GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אמרתי את דבריי ואני מבקש לשמוע אם יש עוד מתנגדים.
עודד אופק: אני מבקש מילה אחת.
משה גפני: לגבי המיליונים?
משה גפני: אל תזכיר את זה.
עודד אופק: אין לי שום כוונה להזכיר את המיליונים.
עודד אופק: במילה אחת בסוף אני אזכיר משהו קטן.
עודד אופק: מה שאני כן רוצה לומר זה שאני לא מתכוון להתווכח על הדרך בה הרשות המחוקקת מתנהלת.
עודד אופק: אני רוצה לומר דבר אחד.
עודד אופק: מנסים לקדם כאן חוק שבהצעת החוק נרשם מה המטרות שלו.
עודד אופק: המטרות האלה לא יושגו באמצעות הצעת החוק הזאת.
עודד אופק: נקודה.
עודד אופק: זה מנקר את העיניים ודגל מתנוסס מעל זה ואני אסביר גם למה.
משה גפני: מה מתנוסס?
עודד אופק: דגל.
עודד אופק: זה מפקודה בלתי חוקית בעליל.
משה גפני: אני מכיר את דגל התורה.
עודד אופק: אני מתכוון שבסופו של דבר אם אנחנו לוקחים את הדברים כפי שאתם אומרים שמבקשים להגיע לאותם משקיעים, המשקיעים, כשהם יראו את הכריכה הזאת, לא יבינו דבר.
עודד אופק: את ההפניה לאיפה הם יכולים למצוא את הנתונים יש להם גם כך בפרסום שחל היום.
עודד אופק: הנתונים הנוספים, בלי שהם התייעצו עם יועץ השקעות, בלי שהם התייעצו עם גורם מומחה, הם לא יבינו מזה דבר.
עודד אופק: דבר אחד נוסף.
משה גפני: אתה רוצה להשתלט כאן על הכול?
משה גפני: אני רק רוצה שתדע שרשות המסים הביאה לכאן את הדיווח המקוון, ואתם מדברים על זה כל הזמן, אני התנגדתי לכך בתוקף ובחלק הצלחתי ובחלק לא הצלחתי.
משה גפני: בסופו של דבר ההתנגדות שלי לדיווח המקוון עוברת כחוט השני ואתה יכול לקרוא בפרוטוקולים מה אני אמרתי לגבי הדיווח המקוון.
משה גפני: יש ציבור גדול שהדיווח המקוון יוצר לו בעיה אמיתית וגם עכשיו אני סבור כך.
משה גפני: דרך אגב, ייאמר לזכותם או לחובתם שכאשר הגיע לכאן חוק ששינסקי, חוק המיסוי על הנפט והגז, שם רשות המסים לא ביקשה דיווח מקוון כי שם מדובר על אנשים מאוד עניים, מנהלי חברות הנפט וחברות הגז.
משה גפני: אתם הם פחדו להתחיל.
משה גפני: עם מי הם תמיד מתחילים?
משה גפני: עם בעל המכולת הקטן שאין לו את האינטרנט, הוא עמל לפרנסתו ואומרים לו שהוא יביא דיווח מקוון.
משה גפני: התנגדתי לזה ובחלק מהמקרים – בחוק ההסדרים – הוצאתי סעיפים של דיווח מקוון ואני אומר את זה גם עכשיו.
משה גפני: יש אנשים שרוצים להשקיע בקרנות נאמנות.
משה גפני: המציאות הזאת שזה מתפרסם בעיתון, ואת העיתון הם קוראים, ומה שכתוב שם באתרים, הם לא יודעים.
משה גפני: צריך להמשיך לספק לו את זה.
משה גפני: יש עוד התנגדויות?
משה גפני: דרך אגב, אם אני אצטרך , אני אקח אותך.
עודד אופק: אדוני, רק עוד מילה אחת.
משה גפני: עם כל הכבוד, אנחנו צריכים לחזור לדיון אחר.
משה גפני: הרשות לניירות ערך, בבקשה.
משה גפני: אני מתנצל שדיברתי בקול על הרשות לניירות ערך.
משה גפני: אני לא מפחד מהם, כי אין לי ניירות ערך.
עודד אופק: ברור שזה היה עלי.
קריאה: יש לך, אבל אתה לא יודע.
קריאה: קופות גמל וכולי, זה הכול קופות גמל.
משה גפני: אפילו את זה אני לא יודע כי אני רק קורא עיתון ואין לי אינטרנט.
דניאל אילון: כל הדברים שנשמעו כאן, אכן נכונים.
דניאל אילון: אמת ויציב אמר יושב ראש הוועדה שככל שהסמכות הקבועה בחוק נתונה בידיה של הרשות, היא מפעילה לפי מיטב הבנתה המקצועית, אבל אם ייקבע בחוק בישראל יחויב בתשקיף כפי היה קבוע בעבר ועד לפני מספר שנים ביחס לציבור ---
משה גפני: בסוף, אחרי ההארכה.
דניאל אילון: אתה מדבר על מה שהיה היסטורית לגבי החברות.
משה גפני: לא החברות.
משה גפני: לגבי הקרנות.
דניאל אילון: החוק של השקעות משותפות בנאמנות אמר מאז ומתמיד שהפרסום הוא רק פרסום מפנה וקטן.
דניאל אילון: ההנחיה של הרשות מכוח הוראה מקצועית שלה הרחיבה אותה ובחוק זה לא היה כתוב.
דניאל אילון: איפה זה כן היה כתוב בחוק?
דניאל אילון: זה היה ביחס לחברות הציבוריות.
דניאל אילון: זאת אומרת, זה לא דבר שהוא יכול להיות בעולם.
דניאל אילון: אני רוצה לחזור על העמדה המקצועית של הרשות השנייה כאן בוועדה והיא גם השמיעה את זה בפני ועדת שרים לחקיקה.
דניאל אילון: זה לא נכון שהחלטת ועדת שרים לחקיקה לא התקבלה אחרי שהיא שמעה אותנו, כי היא שמעה אותנו ולא קיבלה את עמדתנו.
דניאל אילון: גם הם לא קיבלו את עמדתנו אבל אני עדיין חוזרת על העמדה.
דניאל אילון: לעמדת רשות ניירות ערך הפרסום בעיתונים אינו נדרש מרגע שהדיווח האינטרנטי הופנם בציבור והדיווח האינטרנטי קיים ביחס לחברות הציבוריות מאז 2003 וביחס לציבור מנהלי הקרנות מאז 2005.
דניאל אילון: כלומר, היה תהליך הפנמה ארוך.
דניאל אילון: לכן הציבור רגיל לקבל את מירב המידע הרלוונטי לקבלת החלטה במגנה.
דניאל אילון: בהינתן זה חשבנו שבמונחי עלות תועלת לא נכון להשית על בעלי היחידות את העלות של הפרסום בעיתונים ואני חושבת שמוטעה לראות את האלפים הבודדים שעכשיו נפגעו כי ראשית כל קודם כל צריך בוודאי להכפיל פי שתיים כי אלה שתי מודעות, ומעבר לזה, זה בראייה של קרן וקרן היא אינה אישיות משפטיות נפרדת.
דניאל אילון: זה חוזה.
דניאל אילון: זה חשבון בנק.
דניאל אילון: מי שצריך להסתכל עליו, זה מנהל הקרן.
דניאל אילון: מנהל הקרן בדרך כלל מנהל מספר רק של קרנות כי הוא צריך לבדל אותן ולכן מדובר לדעתי – התעשייה תגיד יותר טוב ממני – במאות אלפי שקלים לפחות לגבי מנהל קרן, אבל אני לא יודעת להגיד את הנתונים המספריים ואת זה התעשייה צריכה לספק.
דניאל אילון: לכן זה לא מספר שהוא בטל בשישים.
דניאל אילון: מעבר לזה, אנחנו סבורים שמעבר להשתת העלות הבלתי נדרשת בעינינו על בעלי היחידות, אנחנו מסכימים עם הטענה שאומרת שיש כאן איזושהי אשליה כאילו המפורסם בכריכת התשקיף, במיוחד לאחר הרפורמה שעשינו בתשקיפים, בהם הכריכה היא רק של חלק א' של התשקיף וחלק א' של התשקיף נותן נתונים די יבשים על הקרן ולא הנתונים הבשרניים שבאמת אמורים לחולל קבלת החלטה מושכלת, וזה יכול להטעות ולהסיח את הדעת מהדבר המרכזי.
דניאל אילון: אנחנו כן היינו רוצים שהציבור שמקבל את ההחלטה לבדו או באמצעות מתווכים יעשה את זה על בסיס ראייה של התשקיף כולו, של התשואות, של מחירי היחידות.
משה גפני: אבל זה מראה לו את העקרונות.
משה גפני: הוא יכול ללכת לזה.
משה גפני: בסדר, אני מכבד את ההחלטה שלכם ואני חולק עליה.
דניאל אילון: זאת עמדתנו.
משה גפני: מרים אילני, משרד המשפטים.
מרים אילני: אני רוצה לומר באופן מאוד קצר שמה שהטריד אותנו אחרי הדיון הקודם זה בעצם שהציגו כאן תכלית אחרת.
מרים אילני: אם הוועדה באה ואומרת שהיא חוזרת בה והתכלית היא שונה והתכלת היא הגנה על ציבור המשקיעים, כפי שהוסבר כאן, ולא התכלית של הגנה על העיתונות הכתובה, תכלית שלא הובאה בחשבון במסגרת הדיון בוועדת שרים וגם אנחנו לא בחנו אותה אצלנו, אז הדיון הוא דיון אחר.
מרים אילני: אני מתקשה לומר שיש כאן בעיה חוקתית כשהנימוק הוא נימוק של הגנה על ציבור המשקיעים.
מרים אילני: אם הנימוק הוא אחר, יש קשיים חוקתיים.
משה גפני: אני אמרתי את עמדת הוועדה.
משה גפני: זאת עמדת הוועדה.
משה גפני: ועדת השרים לחקיקה תומכת.
אחמד טיבי: מה עמדת הוועדה?
אחמד טיבי: לא הייתי כאן.
משה גפני: עמדת הוועדה היא שצריך להגן על ציבור המשקיעים הלא מתוחכמים.
יצחק וקנין: מי שאין לו אינטרנט, מה הוא יעשה?
משה גפני: אגב, למשרד המשפטים יש עמדה האם יש הבדל בין קרנות הנאמנות לבין החברות הציבוריות?
מרים אילני: אנחנו חושבים שיש מקום לאבחן בנושא הזה.
משה גפני: אני מתנצל שאני חושב כמו משרד המשפטים.
מרים אילני: הציבור הזה פחות מתוחכם ויש מקום לאבחנה.
מרים אילני: אני אומרת שהעמדה המקצועית שלנו בוועדת שרים לא התקבלה, אבל עמדה של ועדת השרים היא שאם הנימוק הוא כפי שאדוני אומר, שזה הנימוק של הוועדה, אנחנו לא חושבים שאפשר להגיד שיש כשלים חוקתיים.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, חלק מהנימה של השמצה נשמעה כאן ולפני כן וגם בדברים שנאמרו ביומיים האחרונים.
גאלב מג'אדלה: אנחנו לא באים להגן כיוזמי הצעת החוק – ציון, אני וחברים נוספים – על העיתונים ואנחנו לא רוצים לפרסם עיתון כלשהו.
גאלב מג'אדלה: להשמיץ זה דבר קל.
גאלב מג'אדלה: אנחנו באים להגן על האזרח הפשוט.
גאלב מג'אדלה: תקן אותי כי יכול להיות שהתבלבלתי קצת.
משה גפני: לא התבלבלת.
משה גפני: אמרת דברים נכונים.
גאלב מג'אדלה: אתה רוצה שאנחנו נחסוך לך כמה מיליוני שקלים לטובת הקרן?
גאלב מג'אדלה: תפחיתו משכר המנהלים שמנהלים הרבה קרנות ונוסעים במכוניות מפוארות.
יצחק וקנין: אתה יודע איזה דיון היה לי בוועדת האתיקה היום?
יצחק וקנין: פשוט קטסטרופה לשמוע מה שהקרנות עושות בכסף ולאן הכסף הולך.
קריאה: מה עושים?
יצחק וקנין: כמה כסף הולך.
יצחק וקנין: קרנות הפנסיה וכל מיני קרנות.
עודד אופק: זה לא אותו הדבר.
יצחק וקנין: זאת אותה יד.
גאלב מג'אדלה: לחבר כנסת מותר להפריע לי.
ציון פיניאן: בימים אלה נשלח אליך מכתב לגבי החיסכון בקרנות ותסתכל מה גובה דמי הניהול.
גאלב מג'אדלה: הגיע הזמן שתבינו שיש בבית הזה אנשים שלא שוכחים שהיו 24 שנים מתחת לקו העוני.
גאלב מג'אדלה: הגיע הזמן שתבינו שהקרנות האלה הן לא שלכם אלא הן של האזרח.
גאלב מג'אדלה: אתה מגן על המנהלים אבל אני מגן על האזרח.
גאלב מג'אדלה: תפחיתו בשכר, תפחיתו ברכבים, תפחיתו בתנאים הנלווים.
גאלב מג'אדלה: תראו לנו כמה הפחתם ואחר כך נשקול לגופו של עניין כל מיני הוצאות שאנחנו מציעים לטובת האזרח.
גאלב מג'אדלה: תפסיקו להלך עלינו אימים ולדבר על אפליה.
גאלב מג'אדלה: אין שום אפליה.
גאלב מג'אדלה: מי שעוד לא הגענו אליו, אנחנו עוד נגיע אליו.
גאלב מג'אדלה: התחלנו אתכם.
גאלב מג'אדלה: מי שאנחנו מפלים אותו היום לטובה, יגיע גם התור שלו.
גאלב מג'אדלה: נגיע גם אליו לטובת האזרח.
גאלב מג'אדלה: שלא תחשבו שכל החכמה אצלכם ואתם רוצים להגן על האזרח כי אנחנו נגן על האזרח.
גאלב מג'אדלה: מה זה שיקולים פוליטיים?
גאלב מג'אדלה: מישהו אמר לך שאנחנו לא פוליטיים?
גאלב מג'אדלה: אני גאה בזה שאני נבחר ציבור פוליטי כדי להיות במרכז ההשפעה ולהשפיע לטובת האזרח מול בעלי ההון שרוצים לקחת הכול עבורם.
גאלב מג'אדלה: אני פוליטי.
גאלב מג'אדלה: הנה, אני אומר לך ואני מצהיר ומודיע שאני פוליטי.
גאלב מג'אדלה: מה זה שיקול פוליטי?
גאלב מג'אדלה: כל היום אנחנו עושים שיקולים פוליטיים.
גאלב מג'אדלה: ההצהרה של שי חרמש היא לא פוליטית?
גאלב מג'אדלה: אמרתי גם לו את זה.
גאלב מג'אדלה: שי עמית של וחבר שלי וההצהרה שלו פוליטית כמו שההצהרה שלי היא פוליטית.
גאלב מג'אדלה: זה בסדר.
גאלב מג'אדלה: הוא פוליטי ואני פוליטי וכל אחד בא מכיוון אחר.
גאלב מג'אדלה: הדבר האחרון בו אני רוצה לסיים.
גאלב מג'אדלה: אגב, אני בעד עיתונות חופשית, חופש ביטוי וכולי.
גאלב מג'אדלה: שמעתי גם שהעיתונים לא מפרסמים תשקיפים וגם נגיע אליהם כדי שהם יפרסמו.
גאלב מג'אדלה: שלא תהיינה אי הבנות.
גאלב מג'אדלה: לא נעשה הנחות לאף אחד.
גאלב מג'אדלה: כאן בוועדה היינו שמחים מאוד לשמוע נימוקים כבדי משקל אמיתיים.
גאלב מג'אדלה: הייתם באים בידיים נקיות ואומרות: אדוני היושב ראש, חברי הועדה, הנה תשקיף כאן, הנה כאן מצגת, אנחנו התייעלנו קודם כל במנהלים, במנכ"לים, בתנאים לטובת האזרח ולטובת הקרן ואנחנו באים עכשיו לבקש לעזור לנו להמשיך להפחית את ההוצאות.
גאלב מג'אדלה: הייתי מוכן לשקול אבל עם כל הכבוד, שמענו את הנימוקים שלך גם בפעם הקודמת בדיון שהתקיים כאן וסירבנו לקבל את עמדת רשות ניירות ערך, ובצדק.
גאלב מג'אדלה: אנחנו לא עובדים אצל אף גוף מהגופים הכלכליים האלה.
עודד אופק: אני רוצה תגובה מאוד קצרה אדוני, אם אפשר.
משה גפני: אני אאפשר לך, אבל שהתגובה תהיה מאוד קצרה ולא על המיליונים.
עודד אופק: לא על המיליונים.
משה גפני: עוד לא.
משה גפני: לא רצת בפריימריס לא הלכת למועצת גדולי תורה ואתה חושב שאתה יכול להתפרץ כאן בוועדה?
משה גפני: יש שתי דרכים להגיע לכאן ולהתפרץ באמצע.
ציון פיניאן: ראשית, אני תומך בהצעה של היושב ראש לא להרחיב את הנושא לחברות ציבוריות.
ציון פיניאן: שנית, החוק כפי שנאמר בא להגן על ציבור המשקיעים כדי שלא ישקעו.
ציון פיניאן: אנחנו צריכים לתת להם את כל הדרכים כדי להגיע לתשקיף נכון ויש כאלה שלא עוסקים באינטרנט וזאת המגמה שלנו.
ציון פיניאן: שלישית, בנושא של התקשורת, כשבאים להגן על התקשורת, אני בסיעת הליכוד אחרון שצריך להגן על התקשורת הכתובה.
ציון פיניאן: לכן, שלא יאשימו אותנו בנושא הזה של התקשורת.
ציון פיניאן: מגמת ומטרת החוק היא להגן על ציבור המשקיעים בלבד.
יצחק וקנין: המזל ש"ביום ליום" אין מדור כלכלי, כך שאנחנו פטורים.
יצחק וקנין: גם ב"יתד נאמן" אני חושב שאין מדור כלכלי.
קריאה: דווקא יש.
משה גפני: אופק, בבקשה.
משה גפני: תגובה קצרה.
משה גפני: מיצינו את הדיון.
עודד אופק: שתי נקודות.
משה גפני: איך נקודה אחת הפכה לשתיים?
עודד אופק: שתי נקודות אבל קצרות שמתכנסות לאחת.
עודד אופק: נקודה ראשונה היא שהאמירה כאילו מנהלי קרנות נוסעים במכוניות וכולי, היא אמירה לא נכונה.
ציון פיניאן: הם לא הולכים ברגל.
גאלב מג'אדלה: הם רוכבים על אופניים.
עודד אופק: אני רוצה שתדעו שתחת כל החקיקה הקיימת, גם הם כורעים תחת הנטל וניתן להתייחס גם אליהם במידה מסוימת ככאלה שנפגעים.
עודד אופק: דבר שני.
עודד אופק: אני מסכים עם האמירה שלך שאתם כחברי כנסת אמורים להגן אך ורק על האזרח ואתם מייצגים אך ורק את האזרחים.
משה גפני: לא אך ורק.
משה גפני: אנחנו צריכים לדאוג לכלכלת המדינה, אנחנו צריכים לדאוג לקרנות הנאמנות.
גאלב מג'אדלה: מהי המדינה?
גאלב מג'אדלה: המדינה היא אזרחיה.
משה גפני: היה נראה כאילו לא איכפת לנו מקרנות הנאמנות?
משה גפני: איכפת לנו.
משה גפני: אנחנו רוצים שהם ירוויחו.
עודד אופק: הפרסום כפי שהוא מופיע בהצעת החוק של הכריכה, לא מגן על האזרח ולא משיג את המטרות לשמן מוצעת הצעת החוק.
עודד אופק: הוא מגן רק על העיתונים.
משה גפני: אני חולק עליך מכל וכל.
משה גפני: זה פשוט לא נכון.
משה גפני: אתה פשוט מתעלם ממני כאילו אני אוויר.
משה גפני: הוא מתעלם ממני.
משה גפני: אחמד טיבי, אתה רוצה להגיד משהו לפני שאני עובר לסיכום הדיון?
אחמד טיבי: יש הצבעה?
משה גפני: אתה רוצה שתהיה?
אחמד טיבי: אני מבקש התייעצות סיעתית.
משה גפני: אני אאפשר לך את ההתייעצות הסיעתית.
משה גפני: רבותיי, אני מבקש לסכם את הדיון כדלהלן.
משה גפני: אני חוזר ואומר, ולא יעזור, אי אפשר להגיד דברים אחרים ממה שנאמר כאן.
משה גפני: בקריאה השנייה והשלישית זה חוק של הוועדה.
משה גפני: כל הדברים שנאמרו בהצעת החוק וכל הדברים שנאמרו בדיונים הקודמים, אינם רלוונטיים לגבי מה שאני אעמיד להצבעה.
משה גפני: אני אעמיד להצבעה את הצעת החוק הזאת שמטרתה להגן על המשקיע הלא מתוחכם, הפשוט, להמשיך את ההסדר שהיה קיים במשך כל השנים.
משה גפני: אני סבור, כפי שאמר גם ציון פיניאן, שזה צריך להיות רק בקרנות הנאמנות ולא להרחיב את זה לחברות הציבוריות.
משה גפני: משל למה הדבר דומה, אמרתי, זה כמו שאנחנו עומדים בחוק למיסוי רווחי הנפט והגז מול בעל המכולת.
משה גפני: לגבי העמדה הפוליטית שהציג בטוב טעם חבר הכנסת ראלב מג'אדלה, אני מודה בהאשמה.
משה גפני: במשטר דמוקרטי, בניגוד למשטרים אחרים, מי שמנהל את החיים הציבוריים במדינת ישראל, אלה הפוליטיקאים לטוב וחס וחלילה להפך.
משה גפני: שיקול דעת של חבר כנסת נמדד בבחירות.
משה גפני: אם הציבור בוחר בו, הוא אומר את השיקולים הפוליטיים שלו.
משה גפני: אגב, פוליטיקה, גם בן אדם בבית, כשהוא מגיע הביתה ואשתו לא מכינה לו אוכל טוב, הוא אומר שזה טוב כי הוא לא רוצה לריב אתה.
משה גפני: גם זאת פוליטיקה.
משה גפני: כל החיים הם פוליטיים והשאלה רק אם מנצלים את זה לדברים טובים או חס וחלילה להפך.
משה גפני: במקרה הזה יש כוונות והכוונות הן כוונות טובות.
משה גפני: רוצים לעזור בעניין של המידע שאנשים לא ייפלו וידענו שאנשים נופלים.
משה גפני: לחלק הזה של מנהלי הקרנות אני לא מצטרף לחבר הכנסת ראלב מג'אדלה במקרה הנוכחי.
גאלב מג'אדלה: צריך אומץ לב.
משה גפני: אני לא אמיץ.
משה גפני: יש לי את האומץ שלך?
משה גפני: כשיהיה דיון על מנהלי הקרנות, נדון ואז יכול להיות שאני אקבל את עמדתך.
משה גפני: אני מבקש לומר לחברי הוועדה כדלהלן.
משה גפני: מכיוון שעלתה כאן שאלה חוקתית על ידי היועץ המשפטי של הכנסת, על כל פנים הוא לא הטיל ספק ולא הטיל סימן שאלה בכל הדבר, אני ביקשתי ממני לבדוק את זה.
משה גפני: אני הרי מתאר לעצמי, קרנות הנאמנות הם לא אנשים שיחכו אלא בוודאי ילכו לביקורת שיפוטית.
משה גפני: אני מאוד מכבד את בית המשפט, בניגוד לאחרים שלא כל כך מכבדים אותו, לא בנושאים מצפוניים, דת ומדינה שבזה אני חולק עליו, יש לו עמדה שאני חולק עליה, אבל בנושאים הרגילים השגרתיים, היום יומיים, אני רוצה לעמוד בביקורת שיפוטית ולנצח.
משה גפני: לכן אנחנו יכולים להצביע עכשיו.
אחמד טיבי: ביקשתי שתהיה התייעצות סיעתית.
משה גפני: אני תכף אגיע לזה.
משה גפני: אני רוצה למצות גם את העניין הזה ולתת את הזמן ללשכה המשפטית.
גאלב מג'אדלה: אבל יש לנו יועצת משפטית.
משה גפני: בסדר, זה על דעת היועצת המשפטית.
משה גפני: שלא תהיה לך אי הבנה, אני לא אעשה נגד היועצת המשפטית ולא אעשה בניגוד לדעתה.
גאלב מג'אדלה: אם היועץ המשפטי העלה ספק, מן הראוי היה שילך לדרג גבוה יותר.
גאלב מג'אדלה: היועצת המשפטית לא מטילה ספק.
משה גפני: לכן אני מבקש לתת ללשכה המשפטית את הזמן הזה.
משה גפני: אם הייתה לי התלבטות בהתחלה כשאתה העלית את הדברים, היות שאחמד טיבי ביקש התייעצות סיעתית, אני גם נעתר לבקשה הזאת.
משה גפני: בישיבה הבאה, לאחר שנקבל את כל הפרטים, תהיה רק הצבעה.
משה גפני: אני מודה לכם רבותיי.
משה גפני: אנחנו עדיין בתוך כדי דיון של הוועדה המשותפת עם ועדת הפנים על הנושא של הרשות לשיקום האסיר, דיון שהתחיל ב-9:00 .
משה גפני: אנחנו מתחילים בדיון לפי בקשתה של חברת הכנסת רונית לתירוש על סבסוד מעונות יום לילדי מורים/ות.
רונית תירוש: תודה רבה אדוני היושב ראש שנענית לקיים את הישיבה המאוד חשובה הזאת.
רונית תירוש: נמצאת אתנו גם יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, ציפי חוטובלי, וכבר התקיים דיון בנוכחותה ביחד עם ועדת החינוך.
רונית תירוש: הנושא נדון כבר מספר פעמים עם משרד התעשייה אבל לא נמצא לו פתרון.
רונית תירוש: אני חושבת שהגיע העת איכשהו למצוא את הדרך לפסוק, להחליט ולאלץ את משרד החינוך או את משרד התעשייה לקבל את אחת ההגדרות שתענה על הצורך כאשר בסופו של יום, בשורה התחתונה, התוצאה תהיה שמורות שעובדות במשרה מלאה על פי הגדרות משרד החינוך תיחשבנה כמי שעובדות משרה מלאה לכל דבר ולכן הן יכולות לקבל את הסבסוד שמקבלת אם בישראל שעובדת משרה מלאה.
רונית תירוש: בגלל שהן מורות, הן לא צריכות להיפגע.
רונית תירוש: אני רק אומר בקצרה את הבעייתיות ובוודאי ירחיבו אנשי המקצוע.
רונית תירוש: בגלל רפורמת אופק חדש ביסודי המצב קצת השתנה, ועכשיו נכנס עוז לתמורה, דבר שמקדם ומסייע מאוד, אבל עד היום, לפני שתי הרפורמות, מורה בתיכון עבדה 24 שעות מלאה במשרה מלאה ומורה ביסודי עבדה 36 שעות במשרה מלאה.
רונית תירוש: המדינה מכירה במשרה מלאה כאשר עובדים 41 שעות ולכן כל ניסיון להסביר שזאת משרה מלאה, לא צלח והן לא קיבלו את הסבסוד.
רונית תירוש: יוצא שהסקטור הכי גדול במדינת ישראל מבחינת מקצוע, שבו נמצאות מרבית הנשים – הרוב במקצוע הזה הן נשים – דווקא הן נפגעות, דווקא הן לא מסוגלות להכניס את הילדים למעונות בסבסוד ולכן חלקן מוצא פתרונות אחרים.
רונית תירוש: באופק חדש קצת הרחיבו את המשרה לכדי 36 שעות – עדיין מספר השעות לא מגיע ל-41 ועדיין קיימת המצוקה הזאת - ואותו הדבר יקרה בעוז לתמורה, שם מדובר אפילו בפחות שעות.
רונית תירוש: בכל מקרה, הן לא תגענה ל-41 שעות.
רונית תירוש: ביקשו ממשרד החינוך שיאמר שהמורה עובדת משרה מלאה בלי לציין שעות, דבר שיסייע.
רונית תירוש: אני לא מבינה מדוע המשרד לא מוכן להגדיר את זה כך.
רונית תירוש: משרד התעשייה לא מוכן להכיר הפוך ומי שיוצא מופסד ונפסד מכל הנושא הזה, אלה הם הילדים של האימהות הללו, של המורות בישראל, וזה דבר שצריך להיפתר, אני מקווה בעזרתך אדוני היושב ראש, היום.
משה גפני: ציפי חוטובלי, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה.
ציפי חוטובלי: אדוני היושב ראש, הנושא הזה הוא נושא לא רק חשוב אלא הוא נושא קריטי.
ציפי חוטובלי: מדובר למעשה באפליה הכי שערורייתית שקיימת כאן.
ציפי חוטובלי: אישה שעובדת בהיי-טק ומשתכרת שלושים אלף שקלים בחודש יכולה למצוא את עצמה זכאית להנחה במעונות היום, אבל לעומת זאת מורה שמרוויחה 4,000 שקלים, לא זכאית להנחה במעונות היום בגלל העניין הזה של ההגדרה עליה דיברה חברת הכנסת רונית תירוש.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להביא בפני הוועדה את הסיכומים שהוועדה לקידום מעמד האישה השיגה בעקבות הישיבה שהתקיימה בעקבות פניות של עשרות מורות אל הוועדה.
ציפי חוטובלי: פנינו אל שר התעשייה – אז שר התעשייה היה בנימין בן-אליעזר אבל היינו בקשר גם עם שר התעשייה החדש – ופנינו גם לשר החינוך וההחלטה הייתה שמשרד התעשייה ישנה את ההגדרה כך שמורות תוכלנה לקבל את ההנחה.
ציפי חוטובלי: מה עשו שר החינוך ושר התעשייה?
ציפי חוטובלי: הם החליטו על פתרון יצירתי.
ציפי חוטובלי: הם אמרו שכל המורים שבאופק חדש יכולים לקבל את ההנחה הזאת וזה פוטר אותם מלתת באופן גורף את ההנחה לכל המורות.
ציפי חוטובלי: לצערנו לא כל המורות באופק חדש.
ציון פיניאן: המטרה שלו היא להכריח את אלה שלא הצטרפו לאופק חדש, שיצטרפו.
ציפי חוטובלי: בשורה התחתונה יש מורות במדינת ישראל ויש גננות במדינת ישראל שהן לא חלק מאופק חדש.
ציפי חוטובלי: גם מורות שהן עובדות 24 שעות, שזאת ההגדרה שלהן למשרה מלאה, לא יכולות לקבל את ההנחה הזאת ובסופו של דבר אנחנו צריכים לשנות את עצם ההגדרה של זכאות להנחה במשרד התעשייה.
ציפי חוטובלי: כאשר מדובר באישה שעובדת משרה מלאה, היא צריכה להיות זכאית להנחה בין אם היא מורה ובין אם היא גננת.
ציפי חוטובלי: אנחנו לא צריכים להיכנס עכשיו לפרוצדורות הפנימיות של משרד החינוך אבל ההגדרה צריכה להיות על פי משרה מלאה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שהוועדה הזאת שיש לה הרבה מאוד כוח יכולה לסייע כאן ליצירת שינוי שהוא שינוי שיועיל לכל המורות במדינת ישראל.
ציפי חוטובלי: אני מקבלת גם היום פניות ממורות שאומרות שזה לא הגיוני.
ציפי חוטובלי: שנת הלימודים הבאה בפתח והן לא זכאיות להנחה של שקל אחד.
ציפי חוטובלי: זה דבר שהוא לא הגיוני, הוא לא סביר ואנחנו צריכים לשנות אותו.
ציפי חוטובלי: הייתה יוזמה לחקיקה בנושא הזה, אבל אני חושבת שחקיקה היא רק מנוף להפעלת לחץ כי בסופו של דבר ההגדרות והמפתח נמצא במשרד התעשייה.
עינת וילף: אני רוצה לחזק את חברת הכנסת תירוש ואת יושבת ראש הוועדה ציפי חוטובלי.
עינת וילף: הפניות האלה מגיעות כל העת.
עינת וילף: משרד החינוך ומשרד התעשייה זורקים את זה כל הזמן אחד על השני.
עינת וילף: מדברים על הרפורמות כמשהו שיפתור את זה, אבל זה לא פותר.
עינת וילף: גם באופק חדש משרה מלאה היא פחות מארבעים שעות וזה לא יפתור את הבעיה.
עינת וילף: לכן, ככל שניתן יהיה להפעיל לחץ מתוך הוועדה הזאת כדי לגרום לשני המשרדים האלה להסכים על ההגדרה, זה יהיה דבר מבורך.
משה גפני: אורי מקלב.
אורי מקלב: תודה רבה ליושב ראש.
אורי מקלב: אשתי מורה הרבה שנים בכיתות ג' ו-ד' והיא נחשבת מורה טובה.
אורי מקלב: היא אמרה לי שעד שהיו לנו ילדים בכיתות האלה, היא לא חושבת שהיא הייתה אותה מורה.
אורי מקלב: זה שהיו לנו ילדים בגילאים האלה, עזר לה.
אורי מקלב: חלק מהמורות עוזבות את המקצוע הזה בגלל הבעיות שיש להם עם המעונות וכיוון שהן לא יכולות להכניס אליהם את הילדים.
אורי מקלב: המורות הן לא אנשי קריירה כמו בהיי-טק שחוץ מהמשכורות הגבוהות לא תמיד מטפלים בילדים.
אורי מקלב: מורות במובנה הן גם אימהות לילדים.
אורי מקלב: סבסוד המעונות הוקם בדיוק כדי לתת לנשים האלה את האפשרות לעבוד, אבל לא מתחשבים בכך.
אורי מקלב: בהגדרות הוגדרה משרה מלאה של מורה ולא בכדי הגדירו גם לא 41 שעות כמשרה מלאה אבל יודעים שהמורות עובדות 41 שעות הגם שהן לא מלמדות 41 שעות, כי מי מתחשב בשעות החלון?
אורי מקלב: מי מתחשב בשעות השהייה?
ציפי חוטובלי: אסיפות עם ההורים.
אורי מקלב: ישיבות עם ההורים לאחר שעות בית הספר.
אורי מקלב: הן מקבלות 24 שעות בעבודה כי יודעים שאף אחד לא מחלק מתנות חינם למורים.
אורי מקלב: חזקה על המדינה – גם על משרד החינוך – שלא הייתה מחשיבה כמשרה מלאה את עבודת המורות ולו בגלל שהיא יודעת שהן באמת עובדות משרה מלאה.
אורי מקלב: כל המטרה בהקמת המעונות ובסבסודם היא כדי לאפשר ולעודד נשים לצאת לעבודה, במיוחד למקצוע הזה.
אורי מקלב: המדינה משקיעה מיליונים וחושבת איך להשאיר את מיטב כוחות ההוראה, אבל אנחנו מאבדים את המיטב מאחר שמגיעים לשלב מסוים בו אחרי שהמורות צוברות ניסיון, הן עוזבות את העבודה.
אורי מקלב: הופיעו מורות בפני ועדות הכנסת ואמרו שאכן את עוזבות את המקצוע.
אורי מקלב: מצד אחד אנחנו לא עומדים באידיאולוגיה שיש לנו ואני יכול לתת לך דוגמאות רבות.
אורי מקלב: קח לדוגמה דבר הכי מצוי.
אורי מקלב: יש שעת אם.
אורי מקלב: עובדת שיש לה ילדים ביתר מקומות העבודה יש לה אפשרות לעבוד שעה פחות אבל המשרה שלה נחשבת מאה אחוזים.
אורי מקלב: כשזה מגיע להוראה, היא מקבלת שכר כמו משרה מלאה אבל בתלוש תמצא לפעמים תשעים אחוזי משרה.
אורי מקלב: במובנה אנחנו מפלים את המורות בנושא הזה והגיע הזמן לטפל בזה.
אורי מקלב: השאלה היא איך אנחנו מעבירים את זה לשלב המעשי כך שבאמת יחשיבו את המורות האלה כעובדות משרה מלאה ולו רק לשם סבסוד המעונות שהוא דבר כל כך חשוב.
ציון פיניאן: אני אחרי שש לידות ואחרי כל לידה חזרתי על דבריו של הרב מקלב כי תמיד היה לי אותו סיפור.
ציון פיניאן: אשתי גננת והנושא הזה של סבסוד מעונות למורים עלה כל הזמן.
ציון פיניאן: אני זוכר את זה כבר עשרים-שלושים שנים, אם לא יותר.
ציון פיניאן: מה שקורה זה שאתה צועד צעד קדימה, אבל מחזירים אותך שלושה צעדים אחורה.
ציון פיניאן: המורה הוא לא רק בכיתה והעבודה שלי היא לא רק בכיתה.
ציון פיניאן: כולנו יודעים מהי הוראה.
ציון פיניאן: העבודה הטובה ביותר היא העבודה שנעשית מחוץ לכיתה.
ציון פיניאן: מדובר בביקורי הורים, בהכנת מערך וכולי.
ציון פיניאן: נמצאת כאן המנכ"לית לשעבר של משרד החינוך והיא יודעת בדיוק מהי עבודת ההוראה.
ציון פיניאן: חייבים לסיים את זה פעם אחת וטוב עשה המחוקק שזה בוועדת הכספים.
ציון פיניאן: התייחסה חברת הכנסת תירוש לאופק חדש.
ציון פיניאן: זה תרגיל, ממש תרגיל, כי יש הרבה מאוד מורים שלא רוצים באופק חדש, ואז איך אפשר להכריח אותם?
ציון פיניאן: רק מי שבאופק חדש.
ציון פיניאן: יש הרבה מורים שלא רוצים באופק חדש ואחת מהם היא אשתי.
משה גפני: אצל הגננות אין אופק חדש.
ציון פיניאן: הכניסו אותן לאופק חדש.
ציון פיניאן: דרך אגב, אשתי חתמה שהיא לא מעוניינת.
רונית תירוש: זה לא יחזיק לה מעמד.
ציון פיניאן: שר החינוך אמר רק בשביל אופק חדש.
ציון פיניאן: שר החינוך הוא אחד האנשים שלוחצים לאופק חדש ורוצים בו.
ציון פיניאן: השיטה היא שמעונות יום רק לאופק חדש.
ציון פיניאן: זאת שיטה.
ציון פיניאן: אחת מאלו שתילחץ, כנראה תהיה אשתי.
רונית תירוש: זאת שיטה של מאפיה.
ציון פיניאן: אחת מאלו שתילחץ, תהיה אשתי.
ציון פיניאן: אני מציע לקחת את הנושא הזה ולסיים אותו.
ציון פיניאן: אדוני היושב ראש, אני מודה לך על העלאת הנושא הזה, אותו צריך לסיים.
ציון פיניאן: משרד התעשייה – לא נעים לומר – בתקופתו של שמחון, כאשר אשתו היא מנהלת מחוז הצפון, ודאי גם היא תהווה שכנוע רציני בנושא הזה על מנת לשכנע את שר התעשייה ללכת לקראת הנושא הזה ביחד עם שר החינוך.
רינה אסא: אנחנו מתנצלים על האיחור בגינו פספסנו את ההתחלה.
משה גפני: לא, לא פספסתם.
רינה אסא: לנו יש כאן איזשהו הסכם.
רינה אסא: לגבי אופק חדש, אני שומעת שיש דעות לכאן ולכאן.
רינה אסא: בשנת הלימודים תשע"ב כל בתי הספר היסודיים במדינת ישראל, כל גני הילדים במדינת ישראל, יעבדו על פי אופק חדש.
רונית תירוש: בשנה הבאה.
רינה אסא: בשנה הבאה.
רינה אסא: לנו יש כאן פרסום ששר החינוך ביחד עם שר התעשייה הגיע להסכמה שכל המורות שעובדות על פי אופק חדש במשרה מלאה, המשרה שלהן תיחשב כמו משרה מלאה במשק והן יקבלו את מקסימום הסבסוד במעונות.
רינה אסא: לכן אני לא מבינה מה פספסנו בהתחלה ואיפה כאן הבעיה.
רינה אסא: אם מישהו יכול להסביר לנו, אנחנו נודה.
משה גפני: מה שעלה כאן על ידי חברי הכנסת, בעיקר חברות הכנסת, היה שלא כל המורות ולא כל הגננות יהיו בתוכנית של אופק חדש.
משה גפני: יש מורות שאינן מעוניינות בזה.
רינה אסא: זאת לא בחירה ולא שואלים אם הן מעוניינות.
רינה אסא: אמרתי שבשנת תשע"ב כל בתי הספר היסודיים במדינת ישראל יעבדו על פי אופק חדש כל המורים בבית הספר יעבדו כך.
רינה אסא: זה לא נתון להחלטת המורים אם להיכנס או לא.
משה גפני: אם היא לא תסכים, היא תפוטר?
ציפי חוטובלי: ומה עם ציבור הגננות?
רינה אסא: הגננות נכנסות בתשע"ב לעבוד על פי אופק חדש והן יעבדו עד השעה 2:00.
משה גפני: ומורה שלא רוצה להיכנס לאופק חדש, היא תפוטר?
רינה אסא: לא, היא לא תפוטר.
רינה אסא: היא תעבוד על פי אופק חדש.
רינה אסא: כולן עובדות על פי אופק חדש.