GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אנסטסיה סורוקינה: הפנייה נועדה לתגבר את תקציב המינהל האזרחי בסך של מיליון שקלים, הנחת סיב אופטי בוואדי חלמיש, שם אין עכשיו קליטה וזה מאוד מסוכן לעבור שם בלילות.
אנסטסיה סורוקינה: רוצים לשים שם אנטנות כדי לאפשר את התקשורת.
משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 189 ו-190 – אושרו פה אחד
משה גפני: תאמר משפט ואני אומר משפט אחריך ובזה נסיים את הקטע הזה.
יצחק וקנין: אתם בטח שמים לב שאני עושה רביזיה על הכול.
יצחק וקנין: במשך עשר שנים אני יושב בוועדת הכספים באופן רצוף ואני לא זוכר שעשיתי פעולה כזאת בצורה גורפת.
יצחק וקנין: אולי פה ושם רביזיה נקודתית.
יצחק וקנין: השאלה היא האם אנחנו מחוקקים או אנחנו לא מחוקקים.
יצחק וקנין: אם עובר חוק בכנסת, רבותיי, זה כבר לא נוגע ליצחק וקנין אלא זה נוגע לכל חבר כנסת כי מחר זה יהיה חוק שלכם והחוק הוא לא חוק שלי אלא חתומים עליו לפחות ארבעים חברי כנסת.
יצחק וקנין: לא יכול להיות מצב שחוק עובר, מקבלים אותו לפני שמונה חודשים, הוא מיושם רטרואקטיבית והמינהל כותב מכתב כפי שהקראתי אותו.
יצחק וקנין: זאת בושה וחרפה לחברי הכנסת.
יצחק וקנין: ולכן או שנקבל הבהרה מהמינהל, הבהרה ברורה ומוחלטת, או שאנחנו המחוקקים או שאנחנו לא המחוקקים.
יצחק וקנין: אם יש מדינה בתוך מדינה, אהלן וסהלן.
יצחק וקנין: אני לא מוריד את הרביזיות.
יצחק וקנין: מי שצריך לדאוג למה שצריך לדאוג, שידאג.
יצחק וקנין: אני רוצה לקבל מכתב הבהרה ברור לגבי הנושא הזה.
משה גפני: רבותיי, אני מבקש לומר לחברי הוועדה.
משה גפני: תראו, זה באמת מקרה חריג שבו חבר ועדה מבקש רביזיה על הכול ואני מאפשר את זה.
משה גפני: זה באמת לעצור את כל התקציבים, שזה דבר לא שיגרתי.
משה גפני: אני לא יוצר בזה תקדים.
משה גפני: אנחנו כולנו מסכימים עם חבר הכנסת וקנין.
משה גפני: זה באמת עולה על העצבים העניין הזה.
יצחק וקנין: אם זה היה נקודתי למשרד, הייתי הולך למשרד, אבל זה חוק שעבר בכנסת.
משה גפני: אנחנו כולנו מזדהים עם העניין הזה.
משה גפני: באמת משרדי הממשלה, יש מקרים בהם – והמינהל הוא מקרה בולט וכולנו שמים לב לדבר הזה – הם עושים את זה.
משה גפני: אנחנו בולעים את הצפרדעים האלה אבל בסופו של דבר הפיקוח הוא עלינו.
משה גפני: אצלי באופן אישי הסיפור הזה עם הנכה בתל אביב שקיבלה את המכתב הזה שהצגתי כאן, כי היה דיון על אכיפה מינהלית, זה פשוט מעיד על קהות חושים של משרדי הממשלה.
משה גפני: פשוט לא מעניין אותם.
משה גפני: יושב בן אדם עם ראש קטן, שולח מכתב, נגמר הסיפור.
משה גפני: אני מזדהה לחלוטין עם העניין הזה.
משה גפני: אני לא יוצר עם זה תקדים, לא יקום חבר ועדה באיזשהו פרק זמן ויגיד שיש לו גם כן בעיה ולכן נעצור את הכול.
משה גפני: אנחנו לא יוצרים כאן תקדים.
משה גפני: זאת נקודת אזהרה.
יצחק וקנין: אם הייתה פנייה של המינהל, הייתי משחרר את כל הרביזיות ונשאר עם רביזיה לגבי המינהל, אבל אין לי כאן מינהל.
יצחק וקנין: זה הכוח שביכולתי להפעיל כרגע.
משה גפני: זאת נקודת אזהרה של כולנו למשרדי הממשלה.
משה גפני: אני עושה הפסקה של שלוש דקות ולאחר מכן מתקיים דיון על המילואים וחברת הכנסת מירי רגב תנהל אותו.
מירי רגב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.
מירי רגב: על סדר היום מיסוי התקבולים שמתקבלים עקב שירות המילואים, במסגרת ציון יום ההוקרה למערך המילואים בכנסת.
מירי רגב: אני רוצה להודות לכבוד היושב ראש, לקמל"ר שנמצא כאן אתי, לשלושת חברי הכנסת שכל אחד ממפלגה אחרת אבל הם המשמעותיים ביותר בוועדת הכספים – חברי יצחק וקנין מ-ש"ס, חברי ציון פיניאן מהליכוד שהוא רכז הקואליציה בוועדת הכספים, וחברי יעקב אדרי מקדימה, לצערי מהמפלגה הלא נכונה אבל אולי הוא יחזור אלינו, שעוסק רבות בנושאים החברתיים.
מירי רגב: תודה לכם שאתם כאן אתנו.
מירי רגב: חברים, הדיון היום יהיה דיון קצר.
מירי רגב: אנחנו אחרי יום ארוך אותו התחלנו מוקדם בבוקר בישיבות בוועדות השונות בנושא מערך המילואים.
מירי רגב: שכחתי להציג כאן כמובן את ידידי אבי, יושב ראש פורום המג"דים והמח"טים שמלווה אותי בתפקידי גם בוועדת החוץ והביטחון, את איתי שהוא מג"ד במילואים והוא מפיק ובמאי בערוץ 1, ותודה לך שהגעת.
מירי רגב: נמצא כאן נציג פורום החפ"שים?
מירי רגב: שלא תגידו שאנחנו מזניחים את החפ"שים.
מירי רגב: נציגי פורום החפ"שים, ברוך בואכם.
מירי רגב: היום הוא יום המילואים בכנסת והוא יום מיוחד.
מירי רגב: זה יום שבעצם הכנסת עצרה בכל ועדותיה את הדיונים הרגילים שלה כדי לדון במערך המילואים.
מירי רגב: בשעה 2:00 נתכנס לטקס באודיטוריום ובשעה 4:00 יהיה מושב מיוחד במליאת הכנסת שיעסוק בנושא המילואים.
מירי רגב: המטרה של היום הזה היא לא יום חג, זה לא יום שאנחנו באים וטופחים על האגו ואומרים מה עשינו לטובת אנשי המילואים, אלא זה יום בו אנחנו רוצים לבוא ולומר מה עשינו ובמה אנחנו צריכים לשפר כדי שאותו איש מילואים יוכל לצאת למילואים בראש שקט.
מירי רגב: יש הרבה מאוד נושאים שאנחנו צריכים לטפל בהם.
מירי רגב: הנושאים השונים עלו בוועדות השונות והם עולים באופן קבוע בוועדת החוץ והביטחון, אבל הנושא המרכזי שאני מתכוונת לשים עליו דגש במושב הקרוב הוא תגמול מעסיקים שמעסיקים אנשי מילואים שעושים יותר משישים ימי מילואים בשנה.
מירי רגב: לא יכול להיות מצב שמג"ד ימצא את עצמו מחוסר עבודה בגלל שהוא עושה מילואים.
מירי רגב: אם המדינה החליטה שמג"ד עושה מילואים, היא גם תדאג על פי חוק לסייע לו.
מירי רגב: פגשנו את יקי ודמני, מנכ"ל אלקטרה, ואנחנו נפגוש אותו בהמשך שהקים את הצוות של חברה מתגייסת, כך חברות ועסקים ימצאו מקום עבודה לכל איש מילואים שמפוטר.
מירי רגב: זה יפה אבל זה לא תפקידו אלא זה תפקיד הממשלה כך שבזמן אמת המג"דים יבואו למילואים ולא יגידו כפי שאמר אחד המג"דים בוועדת החוץ והביטחון: אנחנו מתלבשי החניונים החדשים, אנחנו לא יכולים ללכת עם המדים ולכן אנחנו מחליפים את המדים בחניון.
מירי רגב: זאת בושה למדינה ולחברה, ואני מקווה שביחד כולנו נצליח לתקן את זה.
מירי רגב: הדיון היום בוועדת הכספים הוא דיון שיעסוק בנושא אחד בלבד.
מירי רגב: הממשלה החליטה בשנת 1997 להעניק תגמול מיוחד לאנשי מילואים.
מירי רגב: הסכום שהממשלה הקצתה לעניין הוא 37 מיליון שקלים.
מירי רגב: אנחנו נדון כאן בשתי סוגיות כאשר סוגיה אחת היא מדוע מס הכנסה לוקח 25 אחוזים מס על התגמול הזה שמגיע לאיש המילואים, וכאשר אנחנו מדברים על כך שיש אנשי מילואים שלא מגיעים למשכורת מינימום והם סטודנטים, הם משלמים יותר מס ממה שהם אמורים לשלם.
מירי רגב: זה פשוט אבסורד.
מירי רגב: לא יכול להיות מצב שמישהו גם יתנדב, גם עושה הרבה ימי מילואים, גם בסוף מדיחים אותו מהקורס וגם הוא משלם 25 אחוזים מס על התגמול המיוחד שהוא מקבל.
מירי רגב: דבר כזה לא יעלה על הדעת.
מירי רגב: יש כאן שתי אופציות:
מירי רגב: או שאנחנו מבטלים את זה לחלוטין או שהוא ישלם על פי גובה המשכורת שלו.
יעקב אדרי: אני מציע לבטל את זה לחלוטין.
מירי רגב: מצב כזה לא יכול להיות.
מירי רגב: הדבר השני נוגע לצבא.
מירי רגב: הצבא הבטיח שהוא יוסיף לתגמול המיוחד עד שישים מיליון שקלים אבל לא רק שהוא לא הוסיף אלא שהוא גם לקח 14 מיליון שקלים לטובת המועדון.
מירי רגב: גם בעניין הזה, אם לא נספיק לדון פה היום, אנחנו נדון בו בוועדת החוץ והביטחון כי אני רוצה שהתגמול שמגיע לאנשי המילואים על פי חוק ועל פי זכות, הם יקבלו אותו.
מירי רגב: אני מבקשת קודם כל מקמל"ר להוסיף, אם אתה רוצה.
מירי רגב: אם לא, יושב ראש פורום המג"דים והמח"טים.
יעקב אדרי: אנחנו רוצים לקבל תשובה למה הצבא לא נותן כי אפשר לעכב כספים למשרד הביטחון.
מירי רגב: הוא נותן, 37 מיליון שקלים הוא נותן.
שוקי בן ענת: ראשית, לדיון כזה צריך לשבת כאן ראש אכ"א.
שוקי בן ענת: לידיעת חברי הוועדה, יש שני תגמולים.
שוקי בן ענת: תגמול נוסף שהוא תוצר של חוק המילואים שהוא מועבר ישירות מרשות המסים לכיסו של איש המילואים או האזרח כשהוא כבר נקי ממס וגם עליו מורידים 25 אחוזים.
שוקי בן ענת: על פי חוק, כל שנה 300 מיליון מהאוצר, לא מתקציב הביטחון, עוברים ובצורה ישירה ולא דרך נקודות זכות כמו שעלה כאן, כי אחרת זה יכול להעלות את חבות המס.
שוקי בן ענת: גם על זה מוטלים 25 אחוזים.
שוקי בן ענת: התגמול השני הוא תגמול מיוחד.
שוקי בן ענת: תגמול מיוחד, החלו אותו נדמה לי משנת 1997 כאשר הצבא נתן תגמול שהוא בונוס לשמו.
שוקי בן ענת: הוא לא פיצוי, הוא לא החזר הוצאות אלא הוא בונוס שניתן על פי כמות ימי המילואים ללא התחשבות בדרגה, בתפקיד, בוותק, בסטטוס האזרחי, במצב הסוציו-אקונומי.
שוקי בן ענת: דהיינו, בונוס סוציאלי.
שוקי בן ענת: כאשר נכנס לתגמול הנוסף הצבא החליט להוריד חלק מהתגמול המיוחד.
שוקי בן ענת: אין באף מקום התחייבות לכמות הכסף שניתן בתגמול המיוחד.
שוקי בן ענת: היו נורמות שהתפתחו במשך השנים וזה הגיע במקסימום ל-97 מיליון.
מירי רגב: הדיון הזה הוא לא אם הצבא מוסיף על ה-37 מיליון או לא.
מירי רגב: אנחנו נדבר קודם כל על המס שאנשי המילואים צריכים לשלם עבור התגמול המיוחד, כי אחרת, אם נתפזר, לא נצא מכאן עם מסקנה.
מירי רגב: הצבא עושה את שלו ושקודם כל לא יגעו ב-37 מיליון שהמדינה מעבירה.
שוקי בן ענת: אני לא מדבר על מספרים אלא אני מדבר על עקרונות.
שוקי בן ענת: הייתה החלטה בצבא, ברגע שנכנס התגמול הנוסף, לקצץ את המיוחד ולהעביר אותו למקורות של אנשי מילואים ולא לקחת אותו לסעיף תקציבי אחר.
שוקי בן ענת: אני, שאני יושב בתוך הצבא, ערערתי על זה וסגן הרמטכ"ל החליט מה שהחליט.
שוקי בן ענת: מהרגע הזה אני אומר לכם שאני כאיש צבא מצדיע.
שוקי בן ענת: מה עושים עם התקציב, לא כל כך משנה לאן הולכים הסכומים אלא העיקר שהם הולכים לרווחת אנשי המילואים.
שוקי בן ענת: על זה מקפידים.
שוקי בן ענת: על זה אני יכול לומר כמי שאולי לא מחליט, כי אני קצין מטה, אבל כן יש לי דעה ואני יודע לאן הולך הכסף ואני יושב על מנת לראות שלא ילך למקומות הלא נכונים, ואכן הוא הולך לרווחת אנשי המילואים, ליחידות מילואים וזה לא משנה אם הוא הולך למועדון כזה או אחר.
שוקי בן ענת: אני רוצה לבשר שאתמול בישיבת שרים לנושא המילואים התקבלה הסכמה להכפיל את תקציב הביטוח הלאומי, ה-0.25, שמוצא לטובת רווחת יחידות מילואים.
שוקי בן ענת: הרווחה הזאת היום נחוצה יותר עקב משמעויות חוק המילואים כי יחידות מילואים נפגשות פחות והיא ניתנת למפקדים.
שוקי בן ענת: לחינוך.
שוקי בן ענת: צה"ל במתווה התלת שנתי מממן לכל גדוד יומיים בשנה בתל"ת פעילות חינוכית שהמג"ד מחליט מה הוא רוצה וצה"ל נותן לו את הפלטפורמות לכך.
שוקי בן ענת: לשם הולך הכסף.
שוקי בן ענת: אם רוצים לקבל פירוט, צריך לקרוא לאכ"א ולהבין את העקרונות.
שוקי בן ענת: אני יכול לדבר בצורה מאוד ברורה ולומר הכסף הולך לרווחת אנשי המילואים והוא לא מתבזבז למקומות אחרים.
אבי סייג: לגבי הנושא של מס הכנסה.
אבי סייג: אנחנו טוענים שהכסף שניתן על ידי הממשלה, ה-37 מיליון שקלים בשנת 1997-1998, נועד לכיסם של חיילי המילואים ישירות.
אבי סייג: הכסף הזה – ויושבים כאן אנשי מילואים – התקבל אצלכם במאי כאשר הצבא יודע כמה ימי מילואים נעשו עד אז לגבי השנה הקודמת ומזרים לחשבון הבנק שלכם את הכסף הה.
מירי רגב: אבי, תן גם סכום מסוים שמקבלים על התגמול המיוחד, כדי שאנשים כאן יבינו על מה אנחנו מדברים.
אבי סייג: התגמול המיוחד.
אבי סייג: הצבא מינואר עד מאי, בהתאם לכמות ימי המילואים, קובע מפתח.
אבי סייג: כל שנה זה משתנה וזה בסדר, זה בחזקת הצבא.
אבי סייג: השנה הם עשו את זה נדמה לי מהיום העשירי עד היום נגיד ה-15, אז אתה מקבל מאה שקלים.
אבי סייג: אחרי כן אתה מקבל 150 שקלים ואחרי כן צפונה.
אבי סייג: כך אנחנו מקבלים.
אבי סייג: אני לא נכנס לנוסחה המדויקת.
אבי סייג: כך אנחנו מקבלים את זה.
אבי סייג: בשנת 1997-1998 כך קיבלנו את זה.
אבי סייג: במלחמת חומת מגן קיבלנו 180 מיליון שקלים.
אבי סייג: 180 מיליון שקלים הצבא הוסיף לתקציב כי גויסו הרבה והצבא הוסיף 180 מיליון שקלים.
אבי סייג: אחרי כן עם השנים הסכום ירד ל-130 מיליון שקלים, ל-80 מיליון שקלים, ל-70 מיליון שקלים, ל-60 מיליון שקלים וזה התקבע פחות או יותר על 60 מיליון שקלים.
אבי סייג: יש התחייבות של הצבא שלא לפגוע ב-60 מיליון השקלים.
אבי סייג: שנה אחרי כן, זה ירד אוטומטית ל-37 מיליון שקלים ושנה אחרי כן לקחו מהכסף הזה שהגיע ישירות לכיסכם, לכיסי אנשי המילואים, והעבירו אותו למועדון ההטבות.
אבי סייג: לא שהמועדון הוא פסול, להפך, הוא מועדון טוב מאוד, אבל אין קשר בין הדברים.
אבי סייג: זה כסף שיצא מכיסכם, אתם תחליטו, החיילים יחליטו אם הם קונים אתו פופקורן או הולכים לסרט או להצגה.
אבי סייג: אי אפשר לבנות בזה מועדון.
אבי סייג: תקציב המועדון הוא עשרים מיליון שקלים לשנה ומתוך זה 14 מיליון שקלים יוצא מכיסנו, מכיסי המילואים, וגם מכיסי.
אבי סייג: הנושא של מס הכנסה.
אבי סייג: בכל ישיבה שאנחנו עושים, דבר ראשון מורידים לנו 25 אחוזים.
אבי סייג: אני מזכיר כאן שזה לא מחליף שכר.
אבי סייג: הדבר הזה הוא לא מחליף שכר.
אבי סייג: לא צריך להיות עליו מיסוי.
אבי סייג: יושבים כאן פקידי האוצר, נערי האוצר, וכל פעם שאנחנו מגיעים למשהו, חותכים לנו.
אבי סייג: אז חתכו לנו 25 אחוזים ניכוי במקור.
יצחק וקנין: אל תגיד נערי האוצר.
אבי סייג: אני אומר את זה לחיוב.
אבי סייג: כשזה נוגע לנו, אני חושב שהם זינבו לנו בסוף.
אבי סייג: אני מבקש שיחזירו את ה-25 אחוזים האלה.
אבי סייג: מעבר לזה, יש לנו עוד הרבה דברים ואומר אותם טלגרפית לפחות.
מירי רגב: אחר כך.
מירי רגב: אנחנו נמצה את הנושא הזה.
מירי רגב: אם נדבר טלגרפית, טלגרפית יטפלו בבעיות שלנו.
מירי רגב: בוא נמצה את העניין הזה.
מירי רגב: נמצאים כאן נציגים לעניין הזה ואחר כך נדבר על הנושאים הנוספים שצריך לדון בהם כי אחרת לא נצא מכאן עם שום דבר מעשי וקונקרטי.
מירי רגב: רשות המסים.
מירי רגב: ליאת, אני מבקשת התייחסותך לנושא הזה.
ליאת גרבר: כפי שבאמת הוסבר כאן, יש שני סוגים של תגמולים.
ליאת גרבר: יש תגמול אחד שמשולם ישירות על ידי הצבא ותגמול נוסף תלוי במספר הימים.
ליאת גרבר: בשנת 2010 זה שמשולם על ידי הצבא היה לאחר 32 ימים ויש תגמול נוסף שמשולם ישירות על ידינו שבשנת 2010 היה לאחר 16 ימי מילואים.
ליאת גרבר: אני אדגיש ששני סוגי התגמולים האלה נקבעו בחוק המילואים והם לא בפקודת מס הכנסה.
ליאת גרבר: יתרה מכך, נקבע שלא מדובר בהכנסה לעניין פקודת מס הכנסה.
מירי רגב: אומר כאן קצין מילואים ראשי שהתגמול המיוחד לא קשור בכלל לחוק המילואים אלא הוא קשור בהחלטת הממשלה שניתנה בשנת 1997 לגבי תגמול מיוחד לאנשי המילואים.
ליאת גרבר: לא, הוא מופיע גם בחוק המילואים.
ליאת גרבר: שניהם מופיעים.
שוקי בן ענת: לא, רק התגמול הנוסף.
מירי רגב: התגמול הנוסף מופיע בחוק המילואים.
מירי רגב: התגמול המיוחד התקבל בהחלטת הממשלה.
מירי רגב: האוצר מעביר 37 מיליון שקלים לצה"ל למימוש התגמול המיוחד, כאשר המפתח לחלוקת הסכום הזה הוא על פי המפתח שהצבא קובע אבל אתם ללא קשר למה שקובע הצבא, גובים 25 אחוזים מס על התגמול הזה.
ליאת גרבר: אם יש לנו כאן את חוק המילואים, נוכל לראות.
ליאת גרבר: האם אתם מדברים על התגמול שהתשלום בגינו לא יעלה על שתי נקודות זיכוי?
ליאת גרבר: על זה אתה מדבר?
מירי רגב: אנחנו מדברים על התגמול המיוחד.
ליאת גרבר: בחוק המילואים יש שני סוגים.
ליאת גרבר: שוב, אחד שמשולם על ידי הצבא ואחד שמשולם על ידינו.
שוקי בן ענת: החוק מציין שהוא קיים אבל החוק לא מחיל אותו.
שוקי בן ענת: החוק מחדש את התגמול הנוסף והוא מחיל אותו.
ליאת גרבר: נכון, מחדש את התגמול שהיה קודם בחוק שירות מילואים.
שוקי בן ענת: לא.
שוקי בן ענת: התגמול הנוסף הוא תגמול חדש והוא לא היה עד 2008.
ליאת גרבר: יש את התגמול שעבר מחוק שירות הביטחון, האחד שהוא מיוחד והשני הוא הנוסף.
שוקי בן ענת: התגמול המיוחד לא קיים בתוקף חוק המילואים אלא הוא קיים בתוקף החלטות אחרות והוא מתקציב הצבא.
שוקי בן ענת: חוק המילואים חידש דבר נוסף, את התגמול הנוסף שהוא מקופת המדינה ועליו מוחל מס.
שוקי בן ענת: צה"ל מקבל אותו, 225 מיליון במקום 300 מיליון שקלים.
ליאת גרבר: אני מסכימה שמוחל מס אבל המס לא מוחל מכוח פקודת מס הכנסה אלא ככל הידוע לי זה מכוח חוק המילואים.
ליאת גרבר: בכל אופן, השאלה אם אנחנו מדברים כאן על למה זה לא פטור או למה גובים 25 אחוזים.
מירי רגב: אני חושבת שזה צריך להיות פטור כי זאת לא הכנסה אלא זה פיצוי לאיש מילואים שעוזב את הבית שלו, עוזב את הילדים שלו, עוזב את מקום העבודה שלו, עוזב את הסביבה הטבעית שלו והולך לשרת את המדינה.
מירי רגב: החליטה המדינה שהיא רוצה לתגמל את אותו איש מילואים.
מירי רגב: היא גם מתגמלת אותו מצד אחד ומצד שני היא גם לוקחת לו.
מירי רגב: אם היא החליטה שהיא מתגמלת אותו, בכמה מדובר?
מירי רגב: אנחנו מדברים על 25 אחוזים מס שאת לוקחת על משכורת של 15 אלף שקלים.
מירי רגב: אנחנו מדברים על 150, 200, 300 שקלים שמזה עוד מורידים לו 25 אחוזים מס.
מירי רגב: זה לא הגיוני.
מירי רגב: אם נותנים לו את זה כפיצוי, הוא צריך לקבל את הפיצוי באופן שלם ומלא.
ליאת גרבר: כמו שאמרתי, זה מה שנקבע בחוק המילואים וזה קיים משנת 1997 לעניין התגמול הנוסף או המיוחד.
אבי סייג: המיוחד.
ליאת גרבר: האם לתת פטור, אני חושבת שזאת שאלה תקציבית.
ליאת גרבר: אפשר לשאול אולי למה נשים שיולדות משלמות מס על דמי הלידה.
אבי סייג: לכן עשינו חוק מילואים, כדי שלא ישאלו שאלות.
ליאת גרבר: מסתכלים על ההיבט הערכי.
ליאת גרבר: אני אציין רק שגם לי יש בעל שעושה מילואים במשך שישים ימים ולפעמים גם שמונים ימים בשנה, כך שמההיבט הערכי אני מאוד מבינה ומזדהה.
מירי רגב: זה לא משנה מאיזה תוקף חוק זה.
מירי רגב: את חושבת חוק המילואים ואני חושבת שזה מתוקף החלטת הממשלה.
מירי רגב: זאת לא הכנסה.
מירי רגב: השאלה היא אם רשות המסים, ההמלצה שלה לעניין הזה – חברי אדרי ואני נראה אחר כך איך אנחנו מתניעים את המהלך, אם בתיקון חקיקה כמו שחברי אדרי הציע זאת או בדרך אחרת – השאלה מה תהיה עמדת רשות המסים כשהיא יודעת שזאת לא הכנסה נוספת אלא פיצוי בעניין של ה-25 אחוזים.
ליאת גרבר: שוב, אם זה פיצוי, באמת למה מקבילים את זה, וזאת שאלה שצריך באמת לבחון אותה.
ליאת גרבר: יש כאן מן הסתם גם שיקולים תקציביים.
ליאת גרבר: נמצאת כאן גם נציגת אגף התקציבים שתוכל להתייחס לנושא.
ליאת גרבר: בכל אופן, שיעור המס שנקבע הוא יחסית שיעור מס נמוך בטח בהשוואה למס השולי.
ליאת גרבר: זה עניין של מיצוע של שיעור המס.
ליאת גרבר: יש אנשים שנהנים מזה כי הם היו משלמים סכומים הרבה יותר גבוהים לו זה היה כפוף לשיעורי המס הרגילים.
ליאת גרבר: נעשה כאן איזשהו חישוב, איזשהו שיקול לגבי איזה סכום לתת, אחרי כמה ימים ומהו שיעור המס.
ליאת גרבר: כל הדבר הזה נלקח בחשבון.
מירי רגב: סטודנטים משלמים יותר משהם צריכים.
מירי רגב: אנשי מילואים שיש להם משכורת מינימום משלמים יותר מס ממה שהם צריכים.
מירי רגב: עיקר נטל המילואים הוא על אותם אנשים בני שלושים.
מירי רגב: אנחנו הרי הצערנו את מערך המילואים.
מירי רגב: מדובר באנשים בני שלושים שהעול הכלכלי על כתפיהם והם אלה שעכשיו צריכים לשלם מס הכנסה בסך של 25 אחוזים על התגמול המיוחד שמגיע להם.
יעקב אדרי: מה הסכום הכללי?
אבי סייג: 37 מיליון שקלים ולקחו 14 מיליון מתוך הסכום הזה.
יעקב אדרי: אתם מבינים מה שאתם עושים?
ליאת גרבר: זה לא אנחנו עושים.
יעקב אדרי: זה לא עניין אישי.
יעקב אדרי: המדינה רצתה כאן לומר למילואימניק תודה ואמרה לו שהיא מעניקה לו כסף אבל באותה נשימה, ביד שמאל או יד ימין, איך שאת רוצה, היא באה ואומרת שאותה לא מעניין וזאת הטבה מיוחדת.
יעקב אדרי: כאשר מדובר על הסכום הזה שמתחלק לכל אנשי המילואים, לדעתי זה כסף קטן.
יעקב אדרי: זאת פשוט בושה, בושה למדינה.
יעקב אדרי: שוב, זה לא עניין אישי.
ליאת גרבר: ברור.
יעקב אדרי: זאת פשוט בושה.
יעקב אדרי: אני מתחלחל ממה שאני שומע.
יעקב אדרי: כשאני שומע את המספר 37 מיליון שקלים, גם את זה רוצים כי הוא מתחלק בין כולם.
יעקב אדרי: נציגת רשות המסים, אני מבין אותה, היא עושה מה שאמרו לה והיא מבצעת את החוק.
מירי רגב: אנחנו מכירים טוב את יושב ראש רשות המסים, ואולי הם יובילו מהלך חברתי.
יעקב אדרי: אין סיכוי.
יעקב אדרי: אל תחכי לזה.
יעקב אדרי: זה לא בא מהם אלא זה פשוט ככה.
יעקב אדרי: אני מציע לעשות תיקון חקיקה, נחתים את כל חברי הכנסת וניגש לעניין הזה.
אבי סייג: אני רוצה להוסיף מילה אחת, גם לך ליאת.
אבי סייג: מדובר גם באלה שמשתכרים ברמות שכר במדרגות מס נמוכות ואני אוסיף לכם ואומר שגם העשירים נדפקים יותר, כי בהכפלת תקרת הביטוח הלאומי מחמש משכורות לעשר משכורות, כאשר אנחנו יוצאים למילואים – ומי מכם משתכר מעל 37 אלף שקלים ומשלם ביטוח לאומי על 37 אלף שקלים, כשתחזרו למקום העבודה לא תקבלו משכורת של יותר מ-37 אלף שקלים.
אבי סייג: גם אם אתם מרוויחים שמונים אלף שקלים, לא תקבלו.
אבי סייג: אם המעסיק נתן לכם, המעסיק נדפק והמעסיקים לא מתנדבים לשלם יותר.
אבי סייג: גם בקצה העליון נדפקים, גם בקצה התחתון נדפקים.
אבי סייג: הגשנו בג"ץ וזה לא עזר לנו ואנחנו ננסה דרך אחרת.
מירי רגב: אבי, אמר כאן אדרי דבר נכון.
מירי רגב: ברגע שרשות המסים אומרת שזה לא נובע מתוך תוקף של אחד מתקנות המיסוי, לכן אנחנו חברי כנסת ואנחנו מחוקקים.
מירי רגב: נראה לי שיושב ראש רשות המסים לא יתנגד לזה כתהליך חברתי וכהוקרת אנשי המילואים.
מירי רגב: אגף התקציבים בוודאי יהיה לו מה להגיד על העניין הזה ותכף נשמח לשמוע את הנציג שנמצא כאן.
מירי רגב: אתם תציעו לנו תיקון לחקיקה ואנחנו נגיש את זה כמה שיותר מהר.
מירי רגב: נחתים את כל חברי ועדת הכספים.
יעקב אדרי: היוזמים מירי רגב ויעקב אדרי.
יעקב אדרי: אנחנו נחתים את כולם.
מירי רגב: נחתים את כולם ונרוץ עם זה קדימה.
מירי רגב: אתם רואים את ההבדל בין הוועדה הזאת לוועדות האחרות?
מירי רגב: זאת ועדה שעושה תכל'ס, ועדת הכספים.
אבי סייג: כשאת היושבת ראש.
מירי רגב: לא, כשאדרי כאן.
מירי רגב: אל תתבלבל.
יעקב אדרי: לא מירי ולא אני.
יעקב אדרי: הנושא הוא חשוב ורשות המסים, ברור לי שפשוט בכלים הנוכחיים אין לה ברירה אלא לעשות מה שהיא עושה.
יעקב אדרי: אנחנו נתקן את החוק.
מירי רגב: מנהל הוועדה, חשבנו להעלות כאן נושא נוסף ומפאת לוחות הזמנים בוא נחליט מה אנחנו עושים.
מירי רגב: אחד הנושאים הבעייתיים אלה אותם עצמאים שעושים מילואים.
מירי רגב: אנשים שיש להם עסקים קטנים ועסקים בינוניים, כאשר אותו אדם יוצא למילואים, העסק שלו נגמר לחלוטין כי הפקידה שם צריכה לסגור את המשרד, הנהג, הרכב וכולי.
מירי רגב: בעצם העסק כולו נסגר וכתוצאה מזה הרבה מאוד אנשי מילואים שהם עצמאיים, פשוט העסקים שלהם נופלים והם לא מסוגלים לחזור ולהמשיך להקים אותם.
מירי רגב: חשבנו שנכון היום להעלות את הנושא, ואמרתי לך את זה גם בטלפון.
מירי רגב: השאלה היא איך אנחנו מפצים את אותם עצמאים שמנהלים עסקים קטנים ובינוניים.
מירי רגב: ביקשתי שמי שיהיה כאן היום בענין הזה זה נציג משרד התעשייה, רן קיוויתי.
קריאה: הוא יושב ראש העסקים הקטנים.
קריאה: הוא איש מילואים.
מירי רגב: אבי, אתה תציג את העניין של העסקים הקטנים.
מירי רגב: אנחנו לא נמצה את הדיון הזה אבל חשוב לי שגם אדרי ישמע את העניין הזה וגם מנהל הוועדה, טמיר, שאני חייבת לציין את ההירתמות שלו לכל נושא המילואים, ותודה לך טמיר.
מירי רגב: אנחנו נמשיך לדון בנושא.
מירי רגב: אני רוצה שאבי יאמר כמה מלים, הקמל"ר יאמר כמה מלים, ואני רוצה התייחסות של משרד התעשייה.
מירי רגב: מכאן, אחרי שנראה פחות או יותר איפה הנושא עומד, נחליט איך אנחנו מקדמים את הנושא הזה.
אבי סייג: ראשית, לגבי איש המילואים העצמאי.
אבי סייג: מדובר כאן לא רק בזה שהעסק מפסיק לעבוד כי הוא איננו ולרוב במקרה של העצמאים, העסק תלוי רק בהם.
אבי סייג: אם הוא רופא שיניים או מסגר או , העסק תלוי בו.
אבי סייג: אנחנו מדברים על עסקים קטנים ואנחנו חייבים להגדיר עד כמה הוא קטן או עד כמה הוא עצמאי קטן.
אבי סייג: מדובר על כך שהפיצוי בגין שירות המילואים – ויתקנו אותי אנשי המס – הוא מקבל אותו אחרי שהוא יצא למילואים בהתאם לרווחים שלו שנה קודם.
אבי סייג: לפי הרווחים שלו שנה קודם הוא לא יודע לפתוח את העסק שלו.
אבי סייג: אנחנו דרשנו שהפיצוי ייעשה באיזושהי נוסחה משוקללת של סך כל ההכנסות בשנתיים האחרונות, להתחשב ברווחים, להתחשב בעלויות הקבועות של העסק שלו כדי שיהיה לו ממה לשלם את העסק.
אבי סייג: זה הדבר העיקרי ומכאן נובעת הבעיה הקשה של עצמאים במילואים.
אבי סייג: הוקמה תת ועדה לעסקים קטנים של ועדת הכספים בראשות חבר הכנסת מילר אבל לפני חמישה חודשים חבר הכנסת מילר עזב את הוועדה ולקח כמה חודשים למנות את ליה שמטוב.
אבי סייג: התבקשנו להמשיך ולדון.
אבי סייג: דנו 16 גופים, כולל התעשיינים, כולל קמל"ר, כולל משרד הביטחון, לה"ב ארגון העצמאים והקמנו צוות חשיבה, כולל הביטוח הלאומי שנתן הרבה רעיונות - וכולל האוצר – איך לתגמל אותם.
אבי סייג: עשינו הרבה אבל נעצרנו בקטע של החלפת תת הוועדה.
אבי סייג: אנחנו מחכים לחידוש פעולת תת הוועדה ואנחנו מבקשים גם ממך לקרוא לתת הוועדה להתחיל לפעול.
טמיר כהן: היום היא מתחילה לפעול.
אבי סייג: יופי.
אבי סייג: אני רק רוצה לציין דבר אחד והוא שבדוח מבקר המדינה שהגיע אלינו אתמול, הסעיף הזה במשרד התעשייה מוזכר כאילו צריך לטפל בעצמאים במילואים.
אבי סייג: זה מופיע שם כסעיף.
אבי סייג: גם הם קיבלו מאתנו חומרים.
מירי רגב: מה שאתה אומר זה שהנושא הזה נמצא בטיפול בוועדת משנה של ועדת הכספים.
אבי סייג: אני מבקש שתמשיך פעולת הוועדה.
מירי רגב: כרגע מה שאתם צריכים לעשות זה להגיע לנוסחה שלא תביא רק את עניין הרווח אל שתביא לעניין את הנושא של המחזור של אותו עסק.
אבי סייג: הוצאות קבועות.
מירי רגב: כדי שאם בעצם הוא יוצא למילואים, יוכל יהיה להחזיק את העסק.
אבי סייג: אנחנו לא ממציאים שום דבר.
אבי סייג: במלחמת לבנון – אני גם בעל עסק גדול – ובעופרת יצוקה, בעלי העסקים קבלו פיצוי בהתאם למחזור שלהם לפי נוסחה.
אבי סייג: זאת אומרת, לא המצאנו את הגלגל.
אבי סייג: אנחנו מבקשים אותו הדבר לגבי העצמאים.
אבי סייג: אפשר למצוא את הנוסחה.
אבי סייג: נריב קצת אבל בסוף נגיע אליה.
מירי רגב: קמל"ר, בבקשה.
שוקי בן ענת: ראשית, הבעיה היא בעיה ראויה לטיפול ברמה של המדינה.
שוקי בן ענת: הבעיה מתחלקת לשניים.
שוקי בן ענת: אלה לא רק אנשי המילואים שהם בעצמם המעסיקים אלא אלה גם עסקים שמעסיקים אנשי מילואים.
שוקי בן ענת: מושיק, אחד המג"דים, הוא בחור שפוטר בצורה גסה על ידי קיבוץ בארץ ישראל למרות שהיה מנכ"ל מוצלח ואחר כך, בסיוע שלנו, מצא תעסוקה בחברה שהיא חברה עם היבט סוציאלי רציני מאוד והם מרשים לי לפרסם את זה, בהולמס פלס.
שוקי בן ענת: אחר כך הוא החליט בצו המצפון שלו שהוא לא יכול לעשות שם מילואים ואני באתי למנכ"לית שלהם, לורן, אישה מקסימה, עם היבט חברתי רציני מאוד, איקס אחוז מהמחזור שלה הולך לתמיכה חברתית באוכלוסיות החלשות, והיא אמרה לי שיש לה עסק לנהל והיא לא יכולה שהוא יעלם לה לעשרים ימים.
שוקי בן ענת: היא אמרה לי בצורה פשוטה.
שוקי בן ענת: אמרתי לה שאם היא אומרת את זה, מה הפתרון?
שוקי בן ענת: היא אמרה שהמדינה תדאג לו.
שוקי בן ענת: המדינה תדאג לו, ואת זה אני שומע יותר ויותר.
שוקי בן ענת: זה גם בתמיכה באותו איש עסקים.
שוקי בן ענת: אני ממשיך הלאה, באותו עסק.
שוקי בן ענת: אי אפשר לחשב – וזה עלה באותה תת ועדה - פיצוי, גם לא שיפוי לעסק וזה ברור לחלוטין.
שוקי בן ענת: לכן אני חושב - ואני כאן אעלה בקיצור מודלים שקורים במקומות אחרים – שהמדינה קודם כל יכולה לתת מהתשומות שלה הלגיטימיות, שזה יכול להיות קודם כל בזכות לזכייה במכרזים או מתן עדיפות מסוימת, מתן הקלות במיסוי או במס מוניציפאלי בהתאם למשת"פ שלו שמושקע במילואים.
שוקי בן ענת: שוב אני אומר, לא רק לעצמאי שיוצא למילואים, שזה בוודאי ברור, אלא גם לגוף שמעסיק את אנשי המילואים.
שוקי בן ענת: המעסיקים הקטנים, יקי ודמני מחולל תהליך נהדר שגם ידרבן את המדינה, כי בסוף הציבור ישאל מי דואג להם יותר, המגזר הפרטי או המדינה.
שוקי בן ענת: בסופו של דבר לאנשי העסקים הקטנים שהם לא יכולים, להם צריך לעזור ואתה רואה את זה בכלכלה, בתעסוקה והעסקת אנשי המילואים שזה האתגר העיקרי של איש המילואים והוא מוטל לפתחו, כי כמו כל אזרח נורמטיבי זאת המחויבות הראשונה שלו.
שוקי בן ענת: בדברים האלה צריך לגעת.
שוקי בן ענת: אני רוצה בשתי דקות להראות לכם מה עושים בצבאות אחרים במדינות אחרות.
שוקי בן ענת: כשאני אומר מדינות אחרות, זאת מחויבות של המדינה.
שוקי בן ענת: המדינה האמריקאית לקחה את זה על עצמה כמחויבות.
שוקי בן ענת: אגב, שאל אותי הקמל"ר האמריקאי שהיה כאן
שוקי בן ענת: בסיור מה זה לב"י והאם אנחנו כל הזמן מתרימים יהודים טובים מארצות הברית, ולמה המדינה לא נותנת את הדברים האלה.
שוקי בן ענת: זאת אנקדוטה, אבל זה מעיד על תפיסה.
שוקי בן ענת: שם מקיימים מנגנונים כדי לתמוך במעסיקים האלה.