GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב אדרי: כל אחד זורק על השני , אבל, לי יש כתובת אחת וזה משרד התשתיות.
יעקב אדרי: אין לי כתובת אחרת.
יעקב אדרי: לפני שלוש שנים ביקרתי כשר נגב-גליל אצל צביקה.
יעקב אדרי: הדבר הראשון שהוא ביקש ממני הוא לעזור להם מעבר למה שאני עוזר פה ושם בנושא המפעל כי הוא חשוב להם, כי הוא המעסיק הראשי באופקים.
יעקב אדרי: הלכתי למפעל וביקרתי בו פעם או פעמיים.
יעקב אדרי: זה מפעל שמעסיק לא מעט אנשים.
יעקב אדרי: כראש עיר לשעבר אני יודע כמה חשוב שמפעל כזה יחזיק מעמד ביישוב שהוא מוכה אבטלה.
יעקב אדרי: נאמר לי אז גם על ידי בעלי המפעל וגם על-ידי צביקה שזה מתקדם או טו טו.
יעקב אדרי: הנה, נתנו לוחות זמנים וההסכמים שראינו פה.
יעקב אדרי: אבל, כמובן שזה נמשך ונסחב.
יעקב אדרי: אני לא רוצה להאשים אתכם.
יעקב אדרי: לי יש כתובת – זה מדינת ישראל, זה הממשלה, זה משרד התשתיות.
יעקב אדרי: הוא האשם, הוא נותן את הזיכיון.
יעקב אדרי: יש לוחות זמנים, יש חוזה.
יעקב אדרי: הכול כתוב.
יעקב אדרי: אבל מה לעשות?
יעקב אדרי: זה אופקים.
יעקב אדרי: אין שם אינטרס כזה רציני כמו במקומות אחרים.
יעקב אדרי: ליוויתי את מפעלי נייר, ואני לא מצטער משום שגם הוא מפעל חשוב למדינת ישראל.
יעקב אדרי: ליוויתי אותם בעניין הזה, וראיתי איזה כוחות פועלים בסיפור הזה, ואיזה עוצמה הפעילו על מנת לחבר את הגז לשם.
יעקב אדרי: אבל, מה לעשות?
יעקב אדרי: אופקים וירוחם הם יישובים נידחים.
יעקב אדרי: אדוני המנכ"ל, אני יודע מה היכולות שלך.
יעקב אדרי: עבדנו ביחד, ואתה יכול.
יעקב אדרי: אבל, האשמה היא בכם ורק בכם.
יעקב אדרי: חבל שיושב-ראש הוועדה המחוזית לא נמצא כאן.
יעקב אדרי: גם הוא יכול לזרז את הליכי ההיתרים.
יעקב אדרי: אם נמצאים כבר בשלב הזה של ההיתרים צריך לתת את זה כמה שיותר מהר.
יעקב אדרי: הרב גפני, כתושב אופקים לשעבר, אני יודע כמה אתה רגיש לעניין הזה.
יעקב אדרי: אצלנו הכול באותה חבילה - שלא יהיה לכם ספק, יש פה חברי כנסת שלא יעזבו את הנושא הזה.
יעקב אדרי: אני אתקע כל דבר שלכם עד שתיתנו לנו תשובות מאוד ברורות.
יעקב אדרי: אני אעשה הכול כי הכתובת היא אתם.
יעקב אדרי: הם יספרו סיפורים וימשכו.
יעקב אדרי: נתתם להם דחיות פעם אחר פעם, פעם אחר פעם.
יעקב אדרי: נתתם להם אישורים לדחות את העבודות.
יעקב אדרי: הם לא צדיקים כמו שהם מציגים את עצמם.
יעקב אדרי: אבל, מבחינתנו, אתם הכתובת, ואנחנו לא נרפה מהעניין הזה עד שיהיה פיתרון.
ציון פיניאן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש על הכינוס הזה בפגרה.
ציון פיניאן: לפי מספר חברי הכנסת שהגיעו לדיון נראה כי הנושא חשוב מאוד.
ציון פיניאן: כמעט לכל עיר יש איזה מפעל שהוא מפעל עוגן.
ציון פיניאן: אם תוציא את מפעל העוגן הזה מאופקים, העיר תתמוטט.
ציון פיניאן: הבעלים של המפעל לא אמר שבמידה וזה לא יהיה, הם יצטרכו לפטר אולי 100 עובדים.
ציון פיניאן: זה מחמיר ומחריף את הבעיה.
ציון פיניאן: באותה נימה שבה דיבר חברי יעקב אדרי, אני רואה פה אשם אחד וזה משרד התשתיות.
ציון פיניאן: אילו הוא היה נוהג בעונשים כפי שהוא יודע לעשות את זה עם אחרים, תאמין לי שההולכה והגז כבר היו מגיעים.
ציון פיניאן: אני רואה פה שההוא אשם, ההוא אשם, וההוא אשם, וההוא אשם, וכולם פוחדים לומר שזה משרד התשתיות.
ציון פיניאן: ההוא זורק את זה בעוד ארבעה וחמישה ועשרה חודשים.
ציון פיניאן: נאמרים פה דברים אמיתיים ואמיתיים.
ציון פיניאן: אדוני המנכ"ל, אני מכיר אותך איזה יום וחצי, ואני יודע שאתה יכול לעשות הרבה דברים.
ציון פיניאן: אני מציע לך אמצעי אכיפה.
ציון פיניאן: למדנו שזאת השיטה היום.
ציון פיניאן: אני מריח פה ריח של כסף.
ציון פיניאן: הגימטרייה בין רצוי למצוי זה 160 – זה כסף.
ציון פיניאן: לכן, אני מבקש שמשרד התשתיות ייכנס לעובי הקורה וגם ייתן לוח זמנים מתי כל זה הולך לקרות.
ציון פיניאן: כי אם אומרים בין ארבעה לשישה חודשים, הגז יעבור בעוד שנה או שנתיים.
ציון פיניאן: אני מודיע לך, אני רוצה שנסיים את זה עוד לפני הקדנציה הזאת כדי שיהיה לנו סיכוי להיבחר עוד פעם.
ציון פיניאן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
פניה קירשנבאום: תודה, כבוד היושב-ראש.
פניה קירשנבאום: בדרך כלל מישהו מכוון את הדברים מלמעלה.
פניה קירשנבאום: מצחיק הוא שדווקא ביום העצמאות ראיתי את הסרט "סוף העולם שמאלה".
פניה קירשנבאום: אני נשבעת לך ששום דבר לא השתנה.
פניה קירשנבאום: אתה בטח לא ראית את הסרט.
משה גפני: לא ראיתי.
משה גפני: אני תכננתי את הישיבה של היום.
פניה קירשנבאום: בסרט מראים איך סוגרים מפעל בעיירה, ואיך העיירה הזאת מתמוטטת.
פניה קירשנבאום: שום דבר לא השתנה.
פניה קירשנבאום: הכול נשאר אותו הדבר בכל פריפריה.
פניה קירשנבאום: אנחנו יכולים כמובן לשבת ולהגיד מה לא בסדר.
פניה קירשנבאום: כמו שאני רואה, הרבה דברים הם לא בסדר, והיינו צריכים לשים יד על הדופק הזה לפני הרבה זמן.
פניה קירשנבאום: אבל, טוב שעשינו את זה עכשיו.
משה גפני: אני התלבטתי מאוד.
משה גפני: אני חשבתי שזה יסתדר במסגרות של דיונים.
משה גפני: עשיתי הרבה פגישות.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שזה הרגע שבו אנחנו צריכים לקבוע את הלו"ז העתידי.
פניה קירשנבאום: המינימום שהעניין הזה יכול לקחת זה בין 4 חודשים ל-6 חודשים.
קריאה: מרגע קבלת ההיתרים.
פניה קירשנבאום: אם נזרז את קבלת ההיתר למחר או תוך שבוע ימים - - -
משה גפני: לא, הוא המנכ"ל.
משה גפני: הוא כל הזמן מתערב במה שנוח לו.
משה גפני: אני שאלתי אותו האם הכמות הולכת לרדת והוא לא ענה לי.
משה גפני: אתה לא צריך לענות, אני הבנתי.
משה גפני: זה כנראה לא משתלם לכם.
פניה קירשנבאום: לכולם יש פה אינטרסים.
פניה קירשנבאום: אנחנו יודעים שהכול מונע על-ידי אינטרסים.
פניה קירשנבאום: אנחנו צריכים לקבוע את הגבולות לאינטרסים האלה.
פניה קירשנבאום: אנחנו צריכים לקבוע לרשויות לתת אישורים תוך שבוע ימים, ואז יש ארבע חודשים – אז שארבעה חודשים יניחו, ואנחנו צריכים לחייב את החברה הממשלתית שתוך ארבעה חודשים ה-PRMS הזה יקום.
פניה קירשנבאום: ואם לא – אפשר להוריד את הבונוסים.
פניה קירשנבאום: אני יודעת איך עובדים בחברות ממשלתיות.
פניה קירשנבאום: אם תאמר להם: לא יהיה לכם בונוסים השנה, אז אני מבטיחה לך שזה ייקח פחות מ-18 חודשים.
יעקב אדרי: יש עוד הרבה דברים שאפשר לעשות.
יעקב אדרי: יש לנו אפשרות לתקוע כמה דברים.
משה גפני: חבר הכנסת טיבייב, תושב אופקים, בבקשה.
רוברט טיבייב: אני מכיר את המפעל, את המפעילים, את המהנדסים.
רוברט טיבייב: כנראה שאין שם משפחה שם שאני לא מכיר.
רוברט טיבייב: הייתי שם במפעל לא מעט פעמים, לא פחות מ-10 – 15 פעמים.
רוברט טיבייב: לסיפור הזה נכנסתי ממש לפני כמה חודשים.
רוברט טיבייב: באחד מהסיורים במפעל אמרן בדיוק את הבעיה.
רוברט טיבייב: אמרתי שזה ייסגר במסגרת ועדה פה וועדה פה.
רוברט טיבייב: אבל, לא הבנתי את חומרת המצב.
רוברט טיבייב: כמו שחבר הכנסת פיניאן אמר, זה כנראה כבר מסריח.
רוברט טיבייב: אדוני המנכ"ל, אני מציע - האם היית פעם אחת באופקים?
שאול צמח: הייתי במפעל.
רוברט טיבייב: אדוני היושב-ראש, בוא נעשה סיור יחד עם חברי הוועדה ונסתכל בעיניים של אותם אנשים.
רוברט טיבייב: כמו שנאמר כבר, המפעל הזה הוא עוגן בתעסוקה של אופקים.
רוברט טיבייב: הדבר חשוב לנו.
רוברט טיבייב: כמו שאנחנו אומרים, הפקרנו את הפריפריה במקרה הזה בעזרתך.
אהוד ברק: אין לנו התייחסות ספציפית לנושא מעבר לזה שכן ניתנו בעבר, כבר ב-2009 - - -
משה גפני: אתם רק תבואו עם הפרטות.
משה גפני: כשאתם תבואו עם הפרטות, יהיה הדיון הזה.
אהוד ברק: יש פה גם חברות ממשלתיות וגם חברות פרטיות.
אהוד ברק: זה פחות רלוונטי להפרטות.
אהוד ברק: כן ניתנו תמיכות למפעלים שהתחברו למערכת החלוקה.
משה גפני: אני רוצה שתדע ואתה יכול לומר אצלך במשרד - הדיון הזה הוא ציון דרך בסיפור של ההפרטות, במיוחד בהפרטות המסובכות שחלק הממשלה מחזיקה, וחלק חברות ממשלתיות, והמפעלים הפרטיים, התאגדויות, כשכל האינטרס הוא אך ורק כסף.
משה גפני: אין שום אינטרס אחר, לא ציוני, לא לאומי, לא פריפריאלי, לא עובדים.
משה גפני: לא שום דבר - רק כסף.
אהוד ברק: שמענו פה גם ביקורת גם על - - -
משה גפני: תגיד אצלך במשרד שהדיון הזה יהיה ציון דרך מאוד חשוב.
משה גפני: האם יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?
משה שפיצר: חוץ ממה שדיברנו פה, יש עוד כמה בעיות אמיתיות שעליהן לא אמרנו מילה אחת.
משה שפיצר: האם כאשר אנחנו נחבר את המפעלים יהיה להם גז?
משה שפיצר: התשובה היא לא בטוח.
פסח ברנט: זה לא ביזנס שלך, למה אתה עוסק בכך?
פסח ברנט: האם אתה מוכר גז?
פסח ברנט: מה זה קשור אליך?
משה גפני: אבל, אתם לא יכולים להפריע, מר ברנט.
משה שפיצר: זה העניין של "תמר" ומתי ייכנס.
משה שפיצר: אתה מכיר את הפרטים יותר טוב מכולנו.
משה שפיצר: מתי הקידוח ב"תמר" יניב?
משה שפיצר: האם המצרים יזרימו?
משה שפיצר: כדי שיהיו לנו גם הכנסות צריך קודם כל גז.
משה שפיצר: השאלה הבאה שעולה והיא חשובה כמו כל הדיון הזה היא מה משך הזמן שנדרש היום בתנאים הנוכחים להסב מפעל עם כל ההיתרים שלו.
משה שפיצר: לפי הניסיון שמצטבר עד היום, החברה הממשלתית "נתיבי גז" חיברה את המפעלים בדרך כל לפני שהם בכלל הצליחו לגמור את תהליך ההסבה הפנימי שלהם.
משה שפיצר: כלומר, החברות של החלוקה וההולכה יותר מהירות מתהליך ההסבה הפנים מפעלי.
פניה קירשנבאום: אבל, זאת בעיה שלהם ולא שלכם.
משה גפני: עשית טעות טרגית במה שאמרת עכשיו.
משה גפני: עד עכשיו היית נראה לי באמת מישהו שרוצה לקדם את העניין, והבנתי.
משה גפני: ממה שאמרת עכשיו לגבי מה המפעלים יעשו, ומתי יהיה תמר וגז, וכל הדברים, הבנתי.
מישל בן סימון: שמי מישל בן סימון ואני מ"פניציה" ירוחם.
מישל בן סימון: בשעה האחרונה חברי הוועדה מבינים את מה שהמפעלים סובלים בשנתיים האחרונות.
משה גפני: כן, אנחנו מבינים.
מישל בן סימון: יושבים פה כל הנציגים הרלוונטיים: ממשלה, רגולאטור, קבלן מבצע.
מישל בן סימון: השאלות הן שאלות ענייניות.
מישל בן סימון: הוועדה לא כל-כך שואלת שאלות טיפשיות, הן מאוד ענייניות.
מישל בן סימון: התשובות מסובבות את חברי הוועדה או מנסות לסובב אותם.
מישל בן סימון: זה מה שאנחנו רואים בשנתיים האחרונות.
מישל בן סימון: אני רוצה לתת דוגמה על מה אנחנו מתווכחים בחודשיים האחרונים בתוך אותו לוח זמנים שצוין פה - ארבעה עד שישה חודשים או 18 חודש.
מישל בן סימון: אנחנו מתווכחים על תנאי הכניסה למפעל.
מישל בן סימון: מה המפעל צריך מבחינת ספיקה ולחצים עם אותו קבלן שזכה במכרז.
מישל בן סימון: אגב, הוא זכה במכרז, והוא ציין את אותם נתונים שאנחנו צריכים היום למפעל.
מישל בן סימון: תשתית בונים פעם ב-50 שנה, והמפעל עצמו הוא זה שיודע הכי טוב מה המפעל צריך.
מישל בן סימון: הוא יודע מה הוא צורך בממוצע, מה הוא צורך במקסימום, ומה הן תוכניות הפיתוח העתידיות שלו.
מישל בן סימון: לא ייתכן שזכיין יכתיב לו איזה תנאים הוא יקבל כדי ליצור בעיה בעוד שנתיים או שלוש.
מישל בן סימון: עניין ההסבות הפנים מפעליות – על סמך אותן הבנות שהיו עם הזכיין, "פניציה", לדוגמה, פרסמה מכרז לחברות ההנדסה עם הנתונים שסיכמנו עם גז טבעי.
מישל בן סימון: לא ייתכן היום כשסיימנו את תהליך המכרזי ואנחנו רגע לפני החתימה שמשנים לנו ומכתיבים לנו איזה תנאים תפעוליים למפעל אנחנו נקבל.
מישל בן סימון: אנחנו בשלב של תכנון תנור שאמור להיבנות בעוד שנה – לב המפעל.
מישל בן סימון: זהו פרויקט של 40 מיליון שקל שיתבסס על תנאים שסוכמו עם אותה חברה.
מישל בן סימון: לא ייתכן שהיום חוזרים אלינו ואומרים לנו: משנים לכם את התנאים כי אתם לא צריכים את זה.
אמנון כהן: - - - לפני שהוא ניגש למכרז, הוא ביקר את כל המפעלים ושאל אותם: מה הצריכה שלכם היום.
אמנון כהן: מה הצריכה שלכם בעתיד.
אמנון כהן: על סמן זה הוא זכה במכרז.
אמנון כהן: והיום הוא בא ואומר: לא, אתם לא צריכים כל כך הרבה - - -
קריאה: ומשרד התשתיות לא עוצר אותו.
משה גפני: הבנו, הסוגיה ברורה.
יהושע שטרן: אני אומר שני דברים.
יהושע שטרן: ראשית, לא נחתם עדיין שום הסכם בין הצרכנים לבין חברת החלוקה.
פסח ברנט: כיוון שהיא מסרבת לחתום, ואתה יודע את זה טוב מאוד.
פסח ברנט: אומרים חצאי משפטים.
משה גפני: אי-אפשר כך.
משה גפני: אנחנו רגילים פה בחדר הזה כל הזמן לחצאים.
יהושע שטרן: לא נתחם, ואם לא ייחתם גם בעוד 18 חודש לא יהיה גז.
פסח ברנט: בטח, אז למה שירוץ?
פסח ברנט: הוא תוקע את זה על לכמויות.
משה גפני: מר ברנט, אני מפסיק את הדיון.
משה גפני: אני מבקש באמת לא להפריע עכשיו.
משה גפני: מר ברנט, אני אוציא אותך.
משה גפני: אני מאוד מצטער.
משה גפני: אי-אפשר כך לקיים דיון, ולא יהיה בו שום תכלית.
משה גפני: את הוויכוחים האלה תנהלו בחדרים אצלכם במשרדים, לא כאן.
פניה קירשנבאום: על מי אתה מנסה עכשיו ללחוץ, עליהם או עליהם?
יהושע שטרן: אני רגולאטור ואני אמור לבחון את הדברים משני הצדדים.
יהושע שטרן: התפקיד העיקרי שלי הוא לשמור על הצרכנים, וזה מה שאני עושה, כולל בצרכני החלוקה של נגב גז טבעי.
יהושע שטרן: אני עושה את זה חדשות לבקרים כל יום, וכל יום ביומו.
יהושע שטרן: אבל יחד עם זאת, לא יתכן שצרכן שיש לו צריכה מסוימת בשנה הנוכחית, רוצה חיבור שמגיע עד פי 5 מהצריכה בפועל שלו.
יהושע שטרן: צריך להבין, ואת זה אני גם אמור להבין, שחברת החלוקה מקבלת כסף רק מהגז שזורם במערכת שלהם.
יהושע שטרן: ואם לא יזרום שם גז, הם לא יקבלו החזר השקעה.
יהושע שטרן: אין מנוס, צריך לראות גם את זה.
יהושע שטרן: ולכן, שני הצדדים צריכים להבין האחד את השני.
יהושע שטרן: אף מפעל עדיין לא החל הסבה.
יהושע שטרן: הסבה לוקחת זמן, וצריך לעשות את זה.
יהושע שטרן: המפעל יעשה הסבה רק לאחר שהוא יחתום על הסכם עם נגב גז טבעי, וטובה שעה אחת קודם.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, אני נותן לך לסכם את הדיון.
משה גפני: אני רוצה להגיד לך לפני זה כמה דברים.
משה גפני: מבחינתי, אולי אני טועה, מאוד נראה שמשרד התשתיות הוא משרד חלש.
משה גפני: אני מתאר לעצמי מה היה קורה אם הרגולאטור היה משרד אחר.
משה גפני: יש לי כמה דוגמאות של כמה משרדים במצב כזה.
משה גפני: יש פה בעיה לאומית ממדרגה ראשונה.
משה גפני: אנחנו כמעט ולא נתקלים בדבר כל כך נורא כמו הסיפור הזה.
משה גפני: אנחנו מדברים על הפריפריה, מדברים על השקעת הון תועפות שם.
משה גפני: מדברים על תשתיות, מדברים על תעסוקה.
משה גפני: אנחנו יושבים על מפעל עם חמישה או עם עשרה עובדים ושוברים את הראש מה עושים עם זה.
משה גפני: אנחנו מדברים כאן על מצב שבו הממשלה במדיניות עוזרת למרכז הארץ ופוגעת בפריפריה, במדיניות, ובמדיניות של כל מיני הצטעצעויות של מילים שפה לא חתמו הסכם, ופה המפעל לא עשה כך, וזה לא עשה כך, וההוא לא עשה אחרת.
יהושע שטרן: אדוני היושב ראש, יש חברת חלוקה רק באזור הנגב.
משה גפני: אבל, אתה לא יכול לדבר בלי רשות.
משה גפני: המציאות הזאת שבה אנחנו יושבים ודנים ומשרד התשתיות כבר לפני שלוש שנים או ארבע שנים אמר שזה מה שהולך לקרות – אנחנו נמצאים באמצע 2011 ועדיין אין כלום.
משה גפני: אין את ה-PRMS בדימונה, אין את ה-PRMS באשל הנשיא.
משה גפני: אין עדיין שום ודאות לגבי דימונה, לגבי ירוחם, לגבי אופקים, לגבי נתיבות, לגבי הנגב.
משה גפני: אני אשמע אותך.
משה גפני: אבל, אני מאוד מבקש שתהפכו להיות משרד חזק, משרד שהוא רגולאטור.
משה גפני: אני באמת לא רוצה לתת את הדוגמאות.
משה גפני: אבל, יש הרבה דוגמאות היום של כמה משרדים רגולאטורים ומה הם עשו במשק הישראלי.
משה גפני: אתם חייבים להיות עכשיו אגרסיביים, אקטיביים.
משה גפני: אנחנו לא נסבול את המצב הזה, פשוט לא נסבול אותו.
משה גפני: ולא מעניין אותי לא ההתחכמויות של החברות הפרטיות, ולא התירוצים של החברות הממשלתיות.
משה גפני: זה פשוט לא מעניין אותנו.
משה גפני: התוצאה פה היא בלתי נסבלת במדינה דמוקרטית.
שאול צמח: אני מבקש להתחבר למה שאמרת בהערה הקודמת.
שאול צמח: ראשית, אנחנו פועלים לפי החוק.
שאול צמח: אבל, מכיוון שאנחנו יושבים בבית החוקקים אפשר גם לתקן את החוק.
שאול צמח: אני חושב שאחד הלקחים שאנחנו יכולים ללמוד ואנחנו בוחנים את זה היום, זה הנושא של הזכיינות הפרטית בהקמת רשת החלוקה.
שאול צמח: אני אומר - אנחנו בוחנים את זה מחדש, ויכול להיות שאת זה נשנה.
שאול צמח: יש לנו דוגמה כזאת בירושלים כשפנה אלינו גוף ציבורי - לא ממשלתי - שביקש לעשות את זה, ואנחנו בהחלט בוחנים את זה, כי יכול להיות שהשיטה הזאת לא מביאה אותנו לאופטימיזציה במובן החברתי והכלכלי של העניין.
שאול צמח: כפי שנאמר כאן, לפעמים אתה לא מתכנן מראש למלוא הקיבולת שאתה צריך כיוון שההשקעה לא משתלמת בטווח הקצר, אלא רק בטווח הארוך, ולא כולם רואים אותה.
שאול צמח: ולכן, יכול להיות שבהקשר הכולל אנחנו נביא לכנסת בקשה לתקן את החוק כדי לאפשר לחברות ממשלתיות או לחברות ציבוריות גם להשתתף או לקבל את המטלה.
שאול צמח: היום אני לא יכול להטיל על אף אחד אחר באזור הזה או בכל אזור אחר.
שאול צמח: אני לא מדבר על מקום שכבר יש בו זכיין.
שאול צמח: אפילו במקום שאין בו זכיין, אני לא יכול להטיל על מישהו אחר לקדם את העבודה כיוון שזה נקבע בחוק רק זכיין שזכה במכרז שעשתה המדינה – וזו אמירה כללית.
שאול צמח: אנחנו מפיקים לקחים מהתהליכים האלה.
שאול צמח: הזכירו כאן את הבעיות התכנוניות והבעיות הסטטוטוריות.
שאול צמח: אנחנו מטפלים בהן במקביל.
שאול צמח: אני חושב שגם בזה יש לנו שיתוף פעולה טוב.
שאול צמח: הרשויות התכנוניות בדרום מבינות את הבעיה הזאת.
שאול צמח: אני חייב להגיד שהן מקדמות את מה שהן יכולות לקדם.
שאול צמח: זה תלוי בתכניות שיגישו היזמים.
שאול צמח: כלומר, זה לא מספיק להגיד: אנחנו רוצים להגיש.
שאול צמח: צריך להגיש.
שאול צמח: אגב, לשאלתך, חבר הכנסת טיבייב, אני ביקרתי במפעל לפני חודשיים.
שאול צמח: ישב שם מהנדס העיר אופקים.
שאול צמח: שאלתי אותו: מישהו דיבר איתך, מישהו תיאם איתך?
שאול צמח: התשובה שלו היתה לא.
שאול צמח: זה היה לפני חודשיים-חודשיים וחצי.
שאול צמח: אני לא יודע מה נעשה, ומה לא נעשה.
שאול צמח: אני אומר – יש אחריות מסוימת לכל הגופים שיושבים סביב השולחן הזה לפתור את הבעיה.
שאול צמח: דובר כאן על האחריות של רשות הגז כרגולאטור.
שאול צמח: אני אומר שוב, אם הלקוחות והזכיין לא יגיעו להסכמה, רשות הגז תכריע, והיא תכריע מהר.
שאול צמח: יצטרכו לקבל את ההכרעה שלה , ומי שלא יקבל את ההכרעה שלה, כמובן שינקטו את הצעדים רשויות האכיפה, כפי שאמרת.
שאול צמח: בעניין הזה אנחנו לא נסבול דחייה נוספת בלוחות הזמנים.
שאול צמח: אני מסכים, אני מבין, אני רואה כפי שאתם רואים את הדחיות בלוחות הזמנים.
שאול צמח: היה לנו מאוד חשוב שאותה תחנה PRMS, אותה תחנת הפחתת לחץ באשל הנשיא תתחיל להיבנות כיוון שהיא המפתח לכל החיבור, אחרת הם לא יכולים להתחבר, ואי-אפשר לבוא אליהם בטענות.
שאול צמח: התחנה הזאת בתכנון, הציוד שלה הוזמן.
שאול צמח: היא תהיה בבנייה.
שאול צמח: אני לוקח על עצמי.
שאול צמח: אדוני, המשרד יעשה ישיבה נוספת עם חברת נתיבי גז על מנת לבחון שוב את לוחות הזמנים, ויחד עם הזכיין, כדי שנוכל לראות האם גם הזכיין יוכל להקדים את לוחות הזמנים אם נצליח להקדים את לוחות הזמנים.
שאול צמח: חשוב מאוד - אני חושב שהדברים שנאמרו פה הם מדויקים ברמת העובדות.
שאול צמח: כלומר, על דבר אחד אין מחלוקת.
שאול צמח: זה לא רק המחיר.
שאול צמח: מחיר הגז שמשלמים שם הוא יותר גבוה.
שאול צמח: אבל, זה לא רק המחיר.
שאול צמח: הרגולציה של איכות הסביבה והתנאים הסביבתיים התחרותיים הם כאלה שמפעל שלא יהיה לו גז טבעי לא יוכל לשרוד.
שאול צמח: זה לא עניין של טובה.
שאול צמח: המדינה, כפי שאנחנו רואים את זה, מחויבת לעשות את זה, ואנחנו ננקוט בכל האמצעים שאנחנו יכולים על מנת לעשות את זה.
שאול צמח: אדוני, אם תקבע ישיבה נוספת נשמח לבוא ולהציג את ההתקדמות עד לאותו מועד.
משה גפני: רבותי, אני קודם אבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה להכין הצעת חוק לגבי הנושא הזה של חוק משק הגז, ואני אבקש להחתים את כל חברי הוועדה – מי שירצה לחתום.
משה גפני: החוק הזה הוא חוק שלא עמד במבחן המציאות.
משה גפני: אני לא רוצה להשתמש במילים גדולות.
משה גפני: אבל, זה ממש קטסטרופה.
משה גפני: אם מישהו היה בא בוחן את מה שנעשה בעניין הזה, הוא היה פשוט חושב שאנחנו אנשים לא שפויים.
משה גפני: אנחנו עוסקים באלף ואחד דברים, ועל פי החוק הזה אנחנו לא יכולים לעשות כלום.
משה גפני: יכול להיות שצריך לפתוח את המכרז הזה מחדש.
משה גפני: יכול להיות שצריך להוציא את האנשים שלא עמדו בלוחות זמנים שהיה צריך לעמוד בהם.
משה גפני: אני לא יודע, צריך לבחון הכול מחדש.
משה גפני: אני מבקש אדוני מנהל הוועדה לקבוע ישיבה לעוד חודש עם השר ועם המנכ"ל.
משה גפני: אני גם אפנה לראש הממשלה ואדבר איתו על העניין הזה.
משה גפני: ברמה הלאומית זה נראה לי מחדל שלא יכול להיות גדול ממנו.
משה גפני: אלה הם דברים מאוד פשוטים וטכניים.
משה גפני: אבקש כבר עכשיו לתאם עם השר ועם המנכ"ל לעוד חודש על מנת לקיים את הדיון באותו היום.
משה גפני: אני אטיל על שניים מחברי הוועדה – עוד לא החלטתי מי - ללוות את התהליך הזה של מה שקורה בחודש הזה.
משה גפני: אנחנו נעקוב מקרוב אחרי כל ההתפתחויות, גם מבחינת ההסכמים שצריכים להיחתם, גם מבחינת הרשויות שנותנות את הרישיונות, וגם מבחינת ההכרעות שלכם, של משרד התשתיות, כרגולאטור במחלוקות שמתעוררות בין החברות השונות.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, אני יוצא מאוד לא שבע רצון מהדיון הזה.
משה גפני: זה אחד הדיונים שבאמת אני מרגיש ממש לא נוח.
משה גפני: אני מתחרט על זה שלא עשיתי את הדיון הזה הרבה זמן קודם.
משה גפני: נכון שגם אתה דחפת אותי לקיים את הדיון, וזה בסדר.
משה גפני: היה צריך לקיים את הדיון הזה קודם.
משה גפני: האמת שזה לא התפקיד שלנו.
משה גפני: אנחנו צריכים לפקח על עבודת הממשלה, והממשלה צריכה לעשות את העבודה הזאת.
משה גפני: בשביל זה יש את משרד התשתיות.
משה גפני: אני גם מאוד לא שבע רצון מזה שמשרד האוצר עומד לגמרי מהצד במקרה הזה.
משה גפני: אבל, משרד האוצר ישלם את המחיר בהפרטה הבאה.
משה גפני: הדיון הזה יהיה כאשר תהיה הפרטה של איזשהו נושא שמשרד האוצר יהיה מעוניין בו.
משה גפני: לסיכום, בעוד חודש, בעזרת השם, יתקיים דיון יחד עם השר, יחד עם המנכ"ל, ויחד עם כל הגורמים בדבר.
משה גפני: אני אבקש משניים מחברי הוועדה ללוות את התהליך הזה.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, אני מבקש ממך.
משה גפני: אתה מנכ"ל מצוין.
משה גפני: גם כשהיית במשרד האוצר היית מצוין.
משה גפני: אני מבקש שתהיה יותר אגרסיבי, תפסיק עם העדינות הזאת.
משה גפני: זה דבר שהוא מחויב מציאות מתוקף התפקיד שלך.
משה גפני: אי-אפשר לנהל יותר את המשחק הזה.
משה גפני: באמת, אני מבקש שבחודש הזה נראה שינוי דרמטי בכל מה שקורה.
משה גפני: אל תעשה הנחה לאף אחד.
משה גפני: מספר פנייה לוועדה 124 – משרד התמ"ת.
רן רידניק: שלום, רן רידניק ממשרד האוצר.
רן רידניק: הפנייה נועדה לביצוע שינויים פנימיים בתקציב שירות התעסוקה, בתקצוב הנושאים הבאים: שיפוץ ותפעול הלשכות וארנונה.
משה גפני: שיפוץ הלשכות בתמ"ת?
משה גפני: אני רוצה לבדוק את השיפוצים בתמ"ת.
משה גפני: אני צריך לבדוק מה זה השיפוצים, על מה צריך שיפוצים במשרד התמ"ת בכלל.
משה גפני: האם יש כסף במשרד התמ"ת לשיפוצים?
משה גפני: נבדוק מה זה השיפוצים.
משה גפני: פניה מספר 140 – שיפוץ בית הנשיא.
אורטל גבריאלי: אורטל גבריאלי, תקציבאית חטיבת נכסים.
אורטל גבריאלי: מדובר בהסרת העמודים באולם קבלת הפנים.
אורטל גבריאלי: זה תקציב של 1.5 מיליון כנגד השתתפות מלאה של בית הנשיא.
משה גפני: מה זה תשלומי פסקי דין ופשרות?
אורטל גבריאלי: מדובר במספר פסקי דין כנגד תביעות לגבי כמה פרויקטים שאנחנו מבצעים.
אורטל גבריאלי: יש תביעות נגדנו של קבלנים בפרויקטים שאנחנו מבצעים.
משה גפני: תני לי דוגמה לתביעה.
משה גפני: איפה בניתם?
אורטל גבריאלי: בתי משפט.
אורטל גבריאלי: למשל, היכל בית המשפט בתל אביב – עיכובים.
אורטל גבריאלי: קבלנים תובעים אותנו, ואנחנו מחויבים על פי פסקי דין לשלם להם פיצויים.
פניה קירשנבאום: למה תובעים אתכם, למה לא משלמים בזמן?
אורטל גבריאלי: עיכובים בתקצוב הנושא, אגף התקציבים לא מתקצב אותנו, את חטיבת הנכסים.
אורטל גבריאלי: אנחנו מתעכבים בתשלומים לקבלנים מסוימים.
משה גפני: אני מבקש שתביאי דוגמאות לישיבה הבאה.
משה גפני: עוד הפעם שיפוץ.
משה גפני: תביאו נתונים.
משה גפני: האם יש לך נתונים?
משה גפני: באיזה מקרה, למשל?
משה גפני: אני מדבר על פסקי הדין.
משה גפני: אולי באמת אתם צריכים לשלם.
אורטל גבריאלי: החומר לא איתי.
אורטל גבריאלי: אני אביא לוועדה הבאה את החומר.
משה גפני: תביאי את המקרים ונאשר או נצביע.
משה גפני: מספר פניות לוועדה 150 ו-151.
יאיר אידר: אני מבקש למשוך את הפנייה הזאת ולא להעלות אותה לדיון.
יאיר אידר: אנחנו נביא פנייה חדשה ומתוקנת בשבוע הבא.
יאיר אידר: אני מבקש לדחות את הדיון על זה, אם אפשר.
משה גפני: פנייה מס' 152, 153.
יאיר אידר: הפניה נועדה להעביר מהתקציב השוטף לתקציב הפיתוח של המשרד לביטחון הפנים סך של 5.9 מיליון שקלים עבור הפעלת פיילוט השיטור העירוני בהתאם להחלטת ממשלה 1848 מיום ה-24 ליוני 2010.
ציון פיניאן: באיזה ערים מתקיים הפיילוט?
יאיר אידר: זה מתחיל בלוד, ויש עוד 12 ערים.
יאיר אידר: אני יכול להעביר לך את הרשימה.
יאיר אידר: העיר הראשונה שנכנסה לפיילוט היא העיר לוד.
משה גפני: נדמה לי שגם בני-ברק – כך אמר לי ראש העיר.
משה גפני: האם יכול להיות?
יאיר אידר: אני לא זוכר בדיוק את הרשימה, יכול להיות.
פניה קירשנבאום: אם יש לו מספיק כסף ל-matching הוא נכנס.
פניה קירשנבאום: להרבה ערים אין מספיק כסף ל-matching.
משה גפני: האם מדובר על matching?
יאיר אידר: סוג של matching.
משה גפני: לעיריות זה חשוב.
יעקב אדרי: יש ישוב ערבי בעסק הזה?
יאיר אידר: יש ייצוג מכל שכבות האוכלוסייה.
יאיר אידר: כרגע מדובר בפיילוט בכ-12 רשויות.
יאיר אידר: אין לי פה את הרשימה של הרשויות.
יאיר אידר: אני יכול להעביר את הרשימה לוועדה.
משה גפני: נאשר את זה, אבל תביא את הרשימה.
משה גפני: תשלח את הרשימה למנהל הוועדה והוא יעביר לנו את זה.
משה גפני: מי בעד אישור הפניות ירים את ידו?
משה גפני: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים - אין פניות 152, 153, אושרו.
משה גפני: פניות 154, 155 – מתאם הפעולות בשטחים.
יאיר אידר: הפנייה נועדה לתגבר את תקציב המנהל האזרחי בסך של 8.2 אלפי שקל מתקציב משרד הביטחון עבור תקצוב פקחים ליחידת האכיפה במינהל האזרחי ביהודה ושומרון.
שי חרמש: אתה לא רוצה שתהיה אכיפה, חוק וסדר?
שי חרמש: האם מישהו יכול להצביע נגד אכיפת חוק?
אורי אריאל: האם אפשר לקבל פרטים על איזה פקחים מדובר, מה תפקידם, מה הם עושים, ומתי מסתיים החוזה שלהם?
יאיר אידר: החוזה מסתיים בעיקרון אחרי שנתיים מיום - - - .
יאיר אידר: כלומר, בסוף השנה הבאה.
יאיר אידר: את שאר הפרטים אבקש מהמנהל האזרחי להעביר לך.
יאיר אידר: המתאם היה פה בשבוע שעבר והוא הסביר חלק.
אורי אריאל: לא, הוא הסביר חלק קטן.
אורי אריאל: דווקא על הפקחים הוא אמר: אם תבקשו, אני אבוא להסביר.
אורי אריאל: אז אני מבקש שהוא יבוא להסביר.
אורי אריאל: כי הוא ביקש, וגם אתה ביקשת מכובדי, להעביר את זה כי זה ישן.
אורי אריאל: אבל, אם יהיו עוד בקשות יבואו להסביר.
משה גפני: האלוף איתן דנגוט התקשר.
משה גפני: הוא דיבר איתי בשבוע שעבר, והוא התקשר היום שוב.
משה גפני: הוא התקשר והוא אומר שמדובר במשכורת.
משה גפני: אם אנחנו לא מאשרים את ההעברה הזאת, כמו בפעם הקודמת, לא יהיו משכורות.
משה גפני: הוא אומר עכשיו כך: אם אכן רוצים לדעת את מלוא הפירוט של השאלות, הוא מוכן לבוא ולהסביר את זה.
משה גפני: אבל, הוא מבקש בכל לשון של בקשה, ואני אומר לך שזו הבקשה שלו.
משה גפני: נאשר את זה, והוא מתחייב לבוא בישיבה הבאה לפרט את הכול.
אורי אריאל: אני מבקש שלא לאשר את זה עד בואו של האלוף, או מי מטעמו.
משה גפני: לא, הוא אומר שהוא מוכן לבוא.
משה גפני: הוא אומר שמדובר במשכורות של אנשים.
אורי אריאל: שמעתי שהוא מוכן לבוא, ואני מבקש שהוא יבוא.
אורי אריאל: יש זהות אינטרסים.
אורי אריאל: לשם שינוי אנחנו מסכימים.
אורי אריאל: אנחנו רוצים שהוא יבוא ויסביר.
אורי אריאל: האם אתה היית מאשר משהו שאתה מבין בו עוסק בו, ויגידו לך: תאשר, ואחרי זה נסביר לך?
אורי אריאל: נחסוך את זה - אני לא.
יעקב אדרי: חבר הכנסת אריאל, הרב גפני, מכיוון שיהיו לנו עוד הרבה העברות בהמשך - - -
אורי אריאל: את זה אמרו לי בפעם שעברה.
יעקב אדרי: אני לא אמרתי לך כלום.
יעקב אדרי: מכיוון שזה משכורות, ויש לנו עוד יותר – התחייבות של האלוף דנגוט ליושב-ראש הוועדה שהוא יגיע – אני לא רואה שזה המקום הנכון.
יעקב אדרי: אבל, אני אומר – יהיו בהמשך גם הרבה אפשריות.
אורי אריאל: זה מה שאמרו לי בפעם שעברה שבה לא נכחת בישיבה, ואני לא אומר את זה כטענה אליך.
אורי אריאל: אני רק מספר לך כי לא היית.
אורי אריאל: הסבירו לי את זה, ונעניתי לבקשתו האישית של יושב-ראש הוועדה, לא לבקשתו של האלוף דנגוט.
אורי אריאל: אי-אפשר למכור את זה עכשיו כל שבוע.
אורי אריאל: זה יתעכב, כן.
אורי אריאל: הוא לא ישחק פה עם הוועדה.