GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל מבורך: שר האוצר צריך לקבל את החומרים ולעיין בהם.
משה גפני: על פי החוק, ואמרת את זה, הוועדה הציבורית צריכה להגיש את המלצותיה לשר האוצר עד סוף השבוע הזה.
משה גפני: בהנחה שזה יקרה ולא תבקשו אורכה של עוד כמה ימים בניגוד לחוק, שר האוצר מקבל את ההמלצות שלכם ועל פי החוק הוא צריך להניח אותן על שולחן הכנסת ללא המלצותיו.
משה גפני: הוא יצטרך מיד, עם קבלת ההמלצות של הוועדה הציבורית, להניח אותן על שולחן הכנסת.
קריאה: יש שאלה ששר האוצר לא יעמוד בהוראות החוק?
משה גפני: אני חושב ששר האוצר יעמוד בהוראות החוק.
משה גפני: למה שהוא לא יעמוד בהוראות החוק?
משה גפני: אבל לפעמים לא שמים לב.
משה גפני: למשל, בחוק כתוב שמקימים קרן סיוע לעסקים במצוקה, אבל לא מקימים אותה.
קריאה: זה לא בחוק, והיא הוקמה.
משה גפני: לפעמים יכול להיות ששר האוצר יכול להניח את זה על שולחן ליד היועץ שלו במשרד האוצר ולומר שזה הונח על שולחן הכנסת.
משה גפני: הוא יניח את שולחן הכנסת ועד ספטמבר שר האוצר צריך להביא את המלצותיו לאישורה של ועדת הכספים.
יעל מבורך: כפי שאמר היושב ראש, ועדת הכספים תצטרך לקבל החלטה בעניין הזה ולכן כל ההשערות לגבי מה חשבו ב-2003, הן לא רלוונטיות מהסיבה הפשוטה שהחוק קובע שתוקם ועדה שתגיש את המלצותיה ושר האוצר ידון בהן ויעביר אותן לוועדת הכספים שתקבל החלטה.
יעל מבורך: לכן אני לא חושבת שנכון לחשוב על מה יקרה אם.
משה גפני: עוד כמה ימים נדע מה המלצות הוועדה הציבורית.
זהבה גלאון: אי אפשר לעסוק במה קרה.
זהבה גלאון: סלח לי שנראה שאני נתפסת לזוטות, אבל אני חושבת שזה קריטי להבנה איך הוועדה הזאת עובדת.
זהבה גלאון: אני חוזרת על השאלה שלי.
זהבה גלאון: הוועדה הוקמה למיטב זיכרוני ב-8 במרץ.
זהבה גלאון: הוועדה פרסמה את אותה קריאה לציבור ואני מבקשת לדעת אך הוא פורסמה.
משה גפני: זה פורסם ב"יתד נאמן"?
משה גפני: אפשר לחשוב שאין נשים חרדיות.
קריאה: זה פורסם ב"דור לדור".
משה גפני: אין עיתון כזה.
משה גפני: העיתון של ש"ס הוא "יום ליום".
משה גפני: באיזה עיתונים פרסמתם את זה?
יעל מבורך: אני לא זוכרת.
יעל מבורך: בכלי תקשורת מרכזיים.
משה גפני: אני רוצה את הפרטים.
משה גפני: עיתון "הארץ" הוא לא כלי תקשורת מרכזי.
משה גפני: "יתד נאמן" הוא כלי תקשורת מרכזי.
משה גפני: חברת הכנסת זהבה גלאון – לא אני – שואלת שאלה אינפורמטיבית מאוד ברורה והיא שואלת איך התפרסם קול קורא לציבור ומתי.
משה גפני: זאת שאלה לגיטימית.
משה גפני: יעל מבורך, היא אישה רצינית והיא תענה לך.
פניה קירשנבאום: כבוד היושב ראש, אני צריכה ללכת לוועדה אחרת אבל לפני כן אני רוצה לומר משהו.
פניה קירשנבאום: גם ממה שאני שומעת כאן, הסמכות האחרונה היא בידי ועדת הכספים.
פניה קירשנבאום: לכן אנחנו יכולים לשמוע את יעל ואנחנו יכולים לשמוע מה אמרה הוועדה, אבל אני מציעה שניקח את הכוח שיש בידינו ואנחנו נקבל כאן את הסמכות.
פניה קירשנבאום: כמובן שאני אשמח לשמוע את מסקנות הוועדה.
משה גפני: אני אבקש שיעל תאמר כמה משפטים לגופו של עניין.
משה גפני: יעל, לפני שאת מסיימת את דבריך, אני מבקש לא לקבל החלטה.
משה גפני: אנחנו בדיון מהיר.
משה גפני: בסיכום הדיון, לאחר שהוועדה הציבורית תגיש את ההמלצות לשר האוצר ושר האוצר יניח אותן על שולחן הכנסת, אני אזמין אותם שוב לכאן להמשך הדיון בוועדה.
משה גפני: אז נדון בהמלצות של הוועדה.
משה גפני: מקובל?
פניה קירשנבאום: מאוד מקובל.
פניה קירשנבאום: מכיוון שאני צריכה ללכת, אני רוצה לומר עוד משפט אחד והוא לא לאוצר ולא לך אלא לנציגי הארגונים.
פניה קירשנבאום: אני לא שומעת את הקול הנשי.
פניה קירשנבאום: בכנסת אנחנו מעלים את הנושאים אבל לארגוני הנשים יש כוח ואני מציעה להם להביע את הכוח הזה, להופיע בתקשורת ולהעמיד את העמדה שלכם בתקשורת.
פניה קירשנבאום: זה נשמע כאילו זה בסדר, כי לא שומעים את ארגוני הנשים.
משה גפני: יעל, תסיימי.
יעל מבורך: אני רוצה להתייחס במילה לנושאים שעלו בוועדה בלי להגיד את עמדת הוועדה.
יעל מבורך: כפי שנאמר כאן לגבי חברים כאלה ואחרים, אני חושבת שלא נכון להגיד שום דבר לגבי גיל הפרישה הרצוי לנשים עד שהוועדה הציבורית לא תסיים את עבודתה.
יעל מבורך: הנושאים אליהם מתייחסת הוועדה בין היתר הם מסקנות ועדת נתניהו – בראשות השופטת בדימוס שושנה נתניהו - שעסקה בנושא הזה של גיל הפרישה והגישה את מסקנותיה בשנת 2000.
יעל מבורך: ניתוח מעמיק של העלאת גיל הפרישה החל משנת 2004 ואילך.
יעל מבורך: זאת אומרת, אפשר לראות מה קרה בשוק העבודה, מה קרה בעוני, מה קרה בקצבאות בעקבות העלאת גיל הפרישה החל משנת 2004, גם לגברים וגם לנשים.
יעל מבורך: היא עוסקת בשאלות שאלו כאן לגבי האפליה, האם זאת אפליית נשים שתקופת העבודה שלהן קצרה יותר או שזה פיצוי על פערים אחרים שקיימים בשוק העבודה.
יעל מבורך: היא עוסקת בתוחלת החיים וביחס תלות בין האוכלוסייה העובדת, כמה פרטים עובדים יש לנו ביחס לכל פנסיונר שאנחנו צריכים לסבסד והשיעורים המשתנים של הנתונים הדמוגרפיים האלה.
יעל מבורך: היא עוסקת במקצועות שוחקים כפי שעלה כאן ובאוכלוסיות הספציפיות יותר.
משה גפני: איפה זה עומד הנושא של הקרן?
יעל מבורך: הנושא של הקרן למקצועות שוחקים, להבנתי ההסכם סגור.
יעל מבורך: הסכם בין האוצר להתאחדות התעשיינים וההסתדרות מוסכם.
יעל מבורך: הוא טרם נחתם.
משה גפני: יש כסף?
יעל מבורך: ודאי שיש כסף.
יעל מבורך: זה תוקצב ואושר על ידי ועדת הכספים.
משה גפני: כן, אבל אני שואל אם יש כסף.
יעל מבורך: בוודאי.
יעל מבורך: הקציבו את הכסף וועדת הכספים אישרה את זה.
משה גפני: לפני שנה נאמר לנו הדבר הזה.
יעל מבורך: כסף אף פעם לא היה הבעיה.
משה גפני: לא, אבל שנה אמרו לנו שזה יתחיל.
יעל מבורך: הבעיה הייתה קביעת הקריטריונים וקביעת המנגנון.
יעל מבורך: ההסכם הזה הגיע לידי בשלות ואני מניחה שאנחנו נראה ביצוע בקרן הזאת כבר בשנת 2011.
יעל מבורך: אמרתי שההסכם טרם נחתם אבל הוא סוכם והוא סגור.
משה גפני: בעניין הזה הוזמנתי לטקס במשרד ראש הממשלה עם שר התעשייה.
משה גפני: דרך אגב, הטקס בוטל.
יעל מבורך: יש גם נושאים אחרים כגון אחיות, מורות ומקצועות שונים שהם חלק מהמגזר הציבורי ולכן יש שלהם תוכניות פרישה מרצון, כי הרי אנחנו יודעים שרוב המורות לא עובדות עד גיל הפרישה החוקי אלא הן פורשות לפני כן במימון מדינה, וכך אמור גם לגבי אחיות.
יעל מבורך: יש לנו סט מאוד מאוד רחב של נושאים שעומדים על הפרק, סט מאוד רחב של נתונים שמגיע לידי אנשי המקצוע השונים ובכך דנה הוועדה.
יעל מבורך: כמובן שכל הדבר הזה יגיע לוועדת הכספים ונציג אותו בצורה הרבה יותר מסודרת.
זהבה גלאון: דרך אגב, למה זה מתקיים בדלתיים סגורות?
יעל מבורך: מה הכוונה בדלתיים סגורות?
זהבה גלאון: למה הוועדה מנהלת את הדיונים שלה בדלתיים סגורות?
זהבה גלאון: הדיונים לא פתוחים לציבור.
זהבה גלאון: ועדת וינוגרד וועדות גדולות ישבו ופתחו את הדיונים לציבור, אבל הוועדה הזאת לא עושה כך.
משה גפני: היא אומרת שיש פרוטוקולים והיא מוכנה לתת אותם.
זהבה גלאון: מה זה פרוטוקולים?
יעל מבורך: הוועדה נתנה לציבור להגיב ולהעלות את עמדתו בכתב.
זהבה גלאון: נכון, אבל היא לא אפשרה לציבור על בסיס יום יומי.
יעל מבורך: דווקא אתם ספציפית הגעתם לוועדה ודיברתם.
קריאה: לא הגענו לוועדה אלא לתת הוועדה.
זהבה גלאון: אתם בחרתם את מי להזמין כדי שתהיה מראית עין ותהיה איזו חותמת גומי ומתן הכשר.
גאלב מג'אדלה: היושב ראש, התהליך הזה שהצעת הוא מעוגן?
משה גפני: יש בו חלק מעוגן וחלק לא מעוגן.
גאלב מג'אדלה: על החלק הלא מעוגן אנחנו צריכים להגיע להסכמה.
משה גפני: לא הסכמה.
משה גפני: אנחנו מזמינים אותם.
משה גפני: אני לא חושב שיש בעיה עם העניין.
משה גפני: יהיה מצב שוועדת הכספים מזמינה אותם והם לא יבואו?
גאלב מג'אדלה: לא, לא הבנת אותי.
גאלב מג'אדלה: אני מדבר על הפרוצדורה של ההליך.
משה גפני: ההליך הוא בחוק.
גאלב מג'אדלה: אז אין כאן שיקול דעת.
משה גפני: לא, אבל אני רוצה לפני כן.
משה גפני: יעל, כפי שאמרת, ההמלצות יוגשו לשר האוצר שיניח אותן על שולחן הכנסת.
משה גפני: אני מבקש שתם תופיעו בפני ועדת הכספים, לא בהליך של ספטמבר-אוקטובר ודצמבר אלא קודם לכן.
משה גפני: אני מבקש לבוא ולהסביר לוועדת הכספים.
משה גפני: אני מבקש שנתאם את המועד מיד אחרי שההמלצות יוגשו.
משה גפני: אני מבקש שתבואו לוועדת הכספים.
משה גפני: אני אבקש שיבוא גם יושב ראש הוועדה וכל הנוגעים בדבר.
משה גפני: נזמין גם את מנכ"לית המוסד לביטוח לאומי וכמובן את יושבת ראש נעמ"ת.
גאלב מג'אדלה: צריך להזמין את כל חברי הוועדה.
משה גפני: אני לא בטוח שצריך להזמין את כולם.
משה גפני: חברת הכנסת זהבה גלאון, אני ישבתי אתם ושמעתי את הטיעונים שלהם.
משה גפני: אני מבקש להתמודד.
משה גפני: אני חושב שנצטרך להתמודד עם זה לא רק באמירה הכללית שהיא נכונה.
משה גפני: אמירה כללית שמצב הנשים הוא רע, התיאור הזה של מורה שמגיעה לגיל 62 ואת מאריכה לה את המועד לגיל 67, אחרי שהיא עובדת מגיל 22, נשמע הזוי.
זהבה גלאון: דרך אגב, אני לא חושבת שזה עומד על 67, עם כל זה שהיו דיבורים.
זהבה גלאון: אנחנו מדברים עכשיו על גיל 64.
משה גפני: אני מדבר על החזון.
משה גפני: אם אנחנו נאשר או לא נאשר ואם החוק הזה יעבור או לא יעבור, זה עוד דיון.
משה גפני: מדברים עם טיעונים – יעל הזכירה את זה קודם – וצריך להתמודד גם אינטלקטואלית עם העניין הזה - גם בנושא העלאת תוחלת החיים, ועדת נתניהו, כל הנושאים שנלווים לעניין והשוויון בין נשים וגברים.
משה גפני: זה מה שאמרתי בהתחלה – הם חשודים.
משה גפני: כל מה שאני אומר עכשיו, זה שאחרי החשדות צריך לבדוק גם לגופו של עניין וההתמודדות צריכה להיות התמודדות מקצועית.
זהבה גלאון: יש לנו תשובות טובות.
משה גפני: זה לא מספיק רק לדבר על מסביב או על הכותרות שלמחרת יהיו בעיתון אלא צריך לדון באופן מקצועי.
משה גפני: כשהם יבואו לכאן עם מסקנות, כל מי שיש לו עמדה בעניין הזה – יצטרך להתמודד עם זה מבחינה מקצועית.
משה גפני: אני מודה לכם על הצגת הדברים.
משה גפני: אני מודה לחברים ולחברות שהעלו את הנושא.
זהבה גלאון: תודה לך, אדוני.
משה גפני: יהיה דיון מרתק בחודשים הבאים.
משה גפני: על סדר היום תקנות ניירות ערך (מועדי הגשת הודעה של בעל עניין או נושא משרה בכירה) (תיקון), התשע"א-2011.
משה גפני: תקנות ניירות ערך (מועדי הגשת הודעה של בעל עניין או נושא משרה בכירה) (תיקון), התשע"א-2011
דניאל אילון: למעשה מדובר בתקנות שהן סט משלים למה שאושר ופורסם כבר בסוף ינואר האחרון.
דניאל אילון: אנחנו מזכירים שעלה לדיון כאן תיקון התקנות של דוחות תקופתיים ומיידיים אשר חוללו מספר תיקונים.
משה גפני: אלה התקנות השניות.
דניאל אילון: אני מדברת על הראשונות.
דניאל אילון: רק על הראשונות.
דניאל אילון: אני פשוט מסבירה שזה סט משלים לסט שהיה כאן בסוף השנה החולפת, כאשר אז דיברנו על דיווחים בהם חב תאגיד ביחס לאחזקות בעלי עניין בו, במיוחד קבוצות דיווח מוסדיות.
דניאל אילון: בזמנו הבאנו יחד את ההוא וגם את זה כי זה הפן המשלים והוא נותן הבהרה ביחס למועדי הדיווח של בעלי עניין כדי שהם יתאמו לסט ההוא.
דניאל אילון: בקצרה אני אזכיר שהתיקון שתוקן אז ונכנס לתוקף כבר בסוף אפריל והוא קבע הוראות ביחס לדיווחים של תאגיד על שינויים באחזקות בעלי עניין בתוכו, מיידיים ותקופתיים.
דניאל אילון: מאז למעשה, כבר על פי סעיף 37 לחוק ניירות ערך, כיוון שבעל עניין ונושא משרה חייבים לתת את כל המידע על מנת שתאגיד יוכל לעמוד בהוראות שלו, ממילא הם כבר חייבים לעמוד בהוראות הדין ההוא.
דניאל אילון: אבל זה יצר חוסר בהירות כיוון שלא ברורים העיתויים, באיזה יום בשבוע הם צריכים לתת.
משה גפני: תקנות טכניות.
דניאל אילון: טכניות ומקלות.
דניאל אילון: אני תכף אסביר במה הן מקלות.
משה גפני: תעשי את זה בקצרה.
דניאל אילון: פחות מדקה.
דניאל אילון: היום גופים מוסדיים צריכים להודיע לתאגיד על שינוי באחזקותיהם אחת לשבוע.
דניאל אילון: עכשיו זה עובר לפעם בחודש.
דניאל אילון: היום ההודעה מרוכזת של המוסדיים צריכה להינתן ביום המסחר הראשון של השבוע ואנחנו נותנים להם שלושה ימים להתארגן על המידע.
דניאל אילון: הדבר השלישי הוא שבמקרה של שינוי משמעותי במהלך החודש הזה – כאשר שינוי משמעותי הוגדר עוד בתקנות ההן, אחוז אחד מההון המונפק והנפרע או חמישה אחוזים מערך הנקוב של תעודות ההתחייבות – הם היו צריכים לתת מידע מיידי בתוך יום אבל הקלנו עליהם ואמרנו בתוך יומיים.
דניאל אילון: לבסוף, עשינו הרחבה של רשימת המוסדיים שנכנסים להקלות בהתאם לתקנות שהיו אז.
דניאל אילון: שלחנו לכם שינוי לנוסח לאור הערה שקיבלנו שבטעות לא הותאמה תקנת משנה 4(ב) לנוסח של התקנות ההן ולא התייחסה לחמישה אחוזים ערך נקוב, ואכן היא הותאמה.
דניאל אילון: סעיף התחילה, כיוון שהחלק הראשון שלו כבר לא רלוונטי כי חלף מועד התחילה, לכן השארנו רק את חלקו השני.
דניאל אילון: זה מה שיש לי לומר.
שגית אפיק: השארת תשעים ימים מיום הפרסום שזה באמת יותר טוב ממה שהיה, אבל לא עדיף לומר מועד קבוע?
דניאל אילון: לא משנה לי.
שגית אפיק: אפשר לקבוע עוד שלושה חודשים.
דניאל אילון: זה לא משנה לי.
משה גפני: את מקבלת את ההערה הזאת?
שגית אפיק: אז פשוט נקבע תאריך לעוד שלושה חודשים.
דניאל אילון: אין בעיה.
עינת וילף: היושב ראש, רק אם יש זמן, יש שלוש עד חמש דקות לתת לי את התמונה הכוללת של מה קורה כאן?
עינת וילף: רק אם יש זמן.
משה גפני: יש זמן לכל דבר.
משה גפני: אם את רוצה, בבקשה.
דניאל אילון: לפי חוק ניירות ערך, תאגידים שהם תאגידים מדווחים – כלומר, שהציעו ניירות ערך שלהם לציבור – חייבים לדווח דיווחים שוטפים.
דניאל אילון: בין השאר, אחד הדברים שהם צריכים לדווח עליו, אלה אחזקות של נושא משרה בכירה בהם ואחזקות של בעלי עניין, מי שמחזיק שיעורים משמעותיים בהון המניות.
דניאל אילון: כלומר, לדעת מי הקיימים, כל שינוי שהם מקיימים ועוד כל מיני פרטים.
דניאל אילון: בתקנות שהובאו לאישור לפני כחצי שנה בסבב הקודם, דייקנו.
דניאל אילון: אמרנו למשל שמעניין שינויים באחזקות לא רק במניות אלא גם בתעודות התחייבות.
דניאל אילון: אמרנו שאם בעלי העניין הם קבוצת דיווח מוסדית – למשל מישהו שהוא מכיל בתוכו קופות גמל, קרנות נאמנות והוא מנהל תיקים, או תעודות סל ומחזיקי תעודות מדדים – יש להם הרבה מאוד שינויים וריווחנו להם את התקופה.
דניאל אילון: הם לא צריכים כל פעם שיש שינוי, שאלה יכולים להיות כמה פעמים ביום, אלא הם יכולים פעם בחודש לתת מצטבר, אבל אם הייתה קפיצה משמעותית במהלך החודש, הם צריכים לתת בדוח מיידי.
דניאל אילון: קבענו כל מיני הוראות כאלה שהן הוראות באמת מקצועיות ולא הרות גורל.
דניאל אילון: עכשיו זה הסט המשלים שמבהיר.
דניאל אילון: קודם טיפלנו בתאגידים וכדי שהתאגידים יוכלו לעמוד בהוראה הזאת, כי הרי הם לא יודעים אם בעל עניין בהם קנה בבורסה איגרות חוב של החברה.
דניאל אילון: הם לא ידעו את זה אלא אם כן בעל העניין יספר להם.
דניאל אילון: החוק אומר שכל מה שהתאגיד צריך לדווח, גם בעל העניין צריך לספר לו.
דניאל אילון: עכשיו אנחנו בדיוק המועדים בהם בעל העניין צריך למסור את הדברים.
דניאל אילון: התבקשתי על ידי איגוד הבנקים להבהיר לפרוטוקול – זה עולה מן הטקסט וזאת גם הכוונה – שעל בעלי העניין עומד הנטל וזאת הפרת דין מבחינתם, אם במועד שבו הם חולפים את הנקודה בה התאגיד צריך לעמוד בדרישה שהיא החמישה אחוזים או האחוז האחד לפי העניין, באותו מועד חלה עליהם החובה.
דניאל אילון: אני חושבת שזה כתוב בבהירות מספקת.
שגית אפיק: השאלה שלי היא באמת לגבי בנקים.
שגית אפיק: אתם מרחיבים כאן את ההקלה גם ביחס אליהם.
דניאל אילון: הבנקים היו תמיד.
שגית אפיק: הגופים המוסדיים.
דניאל אילון: לא, הרחבה לא הייתה כאן.
שגית אפיק: אבל את ההקלה את עכשיו מחילה גם על הבנקים.
דניאל אילון: כל ההקלה, הכול היה כבר אז.
דניאל אילון: זה נעשה.
דניאל אילון: את צודקת.
דניאל אילון: קודם כל, בפועל היו הבנקים והמבטחים והרחבנו על קופות גמל, קרנות, מנהלי תיקים, מוצרי מדדים.
דניאל אילון: אבל זה נעשה כבר אז ועכשיו זה סתם טכני.
דניאל אילון: עכשיו זה על הטיימינג.
דניאל אילון: הדין היום אומר שאחת לחודש אבל אחת לחודש כבר עבר בינואר.
דניאל אילון: ממילא ברור שכיוון שבעל העניין צריך לתת להם בזמן כדי שהם יעמדו עם כל הפרטים, גם היום הוא היה צריך אחת לחודש, אבל זה לא ברור כי התקנות כאילו סותרות את זה ואומרות לו פעם בשבוע.
דניאל אילון: זה לא סביר.
שגית אפיק: אם כן, נעשה את זה 1 באוקטובר.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור תקנות ניירות ערך (מועדי הגשת הודעה של בעל עניין או נושא משרה בכירה) (תיקון), התשע"א-2011, כפי שסוכם כאן לגבי הנוסח עם השינויים.
משה גפני: ה צ ב ע ה התקנות אושרו פה אחד אנחנו עוברים לתקנות הבאות.
משה גפני: תקנות ניירות ערך (דוחות תקופתיים ומיידיים של תאגיד חוץ) (תיקון), התשע"א-2011
דניאל אילון: התקנות האלה הן תקנות שקובעות את התוכן ואת העיתוי של הדיווח של התאגידים שלא מדווחים בדרך הרגילה אלא מה שמכונה בעגה תאגידי רישום כפול.
דניאל אילון: בדרך כלל זה מכוון לתאגידים שרשומים ברישום כפול בבורסה בישראל, באחת הבורסות הגדולות בעולם.
שי חרמש: מניות דואליות?
דניאל אילון: אלה לא רק מניות דואליות כי זה גם מטפל למשל בבנק האירופי ובניירות ערך שרשומים בבורסות יורו נקסט בפריז.
דניאל אילון: יש כל מיני הסדרים שזה לא הדיווח הרגיל.
דניאל אילון: מדובר במעט תאגידים.
דניאל אילון: כאן זה לא חידוש ואני רק נותנת רקע.
דניאל אילון: הרי הם צריכים לדווח על פי הדין הזר החל עליהם ולא על פי הדין הישראלי, ועד לאחרונה קצובי הזמן שהם היו צריכים לתת את הדיווח, כאשר דובר בדיווח עתי, כלומר בדיווח רבעוני או שנתי, גם זה היה לפי קצובי הזמן לפי הדין הזר, אבל בדוחות המיידיים הם היו צריכים לדווח על פי קצובי הזמן הישראליים.
דניאל אילון: משמע, בזמן סמוך מאוד.
שי חרמש: חברה כמו טבע נגיד.
דניאל אילון: חברה כמו טבע.
שי חרמש: שהיא נסחרת גם פה וגם פה, למי היא כפופה?
דניאל אילון: חברה כמו טבע או חברות אחרות שהן רשומות גם בישראל וגם בבורסה האמריקאית או האנגלית המרכזית, הן צריכות לדווח – בוא נגיד מה המצב הנוכחי – כך שקודם כל, תוכן הדיווח שלהן הוא אך ורק לפי מה שקובע הדין הזר.
דניאל אילון: הדבר השני הוא העיתוי של הדיווח, מתי הן צריכות לדווח.
דניאל אילון: כאשר מדובר בדיווח שנתי או בדיווח רבעוני, הן צריכות היו לדווח לפי העיתוי הזר.
דניאל אילון: כלומר, אם העיתוי הזר אומר ב-30 במרץ, זה יהיה ב-30 במרץ כמו בישראל, אבל אם הוא אומר 30 במאי, זה יהיה 30 במאי.
דניאל אילון: זאת אומרת, תמיד אתה מקבל כמו מה שמקבלים בעולם.
דניאל אילון: הדין אומר שלמעט אם זה יוצא יום שאין מסחר בישראל, נגיד בשבת שלא רוצים שידווחו כאן בשבת, ובלבד שזה יהיה עד לפני תחילת המסחר בארץ.
דניאל אילון: מה הדבר אותו אנחנו מבקשים לשנות כאן.
דניאל אילון: לגבי דוחות מיידיים.
שי חרמש: הודעות חריגות?
דניאל אילון: כל מיני.
דניאל אילון: זה יכול להיות דיווח על שינוי באחזקות בעלי עניין, זה יכול להיות על עסקה גדולה, זה יכול להיות על שינוי רואה חשבון מבקר.
דניאל אילון: יש כל מיני עילות בעטיין צריך להגיש דוח מיידי ולא אחת לקבוע אלא כי קרה משהו.
דניאל אילון: הדוחות האלה, נכון להיום כתוב שצריך לדווח לפי הדין הזה, היה וגם עכשיו, אבל העיתוי הוא לפי הדין בישראל.
דניאל אילון: זה יצר להם קושי וקיבלנו פניות.
דניאל אילון: זה יצר להם קושי מפני שפעמים יצא שהייתה אי הלימה וכנראה זה גם לא כל כך נאכף.
דניאל אילון: כלומר, לא היה ציות להוראה הזאת כי היה חוסר ודאות בקשר לכך.
דניאל אילון: שנית, יצא מצב שהם צריכים לדווח בעיתוי הנדרש בישראל ולפעמים זה הקדים את העיתוי שהיה בחוץ לארץ, דבר שיצר להם בעיה אל מול הרשויות בחוץ לארץ.
דניאל אילון: דבר שני, הם היו צריכים לפעמים לדווח בישראל במועד שהם לא עובדים בו, למשל ביום ראשון, דבר שיצר קושי.
דניאל אילון: ביקשנו לעשות אחידות.
דניאל אילון: בדוח מיידי, כמו בדוח הזה, העיתוי הוא לפי הדין הזר ואם לפי הדין הזר יוצא עיתוי שאין מסחר בישראל, משהים את זה ובלבד שזה לא יהיה מאוחר מ-9:30 ביום המסחר הראשון שבא אחריו.
שי חרמש: עכשיו זה לא מעמיד אותם בבעיה עם הרגולציה בצד השני?
דניאל אילון: ההפך.
דניאל אילון: זה מצוין מבחינתם.
שגית אפיק: זה לפי הדין הזר.
דניאל אילון: אנחנו מתיישרים לפי הדין הזר.
שגית אפיק: גם כאן יש לך שלושים ימים ונעשה את זה כמועד קבוע, ב-1 באוגוסט.
דניאל אילון: 1 באוגוסט.
דניאל אילון: ראיתם את התיקונים, שמדובר בשעה 9:30 כי רצינו יותר ודאות.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור תקנות ניירות ערך (דוחות תקופתיים ומיידיים של תאגיד חוץ) (תיקון), התשע"א-2011.
משה גפני: פנייה מספר 218 ו-219 – קצת הטעיתם אותי מכיוון שאני הייתי בטוח, כפי שסיכמנו, שמגיעה העברה וזה כבר אחרי החלטה.
משה גפני: התברר שההעברה הגיעה אבל ההחלטה עדיין לא.
סימן טוב: גם אני מצטער על כך שהחלטת הממשלה עוד לא קרתה.
משה גפני: לפחות יש דבר אחד שאנחנו מצטערים עליו ביחד.
משה גפני: אני מקווה שנשמח תמיד יחד.
שי חרמש: החלטת ממשלה על מה?
משה גפני: תכף תשמע.
משה גפני: בסדר, אני אקדים.
משה גפני: אנחנו דיברנו על זה בוועדה, על הסיפור של מענקי האיזון.
שי חרמש: זה עולה כאן לדיון?
ציון פיניאן: יש כאן העברה.
שי חרמש: יש העברה.
משה גפני: על כל פנים, אנחנו ניהלנו מאבק על שני דברים.
משה גפני: קודם כל, על הסכום.
משה גפני: ממשלת שינוי בשעתו, כאשר פורז היה שר הפנים, הורידה את מענקי האיזון למיליארד ו-800 מיליון שקלים.
משה גפני: אנחנו קיבלנו ירושה, כשאני נכנסתי כאן לתפקיד, כשהוועדה הזאת התכנסה בקדנציה הזאת לראשונה, כאשר מענקי האיזון של הרשויות המקומיות עמדו על מיליארד ו-800 מיליון שקלים.
משה גפני: זאת הייתה תמונת המצב.
ציון פיניאן: בבסיס התקציב.
משה גפני: אז התחילו הדיונים וכאן בוועדה היו צעקות והגיעו לכאן ראשי הערים.
משה גפני: זה באמת עוול שאין כדוגמתו, ולמה זה עוול?
משה גפני: מכיוון שהרשויות החזקות אינן מקבלות מענקי איזון.
משה גפני: מי שמקבל את מענקי האיזון, אלה הן הרשויות שאכן להן מגיע מבחינת היכולת שלהן לתפקד ואלה השירותים המוניציפאליים של התושבים, שירותי החינוך וכולי.
משה גפני: זה היה דבר נורא מכיוון שזה ממש מצב שעוזרים לעשירים ופוגעים בעניים.
משה גפני: המאבק כאן היה מאבק, הייתי אומר אפילו כמעט חסר פשרות.
משה גפני: לאט לאט התחלנו להתקדם עם זה והוסיפו אז 600 מיליון, 500 מיליון, ואחרי כן היה לי דיון עם שר האוצר ועם אנשי השלטון המקומי וסוכם שזה יהיה במתווה עולה.
משה גפני: מה שהולך לקרות עכשיו זה שבסוף התהליך הזה, מה שאנחנו נאשר – ואני לא מתכוון לאשר את ההעברה הזאת ואני תכף גם אומר מדוע אלא אני רוצה לקיים עליה דיון אבל עדיין לא לאשר אותה – זה שאנחנו מוחקים את חרפת שינוי.
משה גפני: אנחנו חוזרים למענקי איזון של כמעט שלושה מיליארד שקלים.
שי חרמש: 2 מיליארד ו-750 מיליון.
משה גפני: כמעט שלושה מיליארד שקלים.
משה גפני: יהיה 150 מיליון של רזרבת שר וזה עובר את השני מיליארד ו-900 ומתקרב לשלושה מיליארד.
משה גפני: יש עוד חמישים מיליון, שאם יונתן ירצה – הוא יסביר, ואם הוא לא ירצה – אני אסביר.
שי חרמש: אני אסביר לך מאיפה המקור של חמישים המיליון.
שי חרמש: מהחלפת גרביים אחד עם השני.
משה גפני: אני מכיר את הבדיחה עם הצבא.
משה גפני: כבר סיפרת אותה.
משה גפני: זה כמו שר האוצר הרומני.
שי חרמש: לוקח מאחד ומעביר לשני.
משה גפני: המצב כרגע הוא שלאחר כל הדיונים הללו, אנחנו חוזרים למה שהיה לפני 2003.
משה גפני: היו תקופות עוד יותר טובות כאשר היו תקופות שמענקי האיזון עמדו על ארבעה מיליארד שקלים ואפילו למעלה מזה, אבל אז גם היו בזבוזים בעיריות.
משה גפני: זה הולך להיות נורמאלי.
משה גפני: את רואה כאן בוועדה צעקות על כל מיני נושאים אבל את כבר לא רואה את השלטון המקומי עומד.
משה גפני: מה שאת רואה, את רואה אותו בקשר למים.
משה גפני: אתמול הייתה אמורה להיות ישיבה בין השלטון המקומי לבין משרד האוצר בקשר למים.
משה גפני: הייתה גם ישיבה שלי עם שר האוצר לגבי הנושא של המים.
משה גפני: שם הבעיות.
משה גפני: אני הייתי עכשיו – לכן גם איחרתי – בוועדה לפניות הציבור שם מתקיים דיון על החשמל.
משה גפני: אמרתי להם שאנחנו פשוט הולכים להיות מדינה חזירית שלא הייתה כדוגמתה.
משה גפני: הכול הופך להיות כלכלי.
משה גפני: מחיר החשמל הולך לעלות ומוסדות חינוך יתחילו לשלם עכשיו פי שלוש.
משה גפני: כלומר, אל תשלחו את הילדים לבית הספר ביום כי זה זמן שעולה הרבה כסף.
משה גפני: נתחיל לשלוח את הילדים בחצות הלילה.
משה גפני: באמת, זה הופך להיות משהו נורא.
משה גפני: בעניין הזה אנחנו כוועדה - וכמובן שהשלטון המקומי עשה עבודה, משרד האוצר עשה עבודה, משרד הפנים עשה עבודה וכולם עשו עבודה – יכולים לרשום וי גדול על הנושא של מענקי האיזון.
משה גפני: החלק השני הוא החלוקה הפנימית, איך משרד הפנים מחלק את מענקי האיזון, ולזה יש משמעות עצומה.
משה גפני: זה כבר לא מאבק מול משרד האוצר אלא זאת באמת התנהלות מקצועית שצריכה להיות מול המשרדים הרלוונטיים, בעיקר משרד הפנים אבל גם משרד האוצר שיש לו הרבה מה לומר בעניין הזה.
משה גפני: מה שקרה זה שאנחנו הקמנו כאן צוות שכלל חברים בוועדת הכספים, משרד האוצר, משרד הפנים והשלטון המקומי שישב כמה פעמים במטרה להגדיל את זה וכדי להגיע לאיזושהי נוסחה.
משה גפני: הם ישבו אתי לפני שבועיים – משרד האוצר, משרד הפנים והשלטון המקומי – והביאו כבר נוסחה.
משה גפני: אמרתי להם שאני לא יכול להביא את ההעברה שתגיע – אז היא עוד לא הייתה – אם אין את החלטת הממשלה על מה הולכים ובאיזה צורה הולכים לחלק את מענקי האיזון.
משה גפני: חברי הוועדה לא יסכימו להיות חותמת גומי, שאנחנו נצביע בעד העברה ונסמוך על משרד הפנים יבצע את זה כמו שצריך.
משה גפני: אני לא חושב שזה דבר נכון ואני חושב שאסור לוועדה לעשות את זה.
משה גפני: ההעברה מונחת כאן ואנחנו תכף נשמע את יונתן בר סימן טוב לגבי הנושא הזה.
משה גפני: דיברתי אתמול עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה ואני מניח שזה יבוא לישיבת הממשלה, כפי שהוא אמר לי, בישיבה הקרובה.
משה גפני: זאת אומרת, זה לא יום ראשון הזה אלא ביום ראשון הבא, כי צריך להניח את זה בפני משרדי הממשלה.
משה גפני: במשרד ראש הממשלה עדיין לא יודעים מה הם הקריטריונים של מענקי האיזון ועכשיו הם לומדים את העניין הזה.
משה גפני: זה יובא לישיבת הממשלה ולאחר מכן זה יובא לכאן.
עינת וילף: הקריטריונים לא נקבעו בוועדת גדיש?
משה גפני: זה מבטל את ועדת גדיש.
שגית אפיק: זה מתקן.
משה גפני: זה מתקן את ועדת גדיש.
משה גפני: מעדכן את ועדת גדיש.
שי חרמש: עם פרמטרים נוספים.
משה גפני: הולכת להיות נוסחה חדשה.
משה גפני: הייתה ועדת שיינין שמשנים או מבטלים את ההחלטות.
משה גפני: יהיו לנו השגות על העניין הזה.
משה גפני: זה לא יהיה דבר מובן מאליו.
שי חרמש: סליחה, שואלים אותנו או שזאת החלטת ממשלה?
משה גפני: אתה יכול לא לעשות את ההעברה.
משה גפני: אני מודיע עכשיו שאם לא ישאלו אותנו, אנחנו נחשוף שיניים.
משה גפני: הם צריכים לשאול אותנו, אנחנו חלק מן העניין.
מרינה סולודקין: אין לך הסתייגויות מאיפה לוקחים כסף?
משה גפני: עכשיו הוא יסביר.
מגלי והבה: ניצולי השואה קיבלו כל מה שצריך.
משה גפני: נשארו רק פה ושם פרטים קטנים.
מרינה סולודקין: יש פרטים קטנים כמו שקרן ניצולי שואה לא עובדת כי אין כסף ואילו כאן יש.
משה גפני: הייתה כאן ישיבה עם השר יוסי פלד.
משה גפני: אתמול ישבתי אתו ועם שר האוצר ועם אנשי משרד האוצר לגבי העניין של כפל קצבה.
משה גפני: אנחנו באמצע דיון.
משה גפני: יש דברים שאני אוהב במדינה ויש דברים שאני לא אוהב וזה אחד הדברים.
סימן טוב: אכן כמו שציין היושב ראש, היה סיכום בין משרדי הממשלה, סיכום עם ראש הממשלה לבין השלטון המקומי, להגדיל את מענקי האיזון.
סימן טוב: אנחנו באמת מגיעים להיקף מענקי איזון שמגיע מאוד קרוב למענק המודל של מענקי האיזון.
משה גפני: יש חברים שלא יודעים מה זה מענק המודל.
משה גפני: הם מבינים רק בכסף.
משה גפני: על איזה סכום מדובר?
שי חרמש: מענק המודל זה גדיש?
סימן טוב: מענק המודל זה גדיש.
סימן טוב: זאת הנוסחה שמגדירה מה ההיקף הכולל.
שי חרמש: לכמה אתה מגיע ב-2011 עם ההעברה הזאת?
סימן טוב: אנחנו מגיעים עם ההעברה הזאת כמעט לשני מיליארד ו-800 מיליון שקלים.
ציון פיניאן: יש עוד 150.
ציון פיניאן: בנוסף יש עוד מאה מיליון מרזרבת שר כמו שהוגדרה.
שי חרמש: רזרבת שר תמיד הייתה.
סימן טוב: הייתה תמיד אבל היא הוגדלה.
שי חרמש: אל תמכרו לי שטויות.
יצחק וקנין: הגדילו אותה.
סימן טוב: זה חלק אינהרנטי.
משה גפני: יונתן, מיותר שאתה תאמר.
שי חרמש: אני רוצה לדעת שמייצרים כסף נוסף ולא שמוכרים לי סחורה משומשת.
שי חרמש: זה יותר משני מיליארד ו-600.
שי חרמש: זאת לא נוסחת גדיש.
משה גפני: יונתן, אל תענה לו.
משה גפני: אל תעבוד על חבר הכנסת שי חרמש.
משה גפני: רק את זה אל תעשה.