GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: תגיד לי בסוף היום, אחרי שאנחנו מדברים גם על רזרבת שר וגם על חמישים מיליון השקלים שדיברנו בנוסף, כמה בסך הכול לשנת 2011 תקבלנה הרשויות המקומיות הזכאיות למענקי האיזון.
משה גפני: כמה כסף הן תקבלנה?
סימן טוב: שני מיליארד ו-875 מיליון שקלים.
משה גפני: אין עוד חמישים מיליון?
סימן טוב: החמישים בעצם כלולים בתוך הסכום הזה.
שי חרמש: משה, אני אומר לך בכל הרצינות.
שי חרמש: תן לי להתבטא כאן חופשי בעניין כי כאן אני רוצה לדעת איפה אני עומד.
שי חרמש: החמישים מיליון זה לקחת ממטה יהודה לירוחם, מחבל מודיעין לשדרות ואני יודע על מה אני מדבר.
משה גפני: אתה לא יודע על מה אתה מדבר כי זה לא הדיון עכשיו.
שי חרמש: אבל זה כבר מתחיל להיכנס.
שי חרמש: אני מרגיש שמתחילים להכניס לי את זה.
סימן טוב: אנחנו כרגע מדברים על המסגרת הכללית.
סימן טוב: החלוקה הפנימית של המסגרת, איך היא מתחלקת, זה המשרד המקצועי מחלק, משרד הפנים.
שי חרמש: זה כולל את ההצעה לרפורמה בשיטת ההתחשבנות של אשכולות ארנונה בין אזורים?
סימן טוב: שוב, אני מדגיש.
סימן טוב: אנחנו מדברים על המסגרת.
שי חרמש: משה, אני מצטער שאני מדבר לא לעניין.
משה גפני: לא, אתה מדבר לעניין אבל בגלל שאתה דואג למועצות האזוריות, אתה לא צריך להוריד מהסכום הכללי של מענקי האיזון, וגם אני דואג להן.
שי חרמש: אם מועצת גדולי התורה הייתה נותנת לי מקום בכנסת, הייתי הולך אחרת, אבל אין לי ברירה, אני תלוי בהם, במרינה, במגלי.
משה גפני: שי, מה שאתה מעלה, אתה מעלה נושא נכון שאם הסעיף הקודם היה מתקיים היום, היו כאן כמה ראשי מועצות אזוריות שהזמנתי אותם והנושא היה עולה במלוא חומרתו.
משה גפני: אני לא יודע מה ההחלטה שהיינו בסוף מקבלים.
משה גפני: לפי הנוסחה הקיימת, המועצות האזוריות אמורות להיפגע.
משה גפני: איך הן אמורות להיפגע?
משה גפני: אני הרי יודע את הטיעונים.
משה גפני: יש מקומות בהם במועצות אזוריות הארנונה היא מאוד נמוכה ובסמוך לה יש עיר פיתוח שהארנונה שם מאוד גבוהה ואז המפעלים מגיעים למועצות האזוריות ולא מגיעים לערי הפיתוח.
משה גפני: זה דיון שיהיה כאן במלוא עוצמתו.
משה גפני: מה שאתה מעלה, זה דבר נכון.
משה גפני: מה שאני כל הזמן מנסה לדעת, מכיוון שזה עכשיו הנושא, זה מה הגובה של מענקי האיזון והאם אנחנו מגיעים בכסף למה שהיה בשנת 2003 המודל של נוסחת גדיש.
משה גפני: זה לא קשור למה שאתה אומר.
משה גפני: הוא אומר שאנחנו מגיעים למודל של נוסחת גדיש.
משה גפני: אתה זוכר כמה היו מענקי האיזון ב-2003?
יצחק וקנין: כמעט שלושה מיליארד.
סימן טוב: לזיכרוני, שלושה מיליארד.
סימן טוב: אם אני זוכר נכון.
משה גפני: יש חרמש לא סומך עלי.
משה גפני: הוא רוצה לשמוע אתכם.
שי חרמש: לא, ראשית, אני סומך עליך.
שי חרמש: שנית, הייתי שותף בקבלה ושלישית, שאלה נוספת.
שי חרמש: בנוסחת גדיש, תסלחו לי, לא מופיעה רזרבת שר.
שי חרמש: אל תערבבו דבר בדבר.
שי חרמש: יש את נוסחת גדיש עם שלושה מיליארד ויש רזרבת שר שהייתה מימי האדמו"ר אריה דרעי שליטא.
שי חרמש: אז חילקו רזרבות שר ולא המציאו את זה בעבר.
שי חרמש: להכניס היום בחזרה פנימה את רזרבת השר למענקי האיזון, זה לומר שלוקחים כסף מהמאה מיליון שקלים.
משה גפני: או שאתה במועצת גדולי תורה או שאתה מתחיל לחלק כאן אדמו"רים בחינם.
שי חרמש: הוא היה האדמו"ר שלי כי הוא היה שר הפנים שלי.
שי חרמש: הייתה לו רזרבת שר אבל לא היה לו מאה אלא היו לו 250 מיליון שקלים.
שי חרמש: בגילי אני לא זוכר מה היה אתמול אבל אני זוכר מה היה פעם.
סימן טוב: אני אסביר למה רזרבת השר כן קשורה למענקי האיזון.
סימן טוב: הרציונאל של הרזרבה נובע בעצם מוועדת גדיש.
סימן טוב: ועדת גדיש אמרה שאנחנו מחלקים את הכסף ואנחנו נותנים את הכסף בהתאם לקריטריונים שונים וברור שהקריטריונים לא תמיד יכולים לענות על כל הצרכים המיוחדים של הרשויות והרשויות, כמו שאתם מכירים, יש לנו 250 רשויות בארץ, וכל אחד עם המקרה הייחודי שלה.
סימן טוב: הרציונאל ברזרבה לתת משהו שמן הסתם הנוסחה לא מצליחה לתפור את כל הפינות ואמרו שנשים סכום מסוים בצד ואותו סכום אמור לטפל בנקודות שהנוסחה לא הצליחה לטפל בהן.
שי חרמש: תיקון עיוותים.
מגלי והבה: זה עובד כך בדיוק.
סימן טוב: זה היה הרציונאל.
סימן טוב: אני לא אחראי על איך זה עובד בפועל.
משה גפני: כמה הייתה רזרבת שר בשנה שעברה?
יצחק וקנין: 75 מיליון שקלים.
שי חרמש: 75 מיליון שקלים.
משה גפני: כמה היא הייתה לפני שנתיים?
סימן טוב: בוא נדבר על השינויים בבסיס.
סימן טוב: הבסיס בשנה שעברה היה בסביבות חמישים מיליון והיום אנחנו עומדים על מאה מיליון בבסיס.
משה גפני: זאת אומרת, זה הוכפל.
סימן טוב: אני אסכם בקשר לפנייה שמונחת כאן לפניכם.
סימן טוב: מה שיש כאן, יש כאן תוספת של 250 מיליון שקלים למענקי האיזון בהתאם לאותו סיכום שצוין קודם ובנוסף יש כאן 13 מיליון שקלים לעיריית שדרות ולעוטף עזה בהתאם להחלטת הממשלה 2664 ושינויים פנימיים.
שי חרמש: שדרות זה 13 מיליון שזאת תוספת ל-250 מיליון.
סימן טוב: 13 מיליון לשדרות ולעוטף עזה.
משה גפני: אתה רוצה להגיד כמה מלים לגבי החלוקה?
משה גפני: אבל לפני כן אומר לך שכולם מרוגזים על זה שאתם מורידים את זה מניצולי השואה.
משה גפני: מורידים 182 מיליון שקלים מהרשות לזכויות ניצולי שואה, מתגמולים לנכים.
עינת וילף: זה קשור להעברה?
משה גפני: זאת ההעברה.
משה גפני: מה שיש בהעברה הזאת, מעבירים כסף למענקים לרשויות מקומיות.
משה גפני: מאיפה לוקחים את הכסף?
משה גפני: מהרשות לניצולי השואה.
סימן טוב: המקור הוא אכן מגיע כפי שציין היושב ראש, אבל בשנה שעברה בעצם הייתה הקדמה כאשר בעצם הסכום שתוקצב בבסיס ניתן כהקדמה בסוף של 2010 והשנה זה סכום שלא צריך אותו ובעצם אנחנו משתמשים בו כרגע למענקי האיזון.
עינת וילף: למה לא צריך אותו?
משה גפני: לא צריך בגלל שעל פי החוקים הקיימים יש להם מספיק כסף בסעיף הקיים.
יצחק וקנין: אני אסביר לך מה קורה.
יצחק וקנין: חלק מהם לא עלינו נפטרים.
מרינה סולודקין: כמו שאתם יודעים, אני לא חברה בוועדת הכספים וחבל מאוד כי לראות כל יום את הרב גפני זה תענוג גדול.
מרינה סולודקין: אני מגיעה לכאן כאשר יש דיון בנושא חשוב.
מרינה סולודקין: אמרו לי בסיעה שלוקחים מהרזרבות לניצולי השואה ומעבירים למענקי איזון, ואני בעד מענקים לרשויות המקומיות החלשות אבל אני לא מבינה דבר אחד.
מרינה סולודקין: יש אלי מאות פניות בהן נאמר שהקרן לרווחת ניצולי השואה לא עובדת.
מרינה סולודקין: כבר חצי שנה אין כסף שם ומדובר במחסור של עשרות מיליוני שקלים וכאן אני רואה 182 מיליון שקלים שלוקחים לדבר אחר לגמרי.
מרינה סולודקין: מישהו צריך להסביר לי את זה כי אני כבר עייפה כל שבוע לענות לפניות ולומר שהממשלה עדיין לא נתנה כסף לקרן ולכן לא מחזירים כסף למכשירים החשמליים, עבור טיפול שיניים ועוד דברים.
מרינה סולודקין: אני מבקשת להסביר לי למה זה קורה.
משה גפני: יש עוד שאלות לחברים?
משה גפני: יונתן, בבקשה.
דוד רותם: אתה רוצה לאשר היום את השינוי במענקי האיזון?
דוד רותם: אני לחלוטין נגד.
משה גפני: אתה נגד השלטון המקומי?
דוד רותם: אני בעד השלטון המקומי אבל אני נגד השינוי שמציעים לעשות בדרך להענקת מענקי האיזון.
משה גפני: אתה לא נגד.
משה גפני: אתה בעד שלא תפגענה המועצות האזוריות אלא שכל השלטון המקומי נהנה מזה, חוץ מהמועצות האזוריות.
דוד רותם: קודם כל, זה אחד.
דוד רותם: שנית, אני גם בעד המועצות המקומיות.
משה גפני: כן, המועצות המקומיות נהנות מזה.
סימן טוב: כפי שציינתי קודם.
משה גפני: מה שציינת קודם לא הסביר למרינה את הדברים.
משה גפני: אתה צריך להסביר מהתחלה ולומר למה אתם לוקחים מהרשות של זכויות ניצולי שואה.
משה גפני: בגלל שניצולי השואה נפטרו?
משה גפני: בגלל ששמתם כסף והוא היה מיותר?
משה גפני: בגלל שהתפנה כסף?
משה גפני: תסביר בדיוק.
משה גפני: הנושא הזה יהיה נושא גם כשנלך לאשר את זה.
משה גפני: אני מציע שתסביר במדויק.
סימן טוב: כפי שציינתי גם קודם, הרשות לניצולי השואה קיבלה תוספת לסוף 2010.
סימן טוב: בעצם הייתה שם הקדמה לתשלומי דמי הבראה.
סימן טוב: אותם תשלומי דמי הבראה שתכננו לתת אותם בשנת 2011, נתנו אותם בסופו של דבר בסוף שנת 2010 ולכן השנה בעצם זה מקור שהוציאו אותו בשנת 2010 וזה מקור שכרגע התפנה.
מרינה סולודקין: למה לא עובדת קרן לרווחת ניצולי השואה?
מרינה סולודקין: התשובה היא שזה קורה כי אין כסף.
מרינה סולודקין: למה הכסף הזה לא הולך לשם אלא הולך למקום אחר?
משה גפני: זה מובן.
עינת וילף: אם יש כסף לא מנוצל או שלא צריך אותו או שנתנו אותו בשנה קודמת או בשנה הנוכחית, האם אי אפשר להעביר איזה תיקון שפשוט הכסף הזה יחולק ולתת תוספת?
עינת וילף: זאת שאלת תם.
משה גפני: יונתן, תענה.
משה גפני: הרבה שנים אנחנו כאן ולא העזנו לשאול אותה.
שי חרמש: אני אענה לה.
שי חרמש: דוקטור וילף, זה בידיך.
משה גפני: נשאלה שאלה.
משה גפני: משרד האוצר, מי מתנדב לענות עליה?
שי חרמש: זה כמו בקזינו, הקרופיה לוקח בחזרה את כל מה שנשאר.
משה גפני: למה לא לקחת כסף שנשאר בסעיף ולהעביר אותו למשל כך שיהיו הנחות בבלו על הדלק?
משה גפני: למשל.
עינת וילף: לניצולי השואה.
משה גפני: לניצולי השואה.
משה גפני: לאפשר להעביר את החוק על כפל קצבה.
ציון פיניאן: יש משרד שעובד על יתרות.
משה גפני: מי עונה?
מגלי והבה: בנושא השואה נגמרה הבושה.
משה גפני: לא, היא לא נגמרה.
משה גפני: היא עוד קיימת אבל לא מתחשבים בה.
מגלי והבה: לחלק גדול מהאנשים, אתה זוכר כמה נלחמנו על הסוגיה של התקציב לניצולי השואה.
משה גפני: נכון, והתקדמנו עם זה.
מגלי והבה: התקדמנו, אבל הנה, הכסף הזה מועבר מהסעיפים שהקצינו.
מגלי והבה: אז מה עשינו?
מרינה סולודקין: איך סיבכתי אותם.
יצחק וקנין: אולי משרד הרווחה יענה לנו.
משה גפני: יונתן, אתה יכול לענות?
סימן טוב: אפשר להגיד שכמו כל שנה, לקראת סוף שנה מגיעות הרבה פניות תקציביות לוועדה.
מגלי והבה: אנחנו לא בסוף השנה.
סימן טוב: נכון, כרגע לא סוף השנה אבל השאלה הייתה כללית יותר.
סימן טוב: לקראת סוף שנה אגף התקציבים במשרד האוצר עושה הסטות תקציביות בין תחומים שונים כדי לבוא ולהגדיל את הניצול הכספי של התקציב.
רבקה לויפר: לגבי ניצולי השואה.
רבקה לויפר: הם מקבלים לפי חוק.
רבקה לויפר: זה לא שההעברה התקציבית גרעה במשהו מניצולי השואה.
מרינה סולודקין: את לא שמעת מה אמרתי.
רבקה לויפר: ספציפית אני לא מכירה את הפנייה הזאת, אבל זה לא שניצולי השואה נפגעו.
מרינה סולודקין: קרן רווחי ניצולי השואה.
מרינה סולודקין: הייתה שאלה בקשר לקרן הזאת.
משה גפני: נכנסנו עכשיו למסלול רציני.
משה גפני: את אומרת שניצולי השואה מקבלים על פי חוק.
רבקה לויפר: אני לא מכירה ספציפית.
משה גפני: לא חשוב, לא ספציפית.
משה גפני: הם מקבלים על פי חוק ועל פי החוקים הקיימים יש מספיק כסף וממילא יש יתרה.
רבקה לויפר: תמיד יש פער בין ההקצאה.
רבקה לויפר: לא תמיד, אבל יכול להיות שמדובר בקצבאות, אז יש פער.
יצחק וקנין: אתה רוצה שאני אפתור לך את התעלומה?
משה גפני: לא, רק רגע.
משה גפני: זאת אומרת, על פי החוקים הקיימים יש מספיק כסף ואפשר לקחת משם את ה-182 מיליון שקלים ולהעביר.
משה גפני: זה לא יפגע בניצולי השואה.
משה גפני: אבל השאלה שמרחפת כאן בחלל היא אם יש יתרה, למה אתם לא מאפשרים לתקן את החוקים?
משה גפני: הרי ניצולי השואה הולכים ולצערנו הרב פוחתים.
רבקה לויפר: לא מדובר ביתרה.
רבקה לויפר: הרי ההקצאה היא לפי צפי.
שי חרמש: דרך אגב, את החוקים אתה מתקן ולא הפקידים.
שי חרמש: תציע תיקון לחוק.
שי חרמש: מה אתה רוצה ממנה?
שי חרמש: שנה את החוק.
יצחק וקנין: זה בדיוק כמו סעיף המשכנתאות.
יצחק וקנין: שוב משרד השיכון.
יצחק וקנין: בסוף השנה לקחו לו חצי מיליארד שקלים והעברנו אותם כי לא השתמשו בהם.
יצחק וקנין: לקחנו את המיליארד ו-800 בסופו של יום, אבל ברוב הגדול לא השתמשו.
יצחק וקנין: זה בדיוק אותו הדבר כאן.
יצחק וקנין: דרך אגב, אני חושב שהאוצר מראש שם יותר כסף בסעיפים מסוימים כדי שבסוף השנה יוכל לקחת אותם למקומות אחרים.
שי חרמש: אפשר לגבש הצעת חוק.
יצחק וקנין: האוצר יודע בוודאות ששם יישאר כסף ולא ישתמשו בו.
יצחק וקנין: איפה שהוא לא יודע, הוא לא שם יותר כסף.
יצחק וקנין: הוא מעדיף לשים את הכסף בנישות כאלו שהוא בטוח שלא ישתמשו בכסף הזה והוא לא ינוצל.
יצחק וקנין: הוא לא ישים את הכסף במשרד הביטחון כי שם ייקחו את כל הכסף.
מרינה סולודקין: משה, אם אני אפנה, אתה יכול לקיים את הדיון בנושא קרן רווחי ניצולי השואה?
מרינה סולודקין: מה שקורה שם זאת שערורייה.
שי חרמש: מרינה, יש לך אפשרות לפנות לחברינו מהקואליציה כדי ליזום הצעת חוק שתשנה את הקריטריונים לניצולי השואה.
מרינה סולודקין: אני לא רוצה לשנות את הקריטריונים.
מרינה סולודקין: לפי הקריטריונים הקיימים הם לא מעבירים.
משה גפני: מרינה, תפני.
משה גפני: ממילא אני אמור לקיים דיון נוסף על הנושא.
משה גפני: אני אמור לקיים דיון נוסף בנושא הזה.
משה גפני: תעבירי פנייה בכתב ואני אמצא את הזמן כי הרי יש כאן גם את הסיפור של החוק של כפל קצבה ואני אמור לשבת על העניין הזה בהמשך.
משה גפני: ביקשתי מהיועצת המשפטית והיא הראתה לי, היו כמה עתירות לבית המשפט.
משה גפני: אני לא כזה חסיד של בית המשפט, אני בכלל לא חסיד, אני ליטאי, אבל ראוי לצטט מה שבית המשפט אומר, ואת זה אני אומר לרפרנטית שעוסקת בנושא של ניצולי השואה.
משה גפני: כותב בית המשפט באחד מארבעה מקרים בהם הוא דן: "התגמול לנזקק נצרך – שזה ניצול שואה - מבטא את מחויבות המדינה כלפי נכי רדיפות הנאצים לעת דחק וזקנה.
משה גפני: בפועל, ניכוי קצבת הזקנה שמנכים את קצבת הזקנה מנכי רדיפות הנאצים, יוצר בקרב ציבור הנכים תחושה הפוכה לחלוטין.
משה גפני: סוגיית הסיוע לניצולי השואה היא בראש ובראשונה נושא רגשי, תחושתם הסובייקטיבית היא שהמדינה גוזלת מהם את כבשת הרש כאשר ביד אחת היא מעניקה להם קצבת זקנה המגיעה להם בדין ולא בחסד, וביד השנייה היא נוטלת מהם את אותה קצבה בהפחיתה אותה מהתגמול.
משה גפני: טוב יעשה המחוקק – הכוונה אלינו – אם ישקול שינוי המצב המשפטי" - לשנות את החוק, כדי שלא יהיו העודפים האלה או לפחות את חלקם – "שינוי שאמנם כרוך בעלות כספית אך דומה שהרווח בצדו בסיוע לנכים הנזקקים ובמיוחד בהפגת הכאב הרגשי ותחושת הניכור והזרות, רב אלפי מונים ולא יסולא בפז".
משה גפני: מלים כדורבנות של בית המשפט.
משה גפני: אני חייב להודות בזאת.
משה גפני: "באופן חריג - כותב בית המשפט - תעביר המזכירות עותק מההחלטה – כך הוא כותב בהחלטה – לחבר הכנסת אברהם הירשזון - שהיה יושב ראש ועדת הכספים – לכנסת בירושלים שפועל באופן עקבי לרווחת ניצולי השואה".
משה גפני: הוא אומר את הדברים האלה שצריך לתקן את החוק והוא אומר שהוא מעביר את זה לכנסת כדי שהמחוקק ישנה את החוק.
מרינה סולודקין: ב-2008 עבר חוק שלי שאין מיסוי כסף מגרמניה וזה לקח רק עשר שנים להעביר אותו.
מרינה סולודקין: כך אנחנו עובדים.
משה גפני: תודה רבותיי.
משה גפני: יונתן, אנחנו לא נצביע היום על זה.
שי חרמש: אפשר להפריד את ההעברה לשדרות מכל הסיפור?
משה גפני: הלוואי שהיה אפשר.
שי חרמש: כי חבל.
משה גפני: צריך להביא העברה אחרת.
שי חרמש: אני אומר בכל הרצינות.
משה גפני: אתה לא דואג לשדרות יותר ממני.
משה גפני: אני דואג לשדרות יותר ממך ואני אומר לך למה.
משה גפני: לא חשוב, אני לא אגיד לך למה.
שי חרמש: זאת העיר היחידה שיש לה בחירות אזוריות.
משה גפני: שי, סתם, אני צוחק.
משה גפני: אנחנו דיברנו על זה בבוקר, אם אנחנו יכולים להפריד את שדרות מתוך העניין אבל אנחנו לא יכולים.
משה גפני: יש רק מקרה בודד שאפשר להפריד וזה לא המקרה.
משה גפני: יונתן, אני אבקש שתפרידו את שדרות.
שי חרמש: תבואו בשבוע הבא עם תקנה נפרדת.
סיוון להבי: אגף התקציבים, משרד הפנים.
סיוון להבי: בהמשך לדבריו של חבר הכנסת חרמש, בגלל שבפנייה הזאת יש נושאים נוספים מאוד דחופים, אני מבקש, אם אפשר, אולי להצביע ואם כבודו רוצה לתת רביזיה, הפנייה תהיה במצב עדיף לנו כי אז נוכל לקדם את הנושאים וככל שתהיה החלטת ממשלה לא נצטרך לכנס את הוועדה פעם נוספת.
שי חרמש: אנחנו מתכנסים שלוש פעמים בשבוע.
שי חרמש: אנחנו לא עוצרים כלום.
שי חרמש: אני אומר בשם היושב ראש.
משה גפני: זאת בקשה של מי?
משה גפני: של המנכ"ל?
סיוון להבי: כן.
משה גפני: הטלפון שלו עולה כסף או שהוא מקבל טלפון בחינם?
סיוון להבי: הוא באמצע מועצה.
משה גפני: כי הוא אמר שהוא יתקשר אלי בקשר לנושא הזה.
סיוון להבי: אמת.
משה גפני: אני מחכה לטלפון שלו.
משה גפני: אתה יודע מה המשמעות של העניין שנאשר?
משה גפני: אני למשל רוצה להזמין לכאן את ראש עיריית קריית מלאכי, אני עוד מתלבט בעניין הזה, הוא אמר שהוא לא רוצה חרדים אצלו בעיר.
משה גפני: אתה חושב שהמדינה בידיים של משרד הפנים?
משה גפני: יש 265 רשויות, כל אחת נראית אחרת, כל אחת בנויה אחרת, אני לא יודע מה השיקולים של המשרד שלכם.
משה גפני: יש רבים מחברי הוועדה, ולא משנה השתייכותם הפוליטית, והם לא יודעים איך החלוקה, הם לא יודעים מה עושים, הם לא יודעים מה המדיניות לגבי רזרבת השר ומה הולך לקרות אתה.
משה גפני: אני חושב למשל להזמין לוועדה את מוטי מלכה כשיהיה דיון.
משה גפני: אני עוד לא החלטתי אם להזמין אותו.
משה גפני: הוא ראש רשות שלטונית במדינת ישראל והוא אומר שהוא לא רוצה חרדים.
מגלי והבה: הוא בחור טוב.
מגלי והבה: מה אתה רוצה ממנו?
מגלי והבה: עזוב אותו.
משה גפני: הוא בחור טוב.
משה גפני: הוא יבוא לכאן ונראה כמה הוא טוב.
משה גפני: אני לא יודע לאיזה מפלגה הוא שייך.
משה גפני: הוא היחיד שאמר שהוא לא רוצה חרדים אצלו בעיר.
משה גפני: שמעתי בקולי את הדברים.
מגלי והבה: תרחיב לו את תוכנית המתאר והוא יוכל לבנות לחרדים.
יצחק וקנין: למה זה שייך?
משה גפני: מגלי, אני רוצה שתענה לי מה היה אם מוטי מלכה היה אומר שהוא לא רוצה דרוזים.
משה גפני: מה היית אומר?
משה גפני: שירחיבו לו את תוכנית המתאר?
מגלי והבה: אני מכיר את מוטי מלכה.
יצחק וקנין: אתה לא צריך להגן עליו.
יצחק וקנין: זאת לא אמירה מכובדת.
מגלי והבה: היכן שהוא רוצה לבנות, לא מרחיבים.
שי חרמש: לא ראוי לדון בבן אדם שלא נוכח כאן.
יצחק וקנין: אבל הוא אמר את זה.
מגלי והבה: הוא אמר שירחיבו לו את תוכנית המתאר כדי שהוא יוכל לבנות גם לחרדים וגם לאחרים.
משה גפני: בחלק הראוי שלי, בחלק המוסרי שלי והמצפוני שני, אני מעביר על עצמי ביקורת.
קריאה: הוא חזר בו.
משה גפני: חזר בו, שיבוא ויגיד שהוא חזר בו.
משה גפני: אני שמעתי בקולו ברדיו איך שהוא אומר: אני לא רוצה חרדים בקריית מלאכי.
מגלי והבה: כי לא הרחיבו לו את תוכנית המתאר.
משה גפני: תקשיב רגע.
משה גפני: אני זוכר כאן דיון שהיו כאן נציגים מכל המפלגות, הביאו לכאן את ראש עיריית אור יהודה הקודם, צלבו אותו כאן בוועדה על שהוא אמר שהוא לא רוצה שיגיעו כל כך הרבה אתיופים לאור יהודה.
משה גפני: צלבו את האיש הזה.
משה גפני: ניסיתי להגן עליו, רציתי לומר איזו מילה ולא הסכמתי עם חצי מילה שהוא אמר.
משה גפני: הרגו אותו כאן לגמרי.
משה גפני: רק חרדים עובר בשקט.
מגלי והבה: הוא ביקש הרחבה אבל לא רוצים להרחיב לו.
משה גפני: מגלי, אתה איש חכם יותר ממה שאתה עושה עכשיו.
משה גפני: אגב, הרבה ראשי רשויות – לא הרבה, אבל יש ראשי רשויות – שנוהגים כך, אבל להוא אין שכל כי למה הוא אומר את הדברים האלה?
מגלי והבה: הוא אמר שייתנו לאחרים ואז הוא ייתן גם לחרדים.
מגלי והבה: זה מה שהוא אמר.
מגלי והבה: אני אומר לך שלא הרחיבו לו את התוכניות.
מגלי והבה: אני מכיר את הבעיה שם.
משה גפני: גם אני מכיר את הבעיה.
משה גפני: בן אדם במדינה דמוקרטית בשנת 2011 אומר שהוא לא רוצה קבוצה מסוימת באוכלוסייה וזה עובר בשקט.
משה גפני: אני רוצה להזמין אותו שיגיד שהוא חזר בו.
משה גפני: אני לא רוצה לאשר לו מענקי איזון.
משה גפני: אני לא חושב שהוא יכול להיות ראש עיר בישראל.
מגלי והבה: לא מוכנים להרחיב לו את הדיור.
מגלי והבה: רק לחרדים.
מגלי והבה: שר השיכון שלך.
מגלי והבה: צריך לומר את הכול על השולחן.
מגלי והבה: לא נתנו לו.
יצחק וקנין: שר השיכון הוא לא שלו.
מגלי והבה: בסדר, לא שלו.
מגלי והבה: הוא לא חרדי.
מגלי והבה: צריך להגיד את הכול על השולחן.
מגלי והבה: לא אישרו לו את התוכניות כי שר השיכון מתנגד.
מגלי והבה: תדעו על מה אתם מדברים.
משה גפני: בו נעשה סדר.
מגלי והבה: ואני לא גר שם ולא הולך להתחרות בחרדים.
משה גפני: עכשיו בוא נעשה סדר.
משה גפני: למיטב זיכרוני, שר השיכון הוא לא שלי.
מגלי והבה: רק בקולות הם מצביעים לו ולא לך.
משה גפני: אני בעד שר השיכון אבל הוא לא שלי.
משה גפני: למה אני עצבני?
משה גפני: כי אני שמעתי את דבריו בקולו.
משה גפני: לא שמעתי מסביב.
משה גפני: הוא לא אמר את מה שאתה אמרת.
משה גפני: יכול להיות שזה נכון מה שאתה אומר, אבל הוא לא אמר את זה.
משה גפני: הוא לא אמר שהוא רוצה תוכנית מתאר ולא דיבר על זה.
משה גפני: הוא אמר שקריית מלאכי לא יכולה לקלוט עוד חרדים.
משה גפני: אני רוצה לראות שהיו אומרים את זה על ערבים מוסלמים, שהיו אומרים את זה על אתיופים, שהיו אומרים את זה על דרוזים, שהיו אומרים את זה על עולים חדשים בכלל.
עינת וילף: או חילוניים במקומות חרדים.
משה גפני: אז היה רעש.
מרינה סולודקין: לפני חמש שנים אותו מוטי מלכה עמד בפני ועדת הקליטה ואמר את הדברים ולא בגלל שהוא שונא.
משה גפני: לא אמרתי שהוא שונא.
משה גפני: אמרתי שהוא טיפש.
מרינה סולודקין: העיר חלשה ולא יכולה לקלוט.
מגלי והבה: כי לא הרחיבו.
משה גפני: אבל את זה הוא לא אמר.
מגלי והבה: האמירה היא חמורה מאוד, אבל אני מדבר על שר השיכון שלא אישר לו.
משה גפני: מה שיותר חמור מבחינתי זה לא מה שהוא אמר.
משה גפני: הוא, אין לו שכל, כי יש ראשי רשויות שמבצעים את זה אבל לא אומרים ואילו הוא אומר.
משה גפני: מה הכי מרגיז אותי?
משה גפני: שזה עובר בשקט.
משה גפני: אין ועדה שדנה בזה.
משה גפני: ועדת הקליטה דנה על הנושא של האתיופים?
משה גפני: איזה ועדה דנה על מה שהוא אמר לגבי החרדים?
מרינה סולודקין: אני אומר לך איזה פרופיל נמוך סוציו אקונומי יש לקריית מלאכי ולכן הוא רוצה אוכלוסיות חזקות.
משה גפני: אני בעד זה שיזרקו את החרדים לים כי הם פשוט לא פרודוקטיביים.
משה גפני: הם לא עושים שום דבר.
משה גפני: פרזיטים ולא שווים שום דבר.
משה גפני: אבל למה רק בקריית מלאכי?
משה גפני: אסור להכניס אותם גם לירושלים.
משה גפני: צריך לתת להם לגור ברשות הפלשתינאית.
משה גפני: יש כאלה שמבצעים את זה, אבל למה הוא מדבר?
משה גפני: אני רוצה לדבר אתך אחר כך.
מגלי והבה: אני חבר של הצדק.
משה גפני: של הצדק?
מגלי והבה: במדינה הזאת.
מגלי והבה: לא יכול להיות שיאשרו תוכניות בנייה לחרדים ולא לו.
משה גפני: הוא לא דיבר על תוכניות בנייה.
משה גפני: מגלי, אני שמעתי את הדברים שהוא אמר.
יצחק וקנין: מגלי, בכוונה אני נותן לך להמשיך לדבר.
יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך שאתה אומר דברים בלתי אחראיים ואין לך שום מושג בתוכניות.
יצחק וקנין: אתה אומר את הדברים כי שמעת אותם.
יצחק וקנין: אני מציע לך להגיש שאילתא ואני אתמוך בך בנשיאות.
יצחק וקנין: תגיש שאילתא לשר הבינוי והשיכון בעניין של קריית מלאכי ותקבל תשובה מלאה ואז תראה שאתה לא צודק.
משה גפני: הדיון הזה לא רלוונטי לכאן מכיוון שלא את זה הוא אמר.
משה גפני: לא את זה הוא אמר.
משה גפני: הוא אמר שקריית מלאכי לא יכולה ולא רוצה לקלוט יותר חרדים.
משה גפני: אגב, אני יודע עוד כמה דברים שהוא עשה שם.
משה גפני: אם הוא חבר שלך, אני רוצה לדבר אתך אחר כך.
משה גפני: לא מתאים שהוא יהיה חבר שלך.
משה גפני: אתה איש הגון.
מגלי והבה: נדבר על כל החברים.
משה גפני: בסדר, על כל החברים.
משה גפני: שר השיכון הוא לא מהמפלגה שלי.
מגלי והבה: בסדר, אז בוא נגיד את הרקע.
משה גפני: שר השיכון לא קשור לעניין של קריית מלאכי.
משה גפני: התנהלות.
משה גפני: בן אדם מציג את עצמו כמו אני לא יודע מה.
משה גפני: מעיז להגיד בחברה דמוקרטית מלים כאלה ולעבור על העניין בשקט?
משה גפני: כן הייתי צריך לדבר עליו.
משה גפני: מגלי, אנחנו אמורים לדבר על העניין הזה.
משה גפני: לישיבה הבאה אני מבקש שיבוא מנכ"ל משרד הפנים.
משה גפני: אם לא יבוא מנכ"ל משרד הפנים לישיבה הבאה לדיון על מענקי האיזון, לא יתקיים דיון.
משה גפני: אם רוצים לסדר את זה, אני מבקש שהוא יבוא.
משה גפני: המנכ"ל קלעג'י הוא חבר שלי, הוא מנכ"ל חדש ואני מאחל לו בהצלחה.
משה גפני: הוא צריך לבוא לכאן ולהסביר את זה.
משה גפני: אני אבקש שגם ממשרד האוצר תבוא אתה יונתן ושיבוא גם ראובן קוגן.
משה גפני: אני מבקש מהשלטון המקומי כמובן שיבואו ויבואו המועצות האזוריות.
משה גפני: אני לא יודע אם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אבל אני אבקש ממנו שיבוא.
ציון פיניאן: אפשר לבקש שיבואו עם רשימות?
משה גפני: הם יהיו חייבים לבוא עם רשימות.
מגלי והבה: בשנה שעברה לא אישרנו עד שהביאו לנו את החלוקה.
משה גפני: אם אתם יכולים למצוא סעיף אחר במקום נכי רדיפות הנאצים, היה יותר טוב, אבל בסדר.
משה גפני: אם תמצאו, טוב.
משה גפני: אם לא תמצאו, בסדר.
משה גפני: אני מתלבט ביני לבין עצמי האם להזמין מספר ראשי רשויות לדיון הזה ויכול להיות שאני אזמין את מוטי מלכה.
משה גפני: דרך אגב, אני שנתיים וחצי כאן
משה גפני: בתפקיד ומלבד הבדיחות שאני אומר על חרדים, למה לא מקבלים אותם לעבודה וכולי, לא העליתי כאן נושא חרדי.
משה גפני: זה מרגיז אותי ואני מחזיק את זה בבטן כבר שלושה חודשים.
משה גפני: אני החלטתי שכאשר יגיע הנושא של מענקי האיזון וקריית מלאכי תהיה בעניין, אני אזמין אותו.
משה גפני: לא כאדם חרדי אני אומר את זה, אבל איך מותר לעשות דבר כזה?
מגלי והבה: אני אביא אותו אליך ואז אתה תיאבק יחד אתו במאבק כי אתה דואג גם לחרדים וגם לכל הציבור.
משה גפני: אני איאבק שהוא לא יהיה ראש עיר.
משה גפני: אסור לו להיות ראש עיר במדינת ישראל.
משה גפני: הוא מבייש את המדינה, הוא מבייש את החברה, הוא מבייש את הדמוקרטיה, הוא מבייש את הכול.
משה גפני: אני לא מדבר על זה שהוא מבייש את היהדות.
משה גפני: ראש עיר שאומר משפט כזה והכל בסדר.
משה גפני: אני לא מתכוון לשתוק לו.
משה גפני: אני אחפש אותו בכל פינה.
ציון פיניאן: אנחנו מדברים כל הזמן על נושאים שכואבים לנו כמו נכי רדיפות הנאצים וכולי.
ציון פיניאן: האוצר כאן בא וקיצץ מהם וזה כואב וזה תקשורתי.
ציון פיניאן: השאלה היא האם יבוא נכה רדיפות הנאצים, אחד שלא קיבל את מה שמגיע לו? אין.
ציון פיניאן: כלומר, יש יתרות ולא צריך שיישארו יתרות.
שי חרמש: זה נבנה מראש.
ציון פיניאן: שי, די, עזוב.
ציון פיניאן: תביא לי אחד שלא קיבל בגלל שיש חוסר בתקציב.
שי חרמש: לא, אין אחד כזה.
ציון פיניאן: אם אין, אז גמרנו.
ציון פיניאן: קיבלו את מה שמגיע להם.
שי חרמש: ציון, זאת לא ממשלת בגין אלא גם קודמיה עשו את זה.
שי חרמש: אלה השיטות להחזיק יתרות.
ציון פיניאן: אני לא רוצה שיבינו אותי גם פוליטית אחרת.
ציון פיניאן: אני מדבר על נכים.
ציון פיניאן: היות שאני נכה פוליו, אני שואל האם יש נכה כמוני שמקבל כסף מביטוח לאומי וקיצצו מהתקציב שלו?
שי חרמש: האוצר בונה במתכונת בה הוא מחזיק תקציבים שלא ינוצלו.
שי חרמש: אף נכה לא נפגע, אף ניצול לא קופח.
ציון פיניאן: אם כן, גמרנו.
ציון פיניאן: על מה המהומה?
שי חרמש: יש כאן מגירות בהן שוכב כסף שהיה יכול לפתור.
שי חרמש: אין מצב שנכה ניצול, כל נזקק, לא קיבל על פי חוק.
שי חרמש: כל אחד מקבל על פי חוק.
ציון פיניאן: אתה רוצה להגיד שזאת כספת של האוצר.
שי חרמש: ואתה בא כרגע והולך לקחת מכיס אחד במועצות ולהעביר לכיס שני בדיון הבא, בשעה ששוכב לך כסף שיכול לתת מענה לעניין הזה ומחביאים אותו.
שי חרמש: זה הסיפור ולא ניצולי השואה שאין בעיה אתם.
ציון פיניאן: הייתה היום כתבה באחד העיתונים כאילו לקחו מניצולי השואה.
שי חרמש: לא לקחו מאף אחד.
שי חרמש: לא לקחו כלום אבל עשו יותר גרוע.
שי חרמש: מחביאים בצד כסף.
ציון פיניאן: אם לא קיבלתי כי בסעיף חסר כסף, אני מצדיע.
מגלי והבה: אנשים לא יודעים מה קורה.
מגלי והבה: מי שקיבל, קיבל.
מגלי והבה: מי שלא קיבל, בואו נבדוק את זה.
שי חרמש: על פי חוק קיבלו אבל החוכמה היא שתקצבו את זה פי כמה יותר.
משה גפני: רבותיי, מה שציון אומר, ושי, אתה יודע שהוא אומר דבר נכון.
שי חרמש: גם אני אומר דבר נכון.
משה גפני: כן, גם אתה.
משה גפני: תמונת המצב היא שאין נכה אחד של רדיפות הנאצים, ניצול שואה, שמגיע לו סכום מסוים והוא לא קיבל אותו.
משה גפני: זה לא מעלה ולא מוריד, זה טוב, זה פופוליסטי, זה גם יוצא טוב בתקשורת.
שי חרמש: עזוב, אני לא שם.
משה גפני: זה לא מעלה ולא מוריד אם אנחנו מורידים משם או מוסיפים לשם.
משה גפני: גם אם ירד הסכום וצריך שם סכום יותר גבוה, יוסיפו את הסכום.
שי חרמש: משלמים על פי חוק.
משה גפני: הדיון שלנו הוא אחר.
משה גפני: אנחנו מבקשים מהממשלה לתקן את החוקים הקיימים כי מדובר על פחות ניצולי שואה לצערנו הרב, ואנחנו נאבקים על זה.
משה גפני: הפנייה שמורידה מנכי רדיפות הנאצים, כולנו, אלה שיש להם ניסיון כאן בוועדה, יודעים שאין לזה משמעות לחלוטין ובזה ציון צודק.
שי חרמש: אני רוצה להוסיף דבר אחד.