GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן שביט: הסיבה היחידה שהדוח הזה של פרטו הובא לבית המשפט – ואגב, הוא אותו אחד שתמחר את המכרז שנגדו עתרו לבית המשפט ולכן אז איזו מין חוות דעת מקצועית זאת?
אילן שביט: אנחנו הבאנו את דוד בועז – זה בגלל שהכריחו אותם, בגלל שבית המשפט אמר להם לחשוף משהו.
אילן שביט: לכן הם נאלצו לחשוף משהו והם הביאו נתונים ישנים, כיבסו אותם והגישו אותם כתחשיב.
אילן שביט: אם כן, תחשיב לא היה ועד עכשיו אין תחשיב ועד עכשיו אין שקיפות אבל מה שיש, זאת טענת שיהוי.
אילן שביט: על זה היינו צריכים אדוני לעוף מבית המשפט, על זה שהשתהינו בהגשת העתירה.
אילן שביט: יושבים אותם נערי לפטוב עם האקסלים שלהם.
אילן שביט: זה ביטוי שהשתמשתי בו ב-2007.
משה גפני: שביט, אני לא מסכים לזה.
משה גפני: אני לא מסכים לפגוע בפקידי האוצר בשום פנים ואופן.
אילן שביט: סליחה אדוני.
משה גפני: הראיה היא שאתם לקחתם לתמחור את איש האוצר.
משה גפני: זאת אומרת שהם כן טובים.
אילן שביט: אני לא מחריג את אנשי האוצר.
אילן שביט: אדוני, אני אומר שדרוש מבוגר אחראי.
אילן שביט: מה שיש כאן, אלה חבר'ה שיושבים בחדרי חדרים ולומדים את פסק הדין ומפרקים אותו לגורמים ומספרים לנו שהשופטת טעתה כשהיא קבעה ש-2009 לא הייתה לפי נתוני 2007.
אילן שביט: הסיפור הזה נמשך כבר עשור לא רק בארבע השנים האחרונות.
אילן שביט: בארבע השנים האחרונות השיטה שלהם הייתה לשלוח לנו חוקרים של רשות ההגבלים העסקיים.
אילן שביט: אני חושב שדרושה מדיניות ודרושה שיטת תמחיר.
אילן שביט: אין לנו שיטת תמחיר, לא להווה ולא לעתיד.
משה גפני: דוקטור ראובן פרידמן מההסתדרות הרפואית.
ראובן ריבלין: ברשות היושב ראש, סגן השר וחברי הכנסת.
ראובן ריבלין: אני נציג האיגוד הגריאטרי של ההסתדרות הרפואית.
ראובן ריבלין: אני רוצה לתת דוגמה לצורת התחשיב מנקודת מבט ראות של הרופאים.
ראובן ריבלין: האגף לגריאטריה עושה המון כדי להעלות את רמת השירות שמקבל החולה הקשיש בבתי האבות ודורש יותר ויותר התמקצעות, הן ברפואה, הן בסיעוד והן במקצועות הפרה-רפואיים.
ראובן ריבלין: אבל כאשר מגיעים לתחשיב, מינוי רופא מומחה בגריאטריה שלדעתנו הוא המינימום, יוצר מצב שבו משלם ביום אשפוז בונוס שלילי.
ראובן ריבלין: ההפרש בין שכרו של רופא שאינו מומחה ושלא עבר מעולם כל הכשרה גריאטרית לבין שכרו של רופא מומחה – ואני מדבר אך ורק על פי הסכמי השכר הקיבוציים המקובלים במדינה – הוא יותר גדול מהבונוס שהמשרד מוכן לשלם.
ראובן ריבלין: הווה אומר שכדי שבית אבות יחזיק רופא מומחה בגריאטריה, הוא צריך להפסיד מיום האשפוז.
ראובן ריבלין: זה חלק מהתחשיב ואני בטוח שלא רק בעולם הרפואה זה כך אלא גם בסיעוד ובמקצועות העזר.
משה גפני: אברהם שוחט.
אברהם שוחט: ממש בקצרה.
אברהם שוחט: לגבי ההאכלה, אני לא מכיר בתי אבות שעושים את זה, אבל עם חברת הכנסת יחימוביץ אומרת את זה, יכול להיות שיש מקומות כאלה.
אברהם שוחט: המחיר בו מדובר הוא מחיר שאני לא יודע מהיכן הביאו אותו אבל אני יודע שיש מחיר ש קבע אותו.
אברהם שוחט: יש מחיר של סיעודי מורכב שקבוע אצלכם והוא מופיע באינטרנט.
אברהם שוחט: המחיר נכון לשנת 2005 היה 560 שקלים לסיעודי מורכב.
אברהם שוחט: לא ראיתי אותו בחודש האחרון, לאיזה מחיר הוא מגיע, אבל ההבדל בין סיעודי מורכב – ודוקטור אהרן כהן יושב כאן ואולי הוא יצדיק אותי ואולי לא – לסיעודי, הוא בסביבות 130 שקלים.
אברהם שוחט: אם נגזים ונעלה קצת – כיום הרופאים עולים קצת יותר יקר – זה 150 שקלים.
אברהם שוחט: קח 560 שקלים ונוריד את ה-130 שקלים, אנחנו מגיעים ל-430 שקלים.
אברהם שוחט: זה מחיר שאתם קבעתם אותו ולא אנחנו.
אברהם שוחט: זה מחיר שלכם, אדוני השר.
אברהם שוחט: תוציאו את המחיר מהתחשיבים שלכם.
אברהם שוחט: יש לכם את זה כבר, זה כבר מופיע.
אברהם שוחט: אתם פשוט חתכתם לנו.
אברהם שוחט: אני הזרמתי לתוך העסק שלי בשלוש השנים האלה שלושה מיליון שקלים בשביל לא להאכיל את הזקנים עם מזרק.
אברהם שוחט: יכול להיות שהמהלך שאתם עושים הוא מהלך טוב, אני כאיש עסקים משווע למצב הזה.
אברהם שוחט: אתם פשוט עצרתם את ההתחלה של בניית בתי האבות באזור שלי וזה עשה לי להמשך השנים טוב.
אברהם שוחט: יש לי עסקים אחרים בהם אני מוריד את המחיר, מפסיד כסף, מזרים כסף לתוך העסק כדי לגרום לי אחר כך לרווחים גדולים יותר.
אברהם שוחט: זה בדיוק מה שאתם עושים.
אברהם שוחט: חיזקו ואמצו.
אברהם שוחט: תמשיכו עם זה עוד שנה.
אברהם שוחט: אני אזרים את הכסף, אני אחזיק את העסק שלי חי ואחר כך אני ארוויח יותר.
אברהם שוחט: המחיר קיים אצלכם בתוך המערכת.
אברהם שוחט: עוד דבר אחד.
אברהם שוחט: קופות החולים.
אברהם שוחט: היום כל מי שרוצה להגיע אלינו לבית האבות מקבל קוד סיעודי.
אברהם שוחט: אם אימא שלי תיגש לקבל קוד, היא לא תקבל כי ברוך השם יש לה כסף והיא יכולה לממן.
אברהם שוחט: מי שלא יכול לממן, אלה אנשים קשי יום והם אלה שהמדינה כן נותנת להם את האפשרות לקבל את הקוד הסיעודי.
אברהם שוחט: מה שאדוני היום רוצה לעשות בקופות החולים זה לקחת את כולם, וגם שתשובה יקבל את האפשרות להיכנס לבית אבות למרות שהוא יכול לממן את עצמו.
יעקב ליצמן: אמרו לי את זה גם על טיפול השיניים לילדים.
יעקב ליצמן: תשובה לא יכול לקבל טיפול קופת חולים במאה שקלים לחודש?
אברהם שוחט: אדוני, אבל האישה המסכנה תשלם שלושים-ארבעים שקלים בשביל תשובה כדי שהוא יוכל להיכנס.
משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא חוק הגז עכשיו.
יעקב ליצמן: אני מציע לך לעשות שיעורי בית.
אברהם שוחט: כבוד השר, אני יכול להחליף אתך שתי מלים אחר כך?
יעקב ליצמן: אתה יודע כמה אני לוקח לשעה?
אברהם שוחט: הרבה פחות מעורכי דין.
משה גפני: שמואל קידר.
שמואל קידר: מרוב זה שמשרד האוצר לומד, הוא עושה לנו בית ספר כבר שלוש שנים.
שמואל קידר: אדוני סגן השר, אין צורך לצאת למכרז.
שמואל קידר: עושה לנו ביקורות, מאשר לנו ברישיון וכל מוסד שמקבל רישיון, יכול לאכלס סיעודי.
שמואל קידר: לשם מה לקחת ניירת, לשלוח ולבחון?
יעקב ליצמן: אם יש סיעודי בכלל, יכול להיות שלא צריך מכרז.
שמואל קידר: לא צריך מכרז.
שמואל קידר: תאמין לי שזה יקל המערכת.
שמואל קידר: לגבי המחיר.
שמואל קידר: אתם משלמים במוסדות של 440 שקלים ליום.
שמואל קידר: לנו אתם נותנים 290 שקלים ולא ברור למה ההבדל.
משה שלם: 320 שקלים הוא התעריף המעודכן.
משה שלם: הסכום הוא לא 290.
משה שלם: התעריף עבר עדכון בשלוש השנים האחרונות ועלה בשלושים שקלים.
משה שלם: צריך לדייק.
שמואל קידר: לא, הרבה יותר.
משה שלם: זה התעריף הבסיסי.
משה גפני: הדיון הזה עכשיו הוא כבר עקר.
שמואל קידר: שמענו שהנתונים שאתם מעבירים הם לא מדויקים.
משה גפני: מר קידר, אתה לא פותח עכשיו דיון עם משרד האוצר.
משה גפני: העניין הזה כבר לא רלוונטי.
שמואל קידר: 14 מוסדות נסגרו.
שמואל קידר: אנחנו מקבלים 290 שקלים.
שמואל קידר: תחלק 290 ל-24, זה 12 שקלים לשעה עבור רופאים, עבור אוכל, עבור תרופות, עבור אכלוס וזה דבר בלתי הגיוני.
שמואל קידר: אני מציע לסגן השר.
שמואל קידר: אם אתה הולך להקים ועדה כדי לבחון את התעריף, אני ממליץ לקחת את נציגות א.ב.א, שזה ארגון בתי האבות שמרכז את מירב בתי האבות, שגם הוא יהיה נציג אתכם והוא יבחן וייתן לכם רעיונות ועצות כי אנחנו חיים בשטח.
יעקב ליצמן: אתה רוצה שאני אקח את נציג א.ב.א ואתה רוצה שאני אקח את נציג החשב הכללי, ואתה יודע שזה מתכון לכך שלא יצא מזה כלום.
שמואל קידר: אני מקווה שלא.
שמואל קידר: רבותיי, צריך לתת פתרון היום ולפי רוח הדברים של יושב ראש הוועדה, אולי תעשה את זה.
משה גפני: אדוני סגן השר, לגבי שביתת הרופאים, לפני שאני מקבל החלטה.
יעקב ליצמן: כבר הבהרתי את הדברים בכנסת ואני אחזור על חלקם.
יעקב ליצמן: לפני השביתה התקיימו דיונים כאשר בגלובס או בדה מרקר – לא זוכר באיזה עיתון – הופיעה כותרת שאמרה ששר"פ הוא לב הבעיה, הסתדרות הרופאים, ובלי זה אי אפשר.
יעקב ליצמן: באתי לישיבת הממשלה ובעקיפין עלה נושא השר"פ, כאשר הבאתי את תוכנית הבריאות שלי, ואמרתי שאני בעד שר"פ וכי נעשה עסקה: שר"פ תמורת שעון נוכחות.
יעקב ליצמן: אני חושב שהבעיה היום בבתי החולים היום היא שרופאים בכירים בשעה 2:00 עוזבים את בית החולים והולכים לעבוד באופן פרטי, לאסותא או להרצליה, לא משנה היכן.
יעקב ליצמן: משעה 2:00 בצהרים עד 8:00 בבוקר אין בדרך כלל רופאים בכירים ואת זה צריך לתקן.
יעקב ליצמן: אם כן, אני בעד שר"פ.
יעקב ליצמן: הדוגמה לכך היא הדסה ושערי צדק בירושלים, שם יש שר"פ והרופאים הבכירים נמצאים במקום כך שאם צריך אותם, קוראים להם והם מגיעים למחלקה.
יעקב ליצמן: לא ראינו שיש אפליה כי אני לא מקבל תלונות על אפליה.
יעקב ליצמן: אמר לי האוצר שהוא לא מוכן לכך.
יעקב ליצמן: הוא נגד שר"פ והוא מסביר את זה סוציאלית.
יעקב ליצמן: אני חולק עליו, אבל אמרתי שאם הוא נגד, הוא נגד ושיגיד לי בעד מה הוא כן.
יעקב ליצמן: אני לא מקבל סתם אמירה נגד.
יעקב ליצמן: אם הם אומרים נגד, אני בעד שר"פ.
יעקב ליצמן: או שיביאו לי פתרון אחר.
יעקב ליצמן: לזכותם ייאמר שהם נתנו לי פתרון אחר, מה שנקרא פול טיים.
יעקב ליצמן: להגיד שייתנו לו תקציב וביחד עם מנהלי בתי החולים אנחנו נסמן, כפי שיש היום גם בקופת חולים בבאר-שבע, רופאים בכירים וניתן להם מחיר רציני ותוספת ותמורת זאת הם יצטרכו להיות פול טיים בבית החולים שלו ולא יוכל לעבוד במקום אחר.
יעקב ליצמן: היה לי ויכוח על הגובה ועדיין יש ויכוח למרות שהוא לא גדול.
יעקב ליצמן: בעיקרון אמרתי שאני מקבל את זה.
יעקב ליצמן: זה פתרון שרופאים יישארו במחלקה גם אחר הצהרים וגם ביום שישי, כי מה שקורה בבתי החולים זה שביום שישי בצהרים, משעה 2:00 עד יום ראשון ב-8:00 בבוקר, אין רופאים בכירים.
יעקב ליצמן: תתפלאו לשמוע שגם אם אני דתי או חרדי, אני אומר לכם שרופא צריך לעבוד בשישי-שבת כי מדובר בפיקוח נפש ולצורך כך צריך להוסיף שכר.
יעקב ליצמן: פתאום אני מקבל כותרת שזה ספין שלי.
יעקב ליצמן: זה קורה כשאני בא לקראת לב הבעיה זה הופך להיות ספין.
יעקב ליצמן: אחר כך קיבלתי כותרת האומרת שהרופאים הצעירים נופלים מהרגליים ואני אומר לכם שזה הרבה יותר גרוע ממה שאתם חולמים.
יעקב ליצמן: אני ראיתי את זה בביקורי פתע שעשיתי בבתי החולים באמצע הלילה.
יעקב ליצמן: במוצאי שבת ביקרתי בבית חולים מסוים ודיברתי עם מתמחים שעובדים 26-27 שעות.
יעקב ליצמן: אני אומר לכם שזה לא נורמאלי.
יעקב ליצמן: אם נהג אוטובוס היה נוהג 26-27 שעות רצופות, היינו עוצרים אותו ושמים אותו בבית סוהר.
יעקב ליצמן: אין אפשרות ואין מצב שרופא יהיה שקול אחרי 27 שעות עבודה וזה בהסכם הר"י לפני עשר שנים.
יעקב ליצמן: 26 שעות תורנות.
יעקב ליצמן: אמרתי שאני לא אחתום - ואני מודיע לכם את זה גם כאן – ולא אהיה שותף לשום הסכם אם לא תהיה מגבלה על 18 שעות.
יעקב ליצמן: זה מה שאני אומר.
יעקב ליצמן: אין יותר מ-18 שעות.
יעקב ליצמן: אמרו לי שזה בלתי אפשרי.
יעקב ליצמן: מה לעשות, מנכ"ל חייב להיות רופא, הוא גם מנהל בית חולים, והוא עושה תוכנית שאפשר לעמוד בה.
יעקב ליצמן: איזה דבר מוזר הוא שפתאום ביום בהיר אני מקבל תשובה האומרת שלא מסכימים.
יעקב ליצמן: על שר"פ כבר לא מדברים.
יעקב ליצמן: לא שמעת בימים האחרונים שרופאים נופלים מהרגליים?
יעקב ליצמן: אני הצעתי פתרון, אבל הם לא רוצים לקבל אותו.
יעקב ליצמן: את יודעת למה הם מפחדים?
יעקב ליצמן: הם מפחדים שרופאים בכירים יצטרכו לעשות תורנויות, אבל מה רע בזה?
יעקב ליצמן: אמרו לי שחסרים תקנים ואם אני מוריד מ-26 ל-18 שעות חסרים תקנים למערכת.
יעקב ליצמן: אמרתי והגעתי להסכם עם האוצר שיש תקנים נוספים והם הוסיפו לי את התקנים.
יעקב ליצמן: אמרו לי שיצטרכו להוריד שכר, אבל הגעתי להסכם שלא מורידים שכר.
יעקב ליצמן: אז מה רע?
יעקב ליצמן: למה אומרים לי לא?
יעקב ליצמן: למה מעיזים לומר ש-26 שעות זה בסדר וכשאני מציע להוריד ל-18 שעות זה לא בסדר?
יעקב ליצמן: לגבי הפריפריה.
יעקב ליצמן: אנחנו מציעים להוסיף לפריפריה תוספת שכר ומענקים לרופאים בכירים שיבואו לפריפריה.
יעקב ליצמן: אנחנו רוצים לעודד את זה.
יעקב ליצמן: מה לא עשיתי בפריפריה?
יעקב ליצמן: הוספתי MRI לפריפריה, אני נותן את כל המענקים לפריפריה, אבל פתאום זה לא מספיק.
יעקב ליצמן: אני חייב לומר שעד לרגע זה אני לא יודע על מה השביתה.
יעקב ליצמן: יושבים אנשים ויושבים גם האנשים שלי.
יעקב ליצמן: הגשנו נייר.
יעקב ליצמן: אם 18 שעות לא בסדר, אז איך נופלים מהרגליים?
יעקב ליצמן: למה צועקים שנופלים מהרגליים?
יעקב ליצמן: אני טוען שאסור לעבוד ככה.
יעקב ליצמן: אני לא אחתום.
יעקב ליצמן: אני לא אהיה שותף לזה ואני אומר לכם את זה כאן.
יעקב ליצמן: אני יודע שזה יכול להיות מוקש בסוף, אבל אני לא שותף כאן כי זה אסור.
יעקב ליצמן: הוספנו מיטות ונוסיף עוד מיטות, הוספנו תקנים ומוכנים להוסיף עוד תקנים.
יעקב ליצמן: אני רוצה להוסיף תקנים בעיקר לפריפריות.
יעקב ליצמן: תעזבו את המרכז כרגע.
יעקב ליצמן: שיתאוששו, שיגידו לי בדיוק מה הם רוצים.
יעקב ליצמן: שר"פ היה ספין ופתאום הפסיקו ליפול מהרגליים כאשר קודם היה קמפיין במשך חודשיים שהרופאים הצעירים נופלים מהרגליים אבל היום אתה לא שומע את זה.
יעקב ליצמן: כי אני מביא פתרון של 18 שעות.
יעקב ליצמן: אם נופלים מהרגליים, הם חייבים לקבל את זה אבל הם לא רוצים את זה.
יעקב ליצמן: תגיד לי אתה כחבר כנסת ותגידי לי את כחברת כנסת מי צודק.
יעקב ליצמן: 18 שעות או 26 שעות?
זהבה גלאון: אדוני, אני תומכת בך במאבק ל-18 שעות.
זהבה גלאון: אני חושבת שאתה מבודד את כל המהלך של כל מה שקורה.
יעקב ליצמן: לא נכון.
יעקב ליצמן: זה לא נכון.
יעקב ליצמן: חברת הכנסת גלאון, זה לא נכון כי עובדה שאני מביא גם לבכירים פתרון.
יעקב ליצמן: אני מוכן לתת להם תוספת כדי שיישארו במחלקות.
זהבה גלאון: אדוני, לא יכול להיות שיושב סגן שר הבריאות ואומר כאן עכשיו בחדר שהוא לא יודע על מה השביתה.
זהבה גלאון: אני מודה שאני לא מאמינה למשמע אוזניי.
יעקב ליצמן: לפני חודש ימים, בזמן הפגרה, אני אמרתי את אותם הדברים - ותבדקו בפרוטוקול – בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.
יעקב ליצמן: אמרתי בדיוק את אותן המלים ותתפלאו לשמוע שיושב ראש הוועדה שאל פעם, פעמיים ושלוש את הר"י וביקש שיאמרו לו מה הבעיה והנציג אמר שהוא שכח את הניירות במכונית ואין לו את הנתונים.
זהבה גלאון: אדוני, אני קוראת כאן ידיעה שהאוצר אומר שהוא יפנה לבית הדין לעבודה בדרישה.
יעקב ליצמן: אני תומך.
יעקב ליצמן: אני תומך בכל הלב.
זהבה גלאון: להוציא צווי מניעה לרופאים?
יעקב ליצמן: אני לא יודע לגבי צווי מניעה.
יעקב ליצמן: מה היה בפעם הקודמת?
יעקב ליצמן: בית המשפט מינה בורר.
יעקב ליצמן: שימנה בורר.
יעקב ליצמן: רבותיי, תחליטו מה שאתם רוצים ואני מוכן להתמודד.
משה גפני: לא, על זה אנחנו לא מקבלים החלטה.
משה גפני: זהבה גלאון שאלה לגבי עדכון וזהו.
זהבה גלאון: אדוני, רק משפט.
משה גפני: כן, אני מאפשר לך ואני חוזר לנושא הדיון ומסכם אותו.
זהבה גלאון: אדוני, משפט אחד.
ציון פיניאן: הערה לגבי הפריפריה.
ציון פיניאן: ייאמר לשבחו של סגן השר שלא בראש שלהם הפריפריה.
ציון פיניאן: הפריפריה בראש של סגן השר.
יעקב ליצמן: אגב, מנהלי בתי החולים בפריפריה אמרו שהם לא סומכים על אף אחד בהר"י אלא רק עלי כי אני מביא להם את הדברים.
זהבה גלאון: אדוני, אני תומכת במאבק שלך לשיפור עתיד הרפואה הציבורית בפריפריה.
זהבה גלאון: אני חושבת שבכלל להעמיד את כל הנושא הזה של המאבק של שביתת הרופאים כאילו רק מדובר על זכויות ועל כסף של הרופאים, זה לא כך.
זהבה גלאון: יש כאן מאבק כולל.
יעקב ליצמן: הלוואי שהייתי יודע שזה כך.
זהבה גלאון: אדוני, אני שומעת אותך.
זהבה גלאון: תרשה לי, ברשותך, לומר את הדברים.
זהבה גלאון: אני חושבת שהמאבק שלך לקצר את שעות ההתמחות הוא נכון והוא מצוין ואני תומכת בו.
זהבה גלאון: זה לא נורמאלי כי מי רוצה ליפול לידיים של מתמחה שעובד 26 שעות?
זהבה גלאון: עדיף לא להגיע אליו.
זהבה גלאון: אבל אני חושבת שאי אפשר לבודד את זה ואת זה ואת זה.
זהבה גלאון: סקרת כאן שורה של דברים ואי אפשר לבודד את זה.
זהבה גלאון: זה כולל שעון נוכחות שזה מאוד בעייתי ואפשר לפתור את זה בדרכים אחרות.
זהבה גלאון: אני פונה אליך.
זהבה גלאון: אני חושבת שזאת נקודת זמן קריטית.
זהבה גלאון: אני חושבת שלא יכול להיות שהאוצר יבקש צווי מניעה נגד הרופאים.
זהבה גלאון: אני חושבת שנדרשת ההתערבות שלך ואמירה ברורה בעניין הזה.
יעקב ליצמן: בזה אני תומך בכל לבי.
יעקב ליצמן: קודם כל, השביתה מזיקה וצריך להפסיק אותה אבל אני אומר חד משמעית שהאוצר רוצה שבית המשפט ימנה בורר כפי שעשה בפעם הקודמת.
יעקב ליצמן: אגב, בפעם הקודמת הרופאים זכו.
יעקב ליצמן: צריך ללכת לבוררות.
זהבה גלאון: אדוני סגן השר, אתה תומך בהוצאת צווי מניעה לרופאים?
יעקב ליצמן: אני אפילו לא יודע מה זה.
יעקב ליצמן: אני תומך במה שהאוצר עושה.
יעקב ליצמן: לא רק שאני תומך אלא אם אני לא טועה, הגיש תצהיר לבית המשפט.
יעקב ליצמן: אנחנו תומכים חד משמעית כי אני חושב שצריך להפסיק את השביתה.
יעקב ליצמן: השביתה מזיקה, היא לא טובה וצריך ללכת לבוררות.
יעקב ליצמן: אם לא רוצים בוררות, הצעתי כל מיני הצעות.
משה גפני: אני מודה לך אדוני סגן השר על שהשבת לחברת הכנסת זהבה גלאון בנושא האקטואלי של שביתת הרופאים.
משה גפני: אני חוזר לנושא הדיון.
משה גפני: אני מבקש מחברי הוועדה לקבל החלטה לא לחדש שום דבר.
משה גפני: הוועדה קיימה הרבה דיונים והיא קיבלה החלטות.
משה גפני: אני קורא את הפרוטוקולים של הוועדות.
משה גפני: רוני עוזרי אומר את אותם הדברים, ליצמן אומר את אותם הדברים, שי חרמש כמו תמיד אומר את אותם הדברים.
זהבה גלאון: מדבר בטלפון.
שי חרמש: זהבה גלאון, את יותר מדיי חדשה מכדי לבקר את ותיק חברי הוועדה כאן.
זהבה גלאון: תתפלא.
זהבה גלאון: אין מחלוקת על כך שאני חדשה אבל זה לא אומר שאין לי את הפריבילגיה.
משה גפני: הוא לא דיבר בפלאפון מכיוון שהוא ניהל את הישיבה הזאת.
משה גפני: נכון שהוא מדבר, אבל לא חשוב.
משה גפני: בין יתר הדברים אני בוחר כאן
משה גפני: את המשפט הכי חמור של ראובן ריבלין שאומר לשאלתו של ליצמן אם זה לפי החוק או לא: מה שיוצא הוא שאתם יכולים להחליט איזו החלטה שאתם רוצים.
משה גפני: כך הוא אומר לאנשי האוצר שאומרים לוועדת הכספים.
משה גפני: אל תבלבלו לנו במוח.
משה גפני: כך אומר רובי ריבלין לאנשי האוצר.
משה גפני: כנראה הקודמים שלך בתפקיד וזה לא אתה שהיית.
משה גפני: זה ב-2007.
קריאה: הם כבר קודמו.
משה שלם: גם אני הייתי בדיון.
משה גפני: לא היית בדיון הזה אלא היית בדיונים אחרים.
משה גפני: אתה לא מופיע כאן.
משה גפני: לא חשוב, זה לא משנה.
משה גפני: דור הולך ודור בא והארץ לעולם עומדת, אמר שלמה המלך.
משה גפני: אומר רובי ריבלין: אל תבלבלו לנו במוח, אתם ליימנים ואין להם מושג.
משה גפני: זה כשהאוצר אומר על ועדת הכספים, על כל חברי הוועדה שהביעו את אותה דעה פחות או יותר, חוץ משי חרמש שהיה מאוד ממלכתי וניהל את הישיבה, אבל אני מריח שגם הוא הסכים עם זה.
יעקב ליצמן: אפשר להצביע על הדברים של רובי ריבלין?
משה גפני: "גם אתם לא מחייבים אותנו.
משה גפני: ניסיוני להסביר לה שזכותה כאזרחית לחשוב שכל חברי הכנסת שנכחו באותה ישיבה הם מטומטמים בעליל – הוא אומר את זה על הממשלה – היא יכולה לבוא לידי ביטוי בכך שהיא לא תצביע בעדם בבחירות הבאות אבל לכבד את החלטת ועדת הכנסת, הם מחויבים".
משה גפני: הוועדה קיבלה החלטה.
משה גפני: היא קיבלה שורה של החלטות ואני פשוט רוצה לאמץ אותן.
משה גפני: אני רק רוצה להתאים אותן לצורך העניין.
משה גפני: ההחלטה הראשונה היא שוועדת הכספים קוראת למשרדי הבריאות והאוצר להקפיא מיידית את המכרז הפומבי למתן שירותי אשפוז גריאטריים עוד לפני אישור תקציב 2008 ובו הרפורמה הנדונה.
משה גפני: אני מציע לא לקבל החלטה כי בית המשפט כבר קבע שהמכרז בטל.
משה גפני: אם כן, ההחלטה הזאת מיותרת.
משה גפני: הוועדה קוראת להקמת ועדת מומחים מקצועית ציבורית בלתי תלויה לקביעת עלותו הריאלית של יום אשפוז סיעודי לפני כל מבחן שיהיה.
משה גפני: אני מציע לאמץ את ההחלטה הזאת, אבל בשינויים המחויבים.
משה גפני: השינוי המחויב מבחינתי, ואני מציע לחברי הוועדה לקבל את זה, אני לא זוכר מי היה אז שר הבריאות אבל מכיוון שהיום שר הבריאות הוא חבר הכנסת יעקב ליצמן, ואני סומך עליו, אני מציע שהוועדה תקבל החלטה שסגן שר הבריאות יקבע, יבחן את הדברים, יבדוק את הדברים, מה שבית המשפט קבע שצריך לעשות וזה לא נעשה, ושמשרד הבריאות יקבע על ידי סגן השר את התעריף, מה הסל של קיום בכבוד של קשיש, מה צריך לתת ואיך עושים את זה.
משה גפני: זה לא חייב להיות במכרז.
משה גפני: אני מציע שתבחן את כל הסוגיה הזאת שהועלתה אז בוועדה.
משה גפני: לבחון גם את התעריף, גם האם צריך לעשות את זה במכרז כן או לא, תמצא את מי שיבדוק את זה.
משה גפני: אני אפילו לא קובע מועד אבל אני מבקש ממך שבתוך זמן קצר תעדכן את הוועדה את מי לקחת כדי לבחון את זה ומה הנושאים שהחלטת לבדוק.
משה גפני: אני סומך עליך שהנושא הזה ייבדק באופן ברור וחד משמעי.
משה גפני: ואז, אם יהיה צורך בדיון נוסף בעוד מספר שבועות או מתי שתאמר, נקיים את הדיון.
משה גפני: אם אין צורך ואתה תגיע להחלטה, ההחלטה הזאת תובא לפני חברי הוועדה.
משה גפני: אני לא תוחם אותך בזמן אבל אני מבקש שזה יהיה בזמן הקצר ביותר כי באמת באופן מיידי הולכת להיות בעיה.
יעקב ליצמן: אני אודיע לך בהקדם, ממש בהקדם, את מי לקחתי.
משה גפני: עכשיו אני רוצה עוד החלטה.
משה גפני: החלטה נוספת שאני מבקש לקבל.
משה גפני: ועדת הכספים לדורותיה בכל הדיונים – ואתם יכולים לראות בפרוטוקולים, כולל הפרוטוקול הזה עליו אני מדבר – כל הזמן אמרה שהמכרז הזה לא תקין, שצריך לעשות תמחור, שצריך לבדוק את זה אבל זה לא נבדק כמו שצריך.
שי חרמש: קודם כל צריך לחשוף את הנתונים.
שי חרמש: בזה זה התחיל.
שי חרמש: בזה זה מתחיל.
משה גפני: זאת עמדתה של ועדת הכספים.
משה גפני: יכול להיות, כמו שאומר רובי ריבלין, במיוחד היום שהוא יושב ראש הכנסת, יכול להיות שאנחנו ליימנים אבל אני לא יודע ולא בדקתי את זה.
משה גפני: יכול להיות שאנחנו לא מבינים שום דבר, אבל אנחנו מבקשים מכם לא להגיש ערעור מכיוון שהחלטת בית המשפט תואמת לחלוטין גם את החלטת סגן השר, גם את החלטת ועדת הכספים לדורותיה וגם את עמדת סגן השר כשהיה חבר ועדת הכספים.
משה גפני: והיה אם תחליטו להגיש ערעור, בניגוד לדעתה של ועדת הכספים, אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה לפנות לבית המשפט בשם ועדת הכספים – מה שאנחנו נוהגים לעשות תמיד בתיאום עם הממשלה, למשל כאשר יש עתירה על האכיפה המינהלית, אז אנחנו מבקשים שיהיה תיאום היות שאנחנו העברנו את החוק כאן, כך שגם עמדת הממשלה וגם עמדת הוועדה תבוא בתשובה לבג"ץ והיא תהיה אחידה.
משה גפני: אני חורג ממנהגי הפעם.
משה גפני: אני מאוד מקווה שלא נגיע לזה אבל אם משרד האוצר יחליט לערער, בניגוד לעמדתו של סגן השר, בניגוד לעמדתה של ועדת הכספים, בניגוד לעמדתם של כולם, כדי לבדוק את הדברים – ואנחנו לא קובעים שום דבר אלא אנחנו נותנים לסגן השר שהוא השר שמופקד על הנושא הזה.
משה גפני: לא משרד האוצר מופקד על הנושא אלא הוא השר שמופקד על הנושא הזה ואנחנו לא תוחמים אותו בזמן, לא אומרים לו מה יבדוק, אלא אנחנו רק מציעים את מה שנאמר כאן בכל הדיונים של ועדת הכספים.
משה גפני: במידה שתגישו ערעור על החלטת בית המשפט, אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה להודיע לבית המשפט שעמדתה של ועדת הכספים היא נגד הערעור הזה.
משה גפני: אנחנו לא נסכים.
משה גפני: אנחנו אמנם ליימנים אבל יש לנו יועצת משפטית שיכולה להגיד לבית המשפט שהליימנים החליטו שאתם עושים דבר לא נכון.
משה גפני: לכן אני מציע לא להגיש ערעור אלא לאפשר לסגן השר לבדוק את זה.
משה גפני: שבו אתו, דברו אתו, עם אנשיו, עם כל אלה שעוסקים בעניין אבל אל תגישו ערעור.
משה גפני: אתם הולכים להפסיד.
משה גפני: יכול להיות שגם אני אופיע באופן אישי בפני בית המשפט ואני אומר שעמדתם של כל חברי הוועדה לדורותיה היא שעשיתם מהלך לא נכון וכי בית המשפט צודק.
זהבה גלאון: אני אבוא אתך.
משה גפני: יכול להיות שאני אלך עם זהבה גלאון שזה כבר יהיה משהו.
משה גפני: לכן אני מציע, אל תגישו ערעור.
משה גפני: תסמכו על מי שהמדינה הטילה עליו את התפקיד של , של האשפוז הסיעודי, שיש לו את הניסיון.
משה גפני: הוא גם היה יושב ראש ועדת הכספים והוא היה חבר בוועדת הכספים.
משה גפני: הוא השתתף באופן פעיל בכל הדיונים והוא מכיר את העניין.
משה גפני: תסמכו עליו ואל תגישו ערעור.
משה גפני: אם תגישו ערעור, פעם ראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל ועדת הכספים תהיה צד בערעור הזה נגד משרד האוצר.
משה גפני: פניות מספר 192 ו-193 –
מיכל שינוויל: הפנייה נועדה להעברת תקציב לרשות הטבע והגנים למימון פרויקטים שונים כולל תוכנית אב למחשוב, שזאת תוכנית תלת שנתית, הקמת יחידה לאכיפת חוק איסור נהיגה בים לאחר שהחוק הזה אושר בתחילת השנה, הוספת תקציב לקרן כיבוי אש בגין הוצאות של הקרן על השריפה בכרמל שזה החזרת תקציב רטרואקטיבי, וניקיון בשטחים הפתוחים במהלך החגים, פרויקט שהמשרד להגנת הסביבה מממן לרשות למשך החגים.
משה גפני: מה זה החגים?
משה גפני: מנקים בחול המועד ולא בחג עצמו.
מיכל שינוויל: בחול המועד.
מיכל שינוויל: הדיווחים על כמות הפסולת שיוצאת במהלך החג.
משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 192 ו-193 – אושרו פה אחד תודה.
משה גפני: אין לנו פניות נוספות.
משה גפני: כמה זה לכרמל?
מיכל שינוויל: לכרמל זה 600 אלף שקלים.
משה גפני: לכיבוי אש אווירי?
מיכל שינוויל: יש קרן לכיבוי אש אווירית שיש גופים שונים שמשתתפים בתקציב שלה.
מיכל שינוויל: רשות הטבע והגנים היא רק עשרה אחוזים מהתקציב.
מיכל שינוויל: יש להם סכום קבוע שהם משתתפים בו כל שנה.
מיכל שינוויל: זאת תוספת עבור ההוצאות שהיו.
משה גפני: הפניות, כאמור, אושרו.
ציון פיניאן: על סדר היום צו ניירות ערך (תיקון התוספת הראשונה לחוק), התשע"א-2011.
דניאל אילון: שלום.
דניאל אילון: חוק ניירות ערך כולל תוספת שבה מנויה רשימה ארוכה של משקיעים, חלקם מכונים בעגה משקיעים מוסדיים, קופות גמל, קרנות הון סיכון, בנקים, מבטחים וכיוצא באלה, כאשר ביחס אליהם יש דרישה שהם יקנו רק עבור עצמם או עבור מתוחכמים כמוהם ולא יהוו צינור להפצה לאחרים, וכן עוד גורמים אחרים שהם לא מוסדיים פר-אקסלנס כמו למשל תאגידים בעלי הון עצמי גדול.
דניאל אילון: המשמעות הראשונה של היכללות ברשימה הזאת היא שהצעה לקליינטים האלה שמנויים ברשימה אינה מחייבת פרסום תשקיף, להבדיל מהצעה לציבורים אחרים.
דניאל אילון: יש לכך גם נפקויות נוספות, פרט לנפקות המרכזית הזאת, ורק על מנת לסבר את האוזן אומר למשל התחייבויות של הגורמים המנויים בתוספת הראשונה, התחייבויות מוקדמות טרם ההצעה על פי תשקיף, אינן בטלות, להבדיל מהתחייבויותיהם של אחרים, וגם אפשר לקבל כנגדן עמלת התחייבות מוקדמת שהיא למעשה איזושהי חריגה מותרת מהמחיר האחיד בהנפקה.
דניאל אילון: כמו כן ההשתייכות לרשימה מחוללת את האפשרות להיסחר ברצף מוסדיים שהיא פלטפורמה שמספקת הבורסה למסחר בין מוסדיים לבין עצמם.
דניאל אילון: מה אנחנו מבקשים לעשות בתיקון.
דניאל אילון: לתיקון כאן יש למעשה ארבעה ראשים.
דניאל אילון: אנחנו מבקשים לתקן את התוספת.
דניאל אילון: התיקון האחד הוא המבחן מי הוא תאגיד גדול שצריך להיכלל בתוספת ירד ממבחן של הון עצמי של 250 מיליון למבחן של 50 מיליון.
דניאל אילון: אגב, בתיקון 13 לחוק הייעוץ שנדון בוועדה הזו לפני כשנה ואושר, גם שם עשינו התאמות של התוספת שנמצאת שם והמשרתת למטרה של מיהו אותו אדם ששירות לו לא מצריך רישיון.
דניאל אילון: גם שם הורדנו מ-240 ל-50 מיליון ואנחנו מבקשים את זה באופן דומה כאן.
מירב תורג'מן: תוכלי לעמוד על הסיבות שבזמנו הורדתם מ-250 ל-50?
דניאל אילון: אין לי מאגר מידע לומר לך כמה הם התאגידים במשק שנכנסים ל-250 או ל-50 מפני שאלה לא חברות ציבוריות בדרך כלל.
דניאל אילון: בדרך כלל אלה דווקא חברות פרטיות ואין נתונים כאלה.
דניאל אילון: אגב, גם פניתי לרשות המסים לראות אם אפשר דרכה לקבל את הנתונים ולהביא לוועדה, אבל אין מאגר נתונים כזה.
דניאל אילון: יחד עם זאת, מפניות של גופים אלינו מתברר שיש לא מעט תאגידים שנמצאים במפרט של בין 50 ל-250 ואלה הרי מספרים שרירותיים וכל מספר מנצח.
דניאל אילון: גם תאגיד שהונו 50 מיליון הוא תאגיד שגודלו די מבוסס על מנת שהוא יוכל להעריך נכוחה בעצמו.
דניאל אילון: הרי מה המשמעות של הדבר הזה?
דניאל אילון: זאת בעצם קצת נסיגה מפטרוניות המחוקק.
דניאל אילון: המחוקק אומר שיש ציבור שהוא מספיק חזק שיכול או להבין את המידע בעצמו או להשיג אותו בעצמו או לקנות אותו בעצמו, אבל הוא לא צריך את העזרה שלנו.
דניאל אילון: כמדומני ש-50 מיליון מהווים מבחן מספק דיו.
דניאל אילון: כך למשל מבחן כניסה של הון עצמי לצורך רישום במסחר בבורסה, 24 מיליון היום.
דניאל אילון: סדר הגודל של 50 בהחלט נראה מספיק סייף סייד .
דניאל אילון: הדבר השני הוא שהוספנו את מה שמכונה בלעז אקרדיטל אינו וסטור.
דניאל אילון: קרי, אותו יחיד בעל כוח ולא דווקא תאגיד.