GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טל זוהר: יש לו יכולת אכיפה גבוהה יותר וגם הוא לא הצליח למנוע את האכיפה.
טל זוהר: יותר מזה, לא מזמן מבקר המדינה הוציא דוח ואמר שמדינת ישראל בימים אלו אין לה יכולת לאכוף מניעה של שירותים מבחוץ לישראל.
אנסטסיה מיכאלי: דוח מבקר המדינה של השנה הזאת?
טל זוהר: לפני כחודש.
דניאל אילון: אני מציעה שחברי הוועדה יקבלו את הדוח.
טל זוהר: לכן יש שני דברים שאנחנו רוצים.
טל זוהר: האחד, אנחנו נרצה לדאוג שהרגולציה תהיה מאוזנת יחסית לסטנדרטים הבין לאומיים.
טל זוהר: שנית, אנחנו רוצים לחזק את הרשות ולתת לה את הכלים, את הסמכות ואת החובה לאכוף את ההגנה על החברות האלה.
טל זוהר: אם המדינה רוצה להגן על הלקוחות שלה, היא צריכה להגן על החברות שלה.
טל זוהר: אם היא לא תגן על החברות והיא לא תדאג שמי שאין לו פיקוח ורגולציה בישראל לא יוכל לפרסם בישראל, לא תהיה רגולציה.
טל זוהר: מי שיישאר, יהיו אלה החברות הלא מפוקחות שבאות מחוץ לארץ והחברות הטובות, אלה שאתם רוצים לשמר, יצאו החוצה כי לא יהיו להם לקוחות.
דניאל אילון: רק על מנת לסבר את האוזן, התחרות מהזרות לא תהיה פתוחה מפני שהן לא יוכלו לפנות ללקוחות ישראליים בלי לקבל רישיון.
דניאל אילון: אנחנו לא מכבידים על התעשייה הישראלית ומשאירים פתח לתעשייה הזרה.
דניאל אילון: אנחנו מחילים את זה על כל מי שנכנס לטריטוריה.
דניאל אילון: כל מי שיעשה טרגטינג לציבור ישראלי, הרגולציה תחול עליו.
טל זוהר: השאלה איך תעשי את זה וזה לא כתוב בתקנות.
ציון פיניאן: ההערה של דניאל במקומה כי אי אפשר להכביד פה ולשחרר שם.
ציון פיניאן: ודאי שזה לא יהיה.
שוקי אברמוביץ: אני נשיא חברת AVA, חברה בין לאומית.
שוקי אברמוביץ: אנחנו פועלים ב-150 מדינות בעולם ואנחנו תחת רגולציה של אירופה, יפן, אוסטרליה ממש בימים אלה ובקרוב בישראל, אנחנו מקווים.
שוקי אברמוביץ: אנחנו קודם כל מברכים.
שוקי אברמוביץ: אנחנו חושבים שהחקיקה והתקנות הן מאוד חשובות וזה בהחלט יעשה סדר ובסופו של דבר זה ישרת את האינטרסים של הלקוח והצרכן הישראלי.
שוקי אברמוביץ: אני חושב שהתחום הזה הוא בחיתוליו והוא עשה מהפכה מאוד גדולה וימשיך לעשות מהפכה גדולה.
שוקי אברמוביץ: החכמה הגדולה עכשיו היא באמת ליצור תקנות שמאפשרות מצד אחד לשמור על האיזון הנכון והגנה על הלקוח לבין יצירה של שוק הגיוני, רציני ועם הכללים שמקובלים באירופה.
שוקי אברמוביץ: היה לי את הכבוד להיפגש ולשבת עם אנשי הרשות לניירות ערך במספר רב של מפגשים בנושא הזה.
שוקי אברמוביץ: אני מאוד מעריך את המקצועיות והן את היצירתיות.
שוקי אברמוביץ: אני עובד עם כל הרגולטורים בעולם ואין לי ספק שכאן יש רמה מאוד גבוהה.
שוקי אברמוביץ: יכול להיות – וכאן אני רוצה להזהיר – שלפעמים האויב של הטוב הוא בטוב יותר.
שוקי אברמוביץ: לפעמים מנסים להגיע למודל המושלם ביום הראשון וכתוצאה מכך דברים מתעכבים או עלולים להגיע למודלים מורכבים מדי.
שוקי אברמוביץ: לכן עצתי היא שעדיף לקבל תקנות ברורות ופשוטות כמקובל בעולם ועם הזמן לעשות את התיקונים ואת השינויים.
שוקי אברמוביץ: אני חושב שבסופו של דבר התקנות יכולות להיות תקנות טובות.
שוקי אברמוביץ: יש לי מספר הערות שהייתי רוצה להציף אותן כאן.
שוקי אברמוביץ: ראשית, הנושא של תנאי היציבות, שזה למעשה מה שמעכב כרגע את החקיקה.
שוקי אברמוביץ: אני חושב שמטרת תנאי היצירות צריכה להיות מצד אחד לדאוג ליציבות של הגופים ומצד שני לא להבריח מכאן חברות.
שוקי אברמוביץ: זאת אומרת, אתם לא יכולים לשים לכם למטרה מה יהיה היקף או מספר הגופים שפעילים בשוק בעקבות התקנות, אבל לא יכול להיות מצב שדרישות ההון העצמי לדוגמה בישראל יהיו יותר גבוהות מאשר דרישות ההון העצמי שיש נגיד לחברה על כל הפעילות שלה באירופה.
שוקי אברמוביץ: או אם אני משווה למשל את אוסטרליה שהיא מדינה שגדולה מישראל פי שתיים או פי שלוש, לפחות בהיקף האוכלוסייה ובשטח בטח הרבה יותר, לא יכול להיות מצב שבישראל יהיו כללי יציבות הרבה יותר מחמירים מאשר באוסטרליה.
שוקי אברמוביץ: מצד שני, צריך להיות מינימום.
שוקי אברמוביץ: לא יכול להיות שתהיה כאן חברה שאין לה מינימום של הון עצמי שיכול לשרת את החוזק שלה אל מול הלקוחות.
שוקי אברמוביץ: לא יכול להיות מצב שהכסף של הלקוחות יופקד בחשבונות הבנק של החברה.
שוקי אברמוביץ: אסור.
שוקי אברמוביץ: צריכה להיות הפרדה ושמירה על הלקוחות.
שוקי אברמוביץ: לכן אני קורא לרשות לבוא למודלים פשוטים יחסית.
שוקי אברמוביץ: קטונתי, אבל אם הייתי יושב בצד השני יכול להיות שהייתי נוקב במספר, בסכום של מספר מיליוני שקלים ואומר שזה ההון העצמי המינימלי.
שוקי אברמוביץ: אחר כך נקבל את כל הפרטים מהלקוחות, מהחברות, נקבל את כל המידע ואז נבוא ונשנה.
שוקי אברמוביץ: אם נחשוב שהמודל צריך להשתנות, נבוא ונשנה את המודל.
שוקי אברמוביץ: זאת עצתי הענווה והצנועה לכם.
שוקי אברמוביץ: נושא שני הוא נושא המינוף שמאפשר ללקוחות.
שוקי אברמוביץ: צריך לזכור שכאן מדובר בשירות ללקוח.
שוקי אברמוביץ: השיטה בה הלכה הרשות היא שיטה יצירתית ומעידה על השכל הרב שיש לרגולטור הישראלי, ואני אומר את זה באמת וחבלי ציניות אלא בכל הכבוד הראוי.
שוקי אברמוביץ: בעולם כולו הם עשו את הדברים יותר פשוטים.
שוקי אברמוביץ: אני מקווה שזאת שיטה שלא תבלבל את הלקוחות ולכן צריכות להיות קבוצות מאוד ברורות.
שוקי אברמוביץ: היה והולכים על קבוצות כפי שהחלטתם, זה צריך להיות מאוד מאוד מאוד ברור.
שוקי אברמוביץ: זאת אומרת, לצורך העניין, סחורות, כי זה שוק לא רק של מטבעות ולפחות אצלנו בחברה המטבעות זה המוצר העיקרי אבל קרוב יש עוד.
דניאל אילון: אולי על מנת שחברי הכנסת יבינו על מה מדבר, לגבי דרישות המינוף, כאשר מדברים על מינוף, זה היחס בין היקף העסקאות שאפשר לבצע לבין הבטוחה שהלקוח מפקיד, כאשר אתם צריכים להבין שהבטוחה זה סך הכסף שהוא יכול להפסיד בכלל.
דניאל אילון: הוא לא יכול להפסיד למעלה מזה.
דניאל אילון: יחד עם זאת, ככל שבאופן שברור ההיקף של העסקאות גדול בשיעורים גדולים מהבטוחה, היכולת להפסיד את הכסף ובהסתברות גבוהה יותר עולה.
דניאל אילון: משכך יצרנו בעצם שלושה מקבצים.
דניאל אילון: ככל שמדובר במכשיר מסוכן יותר, דרישת המינוף מוגבלת יותר.
יוסי הרצוג: זה לא נכון מה שאת אומרת.
יוסי הרצוג: מקצועית זה לא נכון.
דניאל אילון: תן לי להשלים את הדברים.
דניאל אילון: אנחנו לא מגיעים לדיון בתקנות גופן, אבל כיוון שאתה מדבר על משהו שאולי החברים לא יודעים, אני משלימה.
דניאל אילון: יצרנו שלושה מקבצים לפי רמת הסיכון.
דניאל אילון: המקבץ המסוכן ביותר שייך למינוף של אחד לחמש, לאחר מכן יש אחד לעשר ויש אחד ל-25 וקבענו גם כהוראת שעה שניתן במשך שנתיים לעשות מגבלת מינוף פשרנית יותר של אחד לחמישים ועוד עשינו גם כל מיני דקדוקים של יכולת לרשות להתערב גם בהיבט המינופי.
דניאל אילון: על זה מדבר שוקי, על המגבלה הזאת.
שוקי אברמוביץ: כאן אני רוצה להזכיר את הנושא של התחרותיות.
שוקי אברמוביץ: בגלל שאנחנו בעולם של אינטרנט, אם ניקח לדוגמה מוצר ספציפי שהוא דולר-יורו, שזה המוצר הכי פופולארי או אחד הפופולאריים ביותר בעולם, באירופה אין שום מגבלה של מינוף לגביו, בארצות הברית זה אחד לחמישים וביתר המדינות בעולם בהן יש רגולציה זה גם סדרי גודל של בין אחד לחמישים לבין אין מגבלה.
שוקי אברמוביץ: אם בישראל המגבלה תהיה נמוכה יותר, מה יותר פשוט מלקוח – והישראלים הם אנשים מתוחכמים – ישראלי לפתוח חשבון בחברה שהיא לא חברה שנמצאת תחת פיקוח.
שוקי אברמוביץ: הכול הלא באינטרנט.
שוקי אברמוביץ: הוא עושה הכול באינטרנט, פותח חשבון, סוחר שם חברה שלא מפוקחת על ידי הרשות, יכול להיות שהיא פחות מפותחת מהחברות שיהיו כאן ולכן צריך גם בכללים האלה להסתכל מה קורה בעולם.
שוקי אברמוביץ: לא להסתכל על מדינה אחת, אולי על קוריאה או על מדינה אחרת בה היחס הוא אולי קרוב לזה.
שוקי אברמוביץ: העולם, רבותיי, אין מה לעשות, עד להוראה חדשה, העולם הוא עולם של אירופה, ארצות הברית, ואלה המדינות המרכזיות אליהן אנחנו צריכים להסתכל ולהשוות את עצמנו ולא על כל מיני מדינות אחרות שאולי יכבשו את המעמד שלהן בכלכלה העולמית, אבל כשהן יכבשו, אז תבואו עם התקנות.
שוקי אברמוביץ: זה באשר לרמת המינוף.
שוקי אברמוביץ: לכן אני חושב שצריך להיות מאוד קרובים למה שקורה שם.
שוקי אברמוביץ: נושא נוסף בו היו לנו הרבה מאוד שיחות עם אנשי הרשות זה כל הנושא של המידע שיינתן ללקוח, האופן, האם הלקוח צריך לחתום פיזית על מסמכים, האם כל פקודה והוראה של הלקוח צריך לשלוח לו דיוור הביתה.
שוקי אברמוביץ: נראה לי שבשיחות בינינו הגענו להבנות.
שוקי אברמוביץ: זה עדיין לא בא לידי ביטוי ואני מאוד מקווה שזה אכן בתקנות החדשות יבוא לידי ביטוי ולמעשה ייווצר מצב שמצד אחד הרשות והמחוקק, אתם חברי הכנסת תהיו שקטים שהלקוח יכול שיהיה לו את כל המידע האפשרי שהוא צריך לצורך מצב החשבון שלו, ומצד שני שלא נעשה פרנסה לא לדואר ישראל ולא לנייר חדרה ולא נהרוס יותר מדיי יערות עצים.
שוקי אברמוביץ: צריך לעשות פרנסה, אבל בדרך אחרת.
שוקי אברמוביץ: זה בהחלט נושא שאנחנו חושבים שהוא מאוד מאוד חשוב.
שוקי אברמוביץ: יש לנו עוד הערות, אבל נעיר אותן כאשר נגיע לתקנות.
יוסי הרצוג: אני אחד הבעלים של חברת פורקס-פלייס.
יוסי הרצוג: מבחינת ניסיון אני כלכלן, אני הקמתי כמעט את כל המכללות בארץ להדרכה בשוק ההון ואני מכיר טוב טוב את הציבור הישראלי, בעיקר את מה שנקרא העם הפשוט שלא יודע את תחום ההשקעה והוא לומד אותו.
יוסי הרצוג: אני חושב שיש כאן בלבול בכל מה שקשור למטרת החוק.
יוסי הרצוג: האם המטרה של החוק היא להגן על היציבות של החברות ועל בסיס זה להגן גם על כספי הלקוחות?
יוסי הרצוג: או האם המטרה של החוק היא להגן על הציבור מפני השקעות לא טובות?
יוסי הרצוג: או להגן על הציבור מפני חברות הפורקס או חברות ההשקעה שמאפשרות להם לסחור באפיקים שהם מסוכנים לכאורה?
יוסי הרצוג: לכן גם אמרתי את דעתי בנושא מסוכן או לא מסוכן.
יוסי הרצוג: המינוף הוא כלי של ביטוח.
יוסי הרצוג: כל הנושא של אופציות ומינוף הוקם כדי לבטח כספי לקוחות וכדי להגן על כספי הלקוחות.
יוסי הרצוג: המינוף הוא הרבה יותר בטוח מעסקה לא ממונפת ואני אסביר.
יוסי הרצוג: לדוגמה, היום בחברת פורקס-פלייס ניתן למנף עד פי מאתיים ולא ניתן להפסיד יותר מהכסף שאתה מפסיד.
יוסי הרצוג: זאת אומרת, לקוח כדי לבצע עסקה של מאה אלף דולר מול שקל, יכול להפקיד 500 דולר, לקנות מאה אלף דולר מול שקל, ואם הדולר עלה מול השקל באחוז, הוא ירוויח אלף דולר, אם הוא ירד בבת אחת בארבעה אחוזים, הוא יפסיד רק 500 דולר.
יוסי הרצוג: אני רוצה לומר גם משהו לגבי החברים מהרשות.
יוסי הרצוג: הם נחמדים, ישבתי אתם והכל בסדר, אבל אני כן רוצה למתוח עליהם ביקורת.
יוסי הרצוג: בפן המקצועי הזה של איך אנחנו צריכים להתמודד מול לקוחות, הם לא מקשיבים לנו.
יוסי הרצוג: אין לי שום ויכוח לגבי ההון, זה בסדר, גם לנו יש רגולציות בכל העולם וזה בסדר גמור וצריכה להיות רגולציה, אבל בבריטניה לדוגמה אין הגבלה למינוף, ולמה?
יוסי הרצוג: אם עכשיו הגבלה למינוף על דולר-שקל תהיה פי 25, ואני לא יודע אם יגדירו שדולר-שקל הוא מסוכן או לא מסוכן, אני לא יודע איך יגדירו מה זה מסוכן, כדי לעשות עסקה של מאה אלף דולר בדולר-שקל כלקוח אני מפקיד 4,000 דולר ומבצע את העסקה של מאה אלף דולר.
יוסי הרצוג: אם בלילה הייתה איזו הודעה של שר האוצר, הממשלה התפטרה או פרצה מלחמה והדולר נפל בארבעה אחוזים בלילה, אני מפסיד 4,000 דולר ולא 500 דולר.
יוסי הרצוג: זאת אומרת, כדי להרוויח אלף דולר ביום, אני צריך לסכן 4,000 דולר ולא 500 דולר.
יוסי הרצוג: זאת אומרת, המגבלה במינוף הוא מסכנת יותר את הלקוחות.
יוסי הרצוג: יש הבדל.
יוסי הרצוג: בתי ההשקעות האלה, אלה לא כספי הלקוחות, אלה לא כספי השקעה.
יוסי הרצוג: בן אדם לא לוקח את תיק ההשקעות שלו של מאה אלף דולר ומפקיד בפורקס-פלייס או בכלל פורקס אלא הוא מפקיד בטוחה.
יוסי הרצוג: נכון שהוא יכול להפסיד את כל הבטוחה שלו אבל כל הבטוחה שלו היא חצי אחוז מההשקעה.
יוסי הרצוג: אימא שלי בת 65, יש לה תיק השקעות בבנק הפועלים, היא קונה ומוכרת מניות בבורסה.
יוסי הרצוג: כל ישראלי שני עושה את זה היום.
יוסי הרצוג: יש לה תיק השקעות של 400 אלף שקלים.
יוסי הרצוג: היא קונה מניה כזאת ומניה אחרת.
יוסי הרצוג: אני שואל אותה כמה היא רוצה להרוויח היום בבורסה?
יוסי הרצוג: היא אומרת אחוז על התיק.
יוסי הרצוג: זאת אומרת, הם תרוויחי היום 4,000 שקלים או 400 אלף שקלים השקעה, תהיי מאושרת?
יוסי הרצוג: כן.
יוסי הרצוג: כמה את מסכנת בתיק ההשקעות בבורסה?
יוסי הרצוג: היא שותקת.
יוסי הרצוג: אני שואל אותה אם יכול להיות שהיא מסכנת 300 אלף שקלים כדי להרוויח 4,000 שקלים?
יוסי הרצוג: היא שואלת למה ואני שואל אותה אם היא לא זוכרת מה קרה לאבא בשנת 1982 כשהבורסה נפלה.
יוסי הרצוג: הבורסה לא נופלת כל יום בשמונים אחוזים אבל הבורסה יכולה ליפול מחר בעשרים אחוזים ואימא שלי יכולה להפסיד שמונים אלף שקלים שהיא משקיעה בבורסה.
יוסי הרצוג: זה כדי להרוויח 4,000 שקלים.
יוסי הרצוג: למה היא צריכה?
יוסי הרצוג: שתפקיד אצלי 4,000 שקלים, תבצע עסקה ממונפת ותסכן רק 4,000 שקלים כדי לנסות להרוויח ארבעים אלף.
יוסי הרצוג: מעבר לזה, אני היום הייתי בבנק איגוד ובבנק הפועלים ופתחתי חשבון השקעות באופציות מעוף.
יוסי הרצוג: 99.9 אחוזים מהמשקיעים באופציות מעוף מפסידים את כל הכסף שלהם.
יוסי הרצוג: הם הפסידו בערך פי מאה מאשר לקוחות הפסידו במט"ח.
יוסי הרצוג: מיליארדים הם מפסידים.
יוסי הרצוג: אף אחד לא בדק אותי אם אני כשיר מקצועית לסחור באופציות מעוף כמו שדורשים מאתנו?
יוסי הרצוג: אני צריך לעשות מבחן לאנשים אם הוא יכול להיות לקוח שלי.
יוסי הרצוג: אף אחד לא סיפר לי שבנק איגוד יכול לפשוט את הרגל.
יוסי הרצוג: בנק איגוד לא יכול לפשוט את הרגל?
יוסי הרצוג: לפי התקנות אנחנו צריכים לרשום כאשר לקוח מגיע שידע שאנחנו יכולים לפשוט את הרגל.
יוסי הרצוג: הזמנתי היום ספה והייתי צריך לשלם מקדמה של 5,000 שקלים, אבל בעל העסק לא כתב לי שהוא יכול לפשוט את הרגל.
יוסי הרצוג: לא ברור לאנשים מה זה חברה בע"מ?
יוסי הרצוג: אני צריך לבדוק האם הלקוח כשיר או לא כשיר?
יוסי הרצוג: אני צריך להגביל לו מינוף?
יוסי הרצוג: אני צריך להגיד לו שאני יכול לפשוט את הרגל?
יוסי הרצוג: סליחה, לגבי המסוכן.
יוסי הרצוג: בתקנה כתוב שבגלל שהעסק הוא ממונף, ניתן להפסיד מהר מאוד כסף, אבל גם בגלל שהעסק ממונף, ניתן להרוויח מהר מאוד כסף.
יוסי הרצוג: למה את זה לא צריך לכתוב בתקנות?
יוסי הרצוג: הרי כל הנושא של ניהול סיכונים, זה חובב סיכון, אוהב סיכון.
יוסי הרצוג: יש כאן ערבוב מוחלט.
יוסי הרצוג: יש לנו את התקנות של FSA.
יוסי הרצוג: דרך אגב, ביפן ממנפים 25 ואמרתי שאין לי בעיה.
יוסי הרצוג: זאת המדינה היחידה.
דניאל אילון: היא לא היחידה.
יוסי הרצוג: לא משנה.
יוסי הרצוג: יש לנו המון לקוחות יפניים ומעניין למה הם מפקידים אצלנו בחברה ולא ביפן.
יוסי הרצוג: זה בגלל המינוף.
יוסי הרצוג: כפי שהתקנות מנוסחות עכשיו, אי אפשר יהיה להביא לקוח.
יוסי הרצוג: יבוא לקוח ותגיד לו שאני יכול לפשוט את הרגל וכי מאוד מאוד מסוכן אם הוא יפקיד אצלי ואני רוצה להעביר אותו מבחן אם יש לו בכלל רמה שהוא יכול לסחור.
יוסי הרצוג: אני אומר שאתם רוצים לעשות את זה, אתם רוצים להגן על הלקוחות מפני השקעות שלפי דעתכם הן מסוכנות ולפי דעתי הן מאוד מאוד בטוחות, אז תעשו את זה בכל הבנקים, לכל אפיקי ההשקעה, בטח באפיקים שמפסידים הרבה יותר והרבה יותר מהר ולא תיקחו את החברות שלנו ותעשו אותן דוגמה לעניין הזה.
יוסי הרצוג: אני לא נגד הון, אני לא נגד כספי לקוחות מופרדים, אני חושב שמה שהיה כאן כאשר השוק לא היה מפותח זה לא בסדר.
ציון פיניאן: אחוז של מפסידים מול מרוויחים.
יוסי הרצוג: 99 אחוזים מפסידים ואחוז אחד מרוויחים, בכל אפיקי ההשקעה בעולם ולא רק בפורקס.
יוסי הרצוג: סליחה, בבורסה לא?
יוסי הרצוג: באופציות מעוף לא?
ציון פיניאן: אתה מתחיל להבהיל אותי.
יוסי הרצוג: נכון.
יוסי הרצוג: בוא נפריד בין לקוחות שסוחרים לשם עצמם, אנשים שקונים מניות בבורסה, לבין אנשים שפועלים דרך מנהלי תיקים שגם הם לא יודעים להרוויח.
יוסי הרצוג: 99,9 אחוזים מהלקוחות בשוק ההון בישראל, לא בפורקס, מפסידים את כספם.
יוסי הרצוג: הם מפסידים את כספם כי זה מובנה כך.
יוסי הרצוג: דרך אגב, אם מפסידים, מי מרוויח?
יוסי הרצוג: מי מרוויח את כל ההפסדים של הלקוחות באופציות מעוף?
יוסי הרצוג: אולי הבנקים והבורסה?
יוסי הרצוג: מי גובה את חצי השקל?
יוסי הרצוג: הכסף הולך לעמלות.
יוסי הרצוג: אנשים קונים ומוכרים בשוק סגור, זה כמו קזינו, הבנק לוקח שקל ועוד שקל והעוגה נגמרת וכל הלקוחות מפסידים והבנקים מרוויחים.
יוסי הרצוג: לי יש ניגוד אינטרסים עם לקוח?
יוסי הרצוג: ולבנק אין ניגוד אינטרסים עם לקוח?
יוסי הרצוג: מה זאת האפליה הזאת?
יוסי הרצוג: אני חייב להגיד שיש כאן פגיעה בחופש העיסוק שלנו.
מירב תורג'מן: אתה נגד רגולציה.
יוסי הרצוג: אני לא נגד רגולציה.
יוסי הרצוג: תגידי גם לבנקים שיעשו מבחן ללקוחות.
יוסי הרצוג: שיעשו מבחן לאימא שלי אם היא כשירה לסחור.
יוסי הרצוג: אימא שלי יכולה מחר לפתוח חשבון מט"ח כמו שאני עושה בבנק הפועלים ולעשות מינוף ב-20 ואף אחד לא יבחן את היכולת שלה.
יוסי הרצוג: למה בבנק הפועלים לא בוחנים את היכולת שלה?
ציון פיניאן: יש לה ילדים שמייעצים לה.
ציון פיניאן: אימא שלך בת 65, אימא שלי בן 84, אז אני המייעץ.
יוסי הרצוג: אי אפשר להפלות אותנו לרעה מול אפיקים אחרים שעושים את אותה פעילות כמו שלנו.
יוסי הרצוג: אי אפשר להטיל עלינו מגבלות שאין במקומות אחרים.
יוסי הרצוג: אי אפשר לפגוע לנו בעיסוק.
יוסי הרצוג: אי אפשר לגרום לנו למצב, על פי התקנות כפי שהן כתובות, שלקוח – סליחה על הביטוי – צריך להיות חולה נפש אמיתי לקרוא את מה שהרשות רוצה שאנחנו נרשום במסמכי החתימה של לקוח ולחתום ולהיות לקוח.
יוסי הרצוג: סליחה, אני מדבר מבחינת הלקוח.
יוסי הרצוג: צריך להיות שרוט אמיתי כדי להסכים ולחתום על דבר כזה ולהפקיד בחברה כזו כסף, כשזה מסוכן והיא יכולה לפשוט את הרגל, והרשות, למרות שהיא מפקחת, היא לא בעד זה.
יוסי הרצוג: למה לכתוב את זה?
ציון פיניאן: מובן.
ציון פיניאן: דניאל, בבקשה.
דניאל אילון: אני לא אגיב לכל ההערות.
ציון פיניאן: אל תגיבי לגבי חולה הנפש או השרוט.
דניאל אילון: אני אגיב לחלק מההערות.
דניאל אילון: נדמה לי שמר הרצוג השיב לעצמו.
דניאל אילון: הוא אמר את שני הדברים גם יחד.
דניאל אילון: הוא אמר שמינוף מעלה את הייתכנות שלך להרוויח, כמו שהוא מעלה גם את הייתכנות שלך להפסיד.
דניאל אילון: עד כאן אנחנו לא חלוקים.
דניאל אילון: שנייה אחרי בטובו הוא הסכים לחשוף בפנינו ששיעור המפסידים הוא 99,9 אחוזים ואני מזכירה מי זאת אותה אוכלוסייה שמקליקה בקלות, כמו שגם הוא אמר.
יוסי הרצוג: את אומרת משהו לא נכון.
דניאל אילון: סליחה, אני לא יכולה לדבר כך.
דניאל אילון: לא כל דבר שאמרת היה נראה לי, אבל לא פרצתי ולו פעם אחת לדבריך.
ציון פיניאן: אני אגן עליך.
דניאל אילון: אתם גם ציירתם את אותו לקוח שמשתמש בשירותי הזירה וזה אותו לקוח שמשתמש בזירה האינטרנטי וגולש לזירה שמפתה אותו להגיע להשתמש בשירותיה, ואמרתם ש-99,9 אחוזים מפסידים.
דניאל אילון: אז 99,9 אחוזים אלה שממנפים אותם היום בזירות פי 500, מפסידים את הפי 500 ולא מבטחים את עצמם בפי 500, ולדעתי זה הסבר יותר מניח את הדעת.
דניאל אילון: אני אפילו אתן דוגמה.
דניאל אילון: אדם משקיע מאה שקלים במינוף של פי אחד לעשר.
יוסי הרצוג: זאת בטוחה.
יוסי הרצוג: הוא לא משקיע.
דניאל אילון: הוא לא משקיע.
דניאל אילון: הוא מניח בטוחה של מאה שקלים.
דניאל אילון: המשחק אומר שבואו נדמה את הסיטואציה שאם המינוף היה אחד לעשר לצורך העניין, כאילו שמת אלף דולר ולא מאה דולר, ועכשיו המשחק הוא על אלף דולר.
דניאל אילון: לכן אם האמונה שלך בדולר תוכח כנכונה, אזי אתה יכול להרוויח בצורה משמעותית אבל אם האמונה שלך בכיוון הדולר תימצא כלא נכונה, אתה יכול ליפול הרבה יותר מהר.
דניאל אילון: נכון שבסופו של דבר אתה תיפול רק על המאה, אבל ככל שאתה תמנף את ההשקעה, כמשחק שאפשר לעשות במאה שהנחת יותר, אז הסיכוי שהוא יימחק הוא מהיר יותר.
דניאל אילון: אני רוצה להזכיר שבדיון כאן לפני שנה, אני זוכרת היטב, החוק לא כלל הסמכה לטפל בנושא המינוף.
דניאל אילון: לבקשת הוועדה הוספנו את נושא המינוף והסדרנו אותו.
דניאל אילון: הוא לא נכלל מלכתחילה, לא כי חשבנו שזה לא חשוב אלא ראינו שונות בטיפול המדינות כפי שאמר מר אברמוביץ וכפי שיש מדינות שאין בהן מגבלה, ונכון הדבר ויש כאלה באירופה, אזי יש מדינות כמו קנדה – לא מדינות עלומות – כמו יפן, כמו הונג קונג, כמו ארצות הברית בהן כן יש מגבלות.
מירב תורג'מן: יותר מזה, הוועדה אפילו רצתה להכניס את זה לתוך החוק עצמו והייתה בסופו של דבר פשרה שזה יוסדר בתקנות משום שבאמת לא הגענו לאיזה שהן הסכמות.
דניאל אילון: נכון מאוד.
דניאל אילון: לכן הוכרחנו לייצר הסדר כזה ולא להסתמך על מה שייקבע.
דניאל אילון: ממילא חשבנו שצריכות להיות מגבלות אבל חשבנו שדי בכך שהמגבלות יהיו בתקנוני החברות שאותן אנחנו מאשרים, אבל לאור חיווי דעתה של הוועדה זה קבוע כעת בתקנות והשארנו שפיל, כמו שאמרנו.
דניאל אילון: לא היינו סטריקטים עד כדי שלא תינתן גמישות והבנה של השוק.
דניאל אילון: אני אגיד לעוד סוגיה אחת ברשותכם.
דניאל אילון: פתחת ואמרת מה הערך המוגן, האם הערך המוגן לתת ללקוח לעשות כאוות נפשו ורק לתת לזה גילוי, או האם הערך המוגן הוא גם להגן עליו במידה מסוימת.
יוסי הרצוג: אבל למה רק עלינו להגן?
דניאל אילון: שוב אתה מתפרץ לדבריי.
דניאל אילון: הוועדה תרצה לתת לך להשיב לי, תשיב.
יוסי הרצוג: אני מתנצל.
דניאל אילון: אני רוצה להגיד לך שגם וגם.
דניאל אילון: אנחנו אמנם בחוק ניירות ערך שהערך המוגן המרכזי בו הוא ערך הגילוי אבל אנחנו לא במישור שחברה ציבורית שרק מספרת את מרכולתה לציבור המשקיעים ואומרת להם: רוצים – תשקיעו, לא רוצים – תשימו את כספכם על קרן הצבי.
דניאל אילון: ההסדרה המונחת כאן היא הסדרה שיש לה פנים יציבותיים.
דניאל אילון: היא הסדרה שהיא הרבה יותר דומה להסדרה של מנהלי התיקים, של קרנות הנאמנות.
דניאל אילון: לכן אנחנו גם עושים גבולות למידת הסיכון שלקוח יכול לקחת על עצמו.
ציון פיניאן: דניאל, אנחנו נכנסים לסעיפים עצמם.
דניאל אילון: אני מניחה שאנחנו לא נקרא את כל הסעיפים כי אנחנו לא בחוק.
דניאל אילון: אני אסביר לפי נושאים ואני אומר לכם באיזה תקנות מטפלים בכל נושא.
מירב תורג'מן: גם לי יש הערות.
דניאל אילון: אני אעבור על פי נושאי התקנות.
דניאל אילון: הנושא הראשון בו אדון, שהוא נדון בתקנות 2 עד 4, עוסק בבקשה לרישיון.
דניאל אילון: מה שמוצע כאן זה שחברה שמבקשת לקבל רישיון זירה תגיש לרשות בקשה אליה יצורף דוח שהוא דומה מאוד במתכונתו לדוח השנתי שמגישות חברות ציבוריות מדי שנה ובמיוחד חברות מסוג תעודות הסל בגלל הדמיון העיסוקי.
דניאל אילון: הדוח הזה יכלול שלושה פרקים עיקריים: דוח במתכונת של דוח שנתי, יהיו דוחות שכוללים נתונים כמותיים שהם למעשה אותם דוחות שהוגשו לאחר מכן בשוטף ברמה חודשית, הנתונים שייכללו בהם נוגעים לפעילות החברה המבקשת, סיכוני האשראי, סיכוני שוק.
דניאל אילון: בנוסף, עם השלמת פרק היציבות, סביר להניח שגם נתונים יציבותיים יהיו בחלק הזה.
דניאל אילון: החלק השלישי של הדוח מדבר על דוח פרטים נוספים ושם יש שלל מצגים ביחס לנושא המשרה בחברה המבקשת, בבעלי השליטה, בתוכניות האסטרטגיות, סוגי המכשירים הפיננסיים שכן הרשות מתעתדת לאשר מכשיר-מכשיר, נהלים שקבעה החברה על מנת למעט את סוגיית ניגודי העניינים שהיא בהגדרה קיימת בחברה שסוחרת אל מול עצמה וניתן לצמצם אותה, ולכן האחריות גולגלה אל הזירות לקבוע נהלים בעניין הזה.
דניאל אילון: הבקשה הזאת אינה חשופה לציבור אולם לאחר שהבקשה תאושר והחברה תקבל רישיון לפעול, תהיה חשיפה של הנתונים.
דניאל אילון: אני מזכירה שזירה מוגדרת על פי חוק כאחת משתי הישויות: או מי שמפעיל פלטפורמה אלקטרונית מסיבית על מנת ליצור התקשרויות ישירות בינו, בין הנוסטרו שלו לבין קהל הלקוחות, או מי שהוא זרוע קישורית לפעילות מעין זו וגם מערכת זו וזו נחשבות זירות.
דניאל אילון: יחד עם זאת, במסגרת הבקשה ביקשנו גם מידעים שנוגעים לגורמים מקורבים לזירות, כל אימת שיש להם משמעות מאוד גדולה ללקוח והתקנות מרחיבות בעניין הזה.
דניאל אילון: בעצם יהיה תהליך תלת שלבי בעניין הזה של הגורמים המהותיים באופן זה שהחברה תצטרך להגיד מי הוא זה שיש לו תלות מהותית בו.
דניאל אילון: זה יבוא בפני הרשות ולאחר מכן הרשות תוכל להפנות דרישות אל אותו גוף.
דניאל אילון: החלק השני של ההסדרה נוגע לסוגיית המינוף.
דניאל אילון: זה נדון בתקנות 5 עד 7.
מירב תורג'מן: רגע, לפני שאנחנו עוברים ל-5 עד 7, יש לי כמה שאלות לגבי נושא הרישיון.
מירב תורג'מן: האם יש מישהו שיש לו הערות לפני שאני מתייחסת?
מירב תורג'מן: אין.
מירב תורג'מן: יש לי הערות ממש ספציפיות שנוגעות לניסוח, למונחים.
מירב תורג'מן: עמוד 4 למטה, בפסקה (יב), בי.
קריאה: את מתכוונת לנושא משרה בכירה?
מירב תורג'מן: אני מדברת על הדוח שצריך להגיש לגבי אדם שחדל מלכהן כנושא משרה.
מירב תורג'מן: רציתי לדעת אם זה מקובל.
דניאל אילון: בוודאי שזה מקובל.
דניאל אילון: אני אפילו אספר לכם איזשהו פסק דין רלוונטי לעניין הזה ובכלל בעניין אחר.
דניאל אילון: יש פרשיה מפורסמת, פרשיית מנדלסון לוי המכונה מודגל, שהיא לא בעניין שלנו בחוק ניירות ערך, ובה נשאלה השאלה האם חברה חבה בחובת גילוי על הסדר כובל של אחד מהעוסקים בה.
דניאל אילון: באותה עת הוגש כתב אישום והיה חשד שהוא מעורב בו.
דניאל אילון: אחת השאלות המשניות שנשאלה שם הייתה האם המידע הזה עדיין רלוונטי, הגם שנושא המשרה כבר אינו מכהן בחברה.
דניאל אילון: בית המשפט העליון כמדומני – זה הגיע לעליון – אמר: מעניין גם מעניין, זה מעניין לדעת מה הכלי הארגוני, פריטים מעין אלה הם מאוד מעניינים בחברה הגם שמדובר בנושא משרה שכבר אינו מועסק בה.
דניאל אילון: זה גם רלוונטי לצורך העניין למשל כאשר חברה מבקשת לקבל אישור להציע ניירות ערך לציבור על בסיס תשקיף מדף, שהיום כל החברות למעשה מציעות ניירות ערך לציבור בדרך זו.
דניאל אילון: שם כתוב שאם אתה רוצה לקבל אישור כזה, שזה אישור למיטיבי לכת, תראה לי שיש לך רקורד דיווחי תקין שלך ושל נושאי המשרה בך שלוש שנים אחורה.
דניאל אילון: אז עלתה שאלה לדיון בוועדה הזאת האם הרקורד הזה צריך להינתן גם לגבי נושאי משרה שכבר עזבו את שירותיה של החברה והתשובה הייתה כן.
דניאל אילון: זה מעיד גם על התרבות הארגונית של החברה וגם אתה לא רוצה שחברה תטאטא את המטאטאים החולים שלה ותחליף אותם מעת לעת.
דניאל אילון: זה מידע כמובן שהוא רלוונטי במיוחד שיש הוראות התיישנות ארוכות.
דניאל אילון: כן, התשובה היא כן.
דניאל אילון: קצבנו את זה לשנה ולא הלכנו לנצח בעניין הזה.
מירב תורג'מן: שנה.
מירב תורג'מן: בעמוד 6, בפסקה (יח), אמרתם: יצוין אם נדחו בקשות של המבקשת לגוף אחר בקבוצה המבקשת לחברות או לרישוי תחת איגוד מקצועי או מסחרי.
מירב תורג'מן: איך אתם מגדירים איגוד מקצועי או מסחרי?
דניאל אילון: אפשר לתת על זה את הדעת עד שנגיע עם התקנות.
דניאל אילון: אני צריכה לבחון האם יש לנו הגדרה באיזשהו מקום.
דניאל אילון: לא עולה לי תשובה אינטואיטיבית כרגע.
דניאל אילון: יכול להיות שצריך לספק כזאת.
דניאל אילון: אני מסמנת את זה לבוא עם תשובה.
מירב תורג'מן: בפסקה הבאה, (יט), מיד לאחר מכן, נאמר שהתקנון יכלול את כל הפרטים שתדרוש הרשות וביניהם פירוט בנושאים הבאים.
מירב תורג'מן: זאת הערה שחוזרת על עצמה כאשר מדובר בהוראות מסמיכות כלליות כאלה לרשות, שאנחנו לא מאוד אוהבים אותן, בלשון המעטה.
מירב תורג'מן: אם אפשר גם על זה לתת את הדעת.
דניאל אילון: התקנות האלה עברו את אישורו של משרד המשפטים גם להיבט הזה ואני אסביר למה.
דניאל אילון: דרך כלל כאשר ניתנת הסמכה למחוקק משנה ובכלל זה בתקנות האלה, לא נהוג לגלגל אותה בדרך של מתן הסדרה לגורם אחר, מעין האצלת משנה.
דניאל אילון: יחד עם זאת, הטרייד אוף במקרה שלפנינו הוא שזאת אוכלוסייה שפעילותה אינה מוכרת דיה.
דניאל אילון: זאת אומרת, גם אם אנחנו מכירים מהעיתון כמה אולי מפסידים או לא מפסידים או מהמפגשים שקיימנו, הרי זה לא פורמאלי ואין נתוני אמת.
דניאל אילון: לכן יש רבדים שאנחנו אפילו לא יודעים איפה לשים את האצבע שקיימים.
דניאל אילון: למשל, ניגודי עניינים.
דניאל אילון: נעצור בפסקה הראשונה.
מירב תורג'מן: או עם תיקון לתקנות.
דניאל אילון: לא, אני רוצה להסביר.
דניאל אילון: אנחנו נעמוד על זה בתוקף כי זה מאוד חשוב לנו ואני אסביר.
דניאל אילון: אגב, זה לא נדיר.
דניאל אילון: אני אתן גם דוגמאות שקיימות במקומות אחרים.
מירב תורג'מן: אני יודעת שזה קיים במקומות אחרים, אבל הרבה פעמים התווכחנו על העניין הזה.
מירב תורג'מן: מקומות שבאמת לא היה צורך בזה, אנחנו הורדנו את זה.
מירב תורג'מן: אני לא בטוחה שגם כאן יש צורך להסמכה הכללית הזאת.
דניאל אילון: אני אחזור.