GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיר פרץ: הבנתי דבר אחד שהוא חשוב מאוד, וחשוב שאדוני היושב ראש ישמע אותו, שמעתי את מנכ"ל משרד החקלאות אומר שבעצם סך החובות עומד פחות או יותר על סדר גודל מול סך הנכסים.
יוסי ישי: החובות המובטחים.
עמיר פרץ: החובות המובטחים, בסדר.
עמיר פרץ: זה אומר שבעצם אנחנו עכשיו צריכים לארגן את הפעילות השוטפת לטווח מסוים.
עמיר פרץ: כולם אומרים לפרק או לא לפרק, אבל הרי המושגים של מפרק הם מושגים מאוד רחבים.
עמיר פרץ: יש מפרק לצורך פירוק, יש מפרק עם הנחיה לשמור עסק חי, יש מפרק שהמשימה שלו היא מוגדרת ואומרים לו שייקח שישה חודשים ויכין את העסק למכירה.
עמיר פרץ: עד כמה ששמעתי, זאת המגמה וזה מאוד מדאיג אותי.
עמיר פרץ: לא איכפת לי שבסופו של דבר לא תהיה ברירה ואז יוציאו את זה החוצה, אבל בבית המשפט – עד כמה שהבנתי, ואני מקווה שאני לא טועה – אומר מי שאומר שאם אכן יהיה הסדר עם כלל הגורמים, יש כבר קונים בפתח?
עמיר פרץ: אם יש קונים בפתח, אולי העסק הזה שווה משהו ואולי לא כדאי כל כך מהר להיפטר ממנו.
עמיר פרץ: יש כאן שאלות מאוד מעניינות.
שי חרמש: אתה רוצה עוד זווית כזאת אחת בשטח?
משה גפני: אתה לא מקבל רשות דיבור.
אבשלום וילן: הזווית כבר שם.
עמיר פרץ: אני אומר בדיוק ההפך.
עמיר פרץ: אני מודאג מזה שבתהליך של משבר, כבר מדברים על קונה שעומד בפתח.
עמיר פרץ: זה מאוד מחשיד ואני מקווה שהמשבר הוא לא משבר יזום שמישהו תכנן אותו ומביא אותו לנקודה כזאת שהחברה תימכר במחיר שפתאום בעוד שישה חודשים היא תהפוך לחברה מפוארת, מצליחה, מכניסה וכולנו נרים גבה ונשאל איך זה קרה.
עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אם אפשר לקבל החלטה שאתה מנחה ודורש שאכן כל מי שפועל בשם המדינה, גם אם הולכים לפירוק – ופירוק הוא דבר חשוב לשלב ביניים כי הוא מקפיא חובות, מקפיא תביעות, מקפיא כל מיני יוזמות – שההחלטה תהיה שהעסק חי.
עמיר פרץ: ההנחיה היא שהעסק חי.
עמיר פרץ: אם ההנחיה היא שהעסק חי, אנחנו יודעים שעסק חי, גם בשלב שיש מפרק, הוא מחויב להתחייב כלפי זכויות העובדים.
עמיר פרץ: אם זה לא עסק חי, חבל על הזמן.
עמיר פרץ: העובדים יקבלו מאה אחוזים ולא יותר ויתר הפיצויים שלהם יהיו במסגרת עדיפות שלישית, רביעית וחמישית כי הם יהיו אחרי בעלי איגרות החוב.
קריאה: לפני בעלי איגרות החוב.
עמיר פרץ: לא העודף.
עמיר פרץ: אתה תקשיב טוב למה שאני אומר.
עמיר פרץ: אמרתי שהפיצויים מעבר למאה אחוזים.
עמיר פרץ: המאה אחוזים הם לפני כולם, לפני הבנקים, לפני הכול, אבל זה דבר מינימאלי.
עמיר פרץ: מעבר למאה אחוזים, הכסף נמצא בסדר עדיפות מאוד מאוד בעייתי והם נמצאים גם אחרי הבנקים וגם אחרי נושים שונים.
עמיר פרץ: תחנת דלק שחייבים לה כסף בגין דלק, עומדת לפני העובדים בשאלת הפיצויים שמגיעים להם מעבר למאה אחוזים.
עמיר פרץ: לכן אדוני היושב ראש, אני חושב שהחלטה עקרונית שלנו היא להנחות כך שיהיה כאן
עמיר פרץ: פירוק אם נדרשים לכך – אם אפשר לעשות הסדר אחר, צריך לעשות הסדר ביניים – ואם בית המשפט הולך ללוות את העניין, שיהיה ליווי של עסק חי.
זבולון אורלב: הידיעה הזאת היא באמת זעזוע עמוק מאוד בכל המערך החקלאי של מדינת ישראל כיוון שאגרקסקו מהווה חוליה מאוד מאוד משמעותית ביכולת החקלאות להתקיים במדינת ישראל.
זבולון אורלב: אם חס וחלילה אגרקסקו לא קיימת, עד שקם משהו חלופי, כל החקלאות ליצוא במדינת ישראל לא קיימת.
זבולון אורלב: מישהו אמר לי נתון שמדובר בשבעים אחוזים מהיצוא החקלאי במדינת ישראל יוצא דרך החברה.
זבולון אורלב: ארבעים אחוזים מהיצוא החקלאי יוצא דרך החברה ואלה הם אחוזים מאוד מאוד משמעותיים.
זבולון אורלב: עם כל הדאגה לסמל, שגם אני שותף לה, עם כל הדאגה לעובדים של אגרקסקו, שגם אני שותף לה, יש גם עובדים בחקלאות.
זבולון אורלב: כאן לא מדובר רק על 350 אנשים אלא מדובר כאן על אלפים שמשתמשים בחברה כחוליה לצורך היצוא.
קריאה: אלפיים מפרנסים.
זבולון אורלב: אלה לא רק אלפיים מפרנסים.
זבולון אורלב: אם יש אלפיים משקים חקלאיים, אני מניח שבכל משק יש בין שניים לעשרה מפרנסים לפעמים.
זבולון אורלב: תעשה את כל המכפלות האלה ותראה מה קורה.
זבולון אורלב: אנחנו עומדים לאבד שווקים.
זבולון אורלב: יש כאן משמעויות הרבה מעל ומעבר לאיזשהו מפעל שהדיון עליו הוא ה-350 פועלים.
זבולון אורלב: הדיון על כל פועל הוא דיון חשוב, שלא תהיינה אי הבנות, אבל כאן המשמעויות הן הרבה יותר מרחיקות לכת.
זבולון אורלב: לכן, אדוני היושב ראש, אני חושב שזאת אחריותנו לא לאפשר שהחברה הזאת תתבטל.
זבולון אורלב: זאת אחריותנו.
זבולון אורלב: אם החברה הזאת לא תהיה קיימת, זה כישלון של ועדת הכספים.
זבולון אורלב: אסור לנו לאפשר את זה.
זבולון אורלב: אני יודע שתמיד אומרים שאחד הפתרונות הוא להפריט, אבל מישהו פעם חשב אולי להלאים?
זבולון אורלב: אולי פעם נלך לכיוון השני?
זבולון אורלב: אני לא נבהל מדיון כזה, אבל אני חושב שאנחנו לא צריכים לתת את הפתרונות אלא יש רשויות שהן צריכות לבוא אלינו עם הפתרונות.
זבולון אורלב: אנחנו צריכים לקבוע את העיקרון והוא שאגרקסקו תמשיך להיות חברה של יצוא חקלאי ממדינת ישראל בהרכב כזה או בהרכב אחר, העובדים שם ימשיכו לעבוד והחקלאים ימשיכו לייצא.
זבולון אורלב: אתם, הרשות המבצעת, אחריות
זבולון אורלב: כם לבוא אלינו ולקבל מאתנו אישור לגבי הפתרון על מנת להבטיח שהחברה הזאת תמשיך להתקיים.
משה גפני: עם כל הכבוד לוועדת הכספים, ועדת הכספים לא יכולה לקחת אחריות על כל מה שנעשה במדינה.
זבולון אורלב: יש לך כלים שלובים.
משה גפני: בסדר, אתה יכול לחלוק עלי.
זבולון אורלב: אל תמעיט בערכך.
זבולון אורלב: יש לך חוק כלים שלובים.
זבולון אורלב: אתה יודע לעצור דבר אחד כדי להביא לתוצאה בדבר השני.
משה גפני: אנחנו נעשה כל מאמץ, כולנו יחד.
שי חרמש: זאת חברה ממשלתית.
שי חרמש: יש לנו אחריות על זה.
מירי רגב: העניין הוא שבית המשפט צריך לתת היום את החלטתו.
זבולון אורלב: הוא נתן את החלטתו.
שי חרמש: הוא מחכה שיביאו את הכסף.
משה גפני: חבר הכנסת אורלב, אני לא בורח מאחריות.
משה גפני: מה שנאמר כאן על ידי החברים זה לחלוטין נכון.
משה גפני: זה לא רק סמל אלא מדובר גם באלפי עובדים, בפגיעה בשווקים ופגיעה בכל.
משה גפני: אם המדינה עומדת כאן מהצד, מצבנו רע מאוד מכיוון שאם זה ייפול, הרבה דברים אחרים יכולים ליפול.
משה גפני: אני אומר שוועדת הכספים מקיימת דיון ראשון ומהיר, עוד לפני שלמדנו את העניין לעומק, ועוד לפני שאנחנו יודעים את כל הנתונים.
משה גפני: שלמה נס אמור להגיע כל רגע.
משה גפני: הוא היה עכשיו בדיון בבית המשפט.
משה גפני: עם כל הכבוד, לקחת אחריות, אני לוקח אחריות אבל אחריות במגבלות שיש לנו.
משה גפני: אנחנו הרשות המפקחת ולא הרשות המבצעת.
משה גפני: יצחק לידור, יושב ראש אגרקסקו, בבקשה.
משה גפני: אחרי כן אני רוצה לשמוע את נציגי הממשלה.
יצחק לידור: באגרקסקו יש היום הנהלה חדשה שנקלעה לקשיים.
יצחק לידור: חברה שמייצאת תוצרת טרייה – ירקות, פירות, פרחים ותבלינים - בסדרי גודל של 500 מיליון יורו בשנה לארצות אירופה בעיקר אבל גם למדינות רחוקות יותר.
יצחק לידור: הקשיים שקיימים היום הם בעצם קשיים שנובעים מהפסד של שלוש-ארבע שנים בהיקף של כשלושה אחוזים מהמחזור של אותן שלוש-ארבע שנים.
יצחק לידור: ללא צל צילו של ספק, ניתן היה לרפא את החברה, לסדר אותה, לארגן אותה וללכת לדרך חדשה.
יצחק לידור: אני בעסק הזה חודש ימים וניסיתי להציע הסדר מרצון, הסדר וולנטרי, גם לבעלי החוב, גם לעובדים ובעיקר לממשלה שתזרים כסף כי הממשלה היא הבעלים.
יצחק לידור: הממשלה מחזיקה חמישים אחוזים מהשליטה והיא מינתה אותי.
יצחק לידור: ניסיוני לא עלה יפה.
יצחק לידור: לא הסכימו מכיוון שהחברה במצב כלכלי מאוד קשה ולכן הלכו לבית המשפט לקבל הקפאה והגנה.
יצחק לידור: בית המשפט צריך להחליט עכשיו מה שיחליט.
יצחק לידור: היום התקיימה ישיבה ואין לי מושג איך היא נגמרה.
יצחק לידור: אני יודע שהשופטת שלחה את האנשים, גם את הבנקים וגם את הממשלה, לעשות שיעורי בית.
משה גפני: זה לא היה בדיוק כך, אבל בסדר.
יצחק לידור: אני יכול לומר דבר אחד.
יצחק לידור: במעלית בבית המשפט נכנסו שלושה מגדלים של תבלינים, שניים מהבקעה ואחד מכיכר סדום, ואמרו שהם עומדים בפני קטסטרופה אמיתית.
יצחק לידור: אגב, אני מציע לכולנו לקחת בחשבון שנניח שמה-500 מיליון יורו חצי ימצאו את דרכם החוצה דרך כל מיני אפיקים קיימים, אבל יש סכנה גדולה שמיליארד שקלים לא ימצאו את דרכם החוצה.
יצחק לידור: מדברים עכשיו על עונה שבפתח שצריכה להתחיל בספטמבר-אוקטובר.
יצחק לידור: זאת העונה.
יצחק לידור: אנחנו מייצאים לאירופה בחורף ואנחנו הולכים להפסיד את העונה הזאת ומגדלים רבים – חמישים אחוזים - לא ימצאו מוצא לפירות ולירקות שהם גידלו.
זבולון אורלב: מה זה מגדלים רבים?
זבולון אורלב: באיזה היקפים?
יצחק לידור: אנחנו משרתים סדר גודל של בין 1,500 ל-2,000 מגדלים.
יצחק לידור: להגיד שאני יודע מה תהיה התוצאה?
יצחק לידור: דבר אחד בטוח והוא לגבי הסמל הזה שנקרא אגרקסקו.
יצחק לידור: אגב, קיבלנו עיתון יפה מצרפת וכתוב בצרפתית שחברים יקרים שלנו מאש"פ מציינים בחיוב את העובדה שמאמצים להחרים תוצרת ישראל נשאו פרי והעובדה שאגרקסקו מסתלקת מהמדף.
יצחק לידור: נדמה לי שהדבר הזה הוא פשוט דבר שלא מתקבל על הדעת.
יצחק לידור: בכסף קטן, ממש בכסף קטן, אפשר היה להציל את החברה הזאת ולעשות את מה שצריך לעשות.
זבולון אורלב: מה זה כסף קטן?
יצחק לידור: ביקשנו 15 מיליון יורו.
יצחק לידור: היום זה כבר לא יהיה 15 יורו אלא יהיה יותר כי הכול מתהפך.
יצחק לידור: בבית המשפט התבקשו שמונה מיליון יורו.
יצחק לידור: תנובה הודיעה שהיא תשלם את חלקה, המדינה אמרה בתנאי שמועצות הייצור יביאו את חלקן, אבל מועצות הייצור לא יכולות להביא את חלקן כי הן חיות מהיטלים שמוטלים על פי חוק ולא יותר מאשר 0.8 אחוז מהפדיון, וזה תקציב שנבנה בתחילת השנה ואי אפשר פתאום למצוא חמישה מיליון יורו.
שי חרמש: העודפים חוזרים לחקלאים.
יצחק לידור: במועצת הייצור אין עודפים.
זבולון אורלב: אז המדינה מטומטמת?
שי חרמש: היא לא מטומטמת.
שי חרמש: היא בורחת מאחריות.
משה גפני: מר לידור, אני מאוד מודה לך.
משה גפני: יוסי ישי, מנכ"ל משרד החקלאות.
יוסי ישי: נמצאים כאן נציגי האוצר ואולי כדאי שהם ידברו קודם.
משה גפני: שירה, אגף התקציבים, בבקשה.
שי חרמש: את גם דירקטורית שם?
שי חרמש: מזל.
משה גפני: אולי אתה יכול להרחיב את הדיבור על מה עושה שירה?
שי חרמש: אני יכול.
שי חרמש: את המשפחה של שירה אני מכיר לדורותיה ואני יכול לדבר עליה.
שירה גרינברג: המדינה הזרימה 55 מיליון שקלים בחודש דצמבר האחרון על מנת לסייע לחברה, כאשר הוצג בפניה שזה הסכום שנדרש.
שירה גרינברג: כרגע המדיניות היא שיש בעלים נוספים והם צריכים להזרים את יתר הכספים.
שירה גרינברג: נאמר שמדובר בכסף קטן, אבל אני רוצה להזכיר את ה-55 מיליון שקלים.
שירה גרינברג: שנית, שבעים מיליון שקלים.
שירה גרינברג: כשמדברים ביורו, הדברים נשמעים אולי יותר טוב.
שירה גרינברג: אומרים 8.5 מיליון יורו, מדובר על כארבעים מיליון שקלים.
שירה גרינברג: הסכומים האלה הם סכומים שכפי שאתם יודעים ניתן לעשות אתם דברים רבים.
שירה גרינברג: יושב כאן חבר הכנסת זבולון אורלב שהיה יושב ראש ועדת החינוך והוא יודע על המחסור בכיתות לימוד, וגם אתה חבר הכנסת גפני.
שירה גרינברג: הכסף הזה יכול ללכת לכיתות לימוד.
שירה גרינברג: דרך אגב, הדבר הזה יכול ללכת למימון של טיפולי שיניים לילדים, הדבר הזה יכול ללכת להכשרה מקצועית לאוכלוסיות אחרות וכולי.
שירה גרינברג: יש כאן סדרי עדיפויות.
משה גפני: לסבסוד מעונות.
שירה גרינברג: למעונות יום.
שירה גרינברג: יש כאן הרבה מאוד שימושים שניתן לעשות בכסף הזה.
שי חרמש: שירה, איפה אתם הייתם?
שירה גרינברג: מה את אומרת איפה היינו?
שי חרמש: אתם חמישים אחוזים מהדירקטוריון.
שי חרמש: איפה הייתם?
שי חרמש: הטענה היא לא אישית אליך.
שירה גרינברג: נכון, כי אני לא דירקטורית.
שי חרמש: תמכרו לי עוד פעם את טיפולי השיניים וכולי, אבל איפה אתם הייתם?
שי חרמש: זאת חברה שלכם.
שירה גרינברג: אני לא באה להגן כרגע על הדירקטורים.
שי חרמש: קחו אחריות.
שירה גרינברג: אני גם לא רוצה להיכנס לנושא הזה.
שי חרמש: איפה אתם הייתם?
זבולון אורלב: שירה, את צריכה להתייחס לטענה שמדובר כאן על כך שלמדינה יש חמישים אחוזים ולמועצות הייצור גם יש חלק, כך שביחד מדובר בתשעים אחוזים.
שירה גרינברג: אמרתי שהמדינה הזרימה 55 מיליון שקלים וכרגע הבעלים האחרים צריכים להזרים.
שי חרמש: מי?
שירה גרינברג: המועצות ותנובה.
שי חרמש: שירה, יש חוקים במדינה.
שי חרמש: אל תמכרו כאן שטויות.
שירה גרינברג: לא, אנחנו לא מוכרים שטויות.
שירה גרינברג: למועצת הצמחים גם כן יש הכנסות.
שירה גרינברג: במידה שהדבר הזה נמצא בסדרי העדיפויות שלה, גם היא יכולה להזרים לשם כסף.
שירה גרינברג: אל תשכחו שעזרה לחברה ממשלתית פוגעת בתחרותיות עם חברות אחרות.
שי חרמש: החברה קיימת כבר חמישים שנה ורק הבוקר גיליתם את זה?
שירה גרינברג: לא, לא גילינו את זה הבוקר.
שי חרמש: שירה, באמת, תנו תשובות אינטליגנטיות.
שי חרמש: הייתה לכם חברה, הבאתם אותה לפשיטת רגל, דופקים את העובדים, דופקים את החקלאים, טובלים בשרץ בידו ומספרים את השטויות כאן בוועדת הכספים.
שי חרמש: תסלחי לי, ברצינות, יש גבול.
שי חרמש: האחריות היא שלכם.
שי חרמש: לא, הפעם לא תוציא אותי.
שי חרמש: תוציא אותי.
שי חרמש: יש כאן עיתונאים.
משה גפני: יש קצת בעיה לאיים עלי.
משה גפני: גדולים וטובים ממך מנסים לעשות את זה כל השבועיים האלה ולא מצליחים.
משה גפני: חבר הכנסת שי חרמש, יש איזו סיבה שאתה נגד עובדי אגרקסקו?
שי חרמש: חלילה, אני אומר שהם קורבן של ההתנהלות הממשלתית.
משה גפני: אבל אתה נגדם?
משה גפני: אתה בעדם?
משה גפני: אבל מה שאתה עושה עכשיו, אתה עושה נגדם.
שי חרמש: אני אומר מי אחראי למפולת הזאת.
שי חרמש: העובדים?
משה גפני: בסדר, אבל נצא בלי שום דבר.
משה גפני: אתה תהיה עם הצעקות שלך עם שירה גרינברג ולא נצא עם שום החלטה כי פשוט לא יהיה זמן.
משה גפני: שירה, עכשיו אני מבקש לא לענות לשי חרמש אלא לדבר רק אלי.
שירה גרינברג: סיימתי את דבריי.
שירה גרינברג: במידה שיש לכם שאלות, אני אענה.
משה גפני: אני רק רוצה שתדעי דבר אחד.
משה גפני: אפשר לדבר על כיתות לימוד, אפשר לדבר על כל מיני דברים שמה שהמדינה נותנת הולך ופוחת וזה בסדר.
משה גפני: אגרקסקו, אם היא נופלת, המשמעות של העניין מבחינתכם היא קריטית.
משה גפני: אפשר להגיד שיש מועצות ויש כל מיני גופים.
משה גפני: אל תהיי כמו שי חרמש, תקשיבי לי.
ענת לינדנבאום: אני רוצה להוסיף לדבריה של שירה.
משה גפני: איך את יכולה להוסיף אם לא אמרתי שאת יכולה?
ענת לינדנבאום: גם אני ממשרד האוצר.
משה גפני: זה לא נותן תעודת ביטוח בוועדה.
מירי רגב: להפך.
משה גפני: לא אמרתי ההפך.
מירי רגב: אני אמרתי.
משה גפני: המציאות הזאת לתלות את הבעיה בגורמים אחרים שלא יכולים לסייע בעניין הזה, כאשר המדינה היא בעלת המניות, היא זאת שמחזיקה את החברה הזאת, המשמעות של נפילת החברה, זאת נפילה שלכם בראש ובראשונה ואחרי כן של כולנו.
משה גפני: אתן יכולות לטעון מה שאתן רוצות, אבל אם במבחן התוצאה חוזר שלמה נס מבית המשפט והמדינה עומדת בתוקף על כך שהיא לא מתערבת בעניין – וזה ייפול, והתהליך הוא תהליך בלתי הפיך מכיוון ששווקים ייפלו, היצוא החקלאי ייפגע ואחרי כן יהיה קשה לבנות את זה מחדש – קחו בחשבון שאחר כך קדימה תעלה לשלטון ושי חרמש יהיה שר החקלאות.
משה גפני: אז הוא יגיד שהמדינה תזרים את כל הכסף ולא מה שאפשר לעשות היום באופן מסודר.
משה גפני: אז המדינה תצטרך הרבה מאוד להשקיע.
משה גפני: צריך לקחת את העניין הזה בחשבון.
משה גפני: אני לא חושב ששי חרמש הולך להיות שר החקלאות כי אני לא בטוח לגבי העניין הזה, אבל יכול להיות שהוא יהיה שר החוץ.
משה גפני: המציאות הזאת שאתן עומדות עכשיו מהצד, אנחנו בוועדת הכספים לא נאפשר את זה כי אנחנו נושאים באחריות.
משה גפני: כאן נמצאים כולם וזאת לא רק הממשלה.
משה גפני: כאן נמצאים מכל המפלגות וכולנו נישא באחריות הזאת.
משה גפני: לכן אני מציע להתנהל בעניין הזה אחרת.
שירה גרינברג: אם אפשר, אני רוצה לענות לך ואז אני אעביר את רשות הדיבור לענת מהחשב הכללי.
שירה גרינברג: אני רוצה להתייחס לשתי הנקודות שהעלית.
שירה גרינברג: אמרת גופים שאין להם יכולת לעזור, שאנחנו מפילים זאת על גופים שאין להם יכולת.
שירה גרינברג: אני טוענת שיש להם יכולת.
שירה גרינברג: יש להם הכנסות ויש להם יכולות, גם לתנובה וגם למועצת הצמחים.
שי חרמש: אבל תנובה נותנת על חלקה.
שי חרמש: היא הודיעה על כך.
שי חרמש: ומועצת הצמחים, מאיפה?
שירה גרינברג: יש לה הכנסות.
שי חרמש: איזה הכנסות יש לה?
שי חרמש: ברצינות, שירה, הכנת שיעורי בית?
שי חרמש: באמת חבל לי עליך.
שירה גרינברג: אני רצינית לגמרי.
שי חרמש: את הכנת שיעורי בית?
שירה גרינברג: הכנתי.
שי חרמש: את מכירה את חוק מועצת הצמחים?
שי חרמש: יש להם הון עצמי?
שירה גרינברג: יש הכנסות ויש הוצאות והשאלה מה ההוצאות וזה לפי סדרי העדיפויות.
מירי רגב: כמה חקלאי מרוויח בקצה?
מירי רגב: את פעם הסתובבת שם?
מירי רגב: ראית איך החקלאי מסיים את החודש?
שירה גרינברג: לא, אני לא רוצה להתייחס כרגע לחקלאי.
שירה גרינברג: אני מדברת על מועצת הצמחים.
רענן בר נס: למועצת הצמחים אין אגורה.
רענן בר נס: אסור לה לגבות אגורה יותר ממה שהיא מתחייבת בתקציב שלה.
שירה גרינברג: את מה שמותר לכם לגבות.
משה גפני: שירה, קריאת ביניים.
משה גפני: מה דעתכם להזרים עכשיו כסף לעניין?
רענן בר נס: אני ממועצת הצמחים אבל קודם כל אני מגדל ומייצא באמצעות אגרקסקו.
רענן בר נס: אני יושב ראש ענף הפירות במועצת הצמחים.
משה גפני: היא אומרת שתזרימו כסף.
משה גפני: למה אתם נותנים לענף ליפול?
רענן בר נס: קודם כל, לך היה מתאים שתדעי.
משה גפני: דבר אלי בבקשה.
רענן בר נס: מועצת הצמחים גובה עד 0.8 מהתוצר.
רענן בר נס: אסור לה לגבות יותר ממה שהיא מתקצבת מחקרים, ביטוח ופעילות.
רענן בר נס: אין לה אגורה אחת לכל הדברים הטובים שהיא עושה.
רענן בר נס: אין לה אגורה אחת יותר ממה שהיא מתקצבת.
שירה גרינברג: אני מודעת לזה ואני מכירה את ההכנסות מכיוון ששר האוצר מאשר כל שנה את התקציב.
שירה גרינברג: אנחנו רואים את ההכנסות.
שירה גרינברג: ההוצאות עליהן דיברת, עם כל הכבוד, יש סדרי עדיפויות ואפשר להחליט שבמקום מחקר ופיתוח או במקום דברים מסוימים, עושים משהו אחר.
שירה גרינברג: חבל שניכנס לתוך הדברים האלו כרגע.
שירה גרינברג: אלה סדרי עדיפויות ואפשר להחליט שאת הכסף הזה מעבירים לטובת הדבר הזה.
אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, זאת דוגמה לחשיבה גזברית.
אבשלום וילן: המחקר והפיתוח הוא שבעצם קובע את הייחודיות הישראלית.
אבשלום וילן: כאשר נציג הממלכה אומר לחתוך את המחקר והפיתוח, הוא מדבר כמו גזבר.
משה גפני: אבו, בפניי יש שתי ברירות.
משה גפני: ברירה אחת היא לעצור את הישיבה ולעבור לדיון הבא לו מחכה השר עוזי לנדאו.
משה גפני: נעצור את הישיבה, נמשיך אותה בשבוע הבא ובית המשפט יחליט מה שהוא מחליט.
משה גפני: יש לי ברירה נוספת והיא לקבל החלטה היום בוועדה.
משה גפני: אם אתם רוצים לצעוק, תצעקו ולא נקבל החלטה.
שירה גרינברג: הנקודה השנייה שרציתי להגיב לה, ואני חושבת שאולי ראוי שמנכ"ל משרד החקלאות יתייחס אליה, זאת הנקודה של הצורך באגרקסקו.
שירה גרינברג: אתה התחלת את דבריך בכך שאנחנו עושים כאן דבר נורא ויש כאן אחריות וכולי, וכיוונת לזה שבעצם בלי אגרקסקו אי אפשר יהיה להתקיים מבחינת היצוא.
שירה גרינברג: אני חושבת שראוי שמנכ"ל משרד החקלאות שיושב כאן יענה אבל בהחלט יש מה להתייחס לנקודה הזאת.
משה גפני: את רצית להוסיף משהו?
ענת לינדנבאום: לא.
ענת לינדנבאום: אין לי מה להוסיף.
משה גפני: את בעמדתה של שירה מאגף התקציבים?
ענת לינדנבאום: כן.
ציון פיניאן: אני רוצה להעיר לגבי הדברים ששירה אמרה בסוף דבריה.
ציון פיניאן: זה מסוכן.
ציון פיניאן: מה שאת אומרת עכשיו זה שאם אין אגרקסקו, שיחפשו מקורות אחרים.
שירה גרינברג: אני אומרת שיש חברות נוספות.
ציון פיניאן: שילכו ויחפשו מקורות זרים.
יוסי ישי: למרות ירידה בחלקה היחסי בנתח השוק של אגרקסקו, היום אגרקסקו מטפלת בשלושים אחוזים פחות או יותר מנתח שוק היצוא של תוצרת חקלאית טרייה, אגרקסקו עדיין מהווה עוגן ביצוא החקלאי.
יוסי ישי: היא מהווה למעשה פירמה מובילה לכשבעים חברות יצוא שקיימות ביצוא תוצרת חקלאית, כאשר פחות או יותר בגלל גודלה היא מכתיבה את המחירים ואת המסגרת למשא ומתן עם הלקוחות בחוץ לארץ.
יוסי ישי: מטרה שנייה או יעד שני שלה הוא שבשונה משבעים החברות האחרות שהן עושות הבחנה וסלקציה לגבי הלקוחות ובוחרות את הלקוחות היותר מתאימים להן, אגרקסקו לא שוקלת שיקולים כאלה ולמעשה כל לקוח, כל חקלאי שמגיע אליה, היא נותנת לו פתרון.
יוסי ישי: בזה חשיבותה של אגרקסקו.
יוסי ישי: אגרקסקו נקלעה לקשיים.
יוסי ישי: אנחנו קיימנו סדרת דיונים ראשונה והגענו להסכמה בין משרד החקלאות למשרד האוצר על הזרמה של 55 מיליון שקלים.
יוסי ישי: ההזרמה לא הועילה ואגרקסקו נשארה פחות או יותר בקשיים שהיו קיימים אז.
יוסי ישי: נכון להיום יש שלוש בעיות.
יוסי ישי: הבעיה הראשונה היא דאגה לעונת היצוא הקרובה, לאותם שלושים אחוזים מהחקלאים שמייצאים באמצעות אגרקסקו, איך הם יחדשו את עונת היצוא הקרובה, כאשר מיעוטם – וחלקם נמצאים כאן – למשל מגדלי התבלינים ופירות קיץ משווקים בימים אלה לאגרקסקו ואין להם כרגע את הזמן כדי למצוא את הפתרון.
יוסי ישי: הדאגה השנייה היא לאותם חקלאים שייצאו בשבועות האחרונים תוצרת מאגרקסקו, במאות אלפי שקלים פר מגדל, אחרי שהוציאו את כל הוצאות היצוא, והם עלולים למצוא את עצמם נכון לעכשיו – פחות או יותר אני שומע את זה גם ממה שקורה בבית המשפט – ללא קבלת התמורה.
יוסי ישי: חקלאי ששיווק תוצרת ולא קיבל תמורה, וערך התוצרת היא במאות אלפי שקלים, הוא פשוט פושט את הרגל.
יוסי ישי: הנושא השלישי הוא עובדים.
יוסי ישי: מה שעושים כרגע משרדי הממשלה ביחד עם גופי הלוויין האחרים, לאור כל מה שאמרתי עכשיו, זה לבחון מספר פתרונות חלופיים כאשר בסופו של דבר תיבחר החלופה שבה עלות תועלת היא הטובה ביותר.
יוסי ישי: זאת הנקודה.
משה גפני: מה לעשות בינתיים?
יוסי ישי: זה מה שעושים כרגע.
יוסי ישי: זה בדיוק מה שעושים כרגע.
משה גפני: מה לעשות עכשיו?
מירי רגב: מה עושים כרגע?
משה גפני: מה לפי דעתך עושים כרגע?
יוסי ישי: מה שאני כמשרד החקלאות צריך לעשות כרגע, זה לבוא במספר מסלולים.
יוסי ישי: מסלול אחד זה לשאוף לכך שיימצא פתרון לאגרקסקו, אבל פתרון אמיתי ולא פתרון שנזרים איזשהו כסף לטווח קצר ולא יצא מזה כלום.
יוסי ישי: אם כן, מצד אחד פתרון אמיתי לאגרקסקו ומצד שני צריך להיות פתרון חלופי.
יוסי ישי: אני כמנכ"ל משרד החקלאות צריך לגרום לכך שלא יישאר חקלאי אחד שלא ילך להתחיל את העונה הבאה ולזה אנחנו נמצא את הפתרונות.
משה גפני: צבעוני, יושב ראש ועד העובדים.
שאול צבעוני: אדוני היושב ראש, אני מודה על כינוס הדיון.
שאול צבעוני: אפרופו בית המשפט, קיבלתי עכשיו SMS מבא כוחנו ואני חייב להקריא אותו.
משה גפני: לא מעניין מה שהוא מבקש.
משה גפני: כיוון שאני מכיר את ה-SMS, אני מבקש שאתה תדבר ולא תגיד לי מה כתוב בו.
שאול צבעוני: אני אגיד.
שאול צבעוני: כרגע נדרשנו כעובדים לוותר על שבועיים שכר.
שאול צבעוני: אני רוצה לומר ליוסי ישי, מנכ"ל משרד החקלאות, שאני מכיר אותו והוא מאוד מוערך, שאת הסיפור הזה כבר יודעים חודשיים.
שאול צבעוני: המדינה לא עושה כלום.
שאול צבעוני: בוא תגיד את זה.
שאול צבעוני: המשרדים הממשלתיים לא עושים כלום ותגיד את זה.
שאול צבעוני: לא שאתה אשם, אבל לא עושים כלום.
שאול צבעוני: מגיעים לבית משפט ולא עושים כלום.
שאול צבעוני: רבותיי חברי הכנסת ואדוני היושב ראש, אני רוצה לומר בכמה מלים.
שאול צבעוני: אנחנו כעובדי החברה מסורים כאשר הוותק הממוצע הוא מעל עשרים ומשהו שנות עבודה ואנחנו תרמנו במשך שלוש שנים עשרה אחוזים משכרנו.
שאול צבעוני: אפשר לבדוק את זה.
שאול צבעוני: זאת לא בדיחה וזאת לא רמייה.
שאול צבעוני: אפשר לקחת את תלושי המשכורת שלנו ולראות.
שאול צבעוני: אנחנו תרמנו משכרנו עשרה אחוזים ואפשר לראות את תלושי המשכורת שלנו.
שאול צבעוני: עשינו זאת במשך שלוש שנים.
שאול צבעוני: ההסתדרות בראשות אבי ניסנקורן ועופר עיני, כמי שמגבה, מסכימה לתוכנית ההבראה, מוכנה לנהל שיחות, מוכנה לסייע במשא ומתן ולעשות כל מה שצריך, אבל שהיום לחברה אין יכולת לשלם שום דבר.
שאול צבעוני: אני מדבר על עובדים בחברה שתרמו ועשו והפעילו את החברה הזאת בצורה פנטסטית במשך שנים, לכל האורך ולכל הרוחב, קידמו את היצוא החקלאי ממדינת ישראל.
שאול צבעוני: אגרקסקו היא באמת סמל לאומי.
שאול צבעוני: בשנת 1992 כאשר נפתח היצוא החקלאי, אנחנו עדיין נשארנו חברה למטרות רווח.
שאול צבעוני: זאת אומרת שכל היצואנים הפרטיים קיבלו יתרון עלינו ואנחנו לא.
שאול צבעוני: כל שקל שנשאר בקופה, נשאב לכל מיני מקומות.
שאול צבעוני: זה קרה עד לפני כמה חודשים, אז בעצם שונה תקנון החברה.
שאול צבעוני: מדינת ישראל הביעה אוזלת יד פעם אחת בשנת 1992, אז היא לא עשתה שום דבר אלא פתחה את היצוא החקלאי כאשר כל הטייקונים נכנסו ויכלו להרוויח יופי וכל שקל נשאב לכל מיני מטרות ולא נשאר שקל אחד ליום הדין שהגיע היום, והיום ייזרקו לרחוב 350 משפחות בלי שזה מעניין אף אחד ואני חוזר, מדגיש ואומר שזה בלי שזה מעניין אף אחד.
אברהם וול: אני מייצג את מחזיקי איגרות החוב של אגרקסקו.
אברהם וול: אני מבקש להפנות את תשומת לבכם לכמה נקודות ואעשה זאת ממש בקצרה.
אברהם וול: אגרקסקו חייבת כיום כ-150 מיליון שקלים כספי אג"ח שאלה כספי חסכון פנסיוני של הגברת כהן מחדרה.
אברהם וול: ראינו הרבה מאוד קריסות בשנים האחרונות, אבל במקרה הזה יש כאן כמה חידושים שאני חושב שצריכים להדאיג מאוד את הוועדה הזאת.
אברהם וול: ראשית, במשך כמה שנים השוק מנסה ליצור נורמות שבעלי הון עומדים מאחורי חברות שנקלעות לקשיים וזאת פעם ראשונה שחברה ממשלתית מגיעה למצב הזה.
אברהם וול: אני חושב שזה לא סביר שסטנדרט המינימום שאנחנו דורשים מבעלי הון, אנחנו לא דורשים מהממשלה.
אברהם וול: הנקודה היא שהמשבר של אגרקסקו, ככל הנראה איננו רק משבר ניהולי אלא הוא מעלה שאלות קשות מאוד שנוגעות לאמינות הדוחות הכספיים שלה.
אברהם וול: רק כדי לסבר את אוזניכם, לפני חודשיים חברת הדירוג השאירה את הדירוג של אגרקסקו בדרגת השקעה לאור תחזיות החברה שההפסד שלה לשנה שעבר הוא בן כ-2.1 מיליון יורו.
אברהם וול: חודשיים בלבד לאחר מכן, מתברר ש-2.1 מיליון יורו הופכים ל-25 מיליון יורו ויש סימני שאלה גם לגבי הדוחות הכספיים בתקופות קודמות.
אברהם וול: חברת הדירוג פחות או יותר אומרת שקשה להתייחס לזה.
משה גפני: לא נוכל להיכנס לזה.
משה גפני: מה השורה התחתונה?
אברהם וול: השורה התחתונה היא שאני מבין שלאדוני ולוועדה הזאת אולי אין כלים אבל סמכות מוסרית בוודאי יש לכם.
אברהם וול: לא יתכן שהממשלה לא מגיעה אפילו לאסיפות של מחזיקי האג"ח.
קריאה: הרב גפני, אני חושב שכדאי לשמוע את דברי המגדלים.
קריאה: החברה היא חברה שהובילה את היצוא.
משה גפני: זה נאמר.
קריאה: ההיעלמות של אגרקסקו, חס וחלילה, מכלל היצוא מביאה אחרי עשרות חברות במקומה.
קריאה: החברות האלה משאירות חובות אצל המגדלים בסכומים של מיליונים על גבי מיליונים וירידת המחירים בחוץ לארץ תעלה לכלל המגדלים הרבה יותר ממה שנדרש כאן היום.
קריאה: הנזק הוא עצום.
משה גפני: הכול נאמר.
מאיר פרוש: מה שלא נאמר כאן שבמידה שלא יוסדרו כספי המגדלים של שלושת השבועות האחרונים, אין חברה ואין עובדים.
מאיר פרוש: שלושת השבועות האלה, זה הבסיס היחידי.
מאיר פרוש: אם יש איזשהו סיכוי לשיקום החברה, צריך קודם כל לדאוג שמי שמביא את התוצרת לחברה הזאת, יקבל את המגיע לו.
קריאה: אני מגדלת תבלינים מבקעת הירדן ועובדת עשרים שנים עם אגרקסקו.
קריאה: אם מחר בבוקר החברה הזאת נופלת, למשפחה שלי אין מה לאכול.
משה גפני: מירי רגב, ציון פיניאן ושי חרמש, אני מבקש שתעקבו אחרי מכיוון שאני רוצה שזה יהיה סיכום של הדיון ואלה הצעות שלכם.
משה גפני: ועדת הכספים רואה בחשיבות עליונה בהמשך פעילותה של חברת אגרקסקו.
משה גפני: המדינה – כבעלת המניות, בעצם כבעלת החברה - חייבת להיות מעורבת בתהליך המיידי.
משה גפני: לא יכול להיות שמגדלת מבקעת הירדן תישאר, בגלל מחדל – מחדל שהיא לא אשמה בו – בלי פרנסה.
משה גפני: היא מגדלת, היא העבירה את התוצרת לאגרקסקו וחייב להיות פתרון מיידי והפתרון צריך להיות בהתערבות ישירה של המדינה.
משה גפני: יכולה המדינה אחרי כן לקיים דיונים לטווח הארוך בשאלה האם אפשר להמשיך לנהל את אגרקסקו או אי אפשר, אבל אלה דיונים שהם לא צריכים להתקיים עכשיו.
משה גפני: עכשיו ההחלטה של ועדת הכספים היא שהמדינה חייבת להתערב ולעשות זאת באופן מיידי.
משה גפני: היא חייבת לסייע בהמשך היצוא החקלאי של החקלאים ומדובר על אלפי חקלאים.
משה גפני: אלה לא רק העובדים שמונים 560 עובדים מתוכם 350 בארץ ועוד 210 במדינות אחרות.