה אלבז: אנחנו מתחילים לעבוד, לייצר נתיבים בלעדיים לתחבורה הציבורית.
משה גפני: למה אני כרשות מקומית לא מסכים?
משה גפני: תגיד את שמך ותפקידך.
דולב: אתה רואה את הממשלה באה ומוכנה לשים אצלך ברשות חצי מיליארד או מיליארד שקלים ואתה אומר שאם היא שמה את הסכום הזה, שאולי תשים עוד חצי מיליארד שקלים וישפצו לך גם את כל המדרכות.
דולב: כך פרויקטים נתקעים.
מגלי והבה: מה הקשר בין הסעת אנשים לבין המדרכות?
דולב: תשאל את ראשי הרשויות.
משה גפני: אני ראש עיריית עין כמונים, אני רוצה שהתושבים אצלי יבחרו בי בבחירות הבאות ושתהיה להם תחבורה ציבורית מסודרת.
משה גפני: אם הפתרון הזה הוא פתרון טוב – וגם יהודה אומר שזה פתרון טוב – למה שאני כראש רשות לא אסכים?
דולב: אתה תסכים אבל אתה תתנה את זה באלף ואחד גורמים אחרים.
משה גפני: בשבוע הבא יהיה לנו כאן דיון.
גבי ברזילי: היושב ראש, מותר לנו להגיב?
גבי ברזילי: אני רוצה להגיב למה שאמר הרפרנט.
גבי ברזילי: אחת הסיבות שפרויקטים תחבורתיים לא מגיעים לידי מימוש ברשויות מקומיות, זאת בעיית המצ'ינג.
גבי ברזילי: הרשויות המקומיות מחויבות במצ'ינג מעל ל-25 אחוזים.
משה גפני: אני לא פותח דיון כזה.
משה גפני: אנחנו חברי הכנסת, כאשר שואלים אותנו, עונים משהו אחר אבל אנשי המקצוע צריכים לענות על מה ששואלים אותם.
גבי ברזילי: זאת תגובה למה שהוא אמר.
משה גפני: יש כאן הצעה שהועלתה לגבי הנושא של הפרויקט הזה שמתכנן משרד התחבורה.
משה גפני: השלטון המקומי מסכים לזה, כן או לא?
משה גפני: זה נושא נורא פשוט.
משה גפני: זאת לא רכבת קלה, זאת לא נסיעה מסילתית אלא זה להעמיד לה את האפשרות שהיא תוכל להסיע.
משה גפני: זה דומה לרכבת הקלה.
משה גפני: זה מעודד את התחבורה הציבורית וזה בעצם תחבורה ציבורית מאוד יעילה.
יהודה אלבז: אני אתן לך דוגמה חיה של BRT השרון שכולם מסכימים שצריך לעשות אותו.
יהודה אלבז: מדובר מכפר סבא להרצליה דרך רעננה, מכאן לתל אביב דרך כביש 2.
יהודה אלבז: כולם מסכימים שצריך לעשות אותו אבל העמיסו על הפרויקט הזה כל כך הרבה תנאים.
יהודה אלבז: הרשויות המקומיות.
יהודה אלבז: קודם כל, עוד לא חותמים על הסכם.
משה גפני: מר ברזילי, תשובה.
יהודה אלבז: מעמיסים על הפרויקט הזה כל כך הרבה מטלות.
גבי ברזילי: אחריותו של ראש רשות לוודא ולוודא לעצמו כאחראי על התושבים שלו, שפרויקטים מהסוג הזה לא יהיו אחרי כן בכייה לדורות.
גבי ברזילי: אי לכך הוא חייב לראות את כל התמונה ולא רק את התמונה הצרה של הפרויקט עצמו.
גבי ברזילי: אם הוא מניח שזה לא ישמש את התושבים שלו או שיפגע בהם, הוא פועל כך.
משה גפני: מר אלבז, אני רוצה לסיים את הדיון בעניין הזה.
משה גפני: אני מבקש אם אתה יכול להעביר לנו פנייה שלך לרשויות שם, לרעננה, כפר סבא והרצליה, הרשויות בהן זה תלוי.
משה גפני: אני רוצה לדעת את התשובה.
משה גפני: אני מבקש שאתה תפנה לראשי הערים לקבל את ההתייחסות שלהם לעניין הזה.
משה גפני: אם אכן יתברר שמר דולב צודק שרוצים להעמיס על זה עוד דברים אחרים, השלטון המקומי יעמוד כאן במצב ואני אפנה לראשי הרשויות שם ואני אומר להם שאני אומר לתושבים שהם לא רוצים תחבורה ציבורית אלא הם רוצים להרוויח כסף על דברים אחרים.
משה גפני: אם אכן יתברר שמשרד האוצר לא צודק ומשרד התחבורה לא צודק, נדבר עם שני השרים, אבל אני חושב שזה דבר מאוד פשוט.
משה גפני: אנחנו נראים עכשיו כמו חלם.
משה גפני: אם זה אכן נכון שהפרויקט הזה הוא פרויקט יעיל, הוא לא יגרום לחפירות במרכזי הערים והוא יעשה בעצם תחבורה ציבורית נגישה, טובה וקלה, ולפי דעתי אפילו יחסית זולה, אם רוצים להרוויח על זה על דברים אחרים, זאת כמעט שערורייה.
גבי ברזילי: להאשים ראשי ערים כמו יעל גרמן, נחום חופרי ויהודה בן חמו, זה ממש לא מן העניין.
משה גפני: אחד מהם אני מאשים ושניים לא.
משה גפני: אני לא אמרתי אחת.
משה גפני: אמרתי על כל השלושה בשווה.
משה גפני: אחד אני מאשים וזה יכול להיות אישה או גבר.
גאלב מג'אדלה: אני לא מסכים אתך.
גאלב מג'אדלה: היא אישה טובה.
משה גפני: ממש לא אמרתי עליה.
משה גפני: אחד מהשלושה, אבל נעזוב לרגע את הבדיחות שלי.
משה גפני: אני הולך לקחת את העניין הזה ברצינות.
גבי ברזילי: תשאלו אותם ישירות.
משה גפני: לא נשאל ישירות.
משה גפני: אני לא רוצה לשאול סתם באופן ערטילאי.
משה גפני: אני לא עוסק בעניין הפילוסופי הזה.
משה גפני: יש כאן דבר מאוד טכני.
משה גפני: בשבוע הבא אנחנו גם מקיימים דיון על הנושא של הרשויות המקומיות, על השלטון המקומי, ואנחנו נעקוב אחרי העניין הזה ונראה מי צודק.
משה גפני: אם ראשי הרשויות, שלושת ראשי הרשויות האלה ששניים מהם הם מאוד רציניים וקשה לי להאמין שהם עושים מניפולציות על גב התושבים, לגבי אחד אני לא יודע ולכן אני לא יכול להגיד בוודאות, אם אכן יתברר כך, נקרא אותו לסדר.
גבי ברזילי: אשמנו.
גבי ברזילי: אם אכן יתברר כך, אשמנו.
משה גפני: לא אשמנו.
משה גפני: יש תושבים.
משה גפני: אני גם יכול להבין.
משה גפני: אני משוכנע שהאמת היא אי שם באמצע כי אני יודע שלשלטון המקומי יש הרבה מאוד תלונות נגד משרד התחבורה והרבה מאוד תלונות נגד משרד האוצר וחלקן אפילו צודקות אבל אי אפשר לעשות מדבר לדבר, אי אפשר להקיש מזה על כל הנושאים האחרים.
משה גפני: משל למה הדבר דומה?
משה גפני: לי יש תלונות על משרד התחבורה, על ההנחה לתלמידי ישיבות, אז אני לא אסייע למשרד התחבורה בכל הדברים האחרים שקיימים?
משה גפני: אני מנתק בין מה התלונה שיש לי לבין רצוני לעזור לכלל האוכלוסייה וזה גם ראשי הרשויות צריכים לעשות.
משה גפני: יש לך עוד משהו להוסיף?
משה גפני: אלא אם כן מר דולב ירצה להוסיף משהו, ואם לא, אז זה בסדר.
משה גפני: אתה הצלת את ההעברות של היום.
יהודה אלבז: הערה קטנה לגבי התדירות בתחבורה הציבורית בשעות הפעילות היותר מאוחרות.
יהודה אלבז: אני רוצה לציין שאחת המטלות שלנו ברה-ארגון בתל אביב הוא דווקא תגבור התחבורה הציבורית בשעות השפל, בשעות הערב.
קריאה: זה לא קורה.
יהודה אלבז: זה יקרה ב-1 ביולי.
משה גפני: לא דיאלוג.
משה גפני: אנחנו חייבים לסיים את הדיון.
משה גפני: אני מבקש להודות לכל המשתתפים בדיון החשוב הזה.
משה גפני: הנושא של התחבורה הציבורית הוא איננו נושא של ועדת הכספים אלא הוא נושא של ועדת הכלכלה.
משה גפני: אני לא מתכוון לקחת מהם את הדיון בעניין הזה.
משה גפני: יש כאן פרויקטים שנוגעים לתקציבים מבחינה כספית.
משה גפני: אחרי הפרויקט שעלה כאן, גם הנושא של ההצעה של תחבורה חינם לפרק זמן מסוים, אני מציע לא להוריד את זה מסדר היום.
משה גפני: זה בכל אופן נושא שראוי לבחינה, במיוחד כאשר עושים שינויים דרמטיים.
קריאה: אולי לציבור הגמלאים.
משה גפני: לציבור הגמלאים, בסדר.
משה גפני: אני מבקש לגבי הפרויקט הזה של רעננה, כפר סבא והרצליה, לעקוב אחרי העניין הזה.
משה גפני: משרד התחבורה הוא בעל הבית לנושא, ואני לא מאמין שאמרתי את המשפט הזה.
משה גפני: אם אתה יכול בבקשה להעביר למנהל הוועדה את התכתובת בעניין כדי שנדע איפה זה עומד.
משה גפני: אני אפנה לשלושת ראשי הרשויות.
משה גפני: אני רוצה לבחון את העניין מכיוון שזאת הצעה שבאמת היא הצעה מעשית שאפשר ללכת עליה ואתם רוצים ללכת עליה.
משה גפני: במקביל אני מבקש ממך – שלא ישמעו - לבדוק עוד הפעם את הנושא של תלמידי ישיבות.
משה גפני: זה דבר שהוא עוול.
משה גפני: באמת עוול.
משה גפני: אתם לא יכולים לעמוד מהצד.
גאלב מג'אדלה: הוא לא שומע.
יהודה אלבז: שומע.
משה גפני: הוא שומע.
משה גפני: אחרון האנשים שיש לי טענות אליו זה יהודה אלבז.
משה גפני: הוא שומע והעברנו ביחד גם כמה פרויקטים שנוגעים לכלל הציבור, כך שאני לא יכול לבוא בטענות.
משה גפני: אתה יודע שאם הייתי בא בטענות, כבר היו צעקות.
משה גפני: אני עושה הפסקה של חמש דקות ומבקש לקרוא לשר.
ניצן הורוביץ: הוא התנצל ואמר שיגיע תוך כמה דקות.
גאלב מג'אדלה: מה עם הסעיף שלי?
משה גפני: הצעת חוק השקעות משותפות?
משה גפני: הוא אחרי הסעיף הזה.
גאלב מג'אדלה: לא, סליחה, אני מצטער.
גאלב מג'אדלה: בסדר היום אנחנו מופיעים בשעה 10:00.
גאלב מג'אדלה: אני הייתי יושב ראש ועדה.
גאלב מג'אדלה: אתה יכול לשנות את סדר היום.
משה גפני: אני לא משנה שום דבר.
גאלב מג'אדלה: זה התפרסם לשעה 10:00 ודחיתם ל-11:00.
משה גפני: לא דחינו שום דבר.
משה גפני: ראלב, לא דחינו.
גאלב מג'אדלה: מתי אתה דן בו?
משה גפני: אני חושב שהדיון הזה ייקח רבע שעה.
משה גפני: לא היה שום שינוי בסדר היום של היום.
משה גפני: הישיבה הופסקה בשעה 11:15 וחודשה בשעה 12:00
משה גפני: אני מחדש את ישיבת הוועדה.
משה גפני: אני מקדם בברכה את השר להגנת הסביבה.
משה גפני: אדוני השר, שלום וברכה, אני מודה לך שאתה משתתף אתנו בדיון החשוב הזה.
משה גפני: פנייה תקציבית מספר 247 – התקשרויות עם רשויות מקומיות להפרדת פסולת מדובר על הקצאת הרשאה של 351 מיליון שקלים, שזה סכום מאוד גדול, שמגיע מהיטל ההטמנה.
משה גפני: אנחנו ביקשנו לקיים על זה דיון.
משה גפני: ראשית, מדובר על סכום גדול, ושנית, היו לנו כמה שאלות ואני שמח על שאתה נמצא כאן אדוני השר כדי להשיב עליהן.
משה גפני: מדובר על מספר מצומצם של רשויות בהן הפרויקט הזה יוצא לדרך.
משה גפני: ראשית, אנחנו רוצים לדעת על הפרויקט עצמו, אנחנו רוצים לדעת האם הרשויות האלה הן הרשויות שרק בהן זה יתבצע ואצל אחרים זה לא יתבצע ולדעת מי הן.
ציון פיניאן: ומה דינן של רשויות מקומיות אחרות שירצו להצטרף.
משה גפני: האם אלה רק הרשויות האלה, כי מה שיקרה זה שאם נאשר את זה כמו שזה, אחרי כן רשות מקומית, למשל ירושלים, תרצה להשתתף אבל זאת לא רק ירושלים אלא הרבה ישובים.
משה גפני: אדוני השר, בבקשה, הבמה לרשותך.
גלעד ארדן: אני קודם כל מודה לך שביום הסביבה אתה שם את הנושא הזה על סדר היום כיוון שבלי להפריז, זאת גולת הכותרת מבחינתי של המשרד בשנים הנוכחיות ואני אסביר למה.
גלעד ארדן: המשרד בחר את תחום הפסולת והמחזור כתחום המרכזי בשנים האלה מתוך הבנה והחלטה שאם רוצים שהציבור ישתתף בשינוי התנהגות לטובת ההגנה על הסביבה ויחוש גם איך הופכים מפגע סביבתי כמו פסולת למשאב כלכלי, כי הפסולת שלנו, הזבל שווה זהב.
גלעד ארדן: היום אנחנו מתייחסים אליו כמפגע, מפנים אותו באופן פרימיטיבי, משלמים להמון משאיות שמזהמות ומסיעות אותו למטמנות ברחבי הארץ, המטמנות האלו תופסות שטח, מזהמות את מי התהום ופולטות גזי חממה.
גלעד ארדן: במקום זה, פשוט אפשר היה להשתמש בפסולת הזאת, בין אם זה לדשן בחקלאות, מהפסולת האורגנית, משאריות המזון, בין אם זה להפקת אנרגיה כאשר אפשר היום לעשות חשמל נקי יותר מאשר מפחם, מהתסיסה של הפסולת.
גלעד ארדן: מי שלא יודע, מפעל אופיס טקסטיל שרואים אותו באילון בצד של אזור, לא מחובר לרשת החשמל.
גלעד ארדן: כל החשמל שלו הוא מהגז ששואבים מהפסולת ההיסטורית שתוססת לה בחיריה.
גלעד ארדן: שואבים, מעבירים, מייצרים ביו גז ומזה צורכים חשמל.
גלעד ארדן: או שאפשר בעצם לקחת את חומרי הגלם של האריזות, הפלסטיק, המתכת, הקרטון, ולהשתמש בהם שימוש חוזר ואפילו הולם עם הציווי בל תשחית.
גלעד ארדן: אין צורך להשחית ולפגוע עוד במשאבי הטבע אם יש טכנולוגיות היום להשתמש שוב על ידי מחזור באותם חומרי גלם.
גלעד ארדן: לכן, כדי להשיג מקסימום של מחזור, אנחנו רוצים ליישם במדינת ישראל מה שיישמו במדינות המתקדמות בעולם.
גלעד ארדן: לצערי אנחנו כאן בפיגור של עשר-עשרים שנים וזה אומר שכדי למקסם את מה שאמרתי ולהפיק מהפסולת את המקסימום, חייבים להפריד את הפסולת כבר במקום.
גלעד ארדן: כלומר, כבר בבתי התושבים צריך לעשות הפרדה ואנחנו בחרנו הפרדה שהיא מינימאלית ולא כמו במדינות מאוד מתקדמות, שם האזרחים מתבקשים להפריד לחמישה או לשישה זרמים, בין זכוכית חומה לזכוכית ירוקה.
גלעד ארדן: אמרנו שנלך על ההפרדה הבסיסית – רטוב, יבש.
גלעד ארדן: לאזרח יהיו שני פחים בביתו וגם ברחוב, בפח האחד הוא ישים את כל שאריות המזון.
גלעד ארדן: דרך אגב, זה פח שהוא הרבה יותר קטן כי הנפח של שאריות המזון – אני מזמין כל מי שרוצה לראות את זה לביתי כי אנחנו כבר מפרידים הרבה זמן – כאשר אתה שם בנפרד רק את הרטוב, את המזון, מספיק לך פח קטן של ארבעה ליטרים שאפשר לשים אפילו על השיש ולוקח לו שבוע להתמלא כי כמעט אין לזה נפח.
גלעד ארדן: כל הפסולת היבשה שעד היום גם הייתה בפח, תהיה לחוד.
גלעד ארדן: עד היום מדינת ישראל עסקה בעיקר בבקבוקים קטנים אבל זאת הייתה טעות.
גלעד ארדן: לצורך כך חוקקנו את חוק האריזות שבעצם מטיל על התעשייה את החובה בהדרגה לאסוף מאותם פחים יבשים את כל האריזות שהם משווקים כדי להרוויח כסף, של הקוטג', של המילקי, של השמפו, של חומר הניקוי וכל דבר שנמצא באריזה שהיא ברת מחזור, בין אם היא פלסטיק, זכוכית, מתכת וכולי.
גלעד ארדן: כדי ליישם את התהליך הזה, אנחנו רוצים לסייע לרשויות המקומיות לעבור ממצב של פח אחד בכל בית לשני פחים.
גלעד ארדן: נבנתה תוכנית עם חברות ייעוץ כלכלי שנועדה לתמרץ את הרשויות המקומיות והתוכנית הזאת כוללת סיוע במספר פרמטרים.
גלעד ארדן: רשויות חזקות מקבלות שבעים אחוזים ורשויות חלשות מקבלות תשעים אחוזים בחלק מהמרכיבים.
גלעד ארדן: גם לרכש הפחים לאזרח הביתה, לרכש הפחים הנוסף, התוספתי לחדר האשפה של הבניין, גם תקציב לחינוך, הסברה והטמעה לציבור, גם תקציב, אפילו אם צריך להרחיב חלק מחדרי האשפה של הבניינים, לשיפוץ.
גלעד ארדן: גם תקציב למשאיות.
גלעד ארדן: אני לא רוצה להציג כאן מצג שווא.
גלעד ארדן: הכסף הזה הוא לא בא מהאוצר אלא הוא בא מהרשויות המקומיות עצמן.
גלעד ארדן: הן משלמות היטל הטמנה, שזה על פי החוק שנחקק בכנסת לפני ארבע שנים.
גלעד ארדן: החוק קובע שעל כל טון שהן שולחות להטמנה, הן צריכות לשלם היטל וכל ההיטל הזה מצטבר בקרן הניקיון שהחוק קובע את ההרכב שלה והקרן קובעת מה ייעשה עם ההיטלים הללו, כאשר החוק אומר שצריכים בעזרת ההיטל הזה לתמרץ חלופות להטמנה.
משה גפני: קרן הניקיון הוקמה לפני הרבה שנים.
גלעד ארדן: נכון, אבל יש בה כמה חשבונות נפרדים.