GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר שטרית: תפסיקו עם הקשקוש הזה.
משה גפני: חבר הכנסת שטרית, זה לא יכול להיות כך.
מאיר שטרית: איזו כנות.
מאיר שטרית: איזה יושר.
מאיר שטרית: גפני, אף חרדי לא יהיה שם.
מאיר שטרית: בחיים לא תראה שם חרדי.
יעקב אדרי: אני העליתי את העניין שהנה זה עתה נבחרו שניים לדירקטורים, לתפקיד מאוד חשוב, והנה הם צריכים להמליץ על עוד שניים.
יעקב אדרי: למעשה יש להם את הכוח ביד וזה נראה לי דבר לא נכון.
מאיר שטרית: שיפרסמו מכרז.
משה גפני: אני ממשיך הלאה את החוק.
יעקב אדרי: את רוצה לענות לי?
טידה שמיר: כן אבל אין לי זכות דיבור.
משה גפני: לא, תעני.
טידה שמיר: בעולם, כמו שאתה אומר, יש בנקים שמתנהלים עם גרעין שליטה ואין שום מקום בעולם שמי שמחזיק עשרה אחוזים הוא שולט.
טידה שמיר: אין דבר כזה.
מאיר שטרית: באיזה חברות?
משה גפני: טידה, אם את עונה לו, אני אפסיק אותך.
משה גפני: דברי אלי.
טידה שמיר: שליטה כהגדרתה בחברה רגילה, זה מי שיש לו רוב ולא מי שיש לו הכי הרבה מהמניות.
טידה שמיר: מי שיש לו רוב.
טידה שמיר: רק בבנקים שגרעין השליטה הוא כל כך יקר, המצאנו מין שליטה בשיעור נמוך מ-51 אחוזים, אבל ודאי לא עשרה אחוזים.
טידה שמיר: בעולם רואים בנקים עם גרעין שליטה מובהק ורואים בנקים, כמו חברות אחרות בארצות הברית, שאין בהם גרעיני שליטה ויש שלטון מנהלים.
טידה שמיר: זה נתון שבנק לאומי היום כבר אין בו לא רוב של בעלי מניות ואנחנו נאלצים להתמודד עם מצב כזה.
טידה שמיר: זה יהיה לא אחראי שלא להסדיר את זה וצריך לבחור - זאת המציאות – בין שלטון מנהלים לבין שלטון שמוסדר באיזושהי פשרה בין בעלי מניות שאין להם שליטה לבין שלטון שהוא כולו בידי המנהלים.
טידה שמיר: זה יהיה חוסר אחריות מוחלט לא להסדיר את זה.
טידה שמיר: לשאלה לגבי הדירקטורים.
טידה שמיר: קודם כל, לא רצינו באמת שהמפקח או גורם ממלכתי אחר הוא זה שיקבע וכן רצינו שיהיה ביטוי גם לכאלה שהם נציגים של הבנק, ולא רק נציגים של בנק ישראל, בוועדה שמאתרת את ההרכב הנכון, את התמהיל הנכון של הדירקטורים שיהיו.
טידה שמיר: לפי החוק הקיים היום, אין בכלל נציגים של הבנק בוועדה כזאת.
טידה שמיר: אנחנו רוצים לשמוע גם את הצרכים של הבנק.
טידה שמיר: אז אנחנו לא לוקחים דירקטורים שהם נציגים מובהקים של בעלי אינטרסים מסוימים אלא כאלה שאושרו על ידי המפקח כדירקטורים חיצוניים.
יעקב אדרי: זה בסדר, אבל אני שואל למה שני דירקטורים שאושרו זה עתה ממליצים על שני דירקטורים אחרים.
יעקב אדרי: זה מה שמפריע לי ונראה לי לא נכון.
טידה שמיר: מי אתה מציע שיבחר?
שגית אפיק: הם עושים את זה בהתייעצות עם המפקח.
שגית אפיק: הם לא עושים את זה על דעת עצמם.
שגית אפיק: זה מתוך רשימה שניתנת להם.
שגית אפיק: זאת דווקא החלטה סבירה.
עינת וילף: האם ייכתב כאן או נכתב שהדירקטורים האלה לא יכולים להיות דירקטורים באף חברה אחרת?
טידה שמיר: לא מדובר על דירקטורים.
טידה שמיר: מדובר על חברי הוועדה.
טידה שמיר: הם לא יכולים להיות בשום חברה אחרת.
שגית אפיק: יש סעיף ניגוד עניינים מאוד מחמיר שדובר עליו בישיבה הקודמת, שאוסר על זיקות מסוגים שונים, לרבות חברות עסקיות.
עינת וילף: ולהיות דירקטור בחברה אחרת, ייחשב זיקה?
שגית אפיק: אין הגבלה על דירקטור.
משה גפני: מדובר על ועדה שהוועדה הזאת היא ממנה.
משה גפני: חברי הוועדה הזאת – יש סעיף שעוד לא החלטנו מה גודלו של הסעיף הזה – יש ניגוד עניינים מאוד מחמיר.
משה גפני: זאת אומרת, אין מניעה שהוא יהיה דירקטור, אחד מהחברים הללו, באיזו חברה אם אין ניגוד עניינים.
משה גפני: אם יש ניגוד עניינים, וניגוד העניינים כאן הוא מאוד מאוד מחמיר, אז הוא לא יכול להיות חבר בוועדה והוא לא יכול להיות דירקטור בחברה אחרת אלא הוא צריך לבחור אחד מהשניים.
עינת וילף: איזה סעיף כאן הוא ניגוד העניינים?
שגית אפיק: פסקה (15).
שגית אפיק: עמוד 365 עד עמוד 368.
שגית אפיק: שלושה עמודים.
משה גפני: כל העמודים הללו שגורמים לי כאב ראש.
משה גפני: אפשר להגיע לניגוד עניינים גם בלי לכתוב כל כך הרבה מילים.
משה גפני: אנחנו ממשיכים הלאה, לסעיף 16.
שגית אפיק: פסקה (16), עמוד 368.
משה גפני: אנחנו לא הכרענו עוד בשום דבר.
שגית אפיק: בסעיף 36ג.
שגית אפיק: הסעיף עוסק בתקופת כהונה לחברי הוועדה.
שגית אפיק: האמור בו יסומן (א) ובו אחרי "חבר ועדה" יבוא: "האמור בסעיף 36א(ב)(1) ו-(2)".
שגית אפיק: המשמעות היא שסעיף קטן (א) יאמר שחבר ועדה יתמנה לתקופה שלא תעלה על שלוש שנים וניתן לשוב ולמנותו לתקופת כהונה אחת נוספת.
שגית אפיק: אז מתווסף סעיף קטן (ב): אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(ב) תקופת כהונתו של חבר ועדה האמור בסעיף 36א(ב)(3) – שאלו הם הדירקטורים החיצוניים – תהיה שנה אחת וכל עוד הוא מכהן כדירקטור חיצוני בתאגיד הבנקאי כאמור באותו סעיף, וניתן לשוב ולמנותו, ובלבד שלא יכהן ברציפות למשך תקופה העולה על שנתיים ושתקופות כהונתו המצטברות לא יעלו על שלוש שנים".
שגית אפיק: תסבירו.
טידה שמיר: להפיס את מה שמדאיג את חבר הכנסת אדרי למשל, שאיכשהו יחליטו על שני דח"צים ואז כל הדירקטוריון יתחנף לאותם דח"צים שמכהנים בוועדה כדי שיבחרו שוב את הדירקטורים.
טידה שמיר: כדי שלא יהיה מצב כזה, קבענו מעין רוטציה באותה קבוצה סגורה שלמעשה לא יבחרו דווקא את אותם שניים.
משה גפני: אני לא מבין בבנקאות ואני לא דירקטור.
משה גפני: אני לא דירקטור בגלל שאני חרדי.
משה גפני: למה יש לי הרגשה בסעיף הזה שיש כאן איזה רצון של שליטה בוועדה הזאת?
משה גפני: תראו מה שאתם עושים בסעיף הזה.
משה גפני: אתם קובעים שממנים שופט או שופט בדימוס והוא ממנה שני חברים והשלושה האלה ממנים עוד שני חברים.
משה גפני: יש לי הרגשה – ויכול להיות שאני סתם פרנואיד – שאתם רוצים שליטה מוחלטת בוועדה הזאת.
משה גפני: כלומר, עד שימצאו אחד כזה עם ניגוד עניינים של שלושה עמודים, כך קבעתם, שאין לו זיקה אישית, זיקה עסקית וזיקה פוליטית, כל מה שקבעתם שם, אתם תראו במשך שנה האם הוא הולך בתלם.
משה גפני: אני מתנצל, אני פשוט לא מבין ולכן אני שואל.
משה גפני: את לא צריכה לעשות פרצופים, יכול להיות שאני לא מבין.
משה גפני: אתם תראו במשך שנה האם הוא הולך בתלם ועושה מה שהמפקח על הבנקים אומר לו לעשות.
משה גפני: אחרי שנה אתם לא צריכים לפטר אותו אלא הוא מפוטר מאליו.
משה גפני: סתם, זה תסריט אימה שאני אומר, זה ממש לא נכון, אבל תוציאו ממני את החשש הזה.
משה גפני: אחרי שנה אתם תראו שבאמת הוא הלך בתלם, אז אתם תתנו לו עוד תקופת כהונה של שנה.
יעקב אדרי: אם לא, יחליפו אותו.
משה גפני: אם לא, לא צריך להחליף אותו, זה מפסיק אוטומטית.
יעקב אדרי: סיים קדנציה.
משה גפני: אז אתם בוחנים שוב, בגלל שדירקטור רגיל מתמנה לשלוש שנים רצופות ואחרי שלוש שנים אפשר להאריך לו לעוד שלוש שנים.
משה גפני: זאת אומרת, הוא יהיה שש שנים.
משה גפני: מתי תמצאו בן אדם שעומד בכל הקריטריונים של ניגוד העניינים, שהוא יסכים לבוא רק לשנה, ואחרי שנה הוא יודע שהוא לא יכול להמשיך?
משה גפני: עד שהוא ילמד את העניין, בכל אופן מדובר על בנק ללא גרעין שליטה, הוא צריך ללמוד את הפרטים.
משה גפני: אתם לא רוצים להביא מישהו שלא מבין אלא אתם רוצים להביא מישהו משכיל, מישהו שמבין.
משה גפני: בסוף הצלחתם לגייס אותו ואתם עושים לו מבחן במשך שנה שלמה.
משה גפני: האם ההרגשה שלי לא נכונה?
משה גפני: איך תעשו את זה בפועל?
משה גפני: יש לכם שמות שתמצאו אחד כזה?
טידה שמיר: הסעיף הזה מדבר על שני חברי ועדה שהם מתוך חמישה דירקטורים שמכהנים.
שגית אפיק: דח"צים.
טידה שמיר: דירקטורים מכהנים.
משה גפני: אני למדתי בחינוך העצמאי שחמישה פחות שלושה, זה שניים.
משה גפני: למדתי.
משה גפני: מדובר על שניים.
טידה שמיר: שניים.
טידה שמיר: אני חוזרת ואומרת שאנחנו חששנו ממצב שהשניים האלה יהיו קבועים בוועדה ולכן זה עלול לפגוע בשיקול הדעת של יתר הדירקטורים.
טידה שמיר: לא יהיה מאזן כוחות סביר בדירקטוריון של הבנק כי דירקטורים שרוצים להיבחר שוב ינסו לראות איזה החלטות מצפים מהם לקבל אותם שני דירקטורים שהם חברי הוועדה.
משה גפני: ואיך זה בבנק רגיל?
שגית אפיק: בגלל החשש שהעלה חבר הכנסת אדרי?
שגית אפיק: משום שהם בוחרים את האחרים.
טידה שמיר: בבנק רגיל אין לך כאלה שגם בוחרים.
שגית אפיק: מצד שני שנה היא לא תקופה קצרה מדיי לעניין?
טידה שמיר: לכן המנגנון הזה.
דוד זקן: הוא לא יכול להיות ברציפות לתקופה של שנתיים.
דוד זקן: הוא יכול שלוש שנים.
משה גפני: אנחנו קובעים שהוא נבחר לשנתיים?
טידה שמיר: לא, לשנה.
משה גפני: אז למה אתם אומרים שנתיים?
דוד זקן: אפשר.
טידה שמיר: אפשר להאריך.
משה גפני: זאת אומרת, תפיגו את החשש שלי.
משה גפני: הבנתי ששנתיים.
טידה שמיר: לא, שנה.
שגית אפיק: בוא ננסה מהכיוון של משרד האוצר.
משה גפני: אתן מבינות ואני לא.
משה גפני: יכול להיות שאני לא קורא נכון.
משה גפני: אחרי שנה שהוא היה בוועדה, הוא מפסיק להיות חבר בוועדה אלא אם כן מאריכים לו בעוד שנה.
משה גפני: אני מתנצל על שאני לא מבין.
משה גפני: אני העליתי חשש, ויכול להיות שאני טועה.
מאיר שטרית: מאריכים לעוד שנתיים.
יעקב אדרי: לא, לעוד שנה.
יעקב אדרי: אם הוא בסדר במשך שנה, ייתנו לו עוד שנה.
שגית אפיק: אין רצף.
שגית אפיק: אין חצאי שנים.
שגית אפיק: צריך לזכור מה התפקיד של אותו דירקטור.
משה גפני: אתן לא יכולות כל הזמן לבלבל אותי כי הראש שלי לא קולט.
משה גפני: האם זה נכון, החשש הזה שלי, שאתם לא קובעים בחוק שנתיים בגלל שאתם רוצים בסוף השנה לבחון האם להאריך לו או לא להאריך לו.
משה גפני: אם לא, אז למה לא לקבוע שנתיים?
טידה שמיר: כי אנחנו לא רוצים שדירקטורים ידעו מראש מי זה שיכול להשפיע על בחירתם.
טידה שמיר: לכן, אם זאת שנה, הם לא יודעים.
טידה שמיר: כרגע הוא מכהן אבל בסבב הבא יכול להיות שכן ויכול להיות שלא.
משה גפני: אבל מי קבע שהסבב הבא הוא כעבור שנה ולא כעבור שנתיים?
טידה שמיר: בחירות דירקטורים נעשים פעם בשנה.
משה גפני: בסדר, אז למה לא שנתיים?
נטע דורפמן רביב: הסעיף הזה לא נועד לחזק את שליטת בנק ישראל בוועדה.
נטע דורפמן רביב: ממש לא.
נטע דורפמן רביב: הסעיף הזה הוא סעיף שאנחנו רצינו בו.
נטע דורפמן רביב: הסעיף הזה נועד למנוע מצב בו האיזון בתוך הדירקטוריון של אותו בנק בלי גרעין שליטה הוא איזון שבו יש דירקטורים סוג א', אלה שבוחרים מי יהיו הדירקטורים הבאים, ודירקטורים סוג ב', דירקטורים שעלולים לא להיבחר כי הם לא מוצאים חן בעיני אותם דירקטורים שצריכים לבחור אותם.
משה גפני: אתם דרשתם את הסעיף הזה?
משה גפני: אני לא מצליח להבין עד עכשיו את האיזון בין משרד האוצר לבין בנק ישראל בחוק הזה.
משה גפני: איך שיתוף הפעולה ביניכם?
נטע דורפמן רביב: שיתוף פעולה מצוין.
דוד זקן: כפי שאתה מבין, שיתוף הפעולה הוא מצוין דרך האיזון.
משה גפני: מה שכן, לא הצלחתי להבין מי נגד מי.
נטע דורפמן רביב: כולנו בעד החוק.
נטע דורפמן רביב: מכיוון שלא רצינו שיהיה מצב של חוסר איזון בדירקטוריון, שיש דירקטורים סוג א' ודירקטורים סוג ב', רצינו לקצר את תקופת הכהונה של אותם דירקטורים שמכהנים בוועדה.
נטע דורפמן רביב: סברנו שאם אדם ממונה לשנה, הדירקטורים האחרים יודעים שבפעם הבאה יהיה מישהו אחר.
משה גפני: זה לא חשד בכשרים?
נטע דורפמן רביב: זה לא עניין של חשד בכשרים.
נטע דורפמן רביב: זה טבע האדם.
נטע דורפמן רביב: אם אדם צריך לבחור אותך לכהונה הבאה, אתה תרצה למצוא חן בעיני אותו אדם, אבל אם אתה יודע שבבחירות הבאות יצטרכו לבחור אותך ויכול שיהיה מישהו אחר ואולי אפילו אתה בעצמך, זה לא כך.
משה גפני: מתי יאריכו את זה לעוד שנה?
נטע דורפמן רביב: משרד האוצר רצה שתהיה שנה.
נטע דורפמן רביב: נקודה.
נטע דורפמן רביב: מבחינתנו רצינו שתהיה רק שנה.
נטע דורפמן רביב: בגלל הסיבות שאתם העליתם, עד שאדם נכנס לתפקיד, עד שהוא מבין את התפקיד וכולי, יש צורך אולי להאריך את אותה כהונה, הסכמנו שאפשר יהיה למנות פעם נוספת והתנאי שלנו היה שבתנאי שהתקופות המצטברות לא יעלו על שלוש שנים כדי שבאמת לא יהיה מצב שהוא שולט כבר בוועדה.
משה גפני: אני לא שואל אותך אלא את בנק ישראל.
משה גפני: שיתוף הפעולה הזה ביניכם מעצבן אותי.
משה גפני: כל אחד יענה לי תשובה אחרת, אז יש בעיה.
משה גפני: אני מבקש לדעת, אבל אני רוצה תשובה מערכתית.
משה גפני: נטע, זה לא יכול להיות שאת תגידי שאנחנו אמרנו ככה והם אמרו ככה.
נטע דורפמן רביב: הייתה כאן טענה שבנק ישראל מנסה להשתלט.
משה גפני: אני ממש לא נגד בנק ישראל.
משה גפני: השבוע אני נגד משרד האוצר ולא נגד בנק ישראל.
נטע דורפמן רביב: שהם יסבירו.
משה גפני: אתם הבאתם לנו חוק ממשלתי ובחוק הממשלתי כתוב שהחבר הזה מתמנה לשנה ולאחר שנה אפשר להאריך לו לעוד שנה ובלבד שהתקופות המצטברות לא יהיו אלא שלוש שנים.
משה גפני: אני לא הבנתי למה זה.
משה גפני: חשבתי שרצו למצוא כאן שליטה אבל שכנעת אותי.
משה גפני: היה לך שכנוע מצוין.
משה גפני: אמרת ששנה בוחרים דירקטורים כדי שלא ישב שם קבוע, תהיה רוטציה.
משה גפני: אני רוצה לדעת בתום השנה, על פי החוק המערכתי שהבאתם לנו, חוק של הממשלה, בסוף השנה, על פי החוק, אפשר להאריך את הכהונה שלו.
משה גפני: מי יושב להחליט על העניין הזה ומה יהיו הקריטריונים שכן מאריכים לשנה או לא מאריכים לשנה?
משה גפני: אסור להאריך לשנה כדי שהוא לא יקבל שליטה, אבל אפשר להאריך במקרים כאלה שהוא כנראה לא טבע האדם אלא הוא מלאך.
משה גפני: מי יקבע את זה בתום השנה?
דוד זקן: אותם שלושה שבחרו אותו מלכתחילה.
דוד זקן: אותם חברי ועדה שקבעו אותו מלכתחילה בהתייעצות עם המפקח.
משה גפני: אבל אני שואל לגבי השלושה.
דוד זקן: שאלת שאלה נכונה.
דוד זקן: לגבי ההצעה הממשלתית, מה הממשלה רוצה.
דוד זקן: הממשלה רוצה בדיוק את מה שכתוב בסעיף וזה משיג את אותו איזון בין כל הגורמים.
משה גפני: חבר הכנסת חרמש, אתה רוצה לצאת מהישיבה?
משה גפני: אתה מדבר בפלאפון.
ערן היימר: חלק מהמטרה היא שלא תהיה ודאות מלאה מי בשנה הבאה יבחר אלא יהיה כאן איזשהו ערפל.
משה גפני: אני שואל לגבי השלושה שאמורים למנות אותו לשנה נוספת.
משה גפני: לפי איזה קריטריונים מאריכים את הכהונה שלו?
מאיר שטרית: אם הוא מוצא חן בעיניהם או לא.
זהבה גלאון: כמו שבחרו אותם.
זהבה גלאון: על פי אותם קריטריונים.
מאיר שטרית: אותו הדבר.
משה גפני: מתי הם לא מאריכים?
מאיר שטרית: כשהוא לא חבר שלהם.
משה גפני: מי עונה על זה?
משה גפני: תחשבו בינתיים.
פניה קירשנבאום: אני רוצה לומר לכם שאנחנו מדברים לא על איזשהו מפעל של שלושים אנשים אלא אנחנו מדברים על עסק מאוד רציני.
פניה קירשנבאום: אני יושבת ואני מקשיבה וחושבת שאם אני נכנסת לדירקטוריון של איזשהו בנק.
משה גפני: זה לא דירקטוריון.
משה גפני: אלה חברי ועדה.
פניה קירשנבאום: חברי ועדה.
שי חרמש: ועדה למינוי דירקטוריון.
פניה קירשנבאום: אני נכנסת להנהלה.
פניה קירשנבאום: אני מדברת על אלה שהם בוחרים.
פניה קירשנבאום: אני צריכה ללמוד את המערך הזה כדי להיות יעילה לארגון.
פניה קירשנבאום: אני אומרת לכם שלי לקח יותר זמן ללמוד את הנושאים בוועדת הכספים.
פניה קירשנבאום: אני לא מזלזלת בשום דבר אבל אני אומרת שאנחנו ניצור תחלופה של אנשים טובים שהיכולת שלהם והתרומה שלהם לארגון הזה לא תבוא לידי ביטוי, מכיוון שהתחלופה הזאת לא תאפשר זאת.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שלפחות שנתיים אם לא שלוש שנים, זה משהו שצריך להיות קבוע כי לוקח זמן עד שילמדו ועד שיגיעו לרמת היעילות.
פניה קירשנבאום: שוב, אני לא קובעת את עמדתי שלי אלא אני מציעה לכם לחשוב על זה.
פניה קירשנבאום: אם אתם אומרים כל שנה, רק מתוך חשש שהם ישפיעו על זה שיבחרו בהם או לא יבחרו בהם, אז תקצו את הזמן ולא יותר משלוש שנים.
פניה קירשנבאום: שנתיים ולא יותר משלוש שנים.
שי חרמש: אגב, דודו, יש מגבלות כאלה בחברות ציבוריות אחרות?
דוד זקן: זאת מגבלה על הוועדה ולא על הדירקטורים.
שי חרמש: לגבי אורך התקופה.
דוד זקן: רק לדח"צים יש מגבלה לשלוש שנים עם אפשרות להארכה.
שי חרמש: שנה זה באמת לא טוב.
משה גפני: הייתה החלטה של קדימה להתנגד לחוק?
שי חרמש: אנחנו מפלגה פלורליסטית.
שי חרמש: כל אחד והדעה שלו.
ערן היימר: יש קצת בלבול.
ערן היימר: המגבלה של השנה-שנתיים, היא לא על הדירקטור.
ערן היימר: היא על הוועדה שבוחרת את המועמדים לוועדה.
קריאה: זה גם לא של כל הוועדה אלא רק של הדח"צים.
זהבה גלאון: אני חושבת שזה בסדר גמור, אדוני היושב ראש, שכך מגבילים את הוועדה.
זהבה גלאון: אני חושבת שזה אמצעי זהירות נכון.
זהבה גלאון: כמו שאתה יודע, אני לא שייכת לקדימה אבל גם לי יש עמדה עצמאית.
זהבה גלאון: בדרך כלל העמדה שלי לא תואמת את עמדת הממשלה אבל במקרה הזה אני מסכימה.
משה גפני: זהבה, לפני שאת ממשיכה.
משה גפני: יש כאן הרי שני חלקים.
משה גפני: החששות הם בשני הכיוונים.
משה גפני: מצד אחד אנחנו רוצים שלא תהיה שליטה טוטאלית של המערכת על חברי הוועדה ומצד שני אנחנו רוצים שהם לא יקבלו קביעות כזאת שהם יוכלו באמת לעשות מה שהם רוצים.
משה גפני: צריך למצוא את האיזון בין הדברים.
משה גפני: אם היו באים ואומרים שממנים אותו לשנתיים, יש אפשרות להאריך לשנה השלישית, מובן.
משה גפני: אם הם מדברים על שנה והסיבה לשנה היא כדי שהוא לא יהיה זה שבאים אליו ומבקשים ממנו למנות אותי לדירקטור, מי מחליט להאריך את התקופה בעוד שנה?
משה גפני: הרי שנה זה פרק זמן מאוד קצר.
משה גפני: הרי צריך לקחת אחד שיש לו ניגוד עניינים מוחלט, אדם שמבין בכלכלה, אדם שיודע מהי המערכת הבנקאית, שהוא יודע איך למנות דירקטורים, שהוא צריך להיות איש ישר שזה נדיר במחוזותינו, ולאחר מכן אומרים לו שהוא רק לשנה.
משה גפני: אחרי שנה יושבים וכנראה תהיה השפעה על המערכת על ההחלטה של אלה שמונו על ידה, בסופו של דבר, והם יגידו שאותו אל תמנו לשנה נוספת כי הוא לא מוצא חן בעינינו.
משה גפני: אז שאלתי למה לא לעשות את האיזון, למנות לשנתיים, שזה פרק זמן לא ארוך, ואז האיש לא תלוי גם במערכת ולא רק לא תלוי בדירקטורים שאמורים להיבחר.
משה גפני: אם רוצים להאריך לשנה, אז צריך באמת לקבל החלטה נוספת.
משה גפני: זאת השאלה שלי.
מאיר שטרית: אולי ניתן לעשות גזרה שווה וללמוד מהוועדה שקיימת היום שממנה את הדירקטורים של בנק לאומי?
מאיר שטרית: הוועדה שמינתה את הדירקטורים של בנק לאומי בעבר.
מאיר שטרית: ועדה שעמדה בראשה הדסה בן-עתו אם אני לא טועה.
מאיר שטרית: כאן מדובר בוועדה למינוי דירקטורים.
מאיר שטרית: הייתה ועדה שמינתה את הדירקטורים בבנק לאומי בשנים האחרונות ובראשה עמדה אם אני לא טועה השופטת הדסה בן-עתו.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: לא.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: מרגלית.
מאיר שטרית: עמדה בראשה שופטת והוועדה הזאת הציעה את הדירקטורים מטעם המדינה לבנק לאומי בכל תקופה בה המדינה שלטה בבנק לאומי.
מאיר שטרית: מעניין לדעת מה הפרוצדורה שהייתה נהוגה שם ולכמה זמן מינו אותם.
מאיר שטרית: אם אני לא טועה, הם מונו לחמש שנים.
טידה שמיר: לא היו שם נציגים של דירקטוריון הבנק.
טידה שמיר: אנחנו מדברים כאן רק על הנציגים מתוך הבנק.
טידה שמיר: לא היה מצב כזה.
מאיר שטרית: אז למה לא לשמור רק אנשים חיצוניים?
דוד זקן: המנגנון בא לאזן.
טידה שמיר: אני עונה לשאלה שלך.
משה גפני: אבל גמרנו.
משה גפני: את לא שמת לב, את יושבת רחוק, אבל אני סיכמתי עם החשבת הכללית החדשה של משרד האוצר שזה יהיה שנתיים עם אפשרות הארכה בשנה.
טידה שמיר: בלי הארכה.
מיכל עבאדי-בויאנג'ו: בלי שיקול דעת ובלי כלום.
דוד זקן: צריך עם הארכה.
דוד זקן: התקופה היא שלוש שנים.
משה גפני: אנחנו נביא את זה להצבעה.
משה גפני: אני אמליץ לוועדה לקבל שנתיים רצופות עם אפשרות הארכה בשנה.
משה גפני: זה הכול בגלל שלא למדתי את הליבה, כי אחרת הייתי מקבל את העמדה.
מאיר שטרית: על בסיסמה?
מאיר שטרית: מה הקריטריונים?
משה גפני: אבל אחרי שנתיים.
מאיר שטרית: אחרי שנתיים אבל על בסיס מה?
משה גפני: צריך לדעת שהחיים הם לא שחור-לבן.
משה גפני: החיים הם אפור.
משה גפני: כאשר מדובר על שנתיים, זה פרק זמן מספיק כדי שאדם ילמד.
משה גפני: אם מאריכים לעוד שנה, שזה פחות מתקופת הכהונה שלו, צריך שיהיה את שסתום הביטחון הזה.
משה גפני: לא תמיד אתה מוצא אנשים.
משה גפני: לא הכרענו עוד.
משה גפני: אני אמליץ לוועדה לקבל את העמדה הזאת, טידה, אלא אם כן תשכנעי אותי אחרת אבל לא עכשיו.
טידה שמיר: רציתי לשכנע את המפקח.
משה גפני: לא, את המפקח תעזבי עכשיו.
משה גפני: המפקח כאן באגף שלי.
טידה שמיר: אבל אני בחולשה כי אתה כבר שכנעת אותם לשנתיים.
טידה שמיר: בכל זאת אני רוצה לשכנע.
משה גפני: כוח השכנוע שלך הוא גדול, אבל לא עכשיו.
משה גפני: אנחנו ממשיכים הלאה בפסקה (17).
שגית אפיק: בסעיף 36ה – סעיף 36ה עוסק בסדרי עבודתה של הוועדה – סעיף קטן (א), בסופו יבוא "ובלבד שברוב חברי הוועדה כאמור אין רוב לחברים שמונו לפי סעיף 36א(ב)(3)", שזה הדירקטורים החיצוניים.
שגית אפיק: בסעיף קטן (ב), אחרי "ברוב קולות" יבוא "של חבריה המשתתפים בהצבעה".
שגית אפיק: אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) הוועדה תקבע לעצמה את סדרי עבודתה לרבות את דרך בחירת הדירקטור שתמנה כאמור בסעיף 35א(ב) ואת דרך בחירת המועמד לכהונת דירקטור שתציע לאסיפה הכללית כאמור בסעיף 11(ד) לפקודה.
שגית אפיק: סדרי עבודת הוועדה יאושרו בידי המפקח".
שגית אפיק: למעשה השינוי ביחס לחוק הקיים, הוא לעניין הרוב.
שגית אפיק: אתם יכולים להסביר למה?
מאיר שטרית: מה זה רוב קולות של משתתפים?
מאיר שטרית: יהיו שני אנשים והם יחליטו?
טידה שמיר: זה לא הרוב.
טידה שמיר: יש לך את הסעיף לפני כן שקודם כל אתה צריך קוורום.
שגית אפיק: היום הסעיף קובע שרוב חברי הוועדה יהיו מניין חוקי בישיבותיה ועכשיו אתם למעשה מוסיפים סייג האומר שבלבד שברוב חברי הוועדה אין רוב לדח"צים.
שגית אפיק: אתם לא רוצים שיהיו רק הדח"צים.
מאיר שטרית: למה שונה רוב חברי הוועדה?
מאיר שטרית: פוזיטיבית רוב חברי הוועדה.
מאיר שטרית: הם מינו דירקטור, אז הוא לא נחשב דירקטור?
טידה שמיר: נקודת המוצא הייתה שלא רוצים לחשוף את הבנק לשלטון מנהלים.
טידה שמיר: דירקטורים, גם הם כבר מנהלים ומנסים לקבע איזשהו מצב.
טידה שמיר: לכן רוצים נציגות שלהם אבל לא רוב שלהם.
מאיר שטרית: מקובל עלי שלא יהיה רוב שלהם.
טידה שמיר: זה מה שכתוב כאן.
מאיר שטרית: מה הרכב הוועדה?
טידה שמיר: הרכב הוועדה הוא חמישה בסך הכול כאשר שלושה חיצוניים ושני דירקטורים.
מאיר שטרית: מטעם הבנק.
טידה שמיר: מטעם הבנק.
קריאה: מקרב הדח"צים.
טידה שמיר: יכולים להיות שלושה אבל שלא יורכבו משני הדח"צים פלוס אחד חיצוני בלבד.
טידה שמיר: שלושה שיש בהם לפחות שניים חיצוניים.
שגית אפיק: מה היה עד היום לגבי סדרי העבודה של הוועדה?
שגית אפיק: למה נדרש הסעיף החדש?
דוד זקן: לא היה.
שגית אפיק: לא היה לכם סעיף לגבי סדרי עבודה.
שגית אפיק: אתם חושבים שאישור המפקח לסדרי העבודה, ובעיקר לדרך בחירת המועמד לדירקטור, זה מספיק?
שגית אפיק: לא צריך אולי לפרסם את זה?
טידה שמיר: כן, זה מה שאנחנו מצפים שיהיה
שגית אפיק: כתוב סדרי עבודת הוועדה יאושרו בידי המפקח אבל לא כתוב שזה יפורסם.
טידה שמיר: אפשר סדרי עבודה ודרך איתור.
שגית אפיק: ודרך בחירת המועמד יאושרו על ידי המפקח.
שגית אפיק: גם זה יאושר על ידי המפקח.
שגית אפיק: אתם אומרים שהכוונה שלכם שזה יהיה דבר שיפורסם.
משה גפני: שגית, את צודקת.
מאיר שטרית: במה שאמרת, לא פתרת את הבעיה.
מאיר שטרית: לכאורה יכולים להיות שלושה בישיבה בוועדה ויהיו שניים דירקטורים ואחד חיצוני, אז יש להם רוב.
טידה שמיר: את המצב הזה אנחנו לא רוצים.
נטע דורפמן רביב: לכן הכנסנו כאן סייג.
מאיר שטרית: אתם אומרים לא רוב חברי הוועדה אלא רוב המשתתפים.
טידה שמיר: רוב חברי הוועדה, זה הקוורום.
טידה שמיר: כמה יש לך קוורום?
טידה שמיר: שלושה, אז רוב המשתתפים.
טידה שמיר: אם שניים מצביעים בעד ואחד נגד, יש לך רוב.
מאיר שטרית: עדיין את לא מונעת מהם מלבוא.
מאיר שטרית: מותר להם לבוא.
טידה שמיר: מותר להם.
מאיר שטרית: מוטב שהחמישה יבואו ויכול לקרות מה שאת אומרת.
שגית אפיק: לא, הם לא יהיו רוב.
שגית אפיק: הם לא יהיו מניין של רוב.
שגית אפיק: אם היא קובעת ושבלבד שברוב חברי הוועדה כאמור אין רוב לדח"צים, אז היא לא רואה בזה רוב חוקי.
מאיר שטרית: בסדר, אף פעם לא יכול להיות רוב לדח"צים אם כל חברי הוועדה נוכחים.
שגית אפיק: יכול להיות אם רק יגיעו שניים.
מאיר שטרית: לכן אני טוען שצריך שיצביעו כל חברי הוועדה ולא רוב חבריה.
נטע דורפמן רביב: לא, לא תמיד כולם מגיעים.
מאיר שטרית: אז שלא יבחרו.
מאיר שטרית: זה בדיוק העניין.
מאיר שטרית: על זה מדבר הנביא.
מאיר שטרית: אני טוען שכן החמישה צריכים להיות בבחירה של דירקטור.
מאיר שטרית: אדם שהוא חבר בוועדה הזאת ולא איכפת לו את מי ממנים, תסלחי לי, לדעתי הוא מועל בתפקידו.
מאיר שטרית: ממנים דירקטור לבנק, אז הוא לא בא לבחור את הדירקטור?
מאיר שטרית: שכולם יהיו.
מאיר שטרית: אם לא נמצאים, הפורום צריך להיות חמישה ולא שלושה.
יעקב אדרי: אתה נותן זכות וטו לאחד מהם.
שי חרמש: ואז פתרת את הבעיה.
מאיר שטרית: ואם אלה שניים?
מאיר שטרית: ואם זה שלושה?
שי חרמש: ואם אחד משתגע ומחליט שהוא לא משחק?
מאיר שטרית: אם אלה שלושה, אותו הדבר.
שי חרמש: תלמדו מאתנו בדגל התורה, איך מנהלים משא ומתן.
משה גפני: אני מציע שגם בכנסת אי אפשר יהיה לקבל החלטות אלא אם כן כל חברי הכנסת נמצאים.
משה גפני: מאיר, זה בסדר.
מאיר שטרית: מה בסדר?
משה גפני: יש חמישה חברים בוועדה.
משה גפני: אתה לא יכול לדרוש שיבואו כל החמישה כי אין מציאות כזאת בשום מקום בעולם.
משה גפני: אין דבר כזה שיבואו כל החמישה.
יעקב אדרי: החשש היותר גדול הוא שאחד יכול להטיל וטו.
שי חרמש: יעקב, לא היית כאן כרגע.
משה גפני: שי, תודה שאתה עוזר לי.
משה גפני: אין בוועדה הזאת אפשרות לעשות פיליבסטר ואני אגיד לך למה.
משה גפני: סתם, לא קשור לדיון הזה.
מאיר שטרית: הבנתם אותי לא נכון.
מאיר שטרית: אני מצטער.
משה גפני: אני הולך להסביר.
משה גפני: אין מציאות בעולם שצריך שיהיו כולם.
משה גפני: אין דבר כזה מכיוון יכול מישהו שלא רוצה שפלוני ייבחר, הוא יודע שיש לו רוב ואז הוא פשוט לא מגיע אלא נוסע לחוץ לארץ ולא חוזר במשך שנה.
משה גפני: לכן אין מציאות כזאת.
פניה קירשנבאום: גם אם הוא נבחר לשנתיים לפחות.
משה גפני: שנתיים הוא יהיה בסין.
משה גפני: המציאות הזאת היא בלתי מתקבלת על הדעת ואז אומרים שיש חמישה חברים, הקוורום המחייב הוא רוב החברים של הוועדה.
משה גפני: זאת אומרת, לפחות שלושה.
משה גפני: בתוך השלושה, אסור שיהיה רוב לדח"צים.
משה גפני: כלומר, אם יש שני דח"צים ואחד מהשלושה האחרים לא, זה לא קוורום.
מאיר שטרית: שניים יכולים לבחור בו.
משה גפני: אם יש שני דח"צים בישיבה, לא.
מאיר שטרית: לא שני דח"צים אלא דח"ץ וחבר.
משה גפני: אין קוורום.
משה גפני: צריכים להיות שלושה חברים.
מאיר שטרית: אבל אם יש שלושה.
משה גפני: אני הייתי ראש כולל ולפחות להסביר אני יודע.
מאיר שטרית: זה לא מסובך.
משה גפני: לא יכולים להשתתף שני חברים מכיוון שאין קוורום.
מאיר שטרית: אתה טועה.
משה גפני: לא, אני לא טועה.
משה גפני: כתוב רוב חברי הוועדה.
משה גפני: אם בשלושה האלה יש שניים שהם דח"צים ואחד שהוא לא, אז יש רוב של חברי הוועדה, קובע החוק שזה לא קוורום.
משה גפני: אז יצטרכו ארבעה.
עינת וילף: גם אם הרוב הוא של דח"ץ והאחר.
משה גפני: המציאות הזאת שבקוורום יהיו שניים שהם דח"צים ואחד שהוא חבר, זה לא טוב.
מאיר שטרית: אם יש שלושה כמו שאתה אומר, אחד דח"ץ ושני חיצוניים, אדם יכול להיבחר בעצם באמצעות שני קולות.
מאיר שטרית: אחד יכול להיות נגד ושניים בעד.
מאיר שטרית: שני אנשים מתוך החמישה יכולים לבחור דירקטור.
מאיר שטרית: בעיניכם זה תקין?
משה גפני: תקין לגמרי כי כל הוועדה היא חמישה והוא יכול להיבחר ברוב של שלושה נגד שניים.
משה גפני: הם לא רוצים לתת כוח כל כך גדול לדח"צים שהם יחליטו ברוב לבד.
מאיר שטרית: אפשר להגדיל את מספר הדח"צים החיצוניים ולא יהיה כוח כזה.
משה גפני: אז זאת לא ועדה למינוי.
מאיר שטרית: אתם נותנים לנציגי הבנק להחליט גם מי יהיו המנהלים שלו?
ערן היימר: לדח"צים בבנק.
ערן היימר: לא לנציגי הבנק.
מאיר שטרית: יש שניים שיש להם השפעה מאוד גדולה.
יעקב אדרי: אותם שניים הם הג'וקרים.
שגית אפיק: פסקה (18) בעמוד 368 למטה.
שגית אפיק: סעיף 36ח בטל.
שגית אפיק: זה הסעיף שמדבר על קביעת דרך בחירת הדירקטורים היום על ידי הוועדה והוא מבוטל מכיוון שהוא הוחלף על ידי סעיף קטן (ג) הקודם.
שגית אפיק: אנחנו עוברים לעמוד 369, פסקה (19).
שגית אפיק: למעשה כבר דנו בפסקה הזאת ולכן אנחנו עוברים לסעיף 2.
מאיר שטרית: סעיף 147, היתר שנתן נגיד הבנק לפי הוראות סעיף 23(א).
שגית אפיק: אנחנו דנו בזה בישיבה קודמת.
מאיר שטרית: אני רוצה להבין מה אומר הסעיף.
מאיר שטרית: לפי תחילתו של חוק הבנקאות התש"ן שעמד בתוקפו ערב תחילתו של החוק כאמור, יראו אותו כהיתר שניתן למפקח לפי הוראות וכולי.
מאיר שטרית: זאת אומרת, כל הבנקים הקיימים היום נשארים.
שגית אפיק: יש סעיף מוקדם יותר שקובע שמעתה היתרי סניף יינתנו על ידי המפקח, הן לעניין פתיחת סניף והן לעניין ביטולו.
שגית אפיק: על מנת שיהיה ברור שהיתרי סניף שנתן הנגיד לפני תחילת החוק הזה, נקבעה הוראת המעבר הזאת.