GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שי חרמש: הצבעה בעד – 5 נגד – אין נמנעים – אין הוחלט לאשר את דין הרציפות
משה גפני: חמישה בעד.
משה גפני: כל חברי הכנסת שמשתתפים בישיבה בעד.
משה גפני: אדוני השר, אתה לא יכול להצביע.
משה גפני: אבל עמדתך המוסרית התקבלה.
יוסי פלד: אני מאד מודה לך.
משה גפני: הועדה החליטה להביא למליאת הכנסת את אישור דין הרציפות על הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים.
זהבה גלאון: יפה מאד.
זהבה גלאון: כל הכבוד.
משה גפני: אני מבקש, לפני שאנחנו מתחילים בסדר היום, אני מבקש מחבר הכנסת וקנין, אתמול היה מקרה חריג בוועדת הכספים שאתה ביקשת רביזיה על כל ההעברות שנעשו כאן, על כל השינויים בתקציב.
משה גפני: מדובר בערך על סכום של 800 מיליון שקל ממשרדי הממשלה השונים, ואני הסכמתי לרביזיות האלה, לא הצבעתי עליהן, על אף שזה דבר מאד מאד חריג, פתאום לעצור את כל המשרדים שהיו פה על סדר היום, בעקבות מכתב שאתה הצגת אותו, ושהגיע לידיך.
משה גפני: בכל אופן, הוא סותר לחלוטין את החוק שאנחנו העברנו בוועדת הכספים לגבי הנושא של יישובי עוטף עזה וגליל, ויישובי קו העימות.
משה גפני: ואני באופן חריג, חברי הוועדה גם יצטרפו לזה, להמתין עם הנושא עצמו.
משה גפני: לפעמים יש רביזיות שהן רביזיות ענייניות שאנחנו מבקשים לא לבצע עדיין את העברה, מכיוון שאנחנו רוצים לדון עם המשרד הספציפי.
משה גפני: כאן היו העברות, שינויים בתקציב, שהם היו ענייניים וטובים ואנחנו רצינו אותם, רק הצטרפנו לדעתך.
משה גפני: ואני מבקש ממך לומר מה קרה עם זה, מכיוון שמנהל המינהל דיבר איתך.
משה גפני: הוא גם דיבר איתי.
משה גפני: אז בבקשה, אם אפשר בקצרה.
יצחק וקנין: ראשית אני רוצה להודות לך.
יצחק וקנין: כיושב ראש הוועדה אני חושב שבדרך כלל זה לא נהוג לעשות רביזיה גורפת על כל ההעברות התקציביות.
יצחק וקנין: אני גם לא חושב, אמרתי שאני וותיק בוועדה הזאת, יושב המון זמן, קרוב ל-10 שנים ברציפות בוועדה, מלבד שגם הייתי ממלא מקום בשנים הראשונות, ולא נהגתי כך.
יצחק וקנין: כשהייתה בעיה עם משרד ספציפי נהגנו כלפיו ברביזיה, כמו שעושים את זה, אפשר להגיד, כל שבוע חברי כנסת כאלה ואחרים.
יצחק וקנין: במקרה הספציפי מדובר פה בחוק, חוק שעבר בכנסת, שלצערי הרב מישהו חושב שהוא יכול לצפצף עליו.
יצחק וקנין: לאור הדבר הזה כבר אתמול התקשר אלי מנהל המינהל, ממש התנצל על המכתב שנשלח לקיבוץ אילון, במקרה לקיבוץ אילון בגליל המערבי.
יצחק וקנין: יישוב קו עימות, זה קיבוץ שממש על הגבול.
יצחק וקנין: ודרך אגב, זה לא רק הקיבוץ, זה רק הקיבוץ הראשון ששלח, אבל כל היישובים קיבלו חיובים לשנת 2010, כיוון שהחוק התייחס מ-1 לינואר 2010 פטור מדמי חכירה ליישובים בקו עוטף עזה, רמת הגולן וקו העימות.
יצחק וקנין: לאור הדבר הזה הודיע לי עכשיו מנהל המינהל שהמכתב ייצא בסביבות השעה 12:30, מכיוון שהם עושים את כל התחשיב של כל ההחזרים לשנת 2010 לכל היישובים, הם יחזירו את כל הכסף.
יצחק וקנין: פעם שנייה הם גם יבטלו את כל החיובים, מינואר לעכשיו בוטלו כל החיובים בהוראת מנהל המינהל.
יצחק וקנין: אז אני מודיע בזאת שאני מסיר את כל הרביזיות שלי על כל ההעברות התקציביות.
משה גפני: כן, להוציא שתי רביזיות ענייניות שיש על נושאים רגילים.
משה גפני: אני מודה לך א' על זה שהסרת את הרביזיות, על זה שהעלית את העניין הזה.
משה גפני: זה גם איתות למשרדי הממשלה שצריך לכבד את החוק וצריך להתנהל על פיו, וזה בסדר גמור.
משה גפני: אני שמח גם שלא נגרמה פגיעה למשרדים, בסופו של דבר זה רק עד הבוקר, ולכן המטרה הזאת הושגה ואני מודה לך על זה.
יצחק וקנין: על זה נאמר – 'בערב תאמר מי ייתן בוקר'.
משה גפני: עכשיו, דבר נוסף, עלו כאן שתי שאלות בזמן השינויים בתקציב שנעשו בשבוע שעבר.
משה גפני: הייתה שאלה של חברת הכנסת של זהבה גלאון ושאלה שלי.
משה גפני: חברת הכנסת גלאון שאלה לאיזה תפקיד משמשת משרת בני המיעוטים שהוקצתה לחינוך ההתיישבותי.
משה גפני: התשובה שקיבלנו זה שהתשובה מהמינהל ההתיישבותי - המשרה החדשה היא לכפר הנוער כדורי לתפקיד רכז בכיר, תחזוקה לבית ספר חדש שנבנה.
משה גפני: תשובה מספקת?
זהבה גלאון: אם זה מה שהם אומרים.
משה גפני: כן, אוקי.
משה גפני: עכשיו יש תשובה לשאלה שלי.
משה גפני: משה, כדאי שתשים לב לעניין.
משה גפני: שאלתי כמה חרדים עובדים במכון וולקני.
שלמה מולה: אפס, לא?
משה גפני: התשובה היא כזאת, על השאלה ממכון וולקני - מטעמי צנעת הפרט ---
פניה קירשנבאום: כמה מדענים יש חרדים?
משה גפני: המון.
פניה קירשנבאום: כמה המון?
פניה קירשנבאום: לא, אל תגיד המון, כמה חרדים יש מדענים מכלל המדענים שיש בארץ?
משה גפני: אני אביא רשימה.
פניה קירשנבאום: לא, באחוזים, בוא נראה באופן פרופורציונאלי.
משה גפני: אני אביא רשימה, בסדר.
משה גפני: יקבלו אותם?
פניה קירשנבאום: מה זה?
פניה קירשנבאום: באופן פרופורציונאלי.
פניה קירשנבאום: כמה עולים יש מדענים באופן פרופורציונאלי?
פניה קירשנבאום: האם מקבלים אותם באופן פרופורציונאלי?
משה גפני: יש 700 עובדים במכון וולקני.
משה גפני: צריך שיהיו שני חרדים?
פניה קירשנבאום: נו, מה כתוב שם?
פניה קירשנבאום: אין אף אחד?
משה גפני: קודם כל אין אף אחד, את זה אני יודע.
משה גפני: אבל הם עונים ככה, וזה יפה התשובה – 'מטעמי צנעת הפרט איננו מתשאלים את עובדינו בדבר אמונתם, כך שנבצר ממני להשיב על השאלה'.
זהבה גלאון: תשובה יפה.
שלמה מולה: אז אני מתרגם את זה ואני אומר אפס.
משה גפני: לא, שזה אפס אני יודע.
משה גפני: אבל התשובה היא מאד יפה.
משה גפני: היא ממש רצינית.
משה גפני: איך כל הזמן יודעים לתקוף את החרדים.
משה גפני: הרי מטעמי צנעת הפרט הרי לא שאלו אותם מה הם.
משה גפני: אז זו התשובה.
ציון פיניאן: אדוני יושב הראש, את התשובה הזאת יאמצו כל המשרדים הממשלתיים עכשיו.
שלמה מולה: אדוני יושב הראש, הרב גפני, למה לא שאלת כמה אתיופים יש, דרך אגב?
משה גפני: אה, אתה רוצה, אני אשאל.
זהבה גלאון: בהעברה הבאה נשאל.
קריאה: על זה אי אפשר לענות, על התשובה.
משה גפני: כמה שזה עצוב התשובה הזאת.
משה גפני: מאיפה הממשלה יודעת לקבל החלטות של לעודד חרדים לצאת לעבודה.
משה גפני: הרי מטעמי צנעת הפרט אסור לשאול אף אחד.
משה גפני: מאיפה יודעים שצריך לעודד חרדים לצאת לעבודה?
משה גפני: מאיפה יודעים שהם בכלל לא בעבודה?
משה גפני: מה שקורה עם החרדים זה שמתי שצריך לקבל אותם לעבודה, אז מטעמי צנעת הפרט לא יודעים מי הם.
משה גפני: מתי שצריך לתקוף אותם – אז יודעים בדיוק, בכלל אין דיון.
משה גפני: אז עד כאן התשובות.
משה גפני: הסעיף הראשון זה פגיעה ביציאת נשים לעבודה עקב השינוי בסבסוד מעונות היום, משפחתונים וצהרונים, החלטת הממשלה מספר 1999, מיום 15.7.2010 (מבחן הכנסה לנפש סטנדרטית בהתאם לסולם השקילות).
משה גפני: אני מבקש להביא בפני הוועדה את החלטת הממשלה מספר 1999.
משה גפני: דרך אגב, שלא נטעה, החלטת הממשלה באותו יום, החלטה מספר 2000, זה – 1999.
משה גפני: החלטה מספר 2000 – היא עידוד תעסוקת חרדים.
משה גפני: זו ההחלטה הבאה.
זהבה גלאון: אה, יפה.
משה גפני: כן, נכון?
זהבה גלאון: יש הלימה גם.
משה גפני: כן, כן, זה דווקא נחמד.
ציון פיניאן: איפה צנעת הפרט?
סימן טוב: גם ההחלטה הזאת מעודדת נשים לצאת לעבודה.
סימן טוב: גם 1999.
זהבה גלאון: איך בדיוק?
סימן טוב: תיכף נסביר.
משה גפני: אבל משה, בסדר.
משה גפני: ההחלטה 1999 שעליה אנחנו דנים, היא כדלהלן: במטרה להעלות את שיעור התעסוקה ולשפר את פוטנציאל הצמיחה של כלל המשק, ובהמשך להחלטת הממשלה וכו', שעניינה הצבת יעדי תעסוקה לשנים 2010-2020, לאשר תוכנית להגברת אפקטיביות, הקצאת תקציבי מערך מעונות היום, משפחתונים וצהרונים כמפורט להלן.
משה גפני: זאת אומרת המטרה היא לעודד נשים לצאת לעבודה.
משה גפני: הכוונה אמהות עובדות במקרה הזה.
משה גפני: אמהות שיש להן ילדים אז הקושי שלהן לצאת לעבודה הוא יותר מגברים, ולכן הממשלה החליטה לשפר את זה, והיא מחליטה כדלהלן: להטיל על מנכ"ל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, בתיאום עם הממונה על התקציבים במשרד האוצר, לבחון את השינויים הנדרשים בקריטריונים לזכאות להשתתפות המדינה בעלות השהייה במערך מעונות יום, משפחתונים וצהרונים, במטרה לעודד תעסוקת שני בני הזוג, ולעודד הגדלת היקפי משרתן.
משה גפני: הקריטריונים האמורים יופעלו החל משנת הלימודים תשע"ב.
משה גפני: לקבוע כי החל משנת הלימודים תשע"ב, מבחן ההכנסה לנפש לעניין קביעת דרגת הזכאות להשתתפות המדינה בעלות השהייה במעונות יום, משפחתונים וצהרונים, יהיה מבחן הכנסה לנפש סטנדרטית, בהתאם לסולם השקילות הנהוג בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, וכן יתבסס על ההכנסות השנתיות שבמהלך השנה שקדמה למועד פתיחת שנת הלימודים, במקביל להעמקת הסבסוד באופן שיסוכם בין מנכ"ל משרד התמ"ת והממונה על התקציבים באוצר.
משה גפני: מנכ"ל התמ"ת והממונה על התקציבים באוצר רשאים לדחות מועד יישום סעיף זה.
משה גפני: להורות למנכ"ל משרד התמ"ת לקיים מחקר מלווה לפעילות האגף למעונות יום, החל משנת הלימודים תשע"א.
משה גפני: זה עיקרה של החלטת הממשלה.
משה גפני: עכשיו, אני דיברתי, אני גם שלחתי מכתב לראש הממשלה, גם דיברתי עם כל הגורמים הנוגעים בדבר.
משה גפני: אני ישבתי עם שר התמ"ת ועם מנכ"ל משרד התמ"ת.
משה גפני: אני מוכן לקבל את ההחלטה הזאת ככתבה וכלשונה, ככתבה וכלשונה, אף על פי שהיא פוגעת באמהות עובדות, אם יביאו לי שני שרים בממשלה שהצביעו בעד, שיודעים מה הכוונה.
משה גפני: אם מביאים שני שרים, שכאשר התקבלה ההחלטה ---
יצחק וקנין: לא יהיה לך דבר כזה.
זהבה גלאון: שהם יודעים מה זה שקילות.
משה גפני: לא, ההחלטה היא כזאת, הם כל כך מתוחכמים, הם עושים את זה מאד יפה.
משה גפני: ההחלטה היא כזאת – שאלף מעודדים נשים לצאת לעבודה, שזה כל השרים בעד, ב' – הם גם מיישמים את זה באופן מעשי.
משה גפני: הם אומרים שיהיה מחקר מלווה לעניין, כדי לדעת האם זה בסדר או לא.
זהבה גלאון: היה?
זבולון אורלב: אתה יכול להתחיל מבראשית?
משה גפני: מה זה בראשית?
משה גפני: איך הוקמה הממשלה?
זבולון אורלב: אתה יכול להסביר לי על מה הדיון?
זבולון אורלב: אני לא מבין, באמת אני אומר, אני לא מבין מה העניין.
זבולון אורלב: מה השינוי?
זהבה גלאון: הם מבקשים ליישם את זה בלי שהיה מחקר?
משה גפני: אין מחקר.
זבולון אורלב: אדוני יושב הראש, יש חבר ועדה אחד שלא מבין פה כלום.
זבולון אורלב: אתה יכול להסביר לי?
משה גפני: אני מתחיל מבראשית.
משה גפני: בראשית ברא אלוקים את השמיים ואת הארץ ואחרי זה הוא ברא את האדם.
זבולון אורלב: תעבור לחודש הזה.
משה גפני: והוא ברא את האדם, והוא נתן לאדם כאלה שהם טובים וכאלה שהם רעים, וכאלה שהם עם שכל וכאלה שהם בלי שכל.
שלמה מולה: למה, קודם כל הארץ הייתה תוהו ובוהו.
משה גפני: תוהו ובוהו, דילגתי על זה, בגלל שהוא רצה שאני אדלג.
משה גפני: ישר הוא רצה שנגיע לחודש, אז אמרתי.
משה גפני: יש בן אדם שהקדוש ברוך הוא ברא אותו ככה.
משה גפני: אחד עם שכל ואחד בלי שכל.
משה גפני: אחד רעש ואחד טוב.
משה גפני: עכשיו, הממשלה קיבלה החלטה שמשנים את אופן הסבסוד של אמהות עובדות במעונות היום.
משה גפני: איך משנים?
משה גפני: הממשלה קבעה שהולכים לפי סולם השקילות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
משה גפני: זאת החלטת הממשלה.
זבולון אורלב: פרט ונמק.
זהבה גלאון: תסביר מה היה עד עכשיו.
משה גפני: או.
פניה קירשנבאום: עד עכשיו לא היה שום סבסוד.
משה גפני: לא, היה, היה.
משה גפני: היה סבסוד, תיכף נדבר על זה.
זבולון אורלב: כל משרדי הממשלה.
זבולון אורלב: הכנסה, לחלק ל---
משה גפני: תראה, אני אעשה את זה בקצרה ואני מקווה שנעשה את זה.
זהבה גלאון: תסביר מה היה עד היום.
משה גפני: מה שקרה עד היום זה, למשל בתשע"א כמו בתש"ע, כמו בכל השנים הקודמות, לקחו את ההכנסה של המשפחה, שני בני הזוג עובדים, חיברו את ההכנסות יחד, לקחו את מספר הנפשות במשפחה וחילקו את זה לפי מספר הנפשות.
משה גפני: הדבר הפשוט, ולפי זה היה הסבסוד.
משה גפני: מי שההכנסה הכוללת לנפש הייתה גבוהה יותר – הסבסוד היה נמוך יותר, מי שההכנסה הכוללת לנפש היה נמוך יותר – הסבסוד היה גבוה יותר.
משה גפני: זה היה, כולל היום – זה המצב.
משה גפני: הממשלה קיבלה החלטה שלקראת תשע"ב, הסבסוד יהיה לפי סולם השקילות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
זבולון אורלב: דהיינו?
משה גפני: על זה אני הולך לדבר.
משה גפני: לכן אמרתי, אם ימצאו שני שרים שיבינו על מה הם הצביעו, אז אני מקבל את ההחלטה הזאת כמות שהיא.
זבולון אורלב: אני רוצה להיות שר פעם ולהבין, אז תסביר לי.
משה גפני: אני מעריך שאתה, טוב, לא חשוב, אני לא רוצה לתת ציונים לשום דבר.
משה גפני: עכשיו, אני הלכתי לבדוק מה זה סולם השקילות.
משה גפני: התברר שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה עשתה סקר בשנת 1969, שעל פי הסקר הזה קבעו סולם שקילות בשנת 1971.
משה גפני: וסולם השקילות אומר - כשהולכים לפי הילד הראשון ההוצאה היא יותר גבוהה, הילד השני זאת אותה הוצאה, מילד שלישי ההוצאה הולכת ופוחתת.
משה גפני: יש פה דף של המ.מ.מ.
משה גפני: שמתאר בדיוק את זה.
משה גפני: דהיינו – עד מספר ילדים מסוים, ממספר ילדים מסוים ומעלה – כבר לא מחשיבים בכלל הוצאות נוספות לנפש.
משה גפני: והם עשו את זה באותה עת, הם עשו את זה כדי לקבוע את מדדי העוני, כדי לקבוע את סל ההוצאה של משפחה, וזה נעשה אז, והיום החליטו לאמץ את הסולם הזה.
זבולון אורלב: לא שוקלים ילד במקום לחלק את מספר הילדים במשפחה כאילו כל ילד שווה, אומרים אנחנו משכללים כל ילד.
זבולון אורלב: ככל שהילד הוא גבוה יותר, ככל שהוא נולד קודם, אז ההוצאה עליו יותר גדולה, וככל שהוא נולד מאוחר יותר ההוצאה קטנה יותר.
משה גפני: לא חייב שההוצאה היא יותר גבוהה, אלא מתחילים להפחית מהילד השלישי.
משה גפני: זה בעצם העיקרון.
משה גפני: ואז, בדקתי מה יקרה ----
זבולון אורלב: אתה עושה סימולציה עכשיו.
משה גפני: כן, מה קרה?
משה גפני: אנחנו בדקנו מה זה אומר לתשע"ב, ומהבדיקה שלנו עולה על פי נתוני שנה שעברה, שמי שייפגע מזה זה 4,279 נשים עובדות, בדרגה 1, מתוכן 1,883 ייפגעו ביותר מדרגת סבסוד אחת.
משה גפני: עכשיו, מי ירוויח מזה?
משה גפני: לפי המחקר שאנחנו עשינו, מי שירוויח מזה זה 840 משפחות בדרגת סבסוד אחת.
זבולון אורלב: שמה האפיון שלהם – שיש להם הרבה ילדים או פחות ילדים?
זהבה גלאון: ילד אחד, שניים.
משה גפני: הרבה, הרבה.
זבולון אורלב: שיש להם הרבה ילדים?
משה גפני: כן, שלושה ילדים, שני ילדים אפילו.
זבולון אורלב: היא אומרת הפוך.
זבולון אורלב: זה מה שאני רוצה לדעת.
זבולון אורלב: זאת הייתה השאלה – מי מרוויח ומי ---
זהבה גלאון: מי שיש לו ילד אחד זה לא חל.
אורי מקלב: נקודה אחת שלא אמרת – שמה שקרה ששלוש נפשות, שיש רק ---
אורי מקלב: לא נחשב שלוש אלא שלוש ורבע.
אורי מקלב: זה השינוי.
זבולון אורלב: מה הפרופיל של המרוויחים ומה הפרופיל של המפסידים?
אורי מקלב: אם יש ילד אחד מרוויחים יותר.
משה גפני: תיכף ניכנס לניתוח, דקה.
משה גפני: מי שייפגע זה אותה מספר שתיכף ננתח את זה.
משה גפני: מי הם?
משה גפני: זה מספר מאד גבוה שבחלקן, כתוצאה מאי סבסוד או מהפחתת הסבסוד, חלקן לא יצאו לעבודה.
משה גפני: זו התוצאה המיידית שתקרה.
משה גפני: והאחוז שהוא ירוויח מהסולם שקילות הזה, אחוז הרבה יותר נמוך.
משה גפני: אם פה אנחנו מדברים על פגיעה ---
זבולון אורלב: לא, כתוצאה מזה יכנסו עוד משפחות.
משה גפני: ההערכה שלי היא לא.
זבולון אורלב: אבל אני רואה את תנועות הראש של ----
משה גפני: בסדר, אז מותר לחלוק על משה בר סימן טוב.
משה גפני: זה באמת אומץ גדול, אבל מותר לחלוק עליו.
זבולון אורלב: זו מצווה.
משה גפני: לא, לא מצווה.
משה גפני: יש מצוות אחרות.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, בבקשה, בוא תשב לידי.
זהבה גלאון: חבר הכנסת אורלב, הרווח של המדינה זה 13 מיליון שקלים, זה כאילו כבשת הרש כשלוקחים ---
משה גפני: רגע, תיכף נדבר על העניין הזה.
זהבה גלאון: זה גם שיקול.
משה גפני: רבותיי, אלף אני מודה למנכ"ל משרד ראש הממשלה שנעתר לבקשתי, על אף שהנושא לא נוגע במישרין למשרד ראש הממשלה.
משה גפני: אבל אני רואה בזה החלטה מאד אידיאולוגית.
משה גפני: היא אגב תהיה לה השלכת רוחב על נושאים רבים אחרים.
משה גפני: הערכתי היא שתהיה לזה השלכת רוחב.
משה גפני: גם אגב, המ.מ.מ.
משה גפני: כותב את זה במחקר שלו, שבוודאי שתהיה לזה השלכת רוחב.
משה גפני: תיכף ננתח את העניין.
משה גפני: על כל פנים, על פי החלטת הממשלה = התוצאה המיידית היא פגיעה, כפי שאמרתי, בלמעלה מ-4,000 משפחות, והתועלת תהיה ל-1% מהנשים.
משה גפני: אני רוצה לומר עוד דבר אחד לגבי סולם השקילות עצמו.
משה גפני: סולם השקילות איננו משקף את האמת מבחינת העובדות.
משה גפני: מכיוון שסולם השקילות נעשה, שזה אגב לא רלבנטי לענייננו בכלל, מכיוון שכאן אנחנו מדברים על הוצאה מוגדרת.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו צריכים לעשות את החשבון והממשלה ככל הנראה עשתה את החשבון מתי היא קיבלה את ההחלטה הזאת, כשהשרים הבינו את ההחלטה.
משה גפני: אז הם עשו את החשבון.
משה גפני: אגב, אני באמת לא רוצה לפגוע בשרי הממשלה.
משה גפני: התפקיד שלנו הוא תפקיד שונה משרי הממשלה.
משה גפני: שרי הממשלה, ההחלטות הן לא חשופות כעת בצורה שועדת הכספים חשופה לציבור, לתקשורת, וכל מילה פה נמדדת.
משה גפני: שם זה פחות.
משה גפני: שם הם גם עוסקים יותר בעקרונות והם סומכים יותר על הפקידים, שמה שהם מביאים זה נכון וזה לטובת העניין.
יצחק וקנין: יש עוד בעיה.
יצחק וקנין: אני הייתי סגן שר ואני הייתי מדי פעם בישיבות ממשלה.
יצחק וקנין: מדי פעם יוצאים לאכול את הכיבוד.
יצחק וקנין: פה מזל שיש לנו רק שתייה.
יצחק וקנין: אז הם ככה לפעמים שומעים רק חצי מהדברים.
יצחק וקנין: פעם הסנדביצ'ים היו בתוך ישיבת הממשלה, אז היו מסובבים את ה---
משה גפני: לא, לא, אבל תראה ---
קריאה: עכשיו אני בטוח אף אחד מכם לא רוצה להיות שר.
קריאה: זה ממש הפורום.
יצחק וקנין: תאמין לי שאני לא רוצה.
משה גפני: אפילו אם הייתי רוצה.
קריאה: אבל סגן שר הבריאות יש על מה לדבר.
יצחק וקנין: תאמין לי שאני מאמין לכל מילה שאומר רבי משה.
קריאה: הוא סרב לזה כבר.
משה גפני: על זה הייתה המלחמה.
משה גפני: על כל פנים, אין לי טענות.
משה גפני: אני חושב שיש שרים מאד מאד מוכשרים ומאד מוסרים.
זבולון אורלב: רק הוא הגיע, פתאום שינית את טון הדיבור.
זבולון אורלב: מעניין מאד.
זבולון אורלב: הוא יקרא בפרוטוקול מה אמרת על השרים קודם.
משה גפני: הוא שמע את מה שאמרתי על השרים.
זבולון אורלב: אייל לא שמע.
משה גפני: על כל פנים, אני אמרתי לפני שבאת שאני מקבל את ההחלטה הזאת ככתבה וכלשונה, אם יביאו לי שני שרים, שני שרים שיודעים מה הייתה ההחלטה.
משה גפני: אם יביאו שני שרים שיודעים מה הייתה ההחלטה ---
: שר האוצר ושר התמ"ת.
משה גפני: אם שר האוצר יודע מה הייתה ההחלטה, אני מקבל מאז אחוז.
: הוא יודע.
משה גפני: אני מקבל א ההחלטה הזאת ככתבה וכלשונה.
משה גפני: היות ודיברתי עם שר האוצר ושר האוצר אומר - למה לא עדכנת אותי, ואני לא יודע מזה בכלל, שר האוצר אמר לי.
סימן טוב: אולי הוא שכח.
משה גפני: שלא נדבר על שר התמ"ת שהייתי אצלו.
משה גפני: שאמר לי שהוא לא יודע.
זבולון אורלב: איזה הקודם?
משה גפני: הנוכחי.
משה גפני: אבל הוא היה גם אז שר בממשלה.
משה גפני: אם שר הביטחון יודע – אני גם מקבל את זה.
משה גפני: אין שר, השרים לא יודעים.
משה גפני: בצדק הם גם לא יודעים.
משה גפני: אנחנו צריכים לדעת בגלל שהתפקיד שלנו הוא לפקח על עבודת הממשלה, מה התוצאה של הדבר.
משה גפני: עכשיו, לנו יש מעמד בעניין הזה.
משה גפני: המעמד בעניין הזה זה שוועדת הכספים העבירה, ביטלה את החלטת הבג"ץ על הנושא הזה של להכיר במטפלות כהוצאה מוכרת לצורכי מס, שזה עלה למדינה כ-4 מיליארד שקלים.
משה גפני: אנחנו ביטלנו את החלטת הבג"ץ בחוק, ואנחנו הגענו להסכם עם האוצר ועם התמ"ת, שמגדילים את הסבסוד של מעונות היום, מאפשרים ליותר נשים לצאת לעבודה, ואמרנו – הסיבה האידיאולוגית שאנחנו בטלנו את החלטת הבג"ץ, מכיוון שהחלטת הבג"ץ הייתה עוזרת למעמד הביניים, בעיקר המעמד היותר עשיר, וזאת הייתה הטענה שלכם, ואנחנו קיבלנו את זה.
משה גפני: והתפקיד שלנו זה לדאוג לכולם, שכולם ייצאו לעבודה, ולכן הסבסוד למעונות היום ובניית מעונות יום וכל התוספות התקציביות שכתוצאה מההחלטה הזאת התקבלו כאן בוועדה, בהסכמת הממשלה, זה יגיע לכולם, לכן יש לנו מעמד בעניין הזה.
משה גפני: אנחנו רוצים לבחון האם באמת זה מה שקרה.
משה גפני: למיטב ידיעתי משרד התמ"ת החזיר קרוב ל-200 מיליון שקל לאוצר.
משה גפני: למיטב ידיעתי.
משה גפני: יכול להיות שלא.
משה גפני: אז 198.
משה גפני: למיטב ידיעתי הוחזרו קרוב ל-200 מיליון שקל לאוצר.
: נמצא פה משרד התמ"ת.
משה גפני: מותר לי גם לטעות.
משה גפני: גם אני לא צריך לדעת הכל.
משה גפני: יכול להיות שזה באמת לא 200 מיליון, יכול להיות שזה 197.
משה גפני: הוחזר כסף לאוצר, מה יש לדבר בכלל?
משה גפני: אין דיון אפילו על העניין הזה.
משה גפני: השאלה רק כמה.
משה גפני: אנחנו לא נחזיר.
משה גפני: אתה יודע, יהיו פה העברות, לא נחזיר.
משה גפני: על כל פנים, גם סולם השקילות שעליו מדובר ב-1969 איננו נכון להיום, שהוא גם לא רלבנטי לעניין ההוצאה שאישה שיש לה ילדים, שהיא שוקלת את היציאה לעבודה ולה קשה יותר לצאת לעבודה מאשר גבר, היא לא עושה את החשבון כמה כסף יש לה או כמה כסף אין לה, היא עושה את החשבון כמה היא תצטרך לשלם למעון, שזה חלק מהשיקול שלה במטרה של היציאה לעבודה, שזה כולנו מעוניינים, גם הממשלה וגם הוועדה וכולנו מעוניינים לעודד את הנשים לצאת לעבודה.
משה גפני: למה אבל סולם השקילות הזה הוא איננו נכון?
משה גפני: אני אומר את זה, אני גם בדקתי את זה.
משה גפני: ב-1969, בהוצאות של ילד, ההוצאה של המוצרים בר קיימא היו ההוצאות המשמעויות והגדולות.
משה גפני: מוצרים שאינם בר קיימא היו הוצאות יותר נמוכות, באחוז של ההוצאות לילד.
משה גפני: מכיוון שכשקנו אז מיטה לילד, או אפילו מכונות כביסה, שזה המוצרים הבר קיימא, הם היו מחזיקים לאורך שנים.
משה גפני: כשהיה צריך לתת אוכל לילד – האימא הייתה מניקה אותו, היא הייתה משתמשת בחיתולים שהיו מכבסים אותם.
משה גפני: וכשעושים את סולם השקילות בהוצאה לילד, ההוצאה של המוצרים בר קיימא היו הרבה יותר גבוהים.
משה גפני: ולכן הילד הנוסף, ההוצאות עליו היו פחותות.
משה גפני: המצב השתנה לחלוטין ב-20 שנה האחרונות, אבל בעיקר ב-5 השנים האחרונות.
משה גפני: היום כשקונים מיטה לילד, קונים מיטה תוצרת סין, שזה כמעט חד פעמי.
משה גפני: אפשר להשתמש בזה 3 שנים וזורקים את זה.
משה גפני: כשבא אליך טכנאי הביתה ורוצה לתקן מכונת כביסה, ברוב המקרים תמיד הם אומרים אתה יודע מה, תזרוק, תקנה אחר.
משה גפני: היום הטכנאים אומרים ההיפך, תתקן, כמה שזה יעלה לך, מכיוון שהיום תקנה מכונת כביסה שזה אינסטנט.
משה גפני: הכל הפך להיות כזה.
משה גפני: זה יחזיק מעמד זמן קצר.
משה גפני: מה עלה?
משה גפני: המשקל של מה עלה?
משה גפני: עלה הנושא של הטיטולים, היום לא משתמשים בחיתולים.
משה גפני: טיטולים זה מוצר חד פעמי.
משה גפני: היום משתמשים במטרנה.
משה גפני: ההוצאות, שהן הוצאות שהן לא בר קיימא גדלו באופן דרמטי בשיקול הפוך ממה שהיה ב-1969.
משה גפני: זאת אומרת, אם אנחנו מדברים על הוצאות של ילד שלישי, ההוצאות על הילד השלישי ב-ב-1969 היו אכן פחותות, אם אנחנו, שוב אני אומר, זה לא רלבנטי לענייננו, אבל אז באמת בסולם השקילות זה היה נכון, היום זה בדיוק הפוך.
משה גפני: ההוצאות לכל ילד, גם במוצרים בר קיימא וגם במוצרים שאינם בר קיימא, הם שונים באופן דרמטי, וההוצאה לכל ילד היא כמעט שווה.
משה גפני: אבל, הדבר החמור בכל העניין הזה, שהיה מדובר לעשות מחקר, הרי מדובר בהחלטה אידיאולוגית.
משה גפני: זאת החלטה שתשליך מיד על תשלומים בשכר הלימוד במשרד החינוך, על תשלומי הארנונה בשלטון המקומי.
משה גפני: זה גם מיד יכול להשליך על קצבאות הילדים.
משה גפני: זה יכול להשליך על כל דבר שזז במדינה.
משה גפני: עד כאן עובדות.
משה גפני: עכשיו אני רוצה להגיד לכם פרשנות על האוצר.
משה גפני: האוצר הם בחורים מאד חכמים.
משה גפני: אני דרך אגב למדתי, אני באמת, אם אני עוזב את הכנסת אני הולך להיות מחלק תה באגף התקציבים.
סימן טוב: אין כזאת משרה.
משה גפני: אני הולך ליצור אותה.
זהבה גלאון: העדפה מתקנת לחרדים.
יצחק וקנין: רבי משה, איפה שאתה הולך אתה הולך איתך, אני סוחב את העגלה.
זבולון אורלב: אתה תעלה ב-100% את מספר החרדים שעובדים באגף התקציבים.
משה גפני: אגב, הם רוצים דווקא לקלוט שם חרדים, ויכול להיות שיבואו לשם עכשיו שתי חרדיות.
סימן טוב: נשמח.
סימן טוב: נקבל בברכה.
משה גפני: על כל פנים, הם מאד חכמים.
משה גפני: מה הם אומרים?
משה גפני: הם אומרים ככה, אנחנו חס וחלילה, אנחנו לא הולכים לעשות סולם שקילות כדי להרוויח כסף.
משה גפני: כל כסף שייחסך כתוצאה מסולם השקילות, אנחנו נחזיר אותו חזרה.
משה גפני: א' הם מכירים את משרד התמ"ת, הם יודעים מה יהיה בסוף.
משה גפני: אבל נניח שכל הכסף יחזור חזרה, נניח.
משה גפני: הם מרוויחים את הרווח הכי גדול.
משה גפני: הכי גדול.
משה גפני: ברגע שהתקבלה ההחלטה הזאת, השנה האוצר לא יחסוך כסף, בשנה הבאה הוא הולך לחסוך כסף ולא רק במשרד התמ"ת, אלא בכל משרדי הממשלה.
משה גפני: אני שואל אתכם שאלה – כשיבוא לדיון בממשלה, אצל השרים שכמובן יודעים כל דבר מה ההחלטה, יקבלו החלטה כזאת – הסבסוד, כדי לעודד את הילדים ללמוד בגני הילדים וכו' וכו', הסבסוד יהיה בדיוק כמו הסבסוד במעונות היום.
משה גפני: יש שר בממשלה שיחשוב שלא צריך לסבסד את גני הילדים כמו את מעונות היום?
משה גפני: ומעונות היום זה כבר סולם השקילות שמרוויחים כסף.
משה גפני: ויבואו ויגידו על השלטון המקומי גם.
משה גפני: הכל יהיה על פי סולם השקילות של מעונות היום.
משה גפני: מעונות היום זה כמעט דבר קדוש אצלנו.
משה גפני: זה דבר שהוא – מזה זאת אומרת?
משה גפני: מעונות היום זה מעודד נשים לצאת לעבודה.
משה גפני: הכל ילך על פי זה.
משה גפני: הם כל כך חכמים.
משה גפני: אני כמעט לא, אפילו בכולל לא ראיתי דבר כזה.
משה גפני: ראיתי האמת, כן, אבל זה לא בא לידי ביטוי מעשי.
משה גפני: ולכן, ההחלטה הזאת היא החלטה שדינה להשתנות.
משה גפני: קודם כל צריך לעשות מחקר שלא נעשה, מחקר אמיתי.
משה גפני: וצריך לקיים על זה התייעצות ולא רק עם הממשלה, אלא גם עם וועדת הכספים.
משה גפני: אתם לא יכולים להיות כפויי טובה.
משה גפני: אנחנו קיבלנו החלטה שהייתה נתונה לביקורת ציבורית, ביטלנו החלטת בג"ץ, קיבלנו החלטות על סבסוד ופתאום מאחורי גבנו, מבלי לשמוע את דעתנו, קיבלתם החלטה וההחלטה הזאת דינה להשתנות.
משה גפני: משה בבקשה.
סימן טוב: טוב, קצת עובדות כדי לפזר את מסך העשן שהיה פה.
סימן טוב: ההחלטה נועדה ליצור חלוקה ---
משה גפני: לא ראיתי ...
סימן טוב: העובדות היו קצת רחוקות ממה ש---
משה גפני: העובדות מתבססות על המחקר של משרד התמ"ת, אגף בכיר, מעונות יום ומשפחתונים.
סימן טוב: אז בוא תיתן לי להסביר.
סימן טוב: אני בטוח שהדברים יהיו ברורים.
משה גפני: בסדר, אתה יודע יותר טוב מהם, אני מודה.
סימן טוב: כדי שהדברים יהיו יותר ברורים אחר כך.
סימן טוב: ההחלטה נועדה ליצור חלוקה צודקת יותר של המשאבים הקיימים.
סימן טוב: לא חזר ולא יחזור שקל אחד לאוצר המדינה כתוצאה מהמהלך הזה.
סימן טוב: זה נכון, יש משפחות שהסבסוד שהן יקבלו יפחת, ויש משפחות שהסבסוד שהן יקבלו יעלה ותיכף נפרט.
סימן טוב: גם היום אנחנו לא מתייחסים לכל משקי הבית במערך מעונות היום באופן שווה.
סימן טוב: לדוגמא – משפחות של הורים יחידים נותנים להם פקטור עדיפות על פני משפחות אחרות.
סימן טוב: השימוש בסולם השקילות יש לו מטרה חברתית, כלכלית.
משה גפני: לא הבנתי, מה זה הורים יחידים?
סימן טוב: הורים יחידים לצורך העניין אנחנו לא מתייחסים למשק הבית כמספר הנפשות שיש בו, אלא נותנים פקטור ---
משה גפני: כן מתייחסים, רק אומרים שזו משפחה חד הורים מסובסדת, זה מובן.
סימן טוב: אנחנו נותנים פקטור מתוך ההכרה שמבנה ההוצאות של משק בית כזה, שונה ממבנה ההוצאות של משק בית רגיל, בשל החסרונות לגודל שיש למשק הבית.
סימן טוב: סולם השקילות ---
משה גפני: לא, יש לי בקשה.
משה גפני: אל תפזר מסך עשן.
משה גפני: אני מבקש – תגיד עובדות.
סימן טוב: אני אומר רק עובדות.
משה גפני: משפחה חד הורית, זה תמונת המצב.
משה גפני: משפחה חד הורית נחשבת כשלוש נפשות.
סימן טוב: לפחות.
משה גפני: לפחות, ברור.
משה גפני: וזה גם מובן.
אורי מקלב: לא, לא לפחות.
אורי מקלב: רק.
משה גפני: זה שלוש נפשות.
סימן טוב: תלוי כמה ילדים יש.
משה גפני: אם יש לה ילד אחד מתחשבים בה כשלוש נפשות.
משה גפני: וזה צודק.
אורי מקלב: ושמשק הבית הוא אחד בכל אופן.
סימן טוב: בגלל החסרונות של גודל, סולם השקילות הוא כלי מקובל בכל העולם, לבחון את השינוי בהוצאות של משק הבית כתוצאה משינוי במספר הנפשות במשק הבית.
סימן טוב: לכן קוראים לו סולם שקילות.
סימן טוב: הוא בא לומר – משק בית עם חמישה ילדים לצורך העניין, ביחס למשק בית עם ארבעה ילדים, בכמה גדלה ההוצאה השולית שלו.
סימן טוב: וזה מבוסס על מחקרים אמפיריים.
סימן טוב: יש סולמות שקילות שונים.