GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלעד ארדן: החשבון הספציפי הזה הוא בעקבות התיקון שהתקבל.
משה גפני: זה היה עוד כשאני הייתי יושב ראש ועדת הפנים.
גלעד ארדן: נכון, אבל יש כמה חשבונות.
גלעד ארדן: יש חשבון אחד של קנסות בגלל אי עמידה ביעדי מחזור הבקבוקים למשל ויש חשבון נפרד.
משה גפני: אגב, לפי מה שאתה מתאר עכשיו, אני באמת רוצה לדעת באיזה רשויות מדובר.
גלעד ארדן: אתה תדע.
משה גפני: זה מתחיל למצוא חן בעיניי.
משה גפני: למה עיריית ירושלים לא ביקשה?
גלעד ארדן: יש ניהול מאוד טוב של עיריית ירושלים והם בטח ידעו לך לענות לך.
גמי ברזילי: יותר לנו להסביר?
משה גפני: כן, יותר לכם, אחרי שאני אשמע באיזה רשויות מדובר.
גמי ברזילי: אני אסביר.
משה גפני: יכול להיות שאני אהיה מרוצה מכאלה שלא נמצאים.
גלעד ארדן: קודם כל אדוני היושב ראש, לא על בני האדם נאמר טרם יקראו ואני אענה, ולכן מי שלא ביקשה, לא הייתה יכולה לקבל.
גלעד ארדן: זה רק הקדוש ברוך הוא יכול לעשות ולא אני ולא בני האדם.
משה גפני: השאלה מה יהיה בהמשך.
גלעד ארדן: אני כאן אתן התחייבות מאוד מאוד חדה וברורה לגבי הנושא הזה.
גלעד ארדן: אני רוצה להסביר גם – וזה בצער רב – שבגלל מגבלות משפטיות, גם אם חפצה נפשי מאוד להעמיד תמיכה לרשות מקומית ספציפית, בין אם זה משיקולים ענייניים או לא ענייניים, רחמנא ליצלן, היום אני לא יכול לעשות את זה.
גלעד ארדן: כל סכום שהמשרד מקצה, הוא חייב לקצות בעזרת קולות קוראים כאשר בקול הקורא הוא מאפשר לכל הרשויות להתמודד באופן שוויוני על אותה הקצאה.
משה גפני: אפשר לקבל רשימה?
משה גפני: אני במתח.
משה גפני: כל משפט השר אומר גורם לי למתח עוד יותר גדול.
גלעד ארדן: לא רצינו להפיץ את זה.
גלעד ארדן: אני אמרתי למשרד שכמובן היושב ראש וחברי הכנסת יכולים לקבל את זה, אבל לא רצינו להפיץ את זה מראש כי זה עוד לא פורסם ולא ניתנו ההודעות.
גלעד ארדן: זאת לא רשימה סופית שאומרת שאחרות לא תקבלנה.
גלעד ארדן: אם יורשה לי, אני אסביר.
גלעד ארדן: התזרים שאנחנו מעריכים – לא אנחנו אלא גם האוצר, גם הנהלת הקרן וחברה כלכלית ששכרנו לנושא הזה – מראה שהקרן הזאת בשלוש השנים הבאים, יהיו בקופתה מיליארד וחצי שקלים.
גלעד ארדן: אדוני שמע?
משה גפני: מיליארד וחצי שקלים.
משה גפני: מאז אני יושב ראש ועדת הכספים התרגלתי לכך שמיליארדים לא עושים עלי רושם.
גלעד ארדן: עלי הם עושים.
ציון פיניאן: אני רואה שיש כאן לא רק רשויות חזקות אלא גם רשויות שהן לא חזקות.
משה גפני: כן, אני רואה.
משה גפני: מה המתווה?
גלעד ארדן: צריך להבין שמדובר כאן במשהו מאוד חדשני, מאוד קשה להטמעה ומאוד קשה לשכנע ולרתום רשות מקומית לתהליך כזה שבו אתה רוצה לראות בסופו של דבר את כל הרשות המקומית.
מגלי והבה: אין אפילו ישוב אחד מבני מגזר המיעוטים.
משה גפני: השר מסביר.
מגלי והבה: אני מרגיש עכשיו שאני במדינה שלא שייכת לי.
מגלי והבה: ברשימה הזאת – שר צעיר, שר מכובד שכל היום קורא לשוויון – אין ישוב ערבי אחד, לא דרוזי ולא צ'רקסי.
מגלי והבה: מה עם השוויון?
ציון פיניאן: אבל זה לא תלוי בשר.
מגלי והבה: לא, לא תלוי בשר.
מגלי והבה: זה תלוי במדיניות ובסדר העדיפויות.
מגלי והבה: זה תלוי באפליה ובגזענות וזה מה שאני יכול להגיד לכם.
מגלי והבה: בושה וחרפה.
מגלי והבה: אני אתמול עמדתי מול שלושים מדינות להגן על מדינת ישראל.
מגלי והבה: אתם יודעים על זה?
מגלי והבה: על זה שמאשימים אותנו בכך שאנחנו גזעניים, אבל אתם מוכיחים לי שיש גזענות ומקבלים החלטות נגד ממשלת ישראל.
מגלי והבה: אתה רוצה שאני אשתוק ואני אמשיך לומר שהכל יפה והכל טוב.
ציון פיניאן: זה לא תלוי במשרד אלא ברשות.
גלעד ארדן: כיוון שהואשמתי בגזענות וגם בכך שאני צעיר, בעיה שמשתפרת כל יום, אני חייב לומר לחבר הכנסת והבה, ואני באמת אנסה לענות בצורה הכי מאופקת, שאני סבור שהוא לא מכיר את הנושא לעומק.
גלעד ארדן: יש הנחיה ברורה וחד משמעית למשרד שלי לתת עדיפות והקצאת תקציבים בכל התחומים הסביבתיים ליישובי המיעוטים, לישובים חרדים, לישובים בהם צריך להדביק פערים תשתיתיים וגם חינוכיים של שנים רבות והפערים האלו קיימים באשמת ממשלות ישראל לדורותיהם.
גלעד ארדן: המקרה הזה הוא לא המקרה הנכון לתקוף אותנו.
גלעד ארדן: אתה תוכל לראות שיוצאים מהמשרד קולות קוראים ספציפיים כדי לעזור לישובים חלשים לפנות מפגעי פסולת ולעשות הרבה מאוד דברים אחרים.
גלעד ארדן: במקרה הזה, זה לא תלוי בי אלא זה תלוי בהנהגת הישוב והאם היא מחליטה שהיא רוצה או לא רוצה לבקש כרגע תקציב לנושא הזה.
גלעד ארדן: אני בהחלט מקבל את האמירה שלך ואני חושב שהממשלה – כל ממשלה – חטאה בעניין הזה ולא עשתה מספיק העדפה מתקנת ליישובי המיעוטים, ודרך אגב, לא רק דרוזים, גם ערביים, בדואים וצ'רקסים, על פערים תשתיתיים של שנים רבות, וזה לא משנה לי וזה לא מעניין את הנכד אם סבא שלו נלחם נגד היהודים או לא נלחם נגדם, לנכד מגיע במסגרת זכויות האדם והאזרח שלו לקבל בדיוק את אותם תנאים.
גלעד ארדן: אני אומר לך שזה לא המקרה.
גלעד ארדן: אם תתנו לי להסביר, אתה תבין למה אני מתכוון.
גלעד ארדן: כאן מדובר במהלך התחלתי שהיה נועד למצוא את הישובים שמוכנים להתחייב להפוך את העיר שלהם לעיר שמפרידה פסולת במקור, שזה דבר מאוד מאוד קשה ושאפתני.
גלעד ארדן: נבנתה כאן חבילת הטבות שבאופן עקרוני בהתחלה הוקצב לה בהנהלת קרן הניקיון 200 מיליון שקלים.
גלעד ארדן: אגב, אם הייתי עומד באותה הקצאה, בכלל לא הייתי צריך להגיע לוועדת הכספים, אבל מה שקרה זה שחבילת הסיוע הזאת שיש בה סיוע ברכש פחים, סיוע בחינוך והסברה לכל הנושא של הפרדת הפסולת במקור, הצליחה יותר ממה שציפינו והרבה יותר רשויות הגישו, עד כדי כך שסך הבקשות היה 600 מיליון, סך הבקשות שעמדו בדרישות התוכנית היו 485 מיליון, והכסף הוא לא כולו ברשותנו כי את היטל ההטמנה גובים בהמשכים.
גלעד ארדן: לכן היינו צריכים לבקש הרשאה להתחייב מהאוצר ואנחנו גם צריכים להגיע לוועדת הכספים.
גלעד ארדן: אני חשבתי שכיוון שהמדינה רוצה כמה שיותר להגיע למצב של הפרדת פסולת במקור, כל מי שביקש ועומד בתנאי הסף יקבל.
גלעד ארדן: יש כאן עוד רשויות שעומדות בקריטריונים, לדעתי עוד כעשרים רשויות, שמבחינתנו אנחנו יכולים לתת להן.
גלעד ארדן: אגף התקציבים לא הסכים לזה.
גלעד ארדן: הם כאן.
גלעד ארדן: תשאל אותם.
גלעד ארדן: לאחר מאבק של כמה חודשים ובינתיים הכסף מתעכב ואף רשות לא מקבלת כלום, הסכמתי בלית ברירה שבשלב ראשון יצאו התחייבויות בהיקף של 350 שקלים.
משה גפני: לחמש שנים?
גלעד ארדן: שלוש שנים.
גלעד ארדן: קודם כל, בתוכניות האלו יש אבני דרך ואם מישהו לא עומד באבן הדרך, ההקצאה שלו מתבטלת - זה הסיכום שלנו עם האוצר – ואז נכנסת הבאה בתור.
גלעד ארדן: יש כאן עשרים רשויות שאתם לא רואים אותן, אלה שלא מקבלות.
גלעד ארדן: שאלת אותי לגבי ירושלים.
גלעד ארדן: בחודשיים הקרובים אנחנו נפרסם הקצאה כספית נוספת שמיועדת, בין אם זה לרשויות גדולות יותר, וננסה למצוא דרך לסייע לרשות חלשה שרוצה ללכת למהלך כל כך מתקדם ואנחנו יכולים להקצות לה, על פי ההסכמה עם החשב הכללי, עד 95 אחוזים מהעלויות.
גלעד ארדן: אני אומר שוב לחברי חבר הכנסת והבה, אם ההנהגה של הציבור הדרוזי או ראשי הרשויות לא ייגשו לקולות האלו ויבקשו את הכסף, שוב, אנחנו בהחלט מסייעים להם בתקציבים אחרים, כי הם לצערי בהרבה מקומות לא מתמודדים עוד עם השלב הזה אלא מתמודדים עם השלב שצריך לטפל קודם ולדאוג שיהיו תשתיות ראויות.
מגלי והבה: שקודם יהיה ביוב.
גלעד ארדן: כן, שיהיה ביוב, שיהיה מתקן שאפשר יהיה לרכז אליו את הפסולת, בין אם היא מופרדת ובין אם היא לא מופרדת, ואנחנו כן עוזרים להם בעניין הזה.
גלעד ארדן: לפני כחודשיים פרסמנו קול קורא, חוץ מבית שאן, כל הרשויות שקיבלו שם תקציב, היו רשויות של מיעוטים.
גלעד ארדן: לא הייתה רשות אחת, חוץ מבית שאן, שהיא לא רשות של מיעוטים.
משה גפני: ראש מועצת בין ג'אן.
מגלי והבה: הוא גם יושב ראש הפורום.
גמי ברזילי: שאלת לגבי ירושלים.
גמי ברזילי: רציתי להעיר שהכסף הזה אמור להיות משולם באמצעות קולות קוראים שהרשות המקומית נענית להם והיא עומדת בהם או לא עומדת בהם.
משה גפני: כן, השר אמר את זה.
גמי ברזילי: הקול הקורא הראשון דיבר על תקופה של שלוש שנים שבשלוש השנים האלה הרשות המקומית מתחייבת להגיע למצב של הפרדה מלאה.
גמי ברזילי: הרשויות הגדולות דוגמת תל אביב וכולי הגיעו למסקנה שהן לא תוכלנה לעמוד בהתחייבות לשלוש שנים להגיע למצב אליו שואף המשרד.
גמי ברזילי: אי לכך הם לא ניגשו לקול הקורא של השלוש שנים שהתוצר שלו מונח כרגע לפני היושב ראש וקיימת היום הידברות והכנה במשרד לקול קורא של שבע שנים וקול קורא כזה כן יאפשר לרשויות גדולות להיענות לו ולהגיש את הבקשות שלהן.
גמי ברזילי: אני מניח שירושלים לא ניגשה לקול הקורא הזה משום שעיר כל כך גדולה כמו ירושלים לא יכולה להתחייב לעמוד בהפרטה תוך שלוש שנים.
משה גפני: אבל למה ישובים קטנים יותר לא ניגשו?
גמי ברזילי: זאת שאלה.
משה גפני: זאת השאלה שמרחפת כאן.
משה גפני: למשל, מה שאמר חבר הכנסת מגלי והבה.
גמי ברזילי: הרשויות במצב סוציו אקונומי או במצב כלכלי שהן מתמודדות בבעיות של כמעט קריסה מבחינת היכולת הכלכלית שלהן, הן מנסות לשלם משכורת בחודש הבא לעובדים שלהן, וברור שהנושא לא היה בראש העדיפויות שלהן.
משה גפני: איך אופקים בפנים?
גמי ברזילי: זה כמו שהשר אמר.
גמי ברזילי: זה שיקול של הנהלת הישוב, האם להצטרף או לא להצטרף ברגע זה.
משה גפני: גם אשדוד בפנים.
משה גפני: ראש מועצת בית ג'אן, מר קבלאן.
ביאן קבלאן: תודה.
משה גפני: לפני שאתה אומר מה שאתה רוצה לומר, אתה יכול לומר אם אתה מכיר את הקול קורא הזה?
משה גפני: הכרת אותו?
ביאן קבלאן: אני מכיר את הקול קורא.
משה גפני: ולא ביקשת.
ביאן קבלאן: ביקשתי ונדחיתי כי אין לי תוכנית.
ביאן קבלאן: פניתי לחברה הכלכלית שתעשה תוכנית עבורי.
גלעד ארדן: אמרו שאני שר בקיא, אבל אני לא בקיא במאתיים הבקשות.
משה גפני: יכול להיות כאלה שביקשו ונדחו?
מגלי והבה: תשמע אותו.
משה גפני: נשמע אותו ואחר כך אני מבקש מכם תשובה.
ביאן קבלאן: אדוני היושב ראש, מי שאין לו תוכנית מאושרת ומי שמממן את קיום התוכנית, אלה הם המחוזות במשרד לאיכות הסביבה.
ביאן קבלאן: מי שאין לו תוכנית מאושרת, חבל לו לגשת לקול קורא.
ביאן קבלאן: זאת התשובה שקיבלתי.
משה גפני: אין לך תוכנית מאושרת?
ביאן קבלאן: אין לי תוכנית מאושרת.
משה גפני: אתה מעוניין להצטרף לזה?
ביאן קבלאן: בוודאי שאני מעוניין וגם הייתי בכנס שנערך בתל אביב בשנה שעברה.
ביאן קבלאן: הזמנתי את השר לפני שלושה חודשים והבטיחו לו שאני אקבל תשובה, אבל עד עכשיו הוא לא בא.
גלעד ארדן: אני מתחייב לבוא לבית ג'אן.
גלעד ארדן: אני אומר את זה לפרוטוקול.
משה גפני: כבר יצא לך משהו.
ביאן קבלאן: אהלן וסהלן.
ביאן קבלאן: אנחנו מבקשים.
ביאן קבלאן: אמרו לי תוך חודשיים לפני ארבעה חודשים.
משה גפני: אומר ראש מועצת בית ג'אן שהוא רוצה להצטרף, הוא הגיש בקשה, ולמה הוא לא בעניין?
ניצן הורוביץ: כמו שאר השר.
משה גפני: לא, מה שאמר השר שמענו.
משה גפני: עכשיו תגידו אתם.
משה גפני: למה הוא לא בפנים?
ניצן הורוביץ: זה נובע מתשובת השר ואני אפרט אותה.
ניצן הורוביץ: התהליך הזה של רשות לעבור מטיפול רגיל בפסולת לטיפול והפרדה במקום, הוא תהליך מאוד מאוד בעייתי.
ניצן הורוביץ: הרשות צריכה להחליט שהיא לוקחת על עצמה את המשימה הקשה הזאת.
ניצן הורוביץ: זה אומר לשנות את ההסכמים עם קבלני פינוי, זה אומר להשקיע כספים כי התמיכה שלנו היא בין חמישים אחוזים לתשעים אחוזים, שוב, בהתאם למדד הסוציו אקונומי.
ניצן הורוביץ: גם בקול קורא הזה אנחנו נותנים עדיפות לרשויות בפריפריה ורשויות חלשות, אבל עדיין הרשות צריכה לשנות אצלה תהליכים, להשקיע כספים ולעבור תהליך מאוד מאוד עמוק, כולל הסברה לתושבים.
משה גפני: אתה אומר לי שמגדל העמק נכנסה לתהליך הזה?
ניצן הורוביץ: כל הרשויות שנכנסו התחייבו לעשות את זה בפרקי הזמן שהיו בקול קורא.
משה גפני: אתה מסכים לעשות את זה?
ביאן קבלאן: אני מתחייב לעשות כל שינוי שישרת את העניין.
משה גפני: אני מבקש לעקוב אחרי בית ג'אן.
משה גפני: אמרת שתוך חודשיים אפשר להגיש בקשה?
משה גפני: מתי מגישים בקשה ?
ניצן הורוביץ: אנחנו אמורים בחודשים הקרובים לפרסם קול קורא.
משה גפני: חודשים זה הרבה זמן.
משה גפני: חודשיים, עשרה חודשים, 19 חודשים.
ניצן הורוביץ: אני מניח שסדר גודל של עד ארבעה חודשים.
גלעד ארדן: למה כל כך הרבה זמן?
ניצן הורוביץ: מהניסיון זה הזמן שזה לוקח.
ניצן הורוביץ: אפשר לנסות לקצר.
ביאן קבלאן: אדוני יושב ראש הוועדה, לא צריך להסתפק ולהוציא רק קול קורא.
ביאן קבלאן: גם אנשי המשרד אנשי המקצוע, צריכים ללוות את הרשויות ולסייע להן במציאת פתרון.
משה גפני: אנחנו נעקוב אחרי בית ג'אן.
משה גפני: האמת היא שזה צורם גם לי, אף על פי שאני הבנתי את דברי השר.
משה גפני: זה צורם שמדינת ישראל עושה הליך כזה חדשני ואין בה ישוב ערבי.
משה גפני: צריך שיהיה לכם אינטרס גם אם זה קשה לו ללוות.
משה גפני: תחליטו על מישהו אחר ולא עליו.
משה גפני: אני כמובן לא מבקש ישוב חרדי כי החרדים הם אזרחים סוג ג' ועליהם אני לא מדבר, אבל הערבים שהם רק סוג ב', צריך לעזור להם.
משה גפני: אם הייתם יכולים לקחת גם ישוב חרדי וללוות אותו, גם היה טוב.
משה גפני: אם תגיעו לרמה ג'.
גלעד ארדן: אני רוצה שוב לנסות להסביר משהו.
גלעד ארדן: אנחנו מאוד רוצים.
גלעד ארדן: אין דבר שיותר ישמח אותנו מאשר שישובים של דרוזים או חרדים יבקשו הקצאה תקציבית גם לנושאים כאלו.
גלעד ארדן: למשרד יש המון קולות קוראים והוא מחלק כל הזמן כספים.
גלעד ארדן: אם מישהו לא ניגש, אני בבעיה כי אני לא יכול להקצות לו כסף אם הוא לא מבקש אותו.
גלעד ארדן: אני מתחייב כאן שבחודשים הקרובים, גג שלושה-ארבעה חודשים, יהיה גם קול קורא שמתאים באפיון שלו לרשויות גדולות ויהיה גם קול קורא שמתאים באפיון שלו לעודד רשויות חלשות יותר או של מיעוטים.
גלעד ארדן: הכלי בדרך כלל שלנו לעודד לגשת, הוא בכך שאנחנו משתתפים ב-90-95 אחוזים מהעלות והרשות משתתפת בדמי רצינות של חמישה אחוזים כי אחרת גם החשב הכללי לא מאפשר לנו להוציא קול קורא כזה.
גלעד ארדן: משפט אחרון.
גלעד ארדן: מדובר כאן ב-350 מתוך מיליארד וחצי.
גלעד ארדן: זה לא שעכשיו הלכנו והוצאנו את הכסף רק על החזקות.
גלעד ארדן: מדובר בחמישית בערך מהכסף.
גלעד ארדן: כאן מדובר על איך לפרוץ את הדרך כדי שיהיה מודל חדש בישראל של הפרדה במקור שכולם עכשיו ילכו בעקבותיו.
גלעד ארדן: הסיוע בעניין הזה, בהחלט אני מבין ומודע לכך שצריך עכשיו להינתן נקודתית ולחשוב איך מתאימים את זה לקריטריונים שיתאימו יותר, בין אם אלה רשויות גדולות או רשויות חלשות יותר.
משה גפני: אני מוכן להיות יועץ פוליטי שלך לצורך העניין הזה לכמה דקות.
משה גפני: אני אומר לך שההצלחה שלך בעניין הזה תימדד אם כל המגזרים באוכלוסייה, הרשויות השונות, תהיה להם לפחות נציגות.
משה גפני: אני גר בבני ברק ושם יש הפרדה.
משה גפני: לפני שאני הולך לתפילה בבוקר, אני לוקח אתי בקבוק פלסטיק ואני שם אותו במקום הנכון.
משה גפני: המודעות היום היא בכל האוכלוסיות במדינת ישראל.
משה גפני: אני חושב שהמשרד היה צריך לקחת כמה ישובים כאלה וללוות אותם.
מגלי והבה: אדוני היושב ראש, התפרצתי על השר ואני מקווה שהוא לא נפגע מכך שהוא צעיר, כי אני מתכוון לומר ששנינו גדלנו אצל אדם שכאשר היה חושב על ניצול תקציבים הוא חשב על כל אזרחי מדינת ישראל ועל כל יישובי ישראל לפני שאפילו דנו בתקציב, ואתה זוכר את זה היטב.
מגלי והבה: הוא היה אומר לתת לחלשים.
מגלי והבה: אני מדבר על אריק שרון ששנינו היינו עוזריו בשנים עברו.
מגלי והבה: צורם לי זה שאנחנו נתקלים עוד פעם – ולפי התוכניות שלך ולפי הכוונות שלך אני רואה שגם הפנמת מה שהיושב ראש אמר ומה שאני אומר, כי הרי כל היום אנחנו בוכים על המגזרים שלנו.
משה גפני: אנחנו סיכמנו שכאשר שנינו נהיה בשלטון, לא נקפח אותם.
מגלי והבה: ודאי שלא.
גלעד ארדן: אני מבין שזה עניין של זמן.
גלעד ארדן: אין לי אשליות בעניין הזה.
מגלי והבה: לכן אני אומר שאם אנחנו נראה שיש שינוי מגמה ויש התייחסות, וכי השוויון הזה יהיה בראש מעיינינו, לא אני ולא אחרים נצטרך להתפרץ ואני לא אומר את זה לשר הזה ולממשלה הזאת אלא לכל הממשלות ולכל השרים.
מגלי והבה: צריך להחדיר את הנושא הזה כך שכל אזרחי ישראל שווים ולא משנה אם אלה חרדים או ערבים או מישהו אחר.
מגלי והבה: זה בסדר העדיפויות שאנחנו חוזרים מדי פעם על אותה תקלה ועל אותו תקציב.
מגלי והבה: הרבה פעמים אתה קופץ אדוני ועוצר וגם אני עושה זאת בנושאים שהם בנפשנו.
מגלי והבה: לא יכול להיות שאזרחים לא יהיו מיוצגים בכל מקום ובכל הזדמנות ובהזדמנות שווה.
מגלי והבה: אני לא רוצה שייתנו עדיפות.
מגלי והבה: לטפל ברשויות החלשות, נמצאים כאן נציגי השלטון המקומי, ויש רשויות חלשות גם יהודיות, גם דרוזיות וגם ערביות.
מגלי והבה: ברגע שכולנו שווים, זה משנה את התמונה.
משה גפני: אני מברך את המשרד להגנת הסביבה, את השר גלעד ארדן, על התוכנית הזאת.
משה גפני: אני חושב שכפי שהצגת כאן שהרשימה הזאת של שלושים הרשויות שמופיעות ברשימה שנכנסו לתוכנית היא איננה רשימה סגורה כפי שחששנו במשך כל הזמן אלא מדובר על תחילת תהליך.
משה גפני: אנחנו מקשים להכליל בהמשך את כל האוכלוסיות, גם את הערים הגדולות כי גם תל אביב צריכה להיות בפנים וגם ירושלים.
גלעד ארדן: הרשויות האלה לא יקבלו יותר סיוע.
גלעד ארדן: זה נגמר בזה.
זהבה גלאון: אפילו אני רוצה לתמוך בזה.
משה גפני: אנחנו גם מבקשים שהמשרד ילווה כמה רשויות כאלה כדי שאכן אפשר יהיה להכליל את כולן בתהליך הזה.
משה גפני: אני חושב שזה תהליך מבורך.
משה גפני: אני מבקש לאשר את הפנייה התקציבית מספר 247.
משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 247 – אושרה פה אחד
מגלי והבה: אפילו אני בעדך.
משה גפני: כולם בעד.
משה גפני: יש לי שאילתא אליך היום ואני רוצה לנצל את זה שאתה כאן, על אנטנה בגן ילדים.
משה גפני: יכול להיות שקיבלת נתונים במשרד.
משה גפני: אני רק רוצה שתראה את התמונה הזאת לפני שאתה משיב לי.
משה גפני: תסתכל במה מדובר, גן ילדים ותראה איך נראית האנטנה.
משה גפני: אדוני השר, אני מאוד מודה לך.
גלעד ארדן: תודה רבה לכם חברי הכנסת.
משה גפני: על סדר היום הצעה לסדר היום (דיון מהיר) של חבר הכנסת מגלי והבה: הקצאת מגרשי בנייה לחיילים המשוחררים בני העדה הדרוזית.
משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן מחליף את היושב ראש בניהול הישיבה
ציון פיניאן: אנחנו ממשיכים את הישיבה.
ציון פיניאן: מגלי והבה, בבקשה.
מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני רוצה לפתוח בהערה לפרוטוקול וגם ליושב ראש הוועדה.
מגלי והבה: ברגע שמתחייבים על סדר יום, צריך לעמוד בו.
מגלי והבה: מצד שני, משרדי הממשלה שזומנו לכאן, אני רוצה לדעת האם נציגי האוצר, השיכון והמשרדים השונים אכן נמצאים.
מגלי והבה: אם המטרה היא לדון בסוגיה או בהצעה לסדר רק בינינו לבין עצמנו, אני חושב שלא השגנו את המטרה.
ציון פיניאן: משרד האוצר נמצא כאן?
ציון פיניאן: משרד האוצר הוזמן.
ציון פיניאן: משרד הבינוי והשיכון?
ציון פיניאן: את נציג המינהל אני רואה.
ציון פיניאן: עמותת אל צדק לא נמצאת.
ציון פיניאן: אריק ברמי, ראש ועדה קרואה ינוח-ג'ת.
ציון פיניאן: ביאן קבלאן נמצא.
ציון פיניאן: משרד ראש הממשלה?
ציון פיניאן: משרד הפנים?
ציון פיניאן: אני מבקש שיירשם בפרוטוקול שוועדת הכספים רואה בחומרה רבה את הזלזול של המשרדים הממשלתיים שהוזמנו לדיון, לא הגיעו ולא נוטלים חלק בנושא חשוב מאוד, במיוחד כאשר מדובר במגזר עם כל מה שקורא בנושא הקרקעות.
ציון פיניאן: ידידי, בבקשה.
מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני רואה את זה בחומרה רבה ואני מבקש שיצא מכאן מכתב.
מגלי והבה: כל היום אני מחכה לתקציבים שלהם ומצביע, עוזר ומסייע, אבל אני רואה בהתנהלות הזאת זלזול בנו, בוועדה, ובאנשים שהוזמנו.
מגלי והבה: זה אמור במיוחד לגבי המשרדים שיודעים שגם הם לא עומדים במה שמתחייב מהם מבחינת החוק ולא באים לישיבות.
מגלי והבה: לבעיית הדיור.
מגלי והבה: אנחנו יודעים מה המצב במדינה וזה משליך על מגזר שלא מקבל את השוויון שמגיע לו לאורך כל השנים וכשאנחנו מדברים על החלוקה מבחינת המגרשים לחיילים המשוחררים, כשאנחנו מדברים על בעיות התכנון, כשאנחנו מדברים על הבעיות התקציביות, כל הסוגיות האלה, כשאני בא ומעלה אותן כאן, אני מפנה אותן לבעיה אחת ויחידה מבחינתנו והיא שרוב הישובים הדרוזים, לא נעשתה בהם חלוקת מגרשים לחיילים המשוחררים ובחלקם זה כבר 10 שנים ובחלקם 15 שנים.
מגלי והבה: כאשר אנחנו מדברים על החיילים המשתחררים, משרד השיכון, מדינת ישראל צריכה להקצות להם את המגרשים בהתאם למספרם.
מגלי והבה: ההצטברות הזאת של אי חלוקה במשך השנים האלה גרמה לפערים רציניים.
מגלי והבה: כשאני מדבר היום על 13 רשויות מתוכן שש או שבע רשויות בהן לא הייתה חלוקה של מגרשים במשך עשר שנים, זה אומר דרשני.
מגלי והבה: ראינו את הדוגמה קודם כאשר השר להגנת הסביבה בא ומתכנן תכנית של איכות סביבה בשווי מיליוני שקלים והוא לא לוקח בחשבון שיש גם אזרחים אחרים.
מגלי והבה: איך משרד השיכון או מי שאחראי על המינהל לא מקצה במשך כל הזמן הזה מגרשים כפי שהחוק מחייב אותו.
מגלי והבה: אנחנו מדברים היום על 780 יחידות שמתוכננות השנה לחלוקה וכשאני מדבר על יחידת דיור, זה לא מגרש לחייל אלא שניים או שלושה אנשים יכולים לבנות על אותה יחידת דיור, שזה קרוב ל-500 או .
מגלי והבה: אי אפשר לחלק אותם כי המחירים של המגרשים, אף אחד לא יכול לעמוד בהם.
מגלי והבה: נכון שממשלת ישראל קיבלה החלטה לסבסד את המחירים למגרשים ואושר תקציב לכך.
גבי וייסמן: אתה מדבר על הפיתוח.
מגלי והבה: אושר לכך תקציב של ארבעים מיליון שקלים אבל לצערי הרב נכון לרגע זה, גם הכסף הזה לא הועבר ליעדו.
מגלי והבה: מצד אחד אין הקצאת מגרשים ואין תקציב לפיתוח ומספר החיילים המשתחררים גדל.
מגלי והבה: אנחנו מגיעים לפערים שבסופו של דבר אין טיפול בסוגיית הזוגות הצעירים של המגזר הדרוזי והצ'רקסי.
מגלי והבה: העלינו את הסוגיה הזאת כדי שלוועדת הכספים יהיה SAY בנושא הזה.
מגלי והבה: צריך להורות על העברת התקציב שאושר באופן מיידי.
מגלי והבה: אושרו ארבעים מיליון שקלים, ואני שואל למה לא מעבירים את הסכום הזה.
ציון פיניאן: תכף נשמע איפה זה תקוע.
מגלי והבה: נושא ההקצאות והתכנון.
מגלי והבה: יושב כאן מנהל מחוז הצפון.
מגלי והבה: בכוונה אני לא נכנס למספרים אבל אם ניקח למשל את הישוב בית ג'אן, משנת 1996 עד היום חילקו מגרש אחד - צר לי, אני מסתכל בעיני כל החברים שנמצאים כאן - לחייל שנמצא בעזה.
מגלי והבה: ישוב עם 11 אלף תושבים – ותכף תשמעו את ראש הישוב – לא קיבל ולו מגרש אחד בכל התקופה הזאת.
מגלי והבה: היום, כאשר אתה מדבר על הקצאה ותכנון, אין הקצאה ותכנון, כך שמגיעים למצב בו אין תשובה לחיילים המשוחררים.
מגלי והבה: אני הבאתי את בית ג'אן לדוגמה אבל אני יכול לדבר גם על ג'וליס שיושב ראש מועצת ג'וליס נמצא כאן.
מגלי והבה: אספתי את הנתונים האלה.
מגלי והבה: אם משרד האוצר לא כאן וגם משרד ראש הממשלה, אנחנו בבעיה.
מגלי והבה: אני מקווה שהדיון הזה והבקשות האלה לטיפול בסוגיה הזאת, להעלות אותה לסדר עדיפות כדי שנוכל לבוא עם בשורה ושינוי לאזרחים האלה, והם אזרחים נאמנים ושווים בחובות, אבל כשאנחנו מדברים על הזכויות, אנחנו עדיין רחוקים.
ציון פיניאן: ראשי המועצות רוצים להתייחס?
ביאן קבלאן: ראש מועצת בית ג'אן.
ביאן קבלאן: בהמשך למה שהובהר על ידי חבר הכנסת מגלי והבה.
ביאן קבלאן: ליתר דיוק, לפני כחודשיים חולקו עוד ארבע חלקות.
ציון פיניאן: אתה אומר שעדיף שלא יחלקו, כי מדובר בארבע חלקות.
ביאן קבלאן: כן.
ביאן קבלאן: בנוסף לכך המגרשים גם נמצאים במקומות מאוד קשים.
ביאן קבלאן: אחד הזוכים איחר בשבוע.
ביאן קבלאן: הוא היה צריך לשלם 140 אלף שקלים, וזה ללא סבסוד, והוא לא הצליח לארגן את הכסף תוך שלושה חודשים ובעקבות כך אמרו לו שהוא איבד את הזכות שלו והפסיד גם את ה-10,000 שקלים שהוא שילם כערבות, כך שהוא ניזוק מכל הכיוונים.
ביאן קבלאן: הוא לקח הלוואה מהבנק וגם את ה-10,000 שקלים שאסף מהר מההורים ומהאחים ירדו לטמיון.
ביאן קבלאן: לגבי החלקות.
ביאן קבלאן: כבר מ-1994 ועד היום אין חלקה שאפשר לחלק אותה לתתי-חלקות ותמיד יש תירוצים של המינהל, של רשות שמורות הטבע, וברגע שאנחנו מתכננים להוסיף חלקה לתכנית המתאר, באים ומציעים חלופות לתושבים שיש להם קרקעות בשטח השמורה, יש להם עניין בקרקעות האלה ורוצים להחליף את הקרקעות האלה.
ביאן קבלאן: זה מטרפד את ההתקדמות שנים על גבי שנים.
ביאן קבלאן: לאחרונה הצלחנו יחד עם הרשות למנוע את החילופים בחלקה הזאת ולאשר אותה, אבל העניין לוקח זמן גם במשרד הפנים.
ביאן קבלאן: צריך להוסיף את זה לתוכנית המתאר שגם זה תהליך שלוקח מספר שנים.
ביאן קבלאן: לאור המצב שנוצר והעיכוב הרב במשך השנים, אנחנו פונים לעשות תהליכים מזורזים על מנת לאשר את זה.
ביאן קבלאן: יש כבר הצעות – ואני מאמין שכך גם בכפרים אחרים – ויש חלקות שצריך לזרז את הוספתן לתוכניות המתאר על מנת לקדם את פתרון הבעיה לחיילים שלא מוצאים את עצמם ולא יכולים להתפתח אלא נשארים תקועים.
ביאן קבלאן: אם המצב יישאר כך, בסופו של דבר כולנו נכה על חטא.
ביאן קבלאן: הפנייה היא שהוועדה תפנה למשרדים הנוגעים בדבר בבקשה לזרז את התהליכים במידת האפשר.
סלמאן הינו: ראש מועצת ג'וליס.
סלמאן הינו: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, אני מסכים עם כל מה שאמר ידידי חבר הכנסת מגלי והבה וכל מה שאמר ראש מועצת בית ג'אן.
סלמאן הינו: בדברים האלה בית ג'אן במצב כמו של ג'וליס, כמו של חורפיש, כמו של בוסנן וכל הישובים.
סלמאן הינו: הכול אותו הדבר.
סלמאן הינו: בג'וליס לפני 15 שנים הייתה השכונה האחרונה שהוקמה ואין מקומות.
סלמאן הינו: חילקו כמה מגרשים בשנת 2005-2006 אבל אני אקרא לזה באונס.
סלמאן הינו: חילקו את המגרשים אחרי שאנשים פלשו לאדמות כי לא היו מגרשים ובנו בנייה לא חוקית.
סלמאן הינו: אותם אנשים שילמו הרבה קנסות ואז עשו הסדר בין המינהל לבין משרד השיכון ושיווקו את אותם מגרשים לאותם אנשים שפלשו.
סלמאן הינו: בשנת 2009 הצלחנו יחד עם המינהל לאתר כמה מגרשים של המינהל ולחלק אותם כאשר היה מדובר ב-13 מגרשים אבל לצערי אחד הצליח לבנות, לקבל היתר אותו קיבל בדרך לא דרך, אבל כל היתר לא מצליחים להוציא היתר כי יש אנשים פרטיים שמתנגדים לבנייה שם כי האדמות שהמינהל חילק הן לא של מינהל מקרקעי ישראל נטו אלא הן בשותפות עם אנשים פרטיים שלא עשו חלוקה.
סלמאן הינו: יכול להיות שהאנשים הפרטיים מחזיקים בחלק מהאדמה, אבל לא עשו חלוקה.
סלמאן הינו: אני מבקש מהוועדה המכובדת לפנות למינהל מקרקעי ישראל.
סלמאן הינו: בג'וליס כל האדמות הן בשותפות מלאה עם אנשים פרטיים ואין אדמות מינהל מקרקעי ישראל נטו.
סלמאן הינו: מינהל מקרקעי ישראל, שהוא בעלות במדינת ישראל, מתבקש לעשות חלוקה עם המדינה.
סלמאן הינו: האזרח הפשוט לא יכול לעשות כלום.
סלמאן הינו: אותו חייל משוחרר שהלך ושילם מאה אלף שקלים עבור חלקת האדמה, מגרש של ו-, על מנת לבנות שתי יחידות דיור על אותו מגרש, במשך שנתיים לא מצליח להוציא היתר כי האדמה בשותפות עם אנשים פרטיים.
סלמאן הינו: את זה צריך לפתור.
סלמאן הינו: בקשר לשכונת החיילים המשוחררים שמשרד השיכון מקדם שנים רבות ולא מצליח כי שוב קיימת אותה בעיה, יש שותפות עם אנשים פרטיים.
סלמאן הינו: מינהל מקרקעי ישראל הוא הבעלים יחד עם הפרטיים וצריך לעשות חלוקה.
סלמאן הינו: במשך שנתיים וחצי קידמתי הרבה ישיבות עם האנשים הפרטיים ביחד עם משרד השיכון והיו סיכומים אבל אחרי שהיו סיכומים, הם לא מקובלים על משרד השיכון הסיכומים האלה והוא חוזר בו מהם.
סלמאן הינו: הוא הוציא פרוטוקול על כך שהוא חוזר בו מהם.
סלמאן הינו: האנשים הפרטיים אומרים שהם מוכנים להחליף, הם מוכנים לחלק והם מוכנים למכור אבל הדברים לא מתקדמים.
סלמאן הינו: אנחנו מאוד מבקשים לקבל תשובות בנושא הזה.
סלמאן הינו: לגבי אותו נושא עליו דיבר ידידי ראש מועצת בית ג'אן.
סלמאן הינו: שני מגרשים שחילק אותם משרד השיכון במשך שנתיים, אחד הצליח לבנות ואחד לא מצליח לבנות כי אותה בעיה קיימת גם לגביו.
סלמאן הינו: ידידי חבר הכנסת מגלי והבה מכיר את זה, את סמיר סובח.
סלמאן הינו: הוא לקח את המגרש שלו אבל לא היו לו מאה אלף שקלים לשלם ולכן לקח הלוואות אבל אחרי יומיים בא משרד השיכון – למרות שהיה שבוע לפני תום המועד והיו לו חמישים אחוז מהכסף – אמר לו שצריך לתת מאה אחוזים של הכסף ולקח לו את הזכות לבנות על המגרש שלו.
סלמאן הינו: גם את הכסף שהוא שם כפיקדון לא החזירו לו .
סלמאן הינו: אנחנו בבעיה הזאת יום-יום וכראשי רשויות לא יודעים לתת תשובות לאזרחים שלנו.
סלמאן הינו: אני לא רוצה לדבר על ההתייחסות של כל משרדי הממשלה שאני רואה אותה בחומרה רבה.
סלמאן הינו: גם ידידי ביאן מסכים אתי ואנחנו נקיים ישיבה בפורום של ראשי הרשויות הדרוזיות לגבי ההתייחסות הזאת של משרדי הממשלה שנציגיה לא הגיעו לכאן.
ציון פיניאן: זה לא רק לגבי הדרוזים אלא גם לגבי היהודים.
סלמאן הינו: זה חמור מאוד.
ציון פיניאן: אתה לא לבד.
סלמאן הינו: אני לא מדבר על הזלזול בוועדה.
ציון פיניאן: אני עוד אדבר על הזלזול שלהם בוועדה.