GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן לוין: המנכ"ל של עיר קטנה השכר שלו 20,025 ₪.
אילן לוין: זה תחת אש.
אילן לוין: היום יש את הבגרות במתמטיקה.
שלמה מולה: אילן, למה אתם לא בונים את השכר של ראשי הערים ואת המנכ"לים ואת רבני הערים על פי גודל היישוב?
אילן לוין: יש, יש.
אילן לוין: זה לפי גודל היישוב.
שלמה מולה: שנייה רגע.
שלמה מולה: אני אומר לך ---
משה גפני: שאלה, חבר הכנסת מולה יש לו שאלה.
שלמה מולה: אני שואל למה אתם לא בונים את זה, זו שאלה אחת.
שלמה מולה: שאלה שנייה, אני רוצה שתגיד לי במספרים ----
משה גפני: שנייה, השאלה שלך היא למה הולכים על קבוצות.
משה גפני: צריך ללכת לפי מספר התושבים.
משה גפני: אז זה לא קל, זו שאלה בסדר, אבל ---
אילן לוין: כי כזה זה בנוי.
משה גפני: הוא שואל ---
שלמה מולה: שנייה רגע, לא.
שלמה מולה: אני מסתכל עליך אדון השר מרגי, אני אומר לך – אם יישוב מסוים שיש פה 2,500 רב עיר מקבל 27,000 ₪, יש לך ראש עיריית תל אביב או רב עיר בתל אביב מקבל פחות או יותר דומה, משהו מעוות לחלוטין.
קריאה: יותר, יותר.
שלמה מולה: נו, בוודאי שיותר.
יעקב מרגי: בישן, בחדש זה לא ככה.
שלמה מולה: לא משנה.
יעקב מרגי: רבנים חדשים מקבלים ---
אפרים זלמנוביץ: סליחה, אני רוצה להסביר לך, למכולת הרב של מזכרת בתיה הולך כמו הרב של תל אביב.
משה גפני: הרב זלמנוביץ, אנחנו עדיין לא ברבנים.
שלמה מולה: רגע, אבל השאלה שלי, אני רוצה לדעת כמה רבני חדשים יש, כמה ותיקים יש, מה הפער.
אילן לוין: לענות, כבודו?
משה גפני: רגע, שנייה.
משה גפני: לגבי השאלה הראשונה – שואל חבר הכנסת מולה האם אלה הפערים שקיימים שבין היישובים השונים, האם יש פערים שהם פערים משמעותיים.
אילן לוין: אנחנו למעשה בנינו את ההצעה בהתאמה אחד לאחד לפי המדרג שיש לעניין שכר ראשי הערים ובעלי התפקידים בהם.
אילן לוין: יש עד 2,500, 2,500 עד 5,000, 5,000 עד 10,000, 10,000 עד 20,000, 20,000 עד 30,000, 30,000 עד 50,000, 50,000 עד 100,000, 100,000 עד 250,000, ו-250,000 ומעלה.
אילן לוין: יש 8 מדרגים גם היום בשכר בעלי תפקידים בשלטון המקומי של בעלי התפקידים השונים, ובהתאמה גם בנינו את ההצעה.
משה גפני: בדו"ח שלך אני מצאתי שיש חריגות בשכר הזה של הבכירים ברשויות המקומיות.
אילן לוין: עיקר החריגות שאנחנו מוצאים בשכר הוא של ההסכמים הקיבוציים.
אילן לוין: בעבר, לפני 99 ולפני תיקון חוק יסודות התקציב, היו הרבה מאד חריגות שכר, בייחוד בקרב בעלי תפקידים מתחת רמת המנכ"ל, ואנחנו כפי שאתם יודעים, עם יחידת האכיפה עשינו שנים מאד מהותי בעשר השנים האחרונות, והיום אפשר לומר שהמצב בשלטון המקומי הוא מאד טוב יחסית, והיקף החריגות הוא קטן מאד יחסית בקרב השלטון המקומי, לעומת מה שהיה בעבר.
משה גפני: אתם מצאתם גם בדו"חות שלכם חריגה בשכר של רבני כלשהם?
אילן לוין: אני לא מכיר.
משה גפני: לא היה דבר כזה?
יעקב מרגי: אין, אין, לא.
משה גפני: לא היה, למה?
יעקב מרגי: א', רבני עיר כי זה סכום קצוב השכר שלהם.
יעקב מרגי: אבל גם במשרות רבניות אחרות שהן לא כמו רבני העיר במעמד של נבחרים, או עובדי מועצות דתיות, המועצות הדתיות אני חושב שבשנים האחרונות לא מופיעות בכלל בדו"ח החריגות של הממונה על השכר, ובעבר זה היה בבודדות.
יעקב מרגי: אני עוקב אחרי זה.
משה גפני: לא, מה ששאלתי למה, אני נגד חריגות בשכר.
יעקב מרגי: לרבני ערים אין חריגות בשכר.
משה גפני: אז זו ההצעה שלכם, שהשר מרגי הגיע עם הממונה על השכר לגבי ---
אילן לוין: ואם היא תהיה על דעתכם, אנחנו נביא אותה לאישור הממשלה.
משה גפני: עכשיו, ראובן קוגן, אגף התקציבים – מה דעתכם על ההסכם הזה, לא שאני מביע את דעתי, אבל קודם כל נשמע את המשולש.
יעקב מרגי: הוא דעתו לא נחה, הוא רוצה תוספת יותר גדולות.
משה גפני: ראובן בבקשה, סגן הממונה על התקציבים.
ראובן קוגן: תראו, ככה, מבחינת התקציב לשנים 2011 – 2012, יש סיכום המשרד שהוא סוגר את המסגרת התקציבית של המשרד.
ראובן קוגן: ולכן, אנחנו חושבים שגם לאחר ובמידה שההצעה של הממונה על השכר תתקבל גם על דעת הוועדה, נוכל להתקדם לכיוון החלטת הממשלה, אנחנו נצטרך בשנים 2011 ו-2012, מבחינת הפרישה של התוספת הזאת, לתת רק חלק מהתוספת בשנה וחצי הקרובות בעצם.
ראובן קוגן: ולגבי התוספת, מה שנקרא לגבי יתר התוספת, נצטרך לדון במסגרת תקציב 2013, או כל דיון תקציבי שיהיה.
ראובן קוגן: אם זה יהיה שנה או שנתיים אני לא יודע.
משה גפני: מה זאת אומרת יתר התוספת?
ראובן קוגן: אני אומר – לפרוש את התוספת.
ראובן קוגן: להגיד שחלק מהתוספת, ככל שהתקציב של המשרד יכול לספוג אותה ב-2011 וב-2012, תינתן בעצם מעכשיו, והיתרה תינתן בכפוף לכך שיש סיכום –
אביגדור אוחנה: לא נספוג את זה.
משה גפני: אביגדור.
משה גפני: זה שאני לא פה זה בסדר, אבל הוא פה.
משה גפני: באמת, אי אפשר ככה לנהל ישיבה, באמת.
משה גפני: אני לא יכול להתקדם.
משה גפני: אני רוצה להבין, אני לא מבין כלום.
משה גפני: תסתכל רק אלי.
ראובן קוגן: אז אני אומר, את החלק של התוספת שיש לנו כבר הצעה אנחנו נציג אותה למשרד.
ראובן קוגן: אנחנו ניתן כבר בשנת 2011 והיא תינתן ב-2012 לכל מי שיהיה רב עיר חדש או יצטרף לשורות של הרבנים החדשים.
ראובן קוגן: את היתרה – אנחנו נמשיך לתת בשנים 2013 ואילך, ככל שהמקורות התקציביים לתוספות אלה יסוכמו בין המשרדים.
ראובן קוגן: זו ההצעה שלנו.
משה גפני: לא, עוד לא הבנתי, אני מתנצל.
ראובן קוגן: העלות ---
משה גפני: אל תמשיך, אני אשאל.
משה גפני: זאת אומרת מה שאתה אומר ככה – אתה אומר והיות שמסגרת התקציב של 2011 ו-2012 סגורה, היות והתקציב הדו ש, ולמשרד לשירותי דת יש תקציב מוגדר, לכן, ותתקן אותי אם אני טועה, בגלל שזה נראה לי הזוי מה שאני הולך להגיד עכשיו – לכן גם אם הממונה על השכר יאמר, וקודם כל השר, יאמר שזה דבר לא מציאותי שרב יקבל 6,000 ₪, אתה אומר אבל אין כסף, ולכן צריך לפרוש את זה ולקחת את זה ב-2011 ו-2012 מתקציב המשרד, שזה יבוא על חשבון שירותים, אני מבין שיש להם עודף תקציבי למשרד.
משה גפני: לא עודף תקציבי ---
ראובן קוגן: בפינות, במשרד.
משה גפני: כן, בפינות, הבנתי.
משה גפני: זאת אומרת ייקחו את זה מהתקציב של המשרד ב-2011 וב-2012, והפרישה תהיה באופן מדורג, ואז לקראת תקציב 2013 ידון מחדש כל העניין ויכול להיות ---
ראובן קוגן: לא, לא כל העניין.
ראובן קוגן: רק העניין של המשך התוספת.
ראובן קוגן: נניח ועכשיו הממונה על השכר הציע 80% משכר המנכ"ל, לצורך העניין ב-2011 וב-2012 התוספת היא כך שמגיעים לצורך העניין ל-30% מהמנכ"ל.
ראובן קוגן: ה-30% יחולו ממילא ב-2013, היתרה, בשביל להגיע מ-30 ל-60, ל-70 ול-80, זה בכפוף לתוספות תקציביות שאנחנו נסכם בין המשרדים.
ראובן קוגן: לא לוקחים אחורה, בסדר?
ראובן קוגן: מה שיינתן ב-2011 יינתן גם ל-2013, כי התקציב בבסיסו, הכסף נמצא כבר בבסיס התקציב, כי הרי התקציב אושר כתקציב לשנים הבאות גם, זה לא תוספות חד פעמיות.
משה גפני: ומאיפה המשרד ייקח את זה?
ראובן קוגן: לזה יש דיונים תקציביים ענפים בינינו לבין המשרד.
משה גפני: אני פשוט מתגבר על יצרי, אז אני לא מתעצבן אפילו.
משה גפני: זאת אומרת המשרד ---
ראובן קוגן: אתה עושה את זה טוב.
יעקב מרגי: הוא אומר שני דברים.
יעקב מרגי: גם העדכון הקטן הזה שאם נאלץ לבלוע אותו יחולק ויתפרש.
קריאה: הוא לא כזה קטן.
יעקב מרגי: וגם, אל תדברו על מקורות תקציביים.
משה גפני: טוב, הבנתי.
משה גפני: אביגדור אוחנה, המנכ"ל.
שלמה מולה: למה הצבעתם על תקציב דו שנתי?
משה גפני: ביגדור אוחנה – אומר ראובן קוגן שהסיכום, במידה ונגיע אליו, הסיכום, מה, לא הבנתי?
משה גפני: הסיכום אם מגיעים אליו, אז אומר ראובן קוגן שבשנת 2011 ו-2012 יבוא מתקציב המשרד.
משה גפני: מאיזה סעיפים אתה מתכוון להוריד?
אביגדור אוחנה: אני לא מתכוון לעשות את זה, אין.
משה גפני: אני לא שומע אותך.
אביגדור אוחנה: אין לנו סעיפים פנויים כידוע לך.
אביגדור אוחנה: אנחנו לא משופעים בתקציבים.
אביגדור אוחנה: לא עתירים בתקציבים.
אביגדור אוחנה: אין לנו.
משה גפני: בסדר, לא עתירים בתקציבים, אבל באיזה סעיפים בכל אופן תוריד?
משה גפני: תשמע, אני מכיר את ראובן קוגן.
משה גפני: ראובן קוגן הוא בחור מאד רציני, הוא לא זורק סתם סיסמאות באוויר.
משה גפני: אם הוא אומר שב-2011 וב-2012 ייקחו את זה מתקציב המשרד, חלק בפרישה, אז הוא כנראה יודע מה שהוא אומר.
אביגדור אוחנה: המקום היחיד שאני יכול להצביע שנמצא בתקציב המשרד אבל לא בשליטת המשרד, זה הרזרבה להתייקרויות.
אביגדור אוחנה: שם יש כסף שבהחלט אפשר לקחת משם אולי, השנה לפחות, שלא מדובר בהרבה רבנים, נדמה לי 3 רבנים, שצריך לממן את ההפרשים.
משה גפני: על איזה סדרי גודל אנחנו מדברים?
יעקב מרגי: בין 6 ל-7 רבנים, זה לא 3.
אילן לוין: יש כבר היום 7 רבנים שהתמנו לאחר ינואר 2006 ובשנה הקרובה צפויים להתמנות עוד 9.
יעקב מרגי: אתה מעודכן יותר טוב ממני.
קריאה: עכשיו הקצפת את ד"ר אביעד הכהן.
אביגדור אוחנה: אז אתה לא יודע על אלקנה, על אור יהודה ועל אור עקיבא וקריית אתא.
משה גפני: אילן, מאיפה אתה לוקח את הנתון הזה, המנכ"ל אומר שלא, הוא אומר ששלושה.
אילן לוין: אני בא מתואם עד הקצה עם המשרד, ואם המשרד יגיד אחרת – אני אומר.
יעקב מרגי: אני אומר, רבנים חדשים יש בין 6 ל-7 כי יש מחלוקת עכשיו, יש אחד שהוא רב וותיק, אז העדכון אצלו הוא ---
משה גפני: שבעה כיום?
יעקב מרגי: יותר מדויק זה שישה חדשים.
יעקב מרגי: עכשיו, לגבי עתידי – אנחנו שואפים ל-20, אבל כרגע בתוכנית אין 9.
יעקב מרגי: יש 9 ערים פוטנציאליים לקיים בהן הליך של בחירת רב עיר חדש.
יעקב מרגי: עוד חזון למועד, זה אי אפשר.
משה גפני: אבל ממש אי אפשר לקיים את הדיון הזה.
משה גפני: אני עד לרגע זה לא יודע על מה אני מדבר.
משה גפני: אולי אני יכול לתת את זה, אולי מדובר על כסף שאני יכול לתת אותו מקופה קטנה?
משה גפני: אני יכול לקבל נתון?
משה גפני: אולי תגידו לכנסת נתון, שנדע על מה אנחנו מדברים?
משה גפני: כמה רבנים חדשים יש נכון להיום?
יעקב מרגי: אין לו לדיין אלא מה שעיניו רואות, לכן 6 רבנים חדשים וזהו.
משה גפני: שישה רבנים.
משה גפני: מה עלותם כדי להגיע להסדר שאליו הגעתם?
משה גפני: על כמה כסף?
משה גפני: ראובן.
אביגדור אוחנה: כ-3 מיליון שקל.
משה גפני: כשלושה מיליון שקלים שנתי.
אביגדור אוחנה: זה עלות השכר אחרי התיקון כמובן.
קריאה: לא, לא, דלתא הוא רוצה.
אביגדור אוחנה: הדלתא זה פחות, זה בערך 2.2 מיליון.
משה גפני: זה התוספת.
משה גפני: כתוצאה מהסיכום הזה, אם אכן נגיע אליו ---
נתן נתנזון: רגע, אני רק רוצה, כיוון שלא היית בליבה, אני אומר רק תיקח את זה בחשבון שהשאלה המרכזית זה כמה אחוזים מתוך זה הוא מתכוון לתת.
נתן נתנזון: זה אם יתנו את המאה אחוז.
משה גפני: בסדר אבל זה כבר לימדת אותי לפני הרבה שנים לשאול.
נתן נתנזון: אבל תשים לב.
משה גפני: אני עוד לא שם.
משה גפני: קודם כל על איזה כסף אנחנו מדברים, שנדע.
משה גפני: אולי נביא את זה מקופה קטנה.
יעקב מרגי: חד פעמי.
משה גפני: לא חד פעמי, מה חד פעמי?
משה גפני: איזה חד פעמי?
משה גפני: נראה על מה אנחנו מדברים שהם פה הולכים לעשות דרמות.
משה גפני: אנחנו מדברים על 2.2 מיליון.
משה גפני: אי אפשר לתת את זה בבאת אחת, זאת אומרת 2.2?
ציון פיניאן: לזעזע את היציבות במשק.
ציון פיניאן: כולה 2.2 מיליון שקל.
ראובן קוגן: בסוף מי שמשלם את זה זה המועצות הדתיות.
ראובן קוגן: המועצות הדתיות, נגיד מנכ"ל ---
משה גפני: מה זאת אומרת, אתם מהאו"ם?
יעקב מרגי: לא, לא, ראובן, ברשות יושב הראש, אל תתפוס את החבל בשני קצותיו.
יעקב מרגי: הנה אני אומר לך, אנחנו לא משיתים.
יעקב מרגי: אני לא משית על המועצה הדתית שום הוצאה נוספת.
יעקב מרגי: אני את הרזרבה שלי רזרבת השר, הקציתי אותה במדיניות לשיפוי המועצות הדתיות על התייקרויות, על פסקי דין.
יעקב מרגי: אין, אנחנו הבראנו את המועצות לא בשביל לתת להם לעשות עוד פעם להעלים עין ולתת להם להיכנס לגירעונות.
יעקב מרגי: הדיון פה כרגע מה עלות הדלתא, היא 2.2, אנחנו נצטרך למצוא את זה בינינו, מאיפה אני, מאיפה אתה, מאיפה כולנו נשים את זה, כי אם ---
ראובן קוגן: סליחה, זה מה שאמרתי.
יעקב מרגי: אני לא משית על המועצה הדתית שום הוצאה.
ראובן קוגן: אני רק רוצה להבהיר את עצמי לכבוד יושב הראש, זה בדיוק מה שהתכוונתי.
משה גפני: שנייה, כבוד הרבנים, עפר אני לרגלכם, אבל פה אני בעל הבית.
משה גפני: אם אתם רוצים לקיים דיון כזה ערטילאי שאנחנו נצא עם סיסמאות – בסדר.
משה גפני: זאת וועדה שבה מחשבים את הכסף.
משה גפני: זה תפקיד הוועדה.
משה גפני: היא לא עוסקת באידיאולוגיה.
משה גפני: ואני רוצה לדעת על מה אנחנו מדברים.
משה גפני: לפעמים יש לנו דיונים כאן על 600 מיליארד שקל, לפעמים יש דיון על 2 מיליון שקל, ואנחנו מחשבים את העניין הזה, ואנחנו נגד פריצת מסגרת השכר, ואנחנו לא רוצים ששכר הרבנים יפרוץ את מסגרת התקציב של מדינת ישראל.
משה גפני: זה עלול לפגוע בטיפול במשבר הגרעין עם אירן.
משה גפני: אז אני רוצה שנהיה מדויקים בעניין של הכסף ואתם מפריעים, זה הכל.
משה גפני: וראובן קוגן הוא איש מקצוע.
משה גפני: כן, שלמה, בבקשה, תשאל.
שלמה מולה: לא, אני לא קיבלתי תשובה קודם.
שלמה מולה: אני רוצה תשובה, אחר כך התייחסות.
משה גפני: בסדר, ראובן, מה אתה אומר?
ראובן קוגן: זה מה שאמרתי.
ראובן קוגן: לכן אני מציע ש---
משה גפני: זה מה שאמרת מה?
משה גפני: שהמשרד ייתן את זה?
משה גפני: אומר השר – אני לא נותן את זה מהמשרד, אני מוכן לתת, ממה אתה מוכן לתת?
יעקב מרגי: ביחד נגיע מהרזרבה, חלק מהרזרבה.
משה גפני: ביחד, מהרזרבה.
ראובן קוגן: אז אני אגיד מה כן אמרתי בכל זאת, אפשר?
משה גפני: כן, תגיד מה שאמרת.
ראובן קוגן: אז אני אחזור על מה שאמרתי, אולי אני אשפר את זה קצת.
ראובן קוגן: כל מה שהצעתי זה שלגבי הפרישה, אנחנו נגיע למשרד עם ההבנות לקראת גיבוש החלטת ממשלה, באופן כזה שמצד אחד הם יוכלו לחיות עם זה וגם הרבנים יוכלו לחיות עם זה.
יעקב מרגי: וגם קופת המדינה יכולה לשלם.
משה גפני: שנייה, השר מרגי.
משה גפני: ראובן, אתה חורג עכשיו, אתה אמרת שאתה לא עונה לאף אחד, אלא אם אני נותן לך רשות.
משה גפני: אני רוצה לדעת, תענה לי תשובה בכן או לא.
משה גפני: האוצר מתכוון לתת לסכום האדיר הזה שעליו אנחנו מדברים משהו?
משה גפני: כן או לא, זה הכל.
משה גפני: מדובר על סכום אדיר, באמת הוא יפרוץ את מסגרת התקציב.
משה גפני: הוא יכול לפגוע ביעד הגירעון ובנושא של הצמיחה שהיה לנו על זה דיון קודם, זה נכון.
משה גפני: יש באמת בעיה.
משה גפני: אני לא מתעלם מהעניין הזה.
משה גפני: אני שואל האם האוצר מתכוון להוסיף לעניין הזה כסף.
ראובן קוגן: התשובה היא לא, אבל יש לנו, אם המנכ"ל של המשרד ---
משה גפני: לא, המנכ"ל גם אני יכול לדבר איתו לא רק אתה.
משה גפני: אני שואל אם אתה מוכן לתת כסף?
ראובן קוגן: אם אתה יודע לפתור עם המנכ"ל את הבעיה, אז אין בעיה.
ראובן קוגן: כובד יושב הראש, אתם מכירים את ההתנהלות בין המשרדים.
ראובן קוגן: בדרך כלל כשיש הבנות יאשר המנכ"ל, וגם השר, עם יש הבנות מגיעים להבנות.
משה גפני: טוב, חבר הכנסת מולה, בבקשה, תשאל עכשיו, הם יענו לך.
קריאה: אין כסף על מה לשאול.
שלמה מולה: לא, לא, לא, זו לא הבעיה שלי.
שלמה מולה: הבעיה שלי זה לא השישה רבנים, הבעיה שלי זה העיקרון כעיקרון.
שלמה מולה: לא יכול להיות, אני אומר לך עכשיו 6,000 ₪ לרב עיר זה לא טוב.
שלמה מולה: אבל, באותה נשימה, כשיש שביתת רופאים, יש מתמחים רופאים שעובדים 24 שעות, הם מבקשים תוספת שכר – האוצר מגלגל אותם מכאן ועד הודעה חדשה.
שלמה מולה: פשוט מגלגל אותם.
שלמה מולה: ומה, רב עיר על 2,500 תושבים מקבל 27,000 ₪.
שלמה מולה: תגידו לי, איפה אתם?
שלמה מולה: אתם האוצר, איפה?
שלמה מולה: איפה השכל הישר שלכם בא ואומר – אנחנו רוצים לעשות שכר שתואם את גודל היישוב, את הוותק של הרב וכו' וכו'.
שלמה מולה: אני לא יודע מה החישובים שאתם עושים.
שלמה מולה: אתם כל הזמן מוציאים הודעות, אתם נותנים סיכומים שנתיים, מה השכר במגזר הציבורי וכן הלאה וכן האלה.
שלמה מולה: אני חושב שזה לא הוגן.
שלמה מולה: אני חושב שאתם צריכים לבנות שכר דיפרנציאלי לפי גודל היישוב, לפי וותק, כמו ש---
ראובן קוגן: אבל זה מה שאמרתי.
שלמה מולה: רגע, לא.
שלמה מולה: מה שמוצע כאן זה לא מה שאני רואה, לפחות לא מה שהוא אומר לנו.
שלמה מולה: אני חושב, גם אם יש כאלה שזה כבר בגלל שהם ותיקים מקבלים שכר כזה גבוה, אז אנחנו נוריד להם.
שלמה מולה: אתם צריכים להודות על זה.
שלמה מולה: אני לא חושב שרב צריך לקבל שכר רעב, בשום פנים ואופן לא.
משה גפני: אני בעד להוריד שכר – גם לשופטים, גם לראשי ערים.
משה גפני: לכולם ביחד.
שלמה מולה: נכון, שיורידו, נכון.
שלמה מולה: נכון, אני אומר לך אדוני יושב הראש ---
משה גפני: אני רק ניסיתי פה לשנות את העוצמה.
משה גפני: קראתי כתבה בדה-מרקר.
שלמה מולה: אני אומר לך, אם היה מדובר כאן בשכר חברי כנסת, תאמין לי, כל המדינה הייתה זועקת וזה בצדק, כי לא צריך לעדכן שום שכר חברי כנסת.
משה גפני: נכון, מסכים איתך.
שלמה מולה: אין שום הצדקה לעדכן.
שלמה מולה: אבל אותה נשימה, לא יכול להיות שייבנה שכר שבמשק הישראלי אמנם הוא מחייב מעשה דיפרנציאלי.
שלמה מולה: לכן, אני חושב שלהביא את הדיון בגלל שישה רבני ערים, גם לוועדת כספים להתווכח על 2 מיליון שקל, זו לא הנקודה.
שלמה מולה: ואני בעניין הזה - לא יכול להיות שראובן יבוא ויגיד.
שלמה מולה: גם אפילו ממך על מנהל לא תקין.
שלמה מולה: אם אתם משוכנעים שצריך לתת להם שכר אמיתי, אל תזרוק אותם לעוד שנתיים.
שלמה מולה: עכשיו, האמת היא, אני יכול לבוא ולהגיד שהקואליציה אשמה, העברתם תקציב דו שנתי, אין לכם על מה לדבר, בנובמבר לא תוכלו לעשות שום דבר, אם הייתם מעבירים תקציב, תאמין לי, הוא – ראובן והממונה על השכר היו מגיעים לפה, תאמין לי, סליחה על הביטוי – על ארבע, כדי לאשר תקציב, ואז היית גם בדיוק קובע, אתם אשמים שהבאתם תקציב דו שנתי.
שלמה מולה: אל תבכו עכשיו.
שלמה מולה: אבל האמת האמיתית, אני חושב שהשכר של הרבנים הוא מוגזם מדי.
משה גפני: כן, ציון.
ציון פיניאן: לגבי הנושא של לפגוע בותיקים, אם אתה תפגע ברבנים הוותיקים, אז צריך לפגוע גם בסגני ראש העיר הוותיקים ולאחר מכן גם בראשי עיר הוותיקים, ואתה לא תצא מזה.
ציון פיניאן: זה כולה כולה, מה שאני שומע, זה פשוט פיצוחים, 2.2 מיליון.
ציון פיניאן: אם צריך בשביל זה לפגוע בראשי ערים משנת 1948 וברבנים, פשוט זה עוול.
ציון פיניאן: אז אני ממש מבקש בנושא של 2.2 מיליון או 3 מיליון, לא בשמיים היא.
ציון פיניאן: אפשר לפתור את הבעיה.
ציון פיניאן: לא בשמיים היא.
ציון פיניאן: קוגן, אתה פתרת בעיות של מיליארדים.
ציון פיניאן: , אני רק רוצה להגיד דבר אחד – קודם כל, חבר הכנסת מולה, אני בעד להפחית שכר לבכירים.
ציון פיניאן: אני בשום פנים ואופן לא אתחיל בסקטור מסוים.
ציון פיניאן: אנחנו ניקח את כל נושא המשרה – שופטים, דיינים, רבנים, ראשי עיר, סגנים, גזברים, מנכ"לים, חברי כנסת, נשיא המדינה, כולם – להפחית בשכר, אני בעד.
ציון פיניאן: אני עשיתי פה ניסיון, ואני מתכוון בעזרת ה' בעוד שבוע להביא את זה, ואני מקווה שתתמוך בי, בנושא של שכר השופטים, שניסיתי להביא את הצעת הממונה על השכר שההצמדה תהיה ממוצעת, קיבלתי מיושבת ראש וועד השופטים – התקפה בראיון בעיתון.
ציון פיניאן: עכשיו היא התנצלה, היא שלחה לי מכתב התנצלות, אז אני לא רוצה להמשיך.
ציון פיניאן: גם נשיאת בית המשפט ---
שלמה מולה: אני כבר אומר לך – אני אהיה בעד, אבל באותה מידה שגם יפחיתו את העומס בבתי המשפט.
שלמה מולה: שלא יהיה מצב שבו איזה שופט מתאבד לנו.
משה גפני: בסדר, אנחנו לא בדיון בבתי המשפט עכשיו.
משה גפני: אני רק אומר, אני מסכים עם העיקרון – הפחתת שכר לא תהיה סקטוריאלית, היא תהיה כללית.
משה גפני: הדיון שלנו עכשיו הוא דיון על המצב הבלתי נסבל הזה, שיש מספר רבנים, ואני מדבר על העיקרון, וזה היה בדיון הקודם, והדיון עכשיו הוא רק דיון מעקב.
משה גפני: אני מדבר על משהו אחר – אני מדבר על שכר רבנים שבו לכל הדעות, גם לדעתך, השכר הזה הוא פשוט שכר עלוב שהוא מבייש את מדינת ישראל.
משה גפני: מה שמרגיז אותי בכל הסיפור הזה, ולא איכפת לי שיישב ראובן קוגן עם אביגדור אוחנה ויגיעו להסכמה ביניהם, אני לא מתערב בעבודת הממשלה, אני רק צריך לפקח עליה.
משה גפני: אבל אם יהפכו את הדיון של ה-2 מיליון האלה, ה-3 מיליון האלה, לדיון עקרוני, אז בסדר.
משה גפני: אז כשיגיע הדיון על ה-200 מיליון ועל ה-2 מיליארד שקל, גם אז הכל יהפוך להיות דיון עקרוני.
משה גפני: אני מבין שאצלכם דין פרוטה כדין מאה.
משה גפני: כשיהיה דיון כזה גם אז נדבר על זה.
משה גפני: אני מבקש שאתם תגיעו להסכמה, אני עוד לא מסכים להסדר הזה.
משה גפני: עכשיו אתה יכול ללכת.
משה גפני: אני אומר לך, חבל לך על הזמן אם לא תגיעו להסכמה.
נתן נתנזון: אני מציע רק לפני שהוא הולך, אדוני, הערה אחת, להזכיר לך משהו.
נתן נתנזון: בדיון הקודם דיברת על זה ששכר הרבנים זה חלק מההמשך שביקשת לקבל גם על העובדים של המועצות הדתיות.
נתן נתנזון: שלא עם ה-2 מיליון האלה יבואו העובדים ויגלגלו פה ---
משה גפני: טוב, תודה, תודה.
משה גפני: מישהו מהרבנים רוצה להתייחס.
דוד אוחיון: סליחה, קודם כל כבוד יושב הראש, השר, וכל הנוכחים – חברי הכנסת, רבנים, ככה – קודם כל לצערי הרבה אנחנו יש לנו על פי החוק דין של נבחר.
דוד אוחיון: נבחר ציבור, אנחנו עוברים, לא צריך לספר – ייסורי תופת עד שבן אדם בכלל מגיע לאיזו שהיא משרה כזאת.
דוד אוחיון: עכשיו, כשהוא מגיע למשרה כזאת והוא רואה את התגמול בוא נגיד, התגמול אפילו לא תגמול מינימאלי שגוררים חובות, פשוטו כמשמעו.
דוד אוחיון: זה לא נעים לבוא פה לוועדה ולהתחיל לדבר ולספר סיפורים.
דוד אוחיון: בן אדם 2,500 תושבים, אני יש לי 901 ביישוב שלי.
דוד אוחיון: חסר לי אחד.
דוד אוחיון: אני מקבל 6,000 ₪ ברוטו.
דוד אוחיון: אני יכול להסתדר עם 6,000 ₪ ברוטו?
דוד אוחיון: וגם ההצעה שהועלתה עכשיו – למה לא עשו את הרפורמה הזאת גם אצל ראשי ערים, ואצל הרבנים הקודמים?
דוד אוחיון: למה לא עשו את הרפורמה הזאת?
משה גפני: הרב אוחיון, תראה, יש הצעה ולזה אני מבקש שתתייחסו.
משה גפני: לא לחזור.
משה גפני: וועדת הכספים הגיעה ל ---
דוד אוחיון: אני רואה בזה פגיעה במעמד של הרב.
משה גפני: שנייה, אבל הרב, תקשיב לי.
משה גפני: הדיון לגבי הנושא לגופו היה בישיבה הקודמת, כשדנו בנושא הזה.
משה גפני: הגענו כולנו למסקנה שאת זה צריך לשנות.
משה גפני: זאת המסקנה.
משה גפני: עכשיו הדיון הוא דיון מעקב, אני מבקש לא לחזור על מצבו הקשה של הרב, זה ברור לחלוטין.
דוד אוחיון: לא, לא, אני רק נתתי דוגמא, כי שמו אותנו במונית והפעילו את המונה.
משה גפני: אבל הרב, יש הצעה.
דוד אוחיון: אז רגע, אני רוצה להתייחס.
משה גפני: בבקשה, זה הנושא.
יעקב מרגי: סליחה כבוד הרב, יש פה הצעה, עד היום הוא קיבל 7,200 ₪, זה עולה ל-17,000 ₪, אני רואה פה את הטבלה.
אביעד הכהן: לא, ל- 11,000 ₪.
דוד אוחיון: זה בירושלים בלבד.
דוד אוחיון: אתה מסתכל על עיר גדולה.
יעקב מרגי: על ירושלים.
דוד אוחיון: זו לא הנקודה, דובר על שוויון.
ציון פיניאן: עד 10,000 – 16,200 ₪.
אילן לוין: עד 10,000 היום המשכורת היא 7,200 ₪, וזה עולה ל-17,500.
דוד אוחיון: עד 10,000.
דוד אוחיון: כלומר, אני פחות מ-10,000.
אילן לוין: אני אומר לך עד.
אילן לוין: הוא בין 5,000 ל-10,000.
אילן לוין: היום יש לו 7,200 ₪ ברוטו, וזה עולה ל-17,500 ₪.
ציון פיניאן: סליחה, אני חושב ששום סקטור במדינה לא בפערים כאלה.
ציון פיניאן: בנוסף לזה גם יש לו החזקת רכב, ויש לו כל מיני דברים.
דוד אוחיון: דובר על שוויון בין עבודה שלי לעבודה של רב אחר.
ציון פיניאן: כל קילומטר מתחיל במילימטר, אדוני.
דוד אוחיון: לא, זה לא נכון, סליחה, כבוד חבר הכנסת.
דוד אוחיון: אנחנו מדברים פה על שוויון.
דוד אוחיון: אני נבחרתי כרב עיר, יש לי ברוך ה' עבודה וברוך ה' עבודה ברוכה, ואני ---
משה גפני: אתה מתנגד להסכם הזה?
דוד אוחיון: אני לא מתנגד להסכם, כל תוספת היא ברוכה, אבל אני מתנגד לחוסר שוויון.
משה גפני: אתה דורש שוויון.
דוד אוחיון: אני מתנגד בתוקף לאי שוויון.
משה גפני: יפה, הנה עמדתך, יפה.
משה גפני: בבקשה, הרב כהן מאור יהודה.
משה גפני: עכשיו אני מבקש לא להפריע לרב כהן, בגלל שזו הופעת בכורה שלו.
משה גפני: רק אם אפשר, בקצרה.
ציון כהן: אני חושב שהדברים שלך, הרב גפני, מדברים בעד עצמם בשאלות הכל אות.
ציון כהן: במשק אין דבר כזה שנבחר ציבור מקבל משכורת כזאת ואני מקווה שאכן המגמות שאתה רמזת עליהן, אני מקווה שאכן זאת תהיה המגמה.
משה גפני: עוד רב?
שמעון אלמליח: אדבר בשני הנושאים, בהתייחס לרבנים החדשים ---
משה גפני: לא, אני מבקש שתדבר גם על הישנים.
שמעון אלמליח: גם על הישנים.
שמעון אלמליח: בהתייחס לרבנים החדשים – יש נקודה שהעלתה אותה חבר הכנסת שדיבר לגבי יישוב קטן, יישוב גדול.
משה גפני: חבר הכנסת שדיבר זה חבר הכנסת שלמה מולה.
שמעון אלמליח: לגבי יישוב קטן, יישוב גדול.
שמעון אלמליח: נכון שלכאורה בשכל, בהיגיון, סביר שיישוב קטן לא יהיה כמו ירושלים או תל אביב או אחרים.
שמעון אלמליח: אבל, לדעתי מניסיון אישי וגם מפגישות עם רבנים, לא אחד ולא שניים ---
משה גפני: אתה הרב של עתלית, נכון?
שמעון אלמליח: אני הרב של עתלית.
משה גפני: כמה תושבים יש שם?
שמעון אלמליח: ה-10,000 תושבים, קצת פחות מ-10,000.
שמעון אלמליח: כיישוב כזה, עבודתו של רב ביישוב כמו עתלית או איזה יישוב בצפון - קצרין או מנחמיה, שיש בו 5,000 איש ---
: או בדרום.
שמעון אלמליח: או בדרום באיזו פינה, כשיבואו ויגידו לו תשמע, אתה סך הכל משרת 5,000 תושבים או 7,000 תושבים, אז לכן השכר שלך יהיה נגיד 11,000, 12,000 או 17,000 כפי מה שמציעים כרגע.
שמעון אלמליח: אדרבא, זה שגר במצפה רמון, הפעילות שלו, הנסיעות שלו למרכז, לירושלים, ההוצאות שלו הן כפולות מאותו רב שגר במרכז, בעיר שיש לו 100,000 תושבים.
שמעון אלמליח: עבודתו היא רבה יותר.
שמעון אלמליח: ביישוב קטן הוא מכיר את כולם, הוא מגיע לחתונה של כולם.
שמעון אלמליח: אין לו 15.
שמעון אלמליח: בחיפה יש 31 רבני שכונות שרב העיר ישלח אותם לאזכרה, חתונה, אירוע וכו' וכו'.
שמעון אלמליח: הוא יודע שלא ייפקד מושבו של רב בכל כנס שיהיה - יש מי שיגיד דבר תורה, יש מי שייצג את הרבנים והרבנים הם משכמם ומעלה, אחד אחד.
שמעון אלמליח: אותו דבר בתל אביב וכן בכל מקום.
שמעון אלמליח: ביישוב קטן אם הרב לא נמצא, ואתמול היה הילולות בכל יישוב, אז הרב לא נמצא אז ההילולה הופכת לחאפלה.
שמעון אלמליח: אוכלים סטייקים והם מתחילים להשמיע מוסיקה מהרדיו.
שמעון אלמליח: לא יודע איזו מוסיקה.
שמעון אלמליח: הרב נמצא, זה הופך להילולה קדושה כי יש דברי תורה, קוראים זוהר, אז הופכים את זה.
שמעון אלמליח: מציאותו של הרב היא כל כך הכרחית, ואם הרב לא יכול להגיע בגלל שיש דברים דחופים, זה כזה לחץ, לא יאומן, שאם אני נמצא באילת אני לוקח מטוס ואני בא.
משה גפני: כן, אבל הרב ---
שמעון אלמליח: ולכן, עוד נדבך ---
משה גפני: לא, לפני הנדבך.
שמעון אלמליח: ולכן גם רב במקום קטן צריך משכורת גבוהה ומכובדת.
משה גפני: סליחה שאני קוטע אותך בעניין הזה בקריאת ביניים.
משה גפני: אני עמדתי כל הזמן, לא רק בנושא הזה אלא בכל הנושאים, הכל צריך להיות שווה.
משה גפני: אי אפשר להפלות סקטור אחד על פני הסקטור השני.
משה גפני: אם יש טבלה לגבי ראשי ערים של יישובים קטנים ויישובים גדולים, צריך להיות גם לגבי גזברים, גם לגבי סגנים וגם לגבי רבנים.
שמעון אלמליח: אכן כן.
משה גפני: אז הטענה שלך היא טענה נכונה, אבל היא גם טענה נכונה על ראש המועצה המקומית בעתלית.
משה גפני: הוא לא מקבל את אותו שכר שמקבל, והוא יטען את הטענה שלך – הוא יגיד אני צריך ללכת לכל מקום, בכל נושא אני מטפל.
שמעון אלמליח: אני אדייק את דבריי, לא אמרתי שרב העיר בעתלית יצטרך לקבל כמו רב העיר בירושלים, אבל הטבלה שהיום קיימת בשוק, שהיא בת 8 המעלות כפי שהזכיר מר אילן לוין, היא טבלה סבירה, שהיא מכבדת את הרבנים.
שמעון אלמליח: לגבי הרבנים הוותיקים, דינם ---
קריאה: הרבנים שימונו מחר – מה יהיה?
שמעון אלמליח: לגבי הרבנים הוותיקים – יש לי פה תחשיב של משרד רואה חשבון אפרתי, שבדק ומצא שהשחיקה בשכר כתוצאה מההנחיה החדשה, היא כ-10.7% בשנים 2010, 2011.
שמעון אלמליח: המדובר, כפי שהזכרנו, זה ברבנים שכבר קיבלו את רמת השכר המסוימת הזאת, ועומדים ברובם כעת לפני יציאה לפנסיה.
שמעון אלמליח: אם אתם מדברים ש-2.2 זה סכום מזערי שפורץ את התקציב, כאן מדובר על כ-250,000 ₪, שזה בוודאי יפרוץ את תקציב מדינת ישראל, ואני חושב שגם פה, אחת ההצעות שאנחנו העלינו, שאם זה יהיה על דעת הוועדה ועל דעת הממונה, שיקימו צוות קטן מהאוצר, יחד עם צוות של ארגון רבני ישראל, ישבו שניים או שלושה, יגיעו לאיזו שהיא הבנה אמצעית, ולהמשיך.
שמעון אלמליח: לא לפגוע ברבנים וותיקים שממש עומדים על סף פנסיה, כך שהדברים יהיו ממש, הסכומים הם מזעריים עד מצחיקים.
שמעון אלמליח: תודה.
משה גפני: אוקי, הרבה אילוז, אתה הרבה שנבחרת עכשיו לאור עקיבא, ואני גם כן מברך אותך.