GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני פלמר: בנושא של מינהל מקרקעי ישראל – שוב, יש הרבה שאלות וסוגיות ואני מקווה שהדיווחים יהיו חיוביים ושנופתע לטובה – יש ישובים שלא ברור עדיין היכן הם נמצאים.
רוני פלמר: בהרבה מן המקרים, גם בקשר שניסינו לעשות לפני ישיבת הוועדה מול משרד ראש הממשלה, המטרה הייתה לברר איזה ישובים נכנסים לכל אחת מהקטגוריות.
רוני פלמר: יש ישובים שנמצאים באיזשהו סוג של ערפל כמו לדוגמה ישובים חדשים שהוקמו ובחוק כתוב שחמש שנים ראשונות מאותו יום של ההקמה שלהם הם ייכנסו אוטומטית לאזור עדיפות לאומית, משהו שהמשרדים חייבים לפעול ליישם אותו.
רוני פלמר: נכון להיום זה לא קורה.
רוני פלמר: מדובר לפחות על שמונה ישובים חדשים.
רוני פלמר: זה ברמת ההקדמה.
רוני פלמר: הציפייה היא לקבל מכל משרד איזשהו עדכון האומר היכן הדברים עומדים ביישום ובתקצוב.
רוני פלמר: תכנון מול ביצוע 2009-2010 בתקופת הזמן שעברה מאז החלטת הממשלה והחוק ולגבי התכנון של 2011, מה מתוכנן בסעיפים השונים אצל כל אחד מהמשרדים.
מירי רגב: סמי, כמה מלים ואז נעבור למשרדים.
מירי רגב: אחר כך ראשי הערים יוכלו להתייחס וכך גם נציגי הישובים.
: צהרים טובים.
: תודה על הברכות של יושבת הראש ועל היוזמה לכנס את הישיבה הזאת שהיא ישיבה, לדעתי, חשובה ביותר והיא קריטית.
: החוק הזה שקיבל תוקף מה-15 ביולי 2009 לדעתי מאפשר פלטפורמה אדירה וסוף סוף לתת תוכן ולצקת תכנים של עדיפות לאומית.
: החוק הזה קיים וכולי, אבל לצערי הרב אני לא יכול לבוא ולומר לך שהיום יש עדיפויות משמעותיות באזורים וכתוצאה משינויים באשכולות של החתכים הסוציו אקונומיים יוצא מצב שיש ערים שכתוצאה מהשינויים, מההקפצה משלוש לארבע או מארבע לחמש, בעיקר מחמש ומעלה, נוצרה להן הרעה משמעותית בתנאים.
: אני מכיר ישובים שכתוצאה מהשינוי הפריפרי הזה של האשכולות יש היום איזושהי הרעה בגזרה שלמה של הטבות שעד היום הם קיבלו.
: אחת הנקודות שלדעתי היא חשובה היא שלא תמיד צריך להתייחס לעניין האשכולות בהתייחסות לפריפריה.
: לא צריך להתייחס אלא צריך להחריג.
: יש ישובים שנמצאים בפריפריה המרוחקת ואותם צריך להחריג, גם אם האוכלוסייה היא חזקה.
: הם חיים בפריפריה מרוחקת והם חייבים לקבל איזושהי התייחסות.
: זאת נקודה בה הבחנתי.
: יש החלטות ממשלה משנת 2008, יש מגמות, יש הצהרת כוונות על אכלוס הגליל והנגב אבל חייבים לעשות סדרה של פעולות ולתת פלטפורמה בחוק עצמו כדי באמת לאפשר למשרדי הממשלה לקדם את זה.
מירי רגב: אנחנו נעבור למשרד השיכון והבינוי.
מירי רגב: סימונה, בבקשה.
מירי רגב: אני רואה כאן את התקציב שקיבלנו והוא מפורט לפרטי פרטים לגבי התחומים השונים.
מירי רגב: קיבלתי את זה ממשרד ראש הממשלה ואני מתארת לעצמי שגם לכם יש אותו.
מירי רגב: נניח סבסוד הלוואות, קיבוצים ומושבים – הסכום.
מירי רגב: סיוע באזורי עדיפות לאומית, מבצעים מיוחדים – הסכום.
מירי רגב: בקיצור, יש לכם כאן רשימה כולל חלוקה לתקציב והייתי רוצה לדעת מה עשיתם עד עכשיו במימוש החוק ומה מתוכנן בהמשך.
סימונה טסטה: החוק בעצם אמר שאין תוספת תקציב וזה הביא אותנו להגדיר לעצמנו איזושהי מפה עם איזה שהם קריטריונים כי החלטת הממשלה הכניסה הרבה יותר ישובים מכפי שהיה קודם לכן.
סימונה טסטה: אנחנו הכנו מפת עדיפות שמתייחסת לסבסוד פיתוח בשני אלמנטים, גם לבנייה הכפרית וגם לבנייה העירונית.
סימונה טסטה: במפה החדשה, בטבלה החדשה שהכנו, הוכללו מספר פרמטרים כמו מדד סוציו אקונומי, פריפריאליות, שיעור הגירה וכדומה ומספר הישובים שנכללו היום במפה הזאת הוא הרבה יותר גדול.
סימונה טסטה: הסבסוד שאת רואה בספר התקציב שקיים הוא על פי שיווקי עבר.
סימונה טסטה: אמרו שזה מצב נתון ועם זה תמשיכו להתנהל.
מירי רגב: יש תשעה מיליארד שקלים עכשיו שנכנסו לאוצר מהדלק ומהנדל"ן.
סימונה טסטה: לנו יש תקציב שהיה פונקציה של שיווקי עבר וככל שאנחנו יודעים השיווקים בשנים של עד 2009 לא היו גבוהים.
סימונה טסטה: במפת הסבסוד החדשה – רוצים או לא רוצים – ואני אתן דוגמה למשל בישובים הערביים כאשר אם במפה הישנה היו ארבעה ישובים ערביים, היום נכנסו למעלה מעשרים ישובים.
מירי רגב: זאת אומרת, אתם לא מסוגלים לעמוד כרגע במימוש החוק.
סימונה טסטה: לא מסוגלים לעמוד במימוש החוק.
סימונה טסטה: אנחנו בשיח עם משרד האוצר והעלינו בפניו את הצרכים.
סימונה טסטה: דיברנו עם משרד האוצר והעלינו בפניו את הצרכים שלנו.
מירי רגב: זאת אומרת שמאז החוק, כמה זמן עבר מאז?
סימונה טסטה: שנתיים.
מירי רגב: אתם לא עשיתם כלום.
מירי רגב: לא מימשתם אותו.
סימונה טסטה: לא.
מירי רגב: למרות שעל פי החוק צריך לדווח אחת לחצי שנה לראש הממשלה מה נעשה, למרות שהיה צריך לדווח לוועדה ולמרות שמנכ"ל משרד ראש הממשלה על פי החוק צריך עד ה-1 באפריל 2011 לדבר על אפקטיביות המפה, החוק קיים ואתם שנתיים לא הצלחתם לממש שום דבר.
סימונה טסטה: בשלב זה אנחנו ממשיכים לפעול לפי המפה הישנה.
מירי רגב: זאת אומרת, סתם דיונים בכנסת.
סימונה טסטה: אנחנו בהליכים רציניים של משא ומתן עם משרד האוצר.
מירי רגב: אבל שנתיים לא מומש דבר במשרד השיכון והבינוי, למרות שפניתם למשרד האוצר ובוודאי שר האוצר יודע על כך כי הרי הפקידים לא מחליטים שום דבר לבד והרי הם לא עושים כלום לבד.
מירי רגב: אני מתארת לעצמי ששר האוצר יודע ששנתיים החוק – שהוא לחץ לממש אותו – לא ממומש בכל מה שקשור לשיכון ובינוי.
מירי רגב: אני עוברת לגורם הבא שידווח, למשרד התעשייה.
מירי רגב: אבי פלדמן, תגיד לנו אתה מה אתם עשיתם במשרד התעשייה.
אבי פלדמן: צריך להזכיר קודם כל שהחוק חל רק על מקום שאין בו חקיקה מסדירה לגבי תחומי פעילות אחרים.
אבי פלדמן: מרבית ההטבות שניתנות במשרד התעשייה, ניתנות מכוח חקיקה אחרת ואני אציין עכשיו את החקיקה.
מירי רגב: תסביר כדי שאני אבין.
אבי פלדמן: החוק חל על כל מקום שיש תוכנית ממשלתית או משרדית ואין חקיקה שנשענת עליו.
אבי פלדמן: זאת אומרת, בעצם זה חוק שיורי.
אבי פלדמן: הוא אומר שאם יש חקיקה מסדירה, אנא תפעלו לפי אותה חקיקה ותסדירו את מפת העדיפות של אותה חקיקה, ואם אין כזאת, אז תשתמשו במפת העדיפות של החוק הכללי.
אבי פלדמן: החוק העיקרי שאנחנו עובדים מכוחו, והזכיר את זה רוני בפתיח, זה חוק עידוד השקעות הון שיש לו צו אזורי עדיפות שהוא קובע מפה לעניין חוק עידוד השקעות הון.
מירי רגב: אם כן, אתם לא פועלים לפי אזורי העדיפות הלאומית כפי שנקבע בחוק.
אבי פלדמן: כמעט ולא.
מירי רגב: אתם פועלים לפי חוק עידוד השקעות הון.
אבי פלדמן: נכון.
אבי פלדמן: כבר אני אצמצם את הגזרה ואומר שאין הבדל גדול בין שני החוקים.
אבי פלדמן: זאת אומרת, המפות, אם רוצים לשים שכבה על שכבה, מפה מול מפה, אין הבדל גדול.
אבי פלדמן: לא הבאתי אתי את הניתוח הזה, אבל אין הבדל גדול בין המפות.
אבי פלדמן: אני יכול להגיד לך שכאשר משרד ראש הממשלה בנה את ההחלטה, הוא הלך קודם כל למפה של צו אזורי עדיפות מכוח חוק עידוד השקעות הון וזאת הייתה המפה הבסיסית.
אבי פלדמן: דרך אגב, היא הייתה גם המפה הבסיסית משנות ה-90 ואילך.
מירי רגב: עזוב את המפה כרגע.
מירי רגב: אני שואלת אותך מה בתכל'ס קרה בשנתיים האחרונות.
אבי פלדמן: זה חשוב כדי להבין את הרקע, איך נבנתה המפה ומה זה אזור עדיפות.
אבי פלדמן: על איזה סוגי הטבות חלה המפה שלנו, של חוק עידוד השקעות הון.
אבי פלדמן: היא חלה על מענקים מכוח חוק עידוד השקעות הון, היא חלה על תוספת מענקים לפי חוק עידוד מחקר ופיתוח בתעשייה, כאשר מי שנמצא באזורי הנגב והגליל לפי חוק העידוד מקבל תוספת של עשרה אחוזים והיא חלה על הקצאות בפטור ממכרז, הקצאות קרקע בשטח אזורי תעשייה.
אבי פלדמן: זאת אומרת, אלה הם שלושת התחומים שמכוסים על ידי חקיקה.
אבי פלדמן: דרך אגב, זה גם בדיווח שהעברנו לבקשתם לגבי יישום החוק.
אבי פלדמן: איפה החקיקה הפרטנית של משרד התעשייה לא חלה.
אבי פלדמן: היא לא חלה על מסלולי התעסוקה, שזה מסלול מינהלי שהממשלה החליטה עליו לפני כחמש שנים.
אבי פלדמן: שם אנחנו עדיין נמצאים בתקופת המעבר ועד תום תקופת המעבר אנחנו נבצע את ההתאמות האלה.
רוני פלמר: תקופת המעבר היא שנתיים וחצי.
אבי פלדמן: נכון, עד סוף השנה הזאת.
רוני פלמר: אותן שנתיים וחצי, עד סוף ינואר 2012.
אבי פלדמן: אני רוצה להשלים עוד נקודה אחת.
אבי פלדמן: כל התוכניות החדשות בהן אנחנו מתחילים – לדוגמה יש לנו תוכנית חדשה שיצאה רק לאחרונה לגבי הטבות לסטודנטים בפריפריה שנקלטים בתעשייה בפריפריה – נשענות כבר על המפה של חוק העדיפות.
אבי פלדמן: זאת אומרת, כל תכנית חדשה יוצאת לפי חוק העדיפות.
אבי פלדמן: תוכניות קיימות, השתדלנו לשמור בתקופת המעבר, פשוט כדי לייצר כמה שיותר ודאות למי שהסתמך עליה והן נשענות על המפה הקיימת כאשר המפה הזאת תתוקן עד תום תקופת המעבר.
אבי פלדמן: כרגע זה חל רק על מסלולי התעסוקה.
מירי רגב: מה קורה לדוגמה עם מעבר איתורן לקריית שמונה?
מירי רגב: מה קורה אם בסוף איתורן לא עובר לקריית שמונה, אם אנחנו הולכים לפי מה שאתה אומר.
אבי פלדמן: אם אנחנו רוצים לפתוח את הנושא, אפשר.
מירי רגב: לא, סתם שאלה.
מירי רגב: זרקתי דוגמה.
: כל ההטבות של מעונות היום בוטלו במסגרת חוק עדיפףות לאומית.
מירי רגב: תכף נגיע לחינוך.
: לא, מעונות יום זה לא חינוך.
מירי רגב: נכון, זה משרד התעשייה.
: כל ההטבות של מעונות היום בוטלו.
אבי פלדמן: אני אענה אחד-אחד.
אבי פלדמן: איתורן יכלו ויכולים לקבל.
אבי פלדמן: קריית שמונה כלולה במסלולי התעסוקה והם יכלו ויכולים לקבל לפי התנאים הקיימים.
אבי פלדמן: הבעיה של איתורן היא שהם רצו תנאים מקלים בהרבה.
אבי פלדמן: דרך אגב, רק לפרוטוקול, היינו מוכנים ללכת את כברת הדרך, אבל בסופו של דבר זה נפל כי איתורן גם לא יכלו לעמוד בתנאי המקל שהם ביקשו מלכתחילה.
אבי פלדמן: זאת אומרת, הם ביקשו תיקון מ-12 אלף ל-8,500.
מירי רגב: טמיר אומר לי שאתם מטפלים בזה במסגרת המליאה.
מירי רגב: מה לגבי מה שסמי אומר בקשר למעונות היום?
אבי פלדמן: לגבי מעונות היום, עד כמה שאני יודע, הקריטריונים של מעונות היום הם קריטריונים מקצועיים והם לא קריטריונים של פריפריאליות.
אבי פלדמן: זאת אומרת, זה לא מבוסס על פריפריה.
אבי פלדמן: הדרגות מבוססות על קריטריונים סוציו אקונומיים של ההורים.
אבי פלדמן: זאת אומרת, המצב הסוציו אקונומי של ההורים ולא על המיקום.
: לפי מה שאתה אומר, דין קריית שמונה כדין תל אביב.
: על פי מבחן ההכנסות.
אבי פלדמן: לפי מבחן סוציו אקונומי.
קריאה: כדין סביון.
: איזו עדיפות לאומית זאת?
: הייתה הטבה משמעותית.
: הם לא שילמו יותר מדרגה 3 ואחר כך העלו את זה לדרגה 5 וגם את דרגה 5 ביטלו.
מירי רגב: איזה השקעות כספיות היו ב-2009 ו-2010?
אבי פלדמן: לא הבאתי נתונים לגבי השקעות כספיות בכל אחד ממסלולי הסיוע.
אבי פלדמן: כמו שאמרתי, במרבית הנושאים זה בכלל לא רלוונטי כי זה עובד מכוח חקיקה אחרת.
אבי פלדמן: אם תרצו, נוכל להעביר לכם.
מירי רגב: זאת אומרת, החוק הזה לא רלוונטי לא לבינוי ולא לתמ"ת.
מירי רגב: הוא לא רלוונטי.
מירי רגב: לפחות כרגע לחצי מהמשרדים הוא לא רלוונטי.
אבי פלדמן: לא.
אבי פלדמן: לא אמרתי שהוא לא רלוונטי.
אבי פלדמן: קודם כל, הוא יהיה רלוונטי החל מעוד חצי שנה על מסלולי התעסוקה.
אבי פלדמן: אלו הם מסלולים שהם לא מכוח חקיקה.
מירי רגב: ומעונות יום, זה לא יהיה רלוונטי לגביהם כי זה לפי ממדים אחרים של סוציו אקונומי.
קריאה: ביטלו הטבות.
אבי פלדמן: לא בוטלו הטבות.
מירי רגב: חינוך.
משה גפני: בעקבות החלטת הממשלה והחוק אנחנו יישמנו את ההחלטה במפת הישובים החדשה במספר נושאים.
משה גפני: למשל בנושא של גני ילדים שלוש-ארבע, הרחבנו את הפטור לגילאי שלוש-ארבע לישובים שנמצאים במסגרת אשכול שלוש של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
משה גפני: המטרה היא להגיע בספו של דבר להפעלה מלאה בכל הישובים בעדיפות לאומית, אבל בגלל האילוצים התקציביים התחלנו באשכול שלוש.
משה גפני: כאמור, המטרה שלנו היא להתקדם במשך הזמן גם לאשכולות הבאים.
מירי רגב: בכמה ישובים הרחבתם?
משה גפני: כתשעה-עשרה ישובים בהיקף של כ-18 מיליון שקלים בשנה.
משה גפני: הנושא השני בו תקצבנו לפי מפת העדיפות הלאומית החדשה זה נושא תמריצים לעובדי הוראה.
משה גפני: מפת העדיפות הלאומית החדשה היא המפה לצורך התמריצים.
משה גפני: זאת אומרת, אין ישובים אחרים שמקבלים את התמריצים לעובדי הוראה ויש שם כל מיני מדרגות, לפי מידת הפריפריאליות של הישובים.
משה גפני: נושא נוסף שלא תוקצב לפי מפת העדיפות הלאומית החדשה אבל יש חפיפה מלאה בין מפת העדיפות הלאומית החדשה לבין הקריטריונים שהמשרד קבע, זה נושא המוחזקות של בתי ספר בחטיבה העליונה.
משה גפני: המדד שנקבע כמדד לתקצוב הוא המדד הפריפריאלי.
מירי רגב: אני רוצה להבין כי אתה מן הסתם איש מקצוע.
מירי רגב: בעצם המדד הפריפריאלי גובר על החוק.
משה גפני: במקרה של המוחזקות.
מירי רגב: זאת אומרת שאנחנו יכולים לחוקק חוק ואז לתת הנחיה.
מירי רגב: לדוגמה, אם כמה אנשים קנו את דירות עמידר שלהם, אוטומטית המדד עולה וזה אומר שכאילו הם לא מקבלים את מה שהחוק מאפשר להם לקבל.
מירי רגב: אני רוצה להבין אם אני מבינה נכון את מה שאתה אומר.
מירי רגב: יש חוק והחוק קובע איקס הטבות לישובים אחרי ויכוחים, פריפריאליים כאלה ופריפריאליים אחרים.
משה גפני: בחוק לא נקבעו הנושאים כמו נושא חינוך.
מירי רגב: בסדר, אבל אני שואלת שאלה וזאת שאלה גם ליתר המשרדים.
מירי רגב: אולי מר פלדמן תעזור לי בעניין הזה ואני אשמח לשמוע גם את משרד הבינוי והשיכון וכמובן את משרד האוצר.
מירי רגב: יש חוק והחוק אמור לאפשר הטבות על מנת לחזק את הפריפריה, לחזק את האוכלוסייה בפריפריה ולצמצם את הפערים בין הפריפריה למרכז.
מירי רגב: זה בעצם בגדול מטרת החוק.
מירי רגב: כשהלכנו והתווכחנו – כולל מה שהוצג בישיבת סיעה, כולל עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה וראש הממשלה היה מעורב בזה – האם להכניס חלק מיישובי יהודה ושומרון לדוגמה, האם להוציא את קריית גת ואת עפולה מהמפה, הסבירו שבגלל שכביש 6 מגיע עד קריית גת או עד עפולה, מיד המדד הסוציו אקונומי שלהם עלה ויש פחות עניים, יש יותר אנשים שנוסעים ברכבת, מחיר הרכבת הוזל ומחיר הדלק הוזל.
מירי רגב: לכן מצד אחד אתה אומר שאתה מקטין את כמות הישובים במפת העדיפות הלאומית ומצד שני יש את המדד הפריפריאלי.
מירי רגב: מדד פריפריאליות למשל קבע שעכשיו ירוחם עברה מאשכול כזה לאשכול כזה, אז היא בעצם לא מקבלת את ההטבות של החוק.
משה גפני: כל נושא לגופו.
משה גפני: לנושא המוחזקות.
: החוק הוא הצהרתי בלבד.
משה גפני: המשרד קבע שכל הישובים שנמצאים מעל מדד פריפריאלי שהמשרד ערך, מעל 0.65 פריפריאלי, נכללים במוחזקות מבחינתנו.
משה גפני: אני רוצה להקדים ולומר שלמעשה המפה הישנה בוטלה בשנת 2006 והמשרד נדרש לגבש קריטריונים בכל נושא ונושא על אותם נושאים שהעדיפות הלאומית הייתה חלק מהקריטריונים.
שי דותן: בעקבות הבג"ץ.
משה גפני: בעקבות הבג"ץ שהיה.
משה גפני: החלטת הממשלה התקבלה בשנת 2009.
משה גפני: המשרד היה צריך לגבש קריטריונים בלי שום קשר למפה החדשה שהממשלה קבעה ואנחנו גיבשנו קריטריונים במספר נושאים כמו בנושא המוחזקות ובנושא הסעות תלמידים.
משה גפני: בשני הנושאים האלה יש קריטריונים שהמשרד קבע ובמקרה בנושא המוחזקות החלטת הממשלה התאימה לקריטריונים שהמשרד קבע.
משה גפני: בסופו של דבר, המדד הפריפריאלי שהמשרד קבע לגבי הישובים שייכנסו חופף למפת העדיפות הלאומית שנקבעה בממשלה פרט לישובי יהודה ושומרון שהוספנו אותם כתוצאה ממפת העדיפות החדשה, בעקבות הגדרה של איום ביטחוני.
משה גפני: אם כן, למעשה יש כאן חפיפה מלאה בנושא של המוחזקות.
מירי רגב: בוא תגיד לי מה נעשה בנושא הסעות תלמידים.
משה גפני: לגבי גני הילדים, אמרתי.
משה גפני: בנושא הסעות תלמידים למעשה נקבע מדד סוציו אקונומי של הישוב.
משה גפני: קבענו שכל הישובים שנמצאים בסוציו אקונומי אחד עד חמש, ייכנסו לתוך העדיפות.
משה גפני: אני רוצה לומר שהישובים האחרים מקבלים תקצוב רגיל.
משה גפני: דהיינו, רשויות מקבלות או ארבעים או חמישים אחוזים בהתאם לכך, אם הן מקבלות מענק או אם הן נטולות מענק, ומועצות אזוריות מקבלות 85 אחוזים.
מירי רגב: איך זה ברגיל?
מירי רגב: משהו כאן לא הולך.
מירי רגב: אני לוקחת סתם דוגמה כמו עיריית קריית שמונה.
מירי רגב: סמי מן הסתם מכיר את זה באופן אישי.
מירי רגב: בנושא הסעות של החינוך.
משה גפני: הם מקבלים שמונים אחוזים שותפות לעומת חמישים אחוזים.
מירי רגב: הוא אומר שעד לפני שנתיים הרשות הייתה עשרה אחוזים ומשרד החינוך היה תשעים אחוזים, ומלפני שנתיים הרשות עשרים אחוזים ומשרד החינוך שמונים אחוזים.
מירי רגב: זאת אומרת שהייתה לו הרעה במצבו.
משה גפני: אני מסביר.
משה גפני: מפת העדיפות הלאומית הישנה נמחקה מבחינתנו.
מירי רגב: אבל קריית שמונה תמיד הייתה במפה.
מירי רגב: בכוונה לא לקחתי את קריית גת או את עפולה אלא דווקא לקחתי את קריית שמונה.
: הם שינו את המרחקים.
: הם קבעו במקום – סתם דוגמה – ביישובי קו העימות מרחקים של קילומטר, עכשיו מדובר בשלושה קילומטרים.
משה גפני: המשרד לא קבע כלום.
משה גפני: המשרד לא קובע את המרחקים.
: לא משנה.
: קבעתם קריטריון של מרחקים ושיניתם את המפה.
משה גפני: אני אומר שהמדד שנקבע להסעות הוא סוציו אקונומי של הרשות המקומית ולא מדד פריפריאלי.
מירי רגב: כשנוח זה פריפריאלי וכשזה לא נוח, זה סוציו אקונומי?
מירי רגב: אני רוצה להבין לפי מה קובעים.
מירי רגב: או שיש מפה ואומרים שכל מי שנמצא במפה מקבל עדיפות או לפי מדד סוציו אקונומי.
משה גפני: בכל נושא ונושא יש את הקריטריונים שמתאימים לאותו נושא.
משה גפני: אי אפשר לקבוע קריטריון אחדי לכל הנושאים במערכת החינוך.
משה גפני: יש נושאים שהצרכים בנושא אחד הם קריטריונים כאלה ויש נושאים שהקריטריונים הם אחרים.
משה גפני: צריך לדון בכל מקרה לגופו.
משה גפני: למשל, את הזכרת את קריית גת ואת קריית מלאכי, אם הייתי הולך לפי מפת העדיפות הלאומית, הם היו נופלים בנושא הסעות.
משה גפני: לפי הקריטריונים שהמשרד קבע, קריית גת וקריית מלאכי כן בעדיפות בנושא הזה.
משה גפני: כל דבר לגופו.
משה גפני: אם אני אתייחס לסוציו אקונומי של הרשות המקומית, אני חושב שזה קריטריון הרבה יותר נכון במקרה הזה של עדיפות לאומית לגבי רשויות שהסוציו אקונומי שלהן יותר גבוה.
משה גפני: זה אמור לגבי ההסעות.
משה גפני: המשרד הוסיף מתקציבו גם בנושא המוחזקות.
משה גפני: אנחנו מתקצבים בלמעלה ממאתיים מיליון שקלים בנושא המוחזקות.
משה גפני: המשרד הוסיף לנושא המוחזקות למעלה מ-50 מיליון שקלים על מנת שנוכל להכליל ישובים חדשים בתוך המערכת ולהקטין את הפגיעה באותם ישובים שהיו בעבר.
משה גפני: בנושא הסעות, העדיפות היא מיליון שקלים.
משה גפני: בנושא גני הילדים לגילאי שלוש-ארבע, המשרד בשנת תשע"א, במסגרת ההחלה על אשכול שלוש, הוסיף 18 מיליון שקלים.
משה גפני: המשרד הוסיף כאן והתייחס למפת העדיפות.
משה גפני: בחנו כל מקרה לגופו וראינו היכן אפשר להתאים את מפת העדיפות הלאומית החדשה לכל נושא ונושא.
רוני פלמר: זאת אומרת, תקציב המוחזקות ב-2011 לדוגמה הוא 250 מיליון שקלים.
משה גפני: 200 מיליון.
משה גפני: היה 150 מיליון והסכום גדל ל-200 מיליון.
רוני פלמר: מה שמופיע זה אחרי ההעלאה.
מירי רגב: הייתם אמורים להתייחס לסוגיית הנחות במס לתושבים ולישובים.
שי דותן: קצת רקע היסטורי.
שי דותן: הוגש בג"ץ בעניין של קריטריונים.
שי דותן: בכמה ישובים הגישו בג"ץ, ובצדק, כי אין קריטריונים ברורים ושוויוניים להכללת הטבות מס לישובים.
שי דותן: ועדה שקמה ברשות המסים – משרד האוצר ומשרד המשפטים – גיבשה אמות מידה אחידות להכללה.
: בראשותו של בועז סופר.
שי דותן: נכון.
: אני גם יכול לומר לך איזו החלטה התקבלה שם.
: הם המליצו לתת למג'דל שמס 15 אחוזים ולהוריד את קריית שמונה ל-10 אחוזים.
שי דותן: אם אנחנו בונים קריטריונים, יכול להיות שמג'דל שמס זקוקה לזה.
שי דותן: זה לא החליטו.
שי דותן: נקבעו קריטריונים וראשי הרשויות היו שותפים והם הגיבו במשך חודשים ארוכים.
: ועדת הכספים לא אישרה.
מירי רגב: מה תגיד לנו מה בוצע מבחינת הנחות במס.
מירי רגב: זה עדיין בדיון?
שי דותן: אני אומר יותר מזה.
שי דותן: אנחנו כבר גיבשנו חקיקה.
שי דותן: כלומר, יש חוק שמגדיר את הקריטריונים החדשים והוא מעלה את מספר הישובים כרגע.
שי דותן: למעשה גרענו ישוב אחד.
מירי רגב: מ-180 ל-170?
שי דותן: ל-179.
שי דותן: הוספנו 274 ישובים חדשים.
: על אותו תקציב של 750 מיליון שקלים.
שי דותן: נכון מאוד.
שי דותן: על אותו תקציב.
שי דותן: הוספנו 274 ישובים.
רוני פלמר: אתה יודע להגיד מה הפער התקציבי?
מירי רגב: רגע, כמה ישובים הוספתם?
שי דותן: 274.
קריאה: ולמה מתעכבת החקיקה בעניין?
שי דותן: עם כל הכבוד, אני לא יודע.
מירי רגב: זאת חקיקה שאתם יזמתם?
מירי רגב: הממשלה צריכה להביא את זה.
שי דותן: ישבה ועדה גדולה במשך השנים והרשויות המקומיות השתתפו בה וחיוו את דעתם.
קריאה: ועדת הכספים דחתה את ההמלצות של הוועדה.
מירי רגב: זאת אומרת שגם את נושא פקודת מס הכנסה אנחנו בעצם לא מיישמים מזה שנתיים למרות החוק בגלל שינוי הקריטריונים והחקיקה.
שי דותן: שר האוצר עשה עבודה וסיים אותה.
שי דותן: יש עבודה ויש קריטריונים.
מירי רגב: שר האוצר מאוד רוצה את החקיקה ומישהו אחר עוצר אותו.
שי דותן: אין לי מושג.
שי דותן: אני לא יודע.
קריאה: לפי החלטת בג"ץ לא הייתם צריכים לשנות את החקיקה הקודמת אלא לאשר חוק חדש בהתאם להנחיות של בג"ץ?
שי דותן: כן ועשינו את זה.
קריאה: אבל עדיין אין חוק שהוא בתוקף.
מירי רגב: זה מה שהוא אומר, שעכשיו זה בתהליך ויש הצעת חוק.
קריאה: זה ביזיון של בית המשפט.
קריאה: בג"ץ נתן הנחיות לממשלה לאמץ קריטריונים אחרים ועד היום אין חוק חדש בהתאם להנחיות של בג"ץ.
מירי רגב: הבנתי מה אומר נציג האוצר.
מירי רגב: אני רוצה לעבור לאורחים שהגיעו ואחר כך אני רוצה שסמי יסכם.
מירי רגב: לי יש הרבה מאוד דברים לומר לגבי יישום החוק.
אבי רואה: התמונה שמצטיירת כאן לדעתי היא ברורה וממנה עולים שני דברים.
אבי רואה: עקב אכילס של כל החוק הזה הוא שלא נצבע תקציב מאוד מאוד מסוים ולכן כל אחד במשרד שלו נשאר עם התקציב.
אבי רואה: כשהאוצר צריך מ-750 מיליון לחלק ל-240-300 ישובים במקום ל-175, התוצאה ברורה.
אבי רואה: בנושא מס הכנסה, ודאי שיש לזה נגיעה ישירה לתושב עצמו, לזה שמשתכר ומרוויח ואני חושב שהמסר העיקרי שצריך לצאת מהוועדה כאן הוא לדרוש מהאוצר/מהממשלה לצבוע תקציב לאזור עדיפות, כי אחרת השר ייקח מזה וייתן לזה?
אבי רואה: זה קצת בעייתי.
אבי רואה: אני חושב שאחרי תקופה של שנתיים צריך לבחון שוב את הקריטריונים גם לגבי הישובים עצמם, כי הדברים הרי משתנים.
אבי רואה: אנחנו מכירים את זה שיש ישובים שפעם היו בקו התפר של מדינת ישראל ועד היום, למרות שהם כבר הפכו להיות מרכז הארץ, הם זוכים לכל מיני הטבות והעדפות שנקבעו על פי החוק מלפני ארבעים וחמישים שנים ולא משנים את זה בגלל לחצים פוליטיים.
אבי רואה: לעומת זאת ישובים אחרים שנמצאים בפריפריה צריכים להיאבק ולהילחם כדי לזכות בהם.
אבי רואה: את האבסורדים האלה צריך לתקן.
אבי רואה: אני לא יודע כמה זמן זה ייקח, אבל המסר הזה ודאי צריך לצאת מכאן בצורה מפורשת.
ישראל נדיבי: אני סמנכ"ל מרכז המועצות האזוריות.
ישראל נדיבי: אני רוצה להתייחס רק לנקודה אחת בנושא החינוך.
ישראל נדיבי: משה, התמריצים למורים, מורים חדשים שבאים לפריפריה, הם זכאים לכל התמריצים שהיו?
ישראל נדיבי: כל העסק לא ברור לי.
משה גפני: תמריצים למורים באים לידי ביטוי בחוזים אישיים למורים.
משה גפני: זאת הצורה היחידה.
ישראל נדיבי: בא מורה מתל אביב לקריית שמונה.
משה גפני: הוא מקבל חוזה אישי שנותן לו תוספת שכר בגין זה שהוא הגיע מתל אביב לקריית שמונה.
קריאה: הוותיקים מקבלים רק במקצועות מסוימים.
משה גפני: במקצועות נדרשים כאשר קיים מחסור במורים.
ישראל נדיבי: אותן הטבות שהיו בזמנו, לדיור וכולי, לא מקבלים החדשים.
ישראל נדיבי: אני רוצה להתייחס רק לנקודה הזאת.
ישראל נדיבי: אני חושב שכאן לגבי מורים – ויכול להיות אפילו שצריך להחריג את זה ולא לעשות את זה על כל אזורי העדיפות – במקומות נקודתיים שהם רחוקים.
ישראל נדיבי: אני יכול לתת דוגמה שיותר קשורה אלינו - ודאי קריית שמונה - כמו הערבה התיכונה.
ישראל נדיבי: לערבה התיכונה להביא מורים אי אפשר אם לא ייתנו להם תמריצים.
ישראל נדיבי: הם לא יכולים להגיע לשם באוטובוס.
ישראל נדיבי: אני בהחלט חושב שזאת נקודה.
ישראל נדיבי: זה מדבר על מורים מסוימים, שיגדירו את זה לשנים מסוימות, לתקופה מסוימת, ואם הוא עוזב כמובן הוא לא מקבל, אבל כאן חייבים לעשות משהו כי זה פשוט תוקע מערכות רחוקות.
משה גפני: לגבי הערבה התיכונה ואילת, יש בכלל התייחסות נפרדת שמפלה אותם עוד יותר לטובה מבחינת התמריצים שלנו וזה בטיפולו של הממונה על השכר.
משה גפני: הם מקבלים שם עוד מענקי חתימה ועוד כל מיני דברים שהם מעבר.
מירי רגב: אני בהחלט רואה שהקצבתם בתקציב שלכם כדי לממש חלקים מהחוק, גם אם בעינינו זה לא מלא וחסרים עוד כל מיני נושאים.
משה גפני: אולי בתוספת התקציבית.
מירי רגב: הבנתי ואנחנו נתייחס לכל.
מירי רגב: בנושא התמריצים למורים, באזורים מסוימים אני חושבת שיש מקום לעשות איזושהי חשיבה במשרד החינוך ולפתח כמובן דיאלוג עם משרד האוצר.
מיכאל ביטון: ראש מועצת ירוחם בחצי השנה האחרונה.
מיכאל ביטון: אני רוצה קודם כל להודות לחברת הכנסת מירי רגב, יושבת ראש ועדת המשנה, שלוקחת נושא שרבים כשלו בו.
מיכאל ביטון: רוממות הנגב והגליל בגרון הממשלה כבר עשרות שנים.
מיכאל ביטון: לכן הנושא הזה של חוק שהתקבל הוא במבחן התוצאה.
מיכאל ביטון: לצערי במבחן התוצאה, בפרמטרים שהחוק הציב לעצמו, לא רק שאין קפיצת מדרגה אלא יש נסיגה, ואני אדגים את זה, בכל מרכיב.
מיכאל ביטון: למשל, חינוך.
מיכאל ביטון: דיברת על תמריצים.
מיכאל ביטון: לא מזמן קיבלנו הודעה שרירותית על ביטול תמריצים למורים ומנהלים מכהנים בתפקיד בישוב, דבר שיצר מצב של רצון לעזוב את התפקיד או את המקצוע או את הישוב.
מיכאל ביטון: ישבתי עם מנכ"ל משרד החינוך בנושא הזה ויש נכונות לפתור את הבעיה.
מיכאל ביטון: אני מדבר על מורים קיימים שהצלחנו להביא לישוב ומשכורתם מאוימת ותקטן.
מיכאל ביטון: אנחנו יודעים מהי הרעת תנאים.
מיכאל ביטון: בעצם אנחנו מאבדים את כוח החינוך המשמעותי ביותר.
מיכאל ביטון: שלא לדבר על מקצועות בהם אין לנו אנשי חינוך ובהם אין אישור לתמריצים או לחוזים אישיים חדשים.
מיכאל ביטון: זאת דוגמה לכך שאנחנו בנסיגה.
מיכאל ביטון: נושא המוחזקות שעלה כאן.
מיכאל ביטון: ירוחם נפגעה בסכום של בין חצי מיליון למיליון שקלים בהורדת ההשתתפות של המוחזקות בתיכון.
מיכאל ביטון: המועצה ללא מענקי איזון, הקטנה של חצי ממענקי איזון, נפגעת במשרד החינוך בחצי מיליון שקלים לאחר שהחוק הזה התקבל, בשנה האחרונה.
מיכאל ביטון: נושא השתתפות בחינוך של הרשויות.
מיכאל ביטון: אנחנו מממנים חינוך בישוב במרכיבי החינוך הנוסף שרשות מקומית צריכה לספק, בהיקף של 45 עד 50 אחוזים מעלויות השירותים הללו כאשר ההגדרה המקורית היא שהשתתפות של רשות מקומית תהיה 25 אחוזים בהיבטים האלה.
מירי רגב: אפרופו, על המצ'ינג הזה דיברו רוב ראשי הערים להם נשלחו המכתבים.
מירי רגב: אנחנו נרכז את זה.
משה גפני: השאלה מתוך מה אלה ה-45 אחוזים.
מיכאל ביטון: מתוך סך ההשקעות בחינוך של רשות מקומית.
משה גפני: יש רמת שירות מסוימת שהמדינה נותנת ויכול להיות שהרשות מחליטה לתת מעבר לרמת השירות הזאת.
מיכאל ביטון: רמת השירות שאנחנו נותנים היא הבסיסית ביותר והיא נמוכה מכל הרשויות החזקות.
מיכאל ביטון: גם את הבסיס אנחנו לא מצליחים לקיים.
מיכאל ביטון: המדינה החליטה שיהיה בית ספר ממלכתי וממלכתי-דתי ועצמאי.
מיכאל ביטון: לא אני החלטתי לקיים שלושה זרמים בכל ישוב.
מיכאל ביטון: לזה יש משמעויות של בתי ספר קטנים ועלויות גבוהות שיוצרים גירעונות.
קריאה: התקציב הוא פר תלמיד.
מיכאל ביטון: אני חושב שבנושא החינוך אנחנו בנסיגה.
מיכאל ביטון: כאן מדברים על אי יישום חוק, אבל אני מדבר על נסיגה מבסיס שהיה סביר.
מיכאל ביטון: לנושא התעשייה.
מיכאל ביטון: החוק מתייחס למרכיבים מסוימים אבל למשל שאלה יסודית היא האם בישוב יש בכלל אזור תעשייה או קרקע זמינה לתעשייה.
מיכאל ביטון: אנחנו ממצים את כל אזור התעשייה שלנו.
מיכאל ביטון: עיר הבה"דים תיבנה בעוד שלוש שנים.
מיכאל ביטון: אומרים שאנחנו נהיה העורף האזרחי, תומך לוגיסטי של עיר הבה"דים, שש דקות נסיעה מירוחם, אבל אין אזור תעשייה.
מיכאל ביטון: אין קרקע ואין פיתוח.
אבי פלדמן: בוא נדייק.
אבי פלדמן: אזור תעשייה יש.
מיכאל ביטון: אתה מדבר על מקום מסומן.
אבי פלדמן: יש אזור תעשייה.
מיכאל ביטון: הוא מלא.
מיכאל ביטון: מיצינו אותו.
רוני פלמר: אין פיתוח.
רוני פלמר: חסר פיתוח.
מיכאל ביטון: אנחנו מדברים על 500 דונם בתוכנית מתאר מאושרת שכרגע אנחנו צריכים להקים.
מיכאל ביטון: זה לא משנה איזה חוק יהיה.
אבי פלדמן: זה שרוצים עוד, זה בסדר, אבל צריך לציין את זה.
מיכאל ביטון: יש מיצוי הקרקע הקיימת לתעשייה.
מיכאל ביטון: מדברים על פיתוח, מדברים על עיר הבה"דים, אבל לא מכינים קרקע לתעשייה לעיר הבה"דים.
מירי רגב: מה שהוא אומר מתחבר לדיון שהיה בוועדת החוץ והביטחון.