GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אני יכול לשאול שאלה?
משה גפני: אני אאפשר לך לדבר, אבל אני רוצה לשאול שאלה.
משה גפני: אני מורה בבית ספר יסודי, אני עובדת 24 שעות משרת אם והילד שלי נמצא במעון.
משה גפני: אתם חתמתם על הסכם שכל המורות במדינת ישראל – כל המורים והמורות, או אני גננת – נכנסות לאופק חדש והן צריכות לעבוד 39 שעות.
רינה אסא: 36 שעות.
רינה אסא: מורה אם עובדת 33 וחצי וזה נחשב לה למשרה מלאה.
משה גפני: 36 שעות.
רינה אסא: צריך לדייק ולומר שהיא עובדת 33 וחצי שעות בפועל וזה נחשב לה למשרה מלאה.
משה גפני: בסדר, אבל הבחירות להסתדרות המורים כבר היו.
רינה אסא: זה לא קשור לבחירות.
משה גפני: חשבתי, סתם.
משה גפני: לא אמרתי את זה ברצינות.
משה גפני: בשעתו היה מאבק בין הסתדרות המורים וארגון המורים העל יסודיים ואני הייתי שותף לדיונים האלה.
משה גפני: בסדר, הסתדרות המורים שלכם עמדה בתוקף על העניין הזה וזה בסדר גמור.
משה גפני: אגב, וסרמן העלה כל מיני התלבטויות בפניי כאשר היה כל הדיון הזה.
משה גפני: אני יודע כמה דברים שנשאיר אותם לדיון לא בוועדה.
משה גפני: אני מורה.
משה גפני: אתם הארגון היציג שלי.
משה גפני: אני אינני יכולה לעבור מ-24 שעות מסיבות שלי ל-33 וחצי שעות.
אורי מקלב: נדמה לי שמחנכת עובדת 24 שעות.
משה גפני: אני אינני יכולה לעבוד 33 וחצי שעות.
משה גפני: מה הדין שלי?
משה גפני: אתם חתמתם על הסכם.
משה גפני: אני לא יכולה לעבוד 33 וחצי שעות ואני גם מונה את הסיבות ואומרת למה אני לא יכולה.
משה גפני: מה דיני?
רינה אסא: יש אפשרות להגיש בקשה לוועדת חריגים, לכל מנהלת מחוז.
משה גפני: אני לא יכולה לעבור ל-33 וחצי שעות.
משה גפני: שלושים שנים אני מורה.
משה גפני: מה עושים אתי?
רינה אסא: אם מנהלת המחוז רואה שהסיבה האישית מצדיקה לתת לה להמשיך לעבוד על פי העולם הישן עד הפרישה שלה, היא נותנת לה.
רינה אסא: אם לא, היא עוברת לאופק חדש.
משה גפני: אני לא יכולה לעבור.
משה גפני: מה דינו של הסבסוד של ילד שלי שהיה במשך כל השנים במעון?
משה גפני: אני לא יכולה לעבור לאופק חדש ומנהל או מנהלת המחוז אישרו לי את זה.
רינה אסא: כמו היום, בעולם הישן.
משה גפני: מה קרה בעולם הישן?
רינה אסא: היא לא עובדת משרה שמתקרבת למשרה מלאה.
משה גפני: היא נקראת משרה מלאה.
רינה אסא: לא.
רינה אסא: 24 שעות, היא לא נקראת משרה מלאה.
משה גפני: זה לא היה בעולם הישן?
רינה אסא: לא, אבל זה לא נקרא משרה מלאה.
רינה אסא: זה עדיין נחשב רק תשעים אחוזי משרה.
רינה אסא: שמונים אחוזי משרה בפועל ועוד עשרה אחוזים אם.
משה גפני: זאת לא משרת אם?
רינה אסא: משרת אם, 24 שעות, זה שמונים אחוזי משרה ועשרה אחוזים אם.
רינה אסא: היא לא עובדת משרה מלאה.
רונית תירוש: מה שאתה אומר, זה לא כשמנהלת המחוז לא השתכנעה ואז אין לה ברירה והיא כן באופק חדש למרות שהיא לא רוצה.
רונית תירוש: דרך אגב, אני לא יודעת איך עושים את זה.
רונית תירוש: ממש עברו כאן לשיטות.
רינה אסא: אפשר לקיים דיון מיוחד על השיטות האלה.
רונית תירוש: אל תהיי צינית.
רונית תירוש: יש לי הרבה ביקורת עליכם.
רינה אסא: בבקשה.
רונית תירוש: אבל נעזוב את זה בצד.
רונית תירוש: זה לא הוויכוח היום, אופק חדש, כן או לא.
רונית תירוש: העובדה שאתם ארגון ששנים לא עבדתם למען זכויותיהם הבסיסיות של מורות, זכויות אלמנטאריות, להשוות את התנאים שלהן כמו לתנאים של אמהות אחרות במשק, אבל נעזוב את זה.
רונית תירוש: אומר היושב ראש שגם כאשר אתם מקבלים ומשתכנעים מהנימוקים והיא עובדת על פי הגדרתך בעולם הישן, אז היא לא תקבל.
רינה אסא: היא לא תקבל.
רינה אסא: כן, בהחלט.
רונית תירוש: תודה רבה שאפשרתם לה לעבוד בעולם הישן תרתי משמע.
רונית תירוש: בעולם הישן, השוחק, העושק, הלא שוויוני.
רונית תירוש: זה ארגון שמייצג עובדים.
רינה אסא: למה את מציגה את זה בצורה כזאת?
רינה אסא: זה לא נכון.
רונית תירוש: תציגי את זה אחרת.
רינה אסא: בואי תסתכלי על הצד השני של המטבע של מורה שעוברת לאופק חדש ונותנת יותר שעות.
רינה אסא: אותה מורה שנשארה בעולם הישן צריכה להיות אותו הדבר כמו מורה שמשקיעה יותר שעות היום במערכת החינוך?
רונית תירוש: תצ'פרי אותה במקום אחר.
רונית תירוש: אתם נותנים לה יותר שכר.
רונית תירוש: את באה להעניש אותה?
רינה אסא: לא, חס וחלילה.
רונית תירוש: זה בדיוק מה שאמרת עכשיו.
רונית תירוש: לא רק שאתם משחדים מורים או מורות ואומרים להם בואו לאופק חדש ותקבלו צ'ופר את המעון, עכשיו את אומרת שמי שלא תבוא, תיענש.
רונית תירוש: אני לא יודעת לנסח את זה אחרת.
רונית תירוש: זאת שערורייה.
רונית תירוש: אני חשבתי שהארגונים יהיו אתנו ויסייעו לנו, אבל את מבינה מה את עושה?
משה גפני: הם חתמו על הסכם.
שי חרמש: רק ביסודי.
משה גפני: לא, עוז לתמורה חתמו גם בעל יסודי.
שי חרמש: אבל לא כולם עוברים.
רונית תירוש: אדוני היושב ראש, יושב כאן ארגון שמייצג מורים ומורות בישראל ובמקום לסייע לנו בוועדת הכספים לעשות סוף לסאגה הזאת, הוא נלחם בנו.
רונית תירוש: אנחנו מקלקלים להם את שיטת השוחד.
משה גפני: אנחנו במדינה דמוקרטית.
רינה אסא: אנחנו ממש מתנצלים.
אורי מקלב: גם הסבסוד מדורג והוא מדרג.
אורי מקלב: היינו, גם מי שאין לו מאה אחוזים מקנה יותר.
אורי מקלב: אם אנחנו הולכים לעולם הישן, זה 24 חלקי 41.
משה גפני: אני אמתן את הדברים.
משה גפני: אני רוצה להסביר את מה שאמרה חברת הכנסת רונית תירוש ואני רוצה לעשות את זה ברוגע.
משה גפני: אני רוצה להכניס את הדיון לפרופורציה.
משה גפני: אנחנו לא דנים על מערכת החינוך.
משה גפני: זה לא הדיון כאן.
משה גפני: אנחנו גם לא דנים על הסכם אופק חדש, כן או לא.
משה גפני: הדיון הוא על דבר מאוד פשוט, על זה שמורה שיוצאת לעבודה, לא חשוב העולם הישן – ואני לא יודע מהי הגדרת העולם הישן ומהי הגדרת העולם החדש – מורה יוצאת לעבודה והיא נחשבת עד תשע"ב מורה והיא לא מקבלת סבסוד בכלל מכיוון שהיא לא נחשבת כמי שעובדת במשרה מלאה.
משה גפני: אתם הארגון היציג שלה, של אותה מורה.
משה גפני: אתם לא הארגון היציג של אופק חדש.
משה גפני: אתם הארגון היציג של כל מורה ומורה באופן פרטני.
משה גפני: אני לא נכנס לפוליטיקה ואני לא עוסק בעניין הזה, זה לא המקצוע שלי, אבל אני עוסק בפניות ציבור.
משה גפני: פונה אלי מורה ואומרת לי שמשרד התעשייה גורם לה נזק.
משה גפני: היא אומרת שהיא איננה יכולה יותר לצאת לעבודה כי נולד לה ילד והיא רוצה להכניס את הילד הזה למעון.
משה גפני: שי, צא החוצה.
שי חרמש: אני מבקש לחזור בהקדם.
משה גפני: דבר אם מנהל הוועדה אחרי כן והוא יתייעץ אתי.
משה גפני: אז את צריכה לייצג אותי.
משה גפני: אותי, לא את אופק חדש.
משה גפני: אני לא יכולה לשלוח את התינוק שלי למעון מכיוון שאני לא נמצאת בעולם החדש, מסיבות שלי.
משה גפני: אומרת חברת הכנסת רונית תירוש – וזה מה שאמרה חברת הכנסת ציפי חוטובלי ויתר חברי הכנסת שדיברו - לדאוג למורה הפרטנית הזאת כדי שהילד שלה יוכל להיות במעון.
משה גפני: זה הנושא ולכן הוויכוח ביניכם הוא ויכוח עקר וזה ויכוח שצריך להתנהל בוועדת החינוך, האם אופק חדש הפך להיות נושא מקודש, האם מכריחים את האנשים לעבור פתאום לאופק חדש, כן או לא.
משה גפני: זה לא הדיון שלנו.
משה גפני: אנחנו מדברים רק על סבסוד המעונות והתפקיד שלך, קחי אותי כיועץ - ואני לא לוקח כסף כי לחברי הכנסת אסור לקבל שכר נוסף - לענייני זכויות העובדים, במקרה הזה המורות, לתמוך בבקשה.
רינה אסא: קודם כל, אנחנו תומכים.
משה גפני: מי ביקש את רשות הדיבור?
שרית לוי ארבל: אני ממשרד החינוך.
שרית לוי ארבל: מה שמשרד החינוך התבקש לבצע כדי לסייע לאוכלוסיית המורות להיכלל בין אלה שזכאים לסבסוד, היה להגדיר את שעות העבודה שלהם בתלוש, דבר שלא היה עד אז.
שרית לוי ארבל: אכן, זה מה שנעשה.
שרית לוי ארבל: אין לנו שום דרך לכתוב ארבעים שעות כאשר משרה מלאה היא 36 שעות.
שרית לוי ארבל: השאלה היא מה עושים מכאן.
משה גפני: את טוענת שגם המורות שנכללות באופק חדש לא יקבלו סבסוד במעונות?
משה גפני: זה מה שאת אומרת?
שרית לוי ארבל: זה מה שחשבנו, אבל אז יצאה איזושהי בשורה, ב-24 למאי, וכתוב בה שבעקבות דיונים שקיימו משרד החינוך ומשרד התעשייה, הוחלט כי מורות אימהות בבתי הספר בהן פועלת הרפורמה העובדות משרה מלאה לפחות – לא מצוינות השעות, אבל משרה מלאה של מורות היא 36 שעות – תיחשב להן משרתן כהיקף השעות המקסימאלי לצורך בחינת זכאותן להשתתפות המדינה בעלות שכר למעונות.
משה גפני: מאיפה את קוראת?
שרית לוי ארבל: מהודעה שהוציא משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
משה גפני: לאן הוא הוציא את ההודעה הזאת?
שרית לוי ארבל: לתקשורת.
משה גפני: לתקשורת?
שרית לוי ארבל: כן ב-24 במאי, לתקשורת.
משה גפני: הודעה לתקשורת.
משה גפני: אתם משרד החינוך.
משה גפני: אתם צריכים לקרוא עיתונים כל יום?
משה גפני: זאת ההחלטה?
שרית לוי ארבל: כתוב שזאת בשורה למורות אימהות.
ציפי חוטובלי: אדוני היושב ראש, על זה דיברתי.
יצחק וקנין: יש כאן בעיה שאני לא יודע אם היא תעמוד במבחן בג"ץ.
יצחק וקנין: אם ניקח את ההחלטה הזאת שמתייחסת לבית ספר שהולך לרפורמה, למה שנקרא אופק חדש, כן יקבל גם אם המורה היא במשרה מלאה.
יצחק וקנין: מורה אחרת במשרה מלאה בבית ספר שלא עובר לאופק חדש, מדובר באותן שעות עבודה בדיוק וזה לא יעמוד בבג"ץ ואני אומר את זה באחריות מלאה.
יצחק וקנין: החלטה כזאת היא לא החלטה שיכולה לעמוד ואני לא יודע איך אתם מקבלים החלטות כאלה.
יצחק וקנין: למי יש את הזכות הזאת?
יצחק וקנין: איזה יועץ משפטי במשרד החינוך הסכים לכך?
משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס לפני שאני עובר למשרדים?
רונית תירוש: אני רוצה לומר מילה.
רונית תירוש: אני רוצה לחדד.
רונית תירוש: משרד התעשייה אמר שכל עוד לא יהיה כתוב ארבעים שעות, לא יכולים לתת סבסוד.
רונית תירוש: איך אתם יכולים ב-36, באופק חדש, כן לתת?
רונית תירוש: תסבירו את זה אתם.
רונית תירוש: איך זה יעמוד בבג"ץ?
ציפי חוטובלי: הערה נוספת.
ציפי חוטובלי: מייצרים כאן מצג שווא כאילו בשנת הלימודים הבאה הכול ייפתר וכולם יהיו באופק חדש, אבל זה לא נכון.
רונית תירוש: זה מעבר לזה.
ציפי חוטובלי: יש כאן עניין עקרוני.
ציפי חוטובלי: העניין העקרוני הוא מה המשמעות של משרה מלאה במשרת הוראה.
ציפי חוטובלי: במשרת הוראה משרה מלאה היא משרה מלאה וזה לא משנה תחת איזה כותרת משרד החינוך עוטף את זה.
ציפי חוטובלי: משרה מלאה צריכה לקבל הנחה במעונות היום וזה הסיפור.
ציפי חוטובלי: לכן צריך להציג את זה בצורה פשוטה והיא שכל מורה במדינת ישראל צריכה להיות זכאית.
ציפי חוטובלי: כל מורה שעובדת משרה מלאה צריכה להיות זכאית להנחה במעונות היום.
ציפי חוטובלי: זאת המטרה שלנו.
ציפי חוטובלי: אותנו לא מעניינות הכותרות שנותן משרד החינוך כי הרבה מהמורות לא שייכות לרפורמות האלה.
ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים להגן על כל ציבור המורות במדינת ישראל.
משה גפני: תמר, את תשיבי?
שלמה מולה: גם אני רוצה לומר משהו.
משה גפני: תשיבי אחרי חבר הכנסת מולה.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש, אני חושב שכל הסיפור הזה של טיפול במעונות יום או השתתפות המדינה וכן הלאה, יש לנו את הפינג פונג הזה בין משרד החינוך למשרד התעשייה.
משה גפני: אני רוצה להעיר לך ולומר שהבוקר יש חידוש.
משה גפני: מה שממשלת קדימה לא הצליחה לעשות, ממשלת הליכוד הצליחה והצליחו להכריח את כל המורות להיכנס לאופק חדש.
משה גפני: כך אומרת נציגת הסתדרות המורים.
שלמה מולה: שיבושם להם.
משה גפני: בכל אופן ממשלה טובה.
משה גפני: מכריחים את המורות איך לעבוד, מתי לעבוד, איפה לעבוד.
ציון פיניאן: הדגש הוא על מכריחים.
משה גפני: מכריחים.
משה גפני: אתם לא הצלחתם.
משה גפני: ישבנו בדיונים עם רן ארז ועם וסרמן.
שלמה מולה: בקיצור, אתה אומר שאנחנו נכשלנו.
משה גפני: נכשלתם כישלון חרוץ.
משה גפני: ממשלת הליכוד הצליחה.
שלמה מולה: האמת, הליכוד מצליח בהרבה דברים רעים.
ציון פיניאן: אל תיסחף.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש, אני קיימנו דיונים גם במקום אחר ולא בדיוק מסביב לשולחן הזה.
שלמה מולה: תמיד כשאתה מגיע לטפל בנושא המעונות, יש שתי כתובות.
שלמה מולה: יש לך את משרד החינוך ויש לך את משרד התעשייה.
שלמה מולה: מעולם אני לא מבין מה מבין משרד התעשייה בחינוך ילדים.
שלמה מולה: תאמין לי, אני לא מבין את זה.
שלמה מולה: אני יודע שמשרד התעשייה מבין בתעשייה ובמסחר, אבל אני לא מבין מה המפקחים שלו יודעים לעשות עם ילד שנמצא בחינוך, בגן או בבית הספר.
שלמה מולה: יש לנו מחלה כזאת שאנחנו לא מצליחים להיפטר ממנה.
שלמה מולה: לכן אתה שומע תשובה אחת ממשרד החינוך ואתה שומע תשובה שנייה ממשרד התעשייה.
שלמה מולה: אני יודע שיכול להיות שזה לא לעניין, אבל התפיסה שלנו כחברי כנסת, שאנחנו לא מצליחים להביא החלטה לפיה תהיה כתובת אחת, וכאן יש לנו בעיה.
שלמה מולה: דרך אגב, במדינות כמו צרפת, גרמניה כן הלאה, מי שאחראי על חינוך הילדים מהגיל הרך זה משרד החינוך, ואז אתה יודע לבוא לכתובת אחת, לבקש, לדרוש ולפקח בכל עניין ועניין.
שלמה מולה: לכן המשחק הזה הוא משחק לא ראוי.
שלמה מולה: אני חושב שאנחנו צריכים לגשת בגישה אחרת.
שלמה מולה: בעניין הזה קיימנו דיון אצל ציפי חוטובלי ואנחנו מקיימים דיון בוועדה למעמד הילד.
שלמה מולה: בסוף באים ואומרים שהמלחמה בין שני השרים היא למי יהיה נתח יותר גדול.
שלמה מולה: בסופו של דבר אנחנו לא מצליחים לעשות רפורמה.
שלמה מולה: אני חושב שבמקום רפורמת אופק חדש, הייתה צריכה להיות רפורמה בהעברת מעונות היום למשרד החינוך, דבר שהיה טוב יותר.
ציפי חוטובלי: אנחנו מסכימים אבל לפני כן בוא נתחיל עם רפורמה.
ציפי חוטובלי: אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע לך הצעה.
ציפי חוטובלי: יש לך שלושה יושבי ראש ועדות שעוסקים בנושא הזה – הוועדה לקידום מעמד האישה, הוועדה לזכויות הילד וועדת הכספים.
ציפי חוטובלי: כל אחת מהוועדות האלה יכולה לתת ביחד את העוצמה והפעולה לפני הגורמים הרלוונטיים שזה משרד התעשייה.
ציפי חוטובלי: גם ועדת החינוך יכולה להצטרף לעניין הזה.
ציפי חוטובלי: יש לך את כל הגיבוי.
ציפי חוטובלי: אני אומרת לך שיש לך גיבוי מלא.
ציפי חוטובלי: נלך ביחד.
משה גפני: אני מוכן, אבל מה לעשות?
ציפי חוטובלי: בוא נפעיל את כל כובד המשקל.
משה גפני: אני מיואש.
שלמה מולה: אל תהיה מיואש.
משה גפני: אני חושב אולי לעבור לאופוזיציה, שם השגתי יותר.
ציפי חוטובלי: אדוני היושב ראש, אני מוכנה להגיש הצעת חוק שכל יושבי ראש הוועדות האלה יהיו חתומים עליה.
משה גפני: אבל האוצר יתנגד.
ציפי חוטובלי: לשם כך אנחנו כאן .
משה גפני: הוא הולך לחסוך הרבה כסף.
ציפי חוטובלי: לא על חשבון ציבור המורות.
ציפי חוטובלי: סליחה, מה זה לחסוך כסף?
ציפי חוטובלי: הרי זה דבר לא מוסרי ממדרגה ראשונה שאישה עובדת משרה מלאה והיא לא מקבלת הנחה.
ציפי חוטובלי: גם ברציונאל של משרד התעשייה זה לא הגיוני.
שלמה מולה: הרב גפני, יש תשעה מיליארד שקלים עודף גבייה ממחירי הדלק.
משה גפני: יש לי עוד כמה מקורות.
משה גפני: המצב הוא עוד יותר טוב ממה שאתה חושב.
ציפי חוטובלי: אדוני היושב ראש, לוועדה הזאת יש מנופי לחץ.
משה גפני: לא מכיר.
ציפי חוטובלי: לא מכיר?
משה גפני: גברת תמר אלמוג, מנהלת האגף למעונות יום ומשפחתונים במשרד התעשייה.
משה גפני: התפקיד שלך והתפקיד של המשרד הוא לדאוג לעניין הזה שנשים תצאנה לעבודה.
משה גפני: זה היעד ואת מכירה את זה הרבה שנים.
משה גפני: את יודעת שאנחנו העברנו הרבה מאוד כסף לעניין הזה של מעונות יום.
משה גפני: לא אחזור על מה שאמרתי כבר כמה פעמים.
משה גפני: הדיון הזה עם משרד החינוך הוא דיון שאינו רלוונטי.
משה גפני: אופק חדש, גם הוא לא רלוונטי.
משה גפני: זה לא היעד שלכם.
משה גפני: היעד שלכם הוא לא אופק חדש והיעד שלכם הוא לא המאבק של הסתדרות המורים מול משרד החינוך או משרד האוצר.
משה גפני: התפקיד שלכם הוא לגרום לכך שנשים שעובדות – עובדות משרה מלאה או עובדות באופן כזה שהן צריכות להשיג סבסוד על פי הקריטריונים שלכם – תצאנה לעבודה.
משה גפני: אני לא רוצה להשתמש במושג העולם הישן כי העולם הישן נראה אנכרוניסטי אף על פי שבעולם הישן היו דברים טובים, אבל נדבר על המצב.
משה גפני: המצב הרגע הוא שמורה שיוצאת לעבודה ויש לה משרת אם, היא עוסקת מטבע הדברים בתפקיד שלה, בניגוד למי שעובדת במקצוע אחר, כך שהיא צריכה להיות בקשר עם ההורים, היא צריכה להיות בקשר עם התלמידים וכולי, ואנחנו מעוניינים שהמורה הזאת תוכל לצאת לעבודה ברוגע על מנת שהיא תשקיע את כל כולה בעבודה ושהילד שלה יהיה במעון.
משה גפני: אם המשכורת שלה היא משכורת נמוכה, כפי שזה תמונת המצב, אז הסבסוד הוא סבסוד של משרד התעשייה.
משה גפני: עבור זה אתם מקבלים כסף.
משה גפני: מה שקורה כרגע זה שהולכת להיות תוכנית שנקראת אופק חדש ואני שומע הבוקר שכולם יהיו באופק חדש.
משה גפני: אני סקפטי לגבי הדבר הזה מכיוון שאני כבר הרבה שנים נמצא כאן ואני יודע שלפעמים התוכנית מתפקששות באמצע והן לא יוצאות לפועל, בוודאי לא באחוזים מלאים.
משה גפני: בכל אופן הרי מדובר באנשים בשר ודם ולא תמיד זה מסתדר, לא בכל בתי הספר זה מסתדר ולא בכל הגנים זה מסתדר.
משה גפני: אתם צריכים לסבסד את המורות על מנת שהן תצאנה לעבודה.
משה גפני: אתם מקבלים החלטה במקביל להחלטה שבין ההסתדרות שעוסקת בייצוג המורים לבין משרד החינוך, שהיות שיש אופק חדש, בא לציון גואל.
משה גפני: באופק חדש, והאנשים בהסתדרות המורים לא יודעים ולא יודעים האנשים במשרד החינוך, כמה בעיות יהיו להם עם אופק חדש עצמו מכיוון שעל פי ההגדרה אופק חדש הוא לא משרה מלאה.
משה גפני: זאת לא משרה מלאה מכיוון שמספר השעות במשק שמוגדרות כמשרה מלאה הוא ארבעים שעות.
משה גפני: באופק חדש אין ארבעים שעות.
משה גפני: יש 36 שעות ואולי העבודה בפועל היא 33 וחצי שעות, אבל 36 זה המקסימום.
משה גפני: הן לא תקבלנה סבסוד.
משה גפני: אני רוצה לומר לך שיש מורות רבות – ולא מדובר במאות בודדות אלא מדובר בעשרות אלפים ואולי אפילו יותר – שלא תהיינה בתשע"ב באופק חדש.
משה גפני: לא תהיינה ולא משנות הסיבות.
משה גפני: השאלה כיצד אתם נערכים לעניין הזה שתצא רשימה גדולה מאוד של עובדות מהרשימה של סבסוד מעונות שהמשמעות של העניין הוא שיכול להיות שחלק מהן תעזובנה את העבודה וזה לא היעד של משרד התעשייה.
תמר אלמוג: אדוני היושב ראש, תרשה לי בבקשה להתחיל במספר מילות רקע שעושות סדר בדברים שהושמעו כאן כי יש אי בהירות או אי דיוק לגבי מבחן התמיכות והזכאות לסבסוד.
תמר אלמוג: ראשית, מבחני התמיכה לזכאות למענות יום מגדירים באופן ברור מי מוגדר באוכלוסיית הזכאים ומה הם הפרמטרים המצטברים שחייבת לעמוד בהם כל אישה שנבחנת זכאותה למתן אותו סבסוד.
תמר אלמוג: אין אישה שאוטומטית זכאית לסבסוד.
תמר אלמוג: לא אישה ולא מורה.
תמר אלמוג: כל אישה עובדת היא לא אוטומטית זכאית לסבסוד והראיה לכך היא שכ-20 עד 25 אחוזים מכלל הילדים במעונות היום נמצאים כלא זכאים, אפילו שמוצגים בפנינו כל התלושים והאסמכתאות, כי הם לא נכנסים לאותם המבחנים.
תמר אלמוג: הפרמטרים שקובעים את הזכאות הבסיסיים ביותר הם מספר הנפשות במשפחה.
משה גפני: סולם השקילות.
תמר אלמוג: מספר הנפשות במשפחה, סך ההכנסות ברוטו של המשפחה ומספר שעות עבודה שבועיות של האם העובדת.
תמר אלמוג: אלה הפרמטרים שממש קובעים.
תמר אלמוג: על בסיס הפרמטרים הללו, נכון להיום ונכון לכל השנים הקודמות, גם מורות נכנסות למבחן הזכאות וחלק גדול מהמורות נמצאות בתוך מערך הזכאות של המשרד אם כי לא תמיד בזכאות המרבית המלאה, כיוון שהמבחן בנוי באופן דיפרנציאלי ומדורג.
תמר אלמוג: אישה שעובדת עד 24 שעות, היא נבחנת לפי מבחן הכנסה לנפש אבל היא "נקנסת" בשלוש דרגות.
תמר אלמוג: אישה שעובדת עד 31 שעות, זה פחות שתי דרגות, ואישה שעובדת בין 32 ל-39 שעות, פחות שלוש דרגות ממבחן ההכנסה.
משה גפני: זה לא פחות משלוש דרגות.
תמר אלמוג: מי שעובדת עד 39 שעות, "נקנסת" בדרגה אחת.
תמר אלמוג: שלוש דרגות זה ב-24 שעות.
משה גפני: אגב, כמה שנים קיימת ההגדרה הזאת?
תמר אלמוג: שנים.
תמר אלמוג: שנים רבות וכך זה עובד.
תמר אלמוג: המבחנים גם צריכים להיות שוויוניים כלפי כלל המגזרים במשק.
תמר אלמוג: אין למשרד איזשהו כלי לפיו הוא יעשה שקילות של כל משרה ומשרה במדינת ישראל, האם היא שקולה למאה אחוזי משרה והאם אלה ארבעים שעות או 42 שעות.
ציפי חוטובלי: אבל משרד החינוך עצמו מגדיר את זה כמשרה מלאה.
משה גפני: ציפי, נשמע אותה עד הסוף.
משה גפני: גברת אלמוג, תמשיכי.
תמר אלמוג: לנקודה של ההחלטה בין משרד החינוך למשרד התעשייה.
תמר אלמוג: ההחלטה המשותפת הייתה שמשרד החינוך יערוך אצלו את התיקון בתלוש השכר, כך שיירשמו בפועל כל השעות שהמורה, לפי טענתם, עובד.
תמר אלמוג: אם הוא הולך לאסיפות הורים, אם הוא בודק מבחנים, אם הוא מכין מערכי שיעור וכל היתר.
תמר אלמוג: אמרה כאן נציגת משרד החינוך שהיה להם קושי.
תמר אלמוג: הם הגיעו ל-36 שעות ולא יכלו לרשום ארבעים שעות.
תמר אלמוג: מבחינתנו גם המבחנים הקיימים היום מאפשרים, לא רק למורים, לכל אישה עובדת.
תמר אלמוג: אם היא מגישה לנו תלוש ולא כתוב בו ארבעים שעות, אנחנו אומרים לה לגשת למעסיק שלה, יש כאן טופס שנקרא אישור מעסיק לשכיר.
תמר אלמוג: היא נדרשת ללכת למעסיק שלה ולמלא את הטופס.
תמר אלמוג: אם המעסיק חותם עם החותמת שלו ומצהיר שאמנם בתלוש כתוב שהיא בהיקף של 75 אחוזים אבל היא עובדת ארבעים שעות, אני אראה את זה ואתן לה לפי ארבעים שעות.
תמר אלמוג: אין לי דרך אחרת לבחון את אותה מורה שפעם עובדת 18 שעות, פעם עובדת 24 שעות ופעם 36.
תמר אלמוג: אין לנו כלי לבדוק את זה.
משה גפני: אז מה זה אופק חדש שכל הזמן אתם מדברים עליו?
משה גפני: מה שאמרת עכשיו, בסדר גמור.
משה גפני: מה אופק חדש נכנס לעניין?
תמר אלמוג: העניין הוא שאופק חדש עשה איזושהי הקלה על משרד החינוך לאפשר פעם ראשונה לרשום בתלוש השכר 36 שעות.
משה גפני: לא לרשום.
משה גפני: הן עובדות יותר שעות.
משה גפני: הן יכולות לעבוד במפעל היי-טק.
משה גפני: מה אופק חדש רלוונטי לגביכם?
תמר אלמוג: הוא לא רלוונטי.
משה גפני: מה שהסברת עד עכשיו, זה הסבר מניח את הדעת.
תמר אלמוג: לנו אופק חדש לא רלוונטי.
משה גפני: לא רלוונטי?
משה גפני: אז למה כתב העוזרת של המנכ"ל שיושבת לצדך לעוזר שלי: יעברו לאופק חדש ולפיכך יעבדו ארבעים שעות שבועיות כמו המורים ביסודי.
משה גפני: על פי מבחני התמיכה לסבסוד ילדים במעונות יום, המורים לא יהיו מופלים לרעה על בסיס שעות שבועיות על עבודתם.
מרצדס צרפתי: זה נכון כי אמר השר שלהם והשר שלנו שמשנים את התלוש.
משה גפני: מרוב שרים אני מתבלבל.
מרצדס צרפתי: שר החינוך.
משה גפני: במליאת הכנסת אמר שר התעשייה – נדמה לי בתשובה לשאלה שלי – שיש אופק חדש.
משה גפני: אופק חדש, לפי מה שאומרת תמר אלמוג, לא רלוונטי.
משה גפני: עובדות יותר שעות, עובדות פחות שעות, כך חל הסבסוד.
תמר אלמוג: לא, הוא רלוונטי לעניין שלראשונה זה מאפשר למשרד החינוך באמת לא לרשום 24 שעות.
משה גפני: זה לא שהוא מאפשר למשרד החינוך אלא המורה עובדת יותר שעות.
משה גפני: מה איכפת לך מאופק חדש?
תמר אלמוג: אבל גם קודם הטענה של המורים הייתה שהם עבדו 24 שעות ואני צריכה להחשיב להם את זה כמשרה מלאה.
משה גפני: אבל עכשיו המורה עובדת 36 שעות.
משה גפני: עובדת.
מרצדס צרפתי: שר החינוך עדכן את שר התעשייה שמשנים להם את תלוש המשכורת, כך שיירשם משרה מלאה ארבעים שעות.
משה גפני: גברת ארבל, אתם במשרד החינוך הולכים לכתוב באופק חדש שמי שועבדת 36 שעות, יהיה רשום ארבעים שעות?
שרית לוי ארבל: לא ידוע לי על זה.
רונית תירוש: לא יאומן.
משה גפני: אז מה יהיה עם אופק חדש?
רונית תירוש: אתה מכיר את המערכון של הגשש?
רונית תירוש: הם יעבדו 36 שעות וכאילו הם עבדו משרה מלאה.
משה גפני: אין כאן כאילו.
משה גפני: היא מייצגת את משרד החינוך והיא אומרת.
משה גפני: אין כאילו.
משה גפני: רדי מהעניין הזה.
משה גפני: אם היה כאילו, היה בסדר, אבל אין כאילו.
משה גפני: היא מייצגת את משרד החינוך.
משה גפני: אני לא יכול לדבר עם השר שלה בגלל שהוא באיטליה.
משה גפני: יש היום כמה חידושים בוועדת הכספים.
שי חרמש: שגירשו חבר ועדה באמצע הדיון.
שי חרמש: אין לזה תקדים.
משה גפני: היו היום כמה חידושים בוועדה כאשר החידוש הראשון הוא שמורה, אם היא לא תיכנס לאופק חדש, או שהיא תפוטר או שתקבל אישור.
רינה אסא: לא אמרתי את זה.
משה גפני: יש לי חסינות ומותר לי לומר דברים לא נכונים.
רינה אסא: אבל מותר לי להתייחס.
משה גפני: מותר לך כשאת מקבלת רשות דיבור או שאת הולכת לפריימריס או שאת עוברת את מועצת גדולי התורה ונבחרת לכנסת.
משה גפני: אין דרך ביניים.
ציון פיניאן: אני מציע לך להתפקד לליכוד.
משה גפני: גם זאת אפשרות אבל אני לא ממליץ.
שלמה מולה: לקדימה כן.
משה גפני: לקדימה, כן.
משה גפני: על קדימה נדבר בפעם אחרת.
משה גפני: אני אומר שהתברר הבוקר שמורה או גננת בשנת תשע"ב חייבת להיות באופק חדש.
משה גפני: כדי לא להיות באופק חדש היא צריכה אישור חריג ממנהל או מנהלת המחוז.
משה גפני: זה דבר ראשון שלא ידענו עד היום וזה חידוש מרענן.
משה גפני: זה היה פעם באיזשהו משטר שאנחנו מכירים בהיסטוריה, אבל אני לא מביע פרשנות.
משה גפני: הדבר השני שהתברר לנו הוא שאופק חדש איננו רלוונטי לגבי סבסוד במעונות היום אלא מה שרלוונטי זה מספר השעות שהמעביד כותב שהאם העובדת עובדת.
משה גפני: לא רלוונטי אופק חדש.
משה גפני: מתברר לנו דבר נוסף והוא שאופק חדש, גם מורה שעוברת לאופק חדש, היא לא תקבל סבסוד במעונות היום כמשרה מלאה אלא אם כן המעביד, דהיינו משרד החינוך, יכתוב בתלוש השכר שלה שהיא עובדת בפועל ארבעים שעות.
משה גפני: מכיוון שבאופק חדש עובדים בפועל 36 שעות, גם המורות והגננות שיעברו לאופק חדש, לא יקבלו סבסוד כמשרה מלאה.
משה גפני: את ביקשת להעיר על זה משהו?
משה גפני: אולי אני טועה?
שרית לוי ארבל: אני ביקשתי לחדד משהו.
שרית לוי ארבל: לפני אופק חדש לא היה מצוין מספר השעות השבועיות בתלוש ואז ביקשו שנבצע את השינוי על גבי התלוש, דבר שיקדם את המהלך.
שרית לוי ארבל: לכן עשינו את השינוי הזה.
שרית לוי ארבל: לפני כן בכלל לא הופיע מספר השעות אבל היום הוא מופיע.
משה גפני: את אומרת עכשיו דבר חשוב.
רונית תירוש: לא נכון.
רונית תירוש: אני מורה 25 שנים ותמיד הופיע אצלי מספר השעות שעבדתי.
שרית לוי ארבל: לא בצורה שמשרד התעשייה יכול היה לקרוא את זה.
משה גפני: אני מכיר את מה שאת אומרת, אבל תסבירי לי יותר.
משה גפני: מה היה בעולם הישן?
משה גפני: מה היה במשרד החינוך?
משה גפני: אני מורה, מה היה כתוב אצלי בתלוש?
משה גפני: אני אם עובדת, מורה, עבדתי 24 שעות, מה כתבתם לי בתלוש שאתו הלכתי למשרד התעשייה?
שרית לוי ארבל: אני לא יודעת בוודאות.
משה גפני: דרך אגב, העולם הישן הוא היום.
משה גפני: מה אתם כותבים לי?
שרית לוי ארבל: לא היום.
רונית תירוש: עד תשע"ב.
שרית לוי ארבל: היום מורות שבאופק חדש, כתוב להן במפורש.
משה גפני: לא, זה העולם החדש.
שרית לוי ארבל: אני לא יודעת איך זה היה כתוב.
משה גפני: אמרת עכשיו משפט מאוד חשוב.
משה גפני: אתם כתבתם משרה מלאה ומשרד התעשייה לא היה יכול לקרוא את משרד השעות.
משה גפני: אמרת?
שרית לוי ארבל: לא אמרתי משרה מלאה.
שרית לוי ארבל: אמרתי שמשרד התעשייה ביקש שנציין במפורש את השעות השבועיות וזה מה שעשינו.
משה גפני: ואז מה היה כתוב.
שרית לוי ארבל: מה היה אז?
שרית לוי ארבל: אני לא יודעת אבל היה משהו שהם לא יכלו לקרוא כי זה לא היה שווה לכל האוכלוסייה.
שרית לוי ארבל: לא היה מצוין במפורש מספר השעות.
רונית תירוש: בטח שהיה מצוין.
שרית לוי ארבל: היה מצוין בדרך אחרת.
רונית תירוש: מה זאת דרך אחרת?
משה גפני: תמר, מה שהיא אומרת, זה היה המצב?
משה גפני: למורה היה כתוב משרה מלאה ולא בדקתם את מספר השעות.
משה גפני: לא יכולתם לקרוא את מספר השעות.
תמר אלמוג: היה כתוב היקף משרה.
תמר אלמוג: היקפי משרה, יש הרי שוני מהותי בין מורה היא בתיכון, ביסודי ובעל יסודי.
תמר אלמוג: בכל סקטור כזה, מספר השעות השבועיות נחשב כמשרה מלאה.
תמר אלמוג: פעם זה 18 שעות, פעם זה 22 שעות וכולי.
משה גפני: מה קבע אצלכם?
תמר אלמוג: אנחנו קראנו ככתבו וכלשונו, מה שהיה כתוב בתלוש.
משה גפני: משרה מלאה.
תמר אלמוג: 24 שעות, 18 שעות וכולי.
רונית תירוש: ומה עכשיו יהיה כתוב שתוכלו לקרוא טוב?
תמר אלמוג: עכשיו כתוב 36 שעות שבועיות.
משה גפני: 36 שעות, זאת משרה מלאה אצלכם?
רונית תירוש: עבדו על המורות.
רינה אסא: אני רוצה להבהיר שאנחנו קיבלנו את ההודעה משר החינוך לפי התיאום שלו עם שר התעשייה.
רינה אסא: אנחנו קיבלנו הודעה שמורות שעובדות באופק חדש במשרה מלאה, בתלוש המשכורת שלהן יצוין שהן עובדות משרה מלאה וזה ייחשב כמו משרה מלאה במשק והן תקבלנה את המקסימום הנחה במעונות.
רינה אסא: תקני אותי אם אני טועה, אבל זאת ההודעה שאנחנו קיבלנו.
משה גפני: יש לך הודעה בכתב על זה?
רינה אסא: כן.
רינה אסא: כתוב, בפירוש.
תמר אלמוג: מי הודיע לך?
רינה אסא: שר החינוך הודיע למזכ"ל הסתדרות המורים.
רינה אסא: הנה, כתוב:
רינה אסא: בעקבות דיונים שקיימו משרדי החינוך והתעשייה.
רונית תירוש: מהעיתונות.
רינה אסא: הודעה שהוציא משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
משה גפני: מי חתום על זה?
משה גפני: זה מכתב?