GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב ליצמן: אולי מותר לי להתייחס?
יעקב ליצמן: רציתי להבהיר שזכות נפט פירושה שעשויים להיות בה – ובדרך כלל יש בה – הרבה מאוד קידוחים.
יעקב ליצמן: אין טעם לספור קידוח אחד, להתלבש עליו כאילו הוא המקור לחוק הזה.
יעקב ליצמן: לכן אני אומר שזכות נפט היא המושג הנכון והמתאים במקרה שלנו.
רונית תירוש: אז אני צודקת במה שאני אומרת.
יעקב ליצמן: הייתה כאן הצעה שייספר קידוח, אבל זה לא שייך ולא רלוונטי.
רונית תירוש: המילה זכות נפט אחת אומרת שאלה יכולים להיות מספר קידוחים.
משה גפני: מימרן, אני הולך לתת לך הרבה לדבר בישיבה.
מירי רגב: יש כאן מישהו שיודע הרבה דברים ויש לו הרבה מידע.
מירי רגב: כדאי להיעזר בו.
חיים אורון: לא מסבירים לנו מה כל אחד עובר, בהנחה שאנחנו מבינים.
שגית אפיק: נעבור לעמוד 3.
שגית אפיק: יש תיקון נוסף, הגדרה של שותף מנהל.
שגית אפיק: למעשה מתווספת כאן הגדרה חדשה שמשתמשים בה בהמשך לעניין הגדרת תשלום.
שגית אפיק: אני אקריא אותה עכשיו וכשנגיע לתשלום היא תוסבר.
שגית אפיק: ""שותף מנהל" - אחד מבעלי זכות נפט של מיזם נפט אשר הנו בבעלות משותפת אשר אושר על ידי המנהל כשותף המנהל של מיזם לבקשת בעל זכות הנפט אשר תוגש בתוך שלושים ימים ממועד קבלת זכות הנפט".
שגית אפיק: התיקון הבא הוא תיקון משמעותי וזה התיקון של מחיר העברה.
משה גפני: בהגדרה של תקבול.
משה גפני: עמוד 3.
ציון פיניאן: אחת הבעיות המשמעותיות עליה עמדו הגופים הייתה שהגדרת מחיר המכירה ליצוא יהיה לפי המחיר בישראל.
ציון פיניאן: הטענה של הגופים הייתה שהגדרה כזאת עלולה לסכל את היצוא ולפגוע בגופים משום שכמות הגז שמופקת תהיה גדולה מהביקוש שיהיה לגז.
ציון פיניאן: זאת הייתה טענה שכל חברי הוועדה קיבלו ולכן עמדנו על תיקון ההגדרה של מחיר העברה כך שהמחיר ככלל יהיה מחיר השוק בישראל שייקבע בהתאם לנתונים על התמלוגים בשל מכירות בישראל, אבל לפקיד השומה תהיה אפשרות לקבוע מחיר נמוך יותר אם חברה מסוימת הוכיחה לו שלא יכלה למכור את הגז בישראל לאחר שפעלה לשם כך בשקידה ראויה.
משה גפני: מישהו רוצה הסבר על זה?
משה גפני: זה מובן לגמרי.
זבולון אורלב: יש כאן הפחתה או תוספת?
משה גפני: אין כאן הפחתה או תוספת.
משה גפני: המציאות היא שאם אתה מפיק גז ואתה לא יכול יותר למכור את הגז בישראל, אתה מייצא את זה וזה ילך לפי מחיר היצוא שלפעמים הוא נמוך יותר.
משה גפני: לפי איך שאתה מוכר.
דב חנין: יש לי הסתייגות לרעיון הזה.
דב חנין: כיוון שאין לי זכות הצבעה, אני רוצה לפחות בשני משפטים להסביר אותה, את ההתנגדות שלי לרעיון הזה.
דב חנין: אני חושב שזאת טעות גדולה לדבר על יצוא גז.
דב חנין: אני חושב שהגז הזה צריך לשמש את ישראל.
יעקב אדרי: מדובר על מעבר לתצרוכת.
משה גפני: במקרה שאין צורך.
דב חנין: יש צורך.
משה גפני: אם יש צורך, הוא לא יקבל את ההנחה, אם יש הנחה.
יעקב אדרי: דיברנו על זה בוועדה.
משה גפני: נכון, דיברנו על זה בוועדה.
דב חנין: אני אומר את דעתי ואתם יכולים לא לקבל אותה.
דב חנין: הגז הזה, גם אם אין בו היום צורך, יהיה בו מחר צורך, מחרתיים יהיה בו צורך או בעוד חמישים שנים או בעוד מאה שנים צורך והוא צריך להיות ישראלי ולא צריך לייצא אותו.
משה גפני: חבר הכנסת חנין, אנחנו כותבים בחוק, ואתה יכול לראות את זה: "ואולם פקיד השומה רשאי לקבוע וכולי, אם הוכיח בעל זכות הנפט להנחת דעתו של פקיד השומה כי התקיים אחד מאלה: לא ניתן למכור נפט בישראל".
משה גפני: אנחנו כותבים את זה כאן.
משה גפני: זאת אומרת, ההפקה היא כל כך גדולה שמיצינו את כל הצורך.
יעקב אדרי: מעבר לתצרוכת של המדינה.
משה גפני: אנחנו רוצים שלא ישנו את החוק הזה.
משה גפני: הרי דרשנו יציבות.
חיים אורון: השאלה היא אם מכירת נפט לחוץ לארץ היא החלטה רק של היזם או שיש מנגנון.
משה גפני: למה החלטה רק של היזם?
חיים אורון: כי אני לא ראיתי בחוק – ואם אני לא צודק, שגית תתקן אותי – מקום, או בחוק הקיים או בחוק המוצע, שאפשר לבוא ולומר לאדם שאנחנו מתנגדים ליצוא נפט מסיבות א', ב', ג'.
חיים אורון: הסיבה שהכי מקובלת על כולם היא סכנה של מלחמה.
חיים אורון: אנחנו אומרים ליזם שלמרות שמציעים לו מחיר יוצא מן הכלל בחוץ, אנחנו אומרים לו שלא ייצא נפט בחמש השנים הקרובות.
חיים אורון: יש באיזשהו מקום מנגנון כזה, ואגב, הוא קיים על לא מעט דברים.
יעקב ליצמן: יש מנגנון.
חיים אורון: אז תאמרו לנו.
יעקב ליצמן: יש מנגנון בחוק.
יעקב ליצמן: במפורש שר התשתיות מוסמך לדרוש שאת הנפט או את הגז הוא צריך לצורך הצריכה הישראלית המקומית ואז הוא ידאג לתשלום ליזם של מחיר השוק של הנפט או הגז הזה.
דרורה ליפשיץ: זה לא בדיוק מה שאומר הסעיף.
דרורה ליפשיץ: צריך לקרוא את הסעיף כדי שהדברים יהיו מדויקים.
דרורה ליפשיץ: מה שאומר סעיף 53 לחוק הנפט הוא שהשר רשאי, לאחר התייעצות עם מועצת הנפט, לחייב בעלי חזקות לספק תחילה במחיר השוק.
דרורה ליפשיץ: אין התחייבות לרכוש מהם.
דרורה ליפשיץ: יש התחייבות לספק במחיר השוק בישראל את מוצרי הנפט, לתצרוכת המקומית.
יעקב אדרי: זה בהמשך למה שנאמר קודם
אורי אריאל: התשובה מספקת.
אורי אריאל: שגית, בסעיף הקודם, למה יש הגבלה של שלושים יום?
אורי אריאל: למה מועד כזה קצר?
אורי אריאל: בתיקון הראשון בעמוד הזה, בעמוד 3, למה זה שלושים ימים, למה זה מוגבל בשלושים ימים?
שאול מרידור: באופן עקרוני, כשמגיעים למיזם כזה, ומקבלים חזקה, זה אחרי שמי שעשה את העבודה ומי שהתנגד לעניין הזה כבר כולל את המפעיל וזה כבר קיים בתוך ההסכמים וההסכמות ביניהם.
שאול מרידור: זה הליך טכני של הגשה והחזרה ולכן נתנו שלושים ימים.
שאול מרידור: זה יכול להיות כל מספר.
אורי אריאל: אני אסביר למה זה חשוב.
אורי אריאל: גם אתם לא כתבתם 900 ימים, ובכוונה לקחתי את זה לאבסורד.
אורי אריאל: נתת את הרישיון ועכשיו הוא מחפש עוד משקיע.
אורי אריאל: שלושים ימים זה זמן מאוד קצר.
אורי אריאל: אם זה לא חשוב לכם, אני לא מבקש ל-900 ימים אבל אני חושב שכדאי להרחיב את זה לסדר גודל של שלושה חודשים, תשעים ימים, 120 ימים.
שאול מרידור: זה לא משנה.
אורי אריאל: יש הסכמה.
אורי אריאל: 120 ימים.
אורי אריאל: אני מבקש שזה יהיה 120 ימים.
שאול מרידור: אמרת שלושה חודשים.
שאול מרידור: בלוח העברי זה שלושה חודשים.
אורי אריאל: זה מעובר.
משה גפני: לכמה אתם מסכימים?
שאול מרידור: לדעתי שישים ימים זה מספיק.
אורי אריאל: אני מתפשר על תשעים ימים.
משה גפני: אתם מסכימים על תשעים ימים?
משה גפני: יהיה תשעים ימים.
שגית אפיק: אודי, אתה מקריא את סעיף התקבול?
אודי אדירי: בסעיף התקבול יש שינוי ואני אקריא אותו ואציין את השינוי.
שגית אפיק: הגדרה של תקבול, עמוד 3 באמצע.
אודי אדירי: "תקבול" – תקבול בכסף או בשווה כסף מכל אחד מאלה: (1) מכירה של נפט שהופק בשטח זכות הנפט של מיזם הנפט.
אודי אדירי: לעניין מכירה של נפט כאמור בפסקאות (1) ו-(2) להגדרת "מכירה" של נפט, יראו כתקבול שהתקבל בפועל את הסכום שהיה מתקבל במכירה ממוכר מרצון לקונה מרצון אילו היה הנפט נמכר במועד ההעברה, בצורתו עובר לאותו מועד (להלן – מחיר השוק) ולא פחות ממחיר הממוצע המקומי.
אודי אדירי: ואולם, פקיד השומה רשאי לקבוע שהמחיר יהיה נמוך מהמחיר הממוצע המקומי אם הוכיח בעל זכות הנפט, להנחת דעתו של פקיד השומה, כי התקיים אחד מאלה: (א) הוא ביצע עסקה למכירת נפט כאמור בישראל באותה שנת מס בכמות שלא תפחת ממחצית הכמות שהועברה כאמור במחיר נמוך מהמחיר הממוצע המקומי.
אודי אדירי: (ב) הוא פעל בשקידה ראויה למכור נפט, כאמור בישראל, במחיר נמוך מהמחיר המוצע ולא הצליח למוכרו.
שלי יחימוביץ': מה זה שקידה ראויה?
שלי יחימוביץ': מה המשמעות של התיקון הזה?
שגית אפיק: אודי, תחזור על התיקון.
אודי אדירי: הוא פעל בשקידה ראויה למכור נפט, כאמור בישראל, במחיר נמוך מהמחיר המוצע ולא הצליח למוכרו.
שגית אפיק: למה אתם עושים את ההבחנה הזאת?
אודי אדירי: זה נוסח קצת יותר רך.
שגית אפיק: זה כאילו מקל עליו.
אודי אדירי: לדעתי זה מקל.
שלי יחימוביץ': איך נמדדת שקידה ראויה?
שלי יחימוביץ': יש קריטריונים לשקידה ראויה?
שגית אפיק: זה מונח שמופיע בחקיקה ויש קריטריונים בפסיקה.
אודי אדירי: התוספת הנוספת, עוד שורה שתיכנס לאחר מכן: "במקרים כאמור, מחיר השוק לא יפחת ממחיר המכירה כאמור בפסקה (1)".
משה גפני: מה המצאתם את זה עכשיו?
אודי אדירי: זה משהו טכני.
אודי אדירי: זה להגיד מה הדיפולט.
אודי אדירי: הדיפולט לא כתוב כאן.
אודי אדירי: לא כתוב מהי ברירת המחדל.
ציון פיניאן: רד מזה.
משה גפני: החיים שלי קשים גם בלי זה.
משה גפני: לא הסכמנו, לא ידענו על זה קודם, לא שמים את זה.
משה גפני: הנה, על דבר אחד כבר צעקתי עליכם.
אודי אדירי: את התיקון לסעיף (2) אתם רוצים?
משה גפני: לא, לא מכניסים את זה.
אודי אדירי: כמו שכתוב בנוסח.
אודי אדירי: אני אקריא שוב את הנוסח הקיים: (2) לא ניתן למכור נפט בישראל במחיר נמוך מהמחיר הממוצע המקומי וכי פעל בשקידה ראויה למכור נפט בישראל כאמור.
אודי אדירי: לעניין זה, מועד העברה – המועד שבו הועבר הנפט למתקן, לצינור או לכלי שיט כאמור בפסקאות (1) ו-(2) להגדרה מכירה של נפט לפי העניין, ואם המתקן עצמו או כלי השיט נמצאים מחוץ לשטח זכות הנפט של המיזם, המועד שבו הוצא הנפט משטח זכות הנפט לצורך העברתו למתקן, לצינור או לכלי שיט כאמור.
אודי אדירי: "מחיר ממוצע המקומי" – המחיר הממוצע של נפט מהסוג לגביו מחושב מחיר השוק בצורתו עובר למועד ההעברה בהתאם לנתוני עסקאות ממכירת נפט כאמור שנעשו בישראל בשנתיים שקדמו למועד ההעברה.
שגית אפיק: בפסקה (2) יש תיקון שקובע הכרה בדמי שימוש.
ציון פיניאן: בנוסח ההצעה המקורית לא הייתה הכרה בהכנסות מדמי שימוש במתקני הנפט.
ציון פיניאן: הגופים קבלו על כך ואנחנו סברנו שיש לאפשר הכרה מסוימת ולכן קבענו שבהגדרה של תקבול, תהיה הכרה לשימוש עד גובה התשלום בעד הנכס.
שגית אפיק: אודי, תקריא את פסקה (2) ו-(3).
אודי אדירי: (2) מכירה של נכס שהתשלום בעדו מובא בחשבון לצורך חישוב מקדם ההיטל של מיזם הנפט עד גובה התשלום שהובא בחשבון כאמור בתוספת הפרשי הצמדה מתום שנת המס שבה שולם התשלום ועד לתום שנת המס בה שולם התקבול.
אודי אדירי: (3) מתן זכות שימשו בנכס כאמור בפסקה (2), לרבות אחסון בשטח זכות הנפט של מיזם הנפט עד גובה התשלום שהובא בחשבון כאמור בתוספת הפרשי הצמדה מתום שנת המס שבה שולם התשלום ועד לתום שנת המס בה שולם התקבול.
אודי אדירי: תקבול נוסף שקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת.
דב חנין: אני רוצה להביע בשם סיעת חד"ש התנגדות לתוספות האלה.
דב חנין: זאת הליכה מיותרת לקראת היזמים.
דב חנין: אין צורך להכיר בהוצאות האלה.
משה גפני: אתה מגיש הסתייגות?
דב חנין: אם הדבר הזה לא מקובל על דעת חברי הוועדה, שזה יירשם כהסתייגות.
ציון פיניאן: הוועדה תצביע ותחליט.
משה גפני: הוועדה תצביע על זה כהסתייגות.
שגית אפיק: אתה לא רוצה שתהיה הכרה בדמי שימוש.
כרמל שאמה-הכהן: למה זאת הליכה לקראת החברות?
שגית אפיק: הכרה בדמי שימוש.
דב חנין: יש כאן הליכה מוגזמת.
כרמל שאמה-הכהן: באיזה היקף מדובר?
שלי יחימוביץ': מישהו יודע באיזה היקף מדובר?
מירי רגב: אם האוצר אומר את ההיקף כאן, שיגיד גם את ההיקפים האחרים.
מירי רגב: אני לא מוכנה שב"דה מרקר" יהיו כל פעם כותרות אחרות.
חיים אורון: די כבר עם "דה מרקר".
משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב, אני מציע לך שתעזבי את "דה מרקר" ותעברי ל"יתד נאמן".
משה גפני: לא תהיה שם תמונה שלך.
מירי רגב: בתנאי שיקבלו אותי למפלגה שלכם.
משה גפני: מחר יש כותרת ב"דה מרקר": מירי רגב עברה ליהדות התורה.
מירי רגב: זה לא מעניין אותם, אבל אם שלי יחימוביץ תעבור, זה משהו אחר.
שלי יחימוביץ': אגב, גפני, לי יש חיבה אמיתית ליהדות התורה ואני באמת מוכנה.
שלי יחימוביץ': אני לא מבינה מה לא בסדר בסעיף הזה.
שלי יחימוביץ': הוא בסדר.
משה גפני: דב, שאלת שאלה.
משה גפני: שאול מרידור, סגן הממונה על התקציבים באוצר, עונה לך.
שאול מרידור: מדובר על תקבול.
שאול מרידור: אם אני לא אכיר בתקבולים האלה, להפך, אני איטיב עם היזמים.
שאול מרידור: כאן אנחנו מכירים בתקבולים שנכנסים כדמי שימוש בנכס לשימושים אחרים כתקבול, מה שכמובן לצורך העניין יפחית את הרווחים ולא יגדיל אותם.
אורי אריאל: למה אתה צריך?
שאול מרידור: כי הם עושים שימוש בנכס שאני כבר הכרתי להיטל ולכן הם הרוויחו עליו.
שאול מרידור: לכן, אם הם עושים בו שימוש, אני מכיר בזה.
שאול מרידור: לכן אם כבר, זה הפוך מה שהתכוונת לומר.
שאול מרידור: עכשיו תקופת החיפוש.
אורי אריאל: על השימוש אני מבקש להגיש הסתייגות.
אורי אריאל: על דמי השימוש אני מבקש הסתייגות.
אורי אריאל: הניסיון של האוצר, הצעת האוצר, שמעבר לכל המיסוי, אם הוא הצליח בצינור או במשהו להשתמש לעוד מישהו, הוא צריך לקבל על זה עוד פעם.
אורי אריאל: ההצעה לא צודקת.
שאול מרידור: לא, זה לא עוד פעם.
אורי אריאל: למה זה לא עוד פעם?
אורי אריאל: תסביר.
שאול מרידור: הוא באופן עקרוני משלם היטל על כל הגז.
שאול מרידור: הסיבה שההיטל יורד היא כי הוא מקים צינור חדש והוא עולה נניח מיליארד דולר.
שאול מרידור: את המיליארד הזה אני מנכה.
שאול מרידור: זאת הוצאה.
חיים אורון: הוא הולך למכור חלק מהנפח למישהו אחר.
חיים אורון: זה תגמול ושימסו אותו.
רונית תירוש: כל הוצאות המימון יוכרו?
שגית אפיק: הוצאות המימון לא יוכרו.
שגית אפיק: יש כאן הכרה בדמי שימוש בלבד.
רונית תירוש: זאת ההסתייגות שלי.
שאול מרידור: אבל זה לא קשור לכאן.
חיים אורון: זה לא שייך לכאן.
משה גפני: אורי אריאל מגיש הסתייגות ובסוף הקראת הסעיף נצביע.
שגית אפיק: איזו הסתייגות הגשת?
אורי אריאל: להוריד את העניין של דמי השימוש שהוספתם עכשיו.
אודי אדירי: רק להבהיר.
אודי אדירי: עשינו הקלה.
שגית אפיק: ההכרה הבאה שנעשתה בתיקון היא תקופת החיפוש וגם לבקשת חברי הוועדה.
ציון פיניאן: בהצעת החוק המקורית, תקופת החיפוש הייתה תקופה שיקבע הממונה אך לא יאוחר מיום הגשת הבקשה.
ציון פיניאן: הגופים טענו שאין להם ודאות כי הממונה יכול לקבוע כל תקופה שהיא.
ציון פיניאן: לכן לפי פשרה שהוצעה במהלך ישיבות הוועדה על ידי חבר הכנסת חיים אורון הוחלט לקבוע שהמועד הקבוע יהיה מועד הגשת הבקשה לחזקה, כאשר מנהל רשות המסים יהיה רשאי לקבוע מועד מוקדם יותר אם שוכנה שהחברה לא הגישה בקשה לחזקה על מנת להימנע מתשלום ההיטל.
ציון פיניאן: זאת פשרה שגם יוצרת יציבות וגם קובעת מועד מאוחר יחסית לתקופת החיפוש.
שלי יחימוביץ': אין שום בעיה עם זה.
שגית אפיק: זאת למעשה הצעה שעלתה בוועדה על ידי חבר הכנסת חיים אורון וסוכם לאמץ אותה.
שגית אפיק: תקופת החיפוש, לפי הנוסח שהגיע במקור מטעם הממשלה, הייתה תקופה שיקבע הממונה אבל לא יאוחר ממועד הגשת הבקשה לקבלת חזקה לפי חוק הנפט.
שגית אפיק: טענו הגופים שגם כאן אין להם מועד ודאי ושזה נתון להחלטת ממונה ולשיקול דעת, ולפיכך הפשרה שמעוגנת כאן בנוסח היא שהמועד יהיה המועד שבו הגיש בעל זכות הנפט של מיזם בקשה לחזקה.
שגית אפיק: זה יהיה המועד הוודאי והידוע, כאשר יש אופציה למנהל רשות המסים, בהתייעצות עם הממונה, לקבוע מועד מוקדם יותר, אם הוא הגיע למסקנה שדחיית הגשת הבקשה על ידי בעל המיזם נעשתה מטעמים לא ראויים, כלומר, על מנת להימנע מתשלום ההיטל.
שגית אפיק: נקריא את נוסח תקופת החיפוש בעמוד 4.
דוד רותם: איך מערערים על ההחלטה?
שגית אפיק: בהמשך יש הוראות לעניין השגה וערעור.
שגית אפיק: נגיע אליהן.
שגית אפיק: גם הן התווספו בעקבות הערות הוועדה.
דוד רותם: לגבי עיצומים.
שגית אפיק: לא רק.
שגית אפיק: לדעתי לא רק.
רונית תירוש: שגית, את יכולה לתת לי דוגמה איך אפשר לחשוד במישהו שהוא לא הגיש בקשה לחזקה כי הוא רצה להימנע ממס והוא היה צריך להגיש במועד מוקדם יותר?
שגית אפיק: מנהל רשות המסים, אתה רוצה לתת דוגמה כזאת?
שאול מרידור: אני אתייחס.
שאול מרידור: בוא נניח לרגע שהוא עושה קידוח בשנה השנייה מתוך שלוש שניתן לו ההיתר לעשות חיפוש.
שאול מרידור: הוא מוצא נפט.
שאול מרידור: הוא יכול באופן עקרוני, תיאורטי – אני לא אומר שעושים את זה – הוא יודע שיש לו נפט או גז, הוא לא יגיש את החזקה.
שאול מרידור: עדיין נשאר לו זמן לחיפוש והוא יכול להמשיך לעשות קידוחים שהם כבר יהיו להפקה, להגיש את הבקשה לחזקה רק לאחר מכן ואז כל הקידוחים הוא כבר עשה לצורך הפקה בכלל, ייכנסו כהוצאות חיפוש וזאת לא הייתה הכוונה.
שאול מרידור: לכן אם הוא יעשה דבר כזה שהוא כאילו לרמות את העיקרון, אז יתערב מנהל רשות המסים, אבל ככלל, הוא לא מתערב.
שגית אפיק: בעמוד 14 יש התייחסויות לנושא הזה ואנחנו נגיע אליו.
יעקב ליצמן: התייחסות קצרה והשלמה לדבריו של ידידי שאול.
יעקב ליצמן: אכן יכול להיות מצב בו אין עניין למי שמגלה תגלית של נפט או גז לבקש חזקה וזה על מנת שלא יחול עליו אותו סעיף בחוק שדורש ממנו בתוך שלוש שנים להתחיל להפיק באופן מסחרי.
יעקב ליצמן: זה בנוסף למה שאמר שאול קודם.
יעקב ליצמן: זה מאוד משמעותי.
יעקב ליצמן: לכן לעניות דעתי חשוב שהממונה יקבע מתי אכן יש תגלית מסחרית וממנה להתחיל לספור את התאריכים.
רונית תירוש: אתה מדבר על הפשרה של אורון?
חיים אורון: הפשרה שלי מכילה את שתי האפשרויות.
חיים אורון: הוא אומר שיש לו סמכות, אז יש לו סמכות.
חיים אורון: אם הוא רואה שמישהו מושך אותו סתם ועושה תרגילים, הוא יגיד מספיק.
משה גפני: רונית, זאת הצעה טובה.
רונית תירוש: אני בעד.
אודי אדירי: ""תקופת החיפוש" - התקופה שמיום קבלת ההיתר המוקדם עד היום שקדם למועד שבו הגיש בעל זכות נפט של מיזם בקשה לחזקה ואולם אם שוכנע המנהל, בהתייעצות עם הממונה, כי בעל זכות הנפט דחה את הגשת בקשתו מטעמים של הימנעות מתשלום ההיטל או הפחתת היטל בלתי נאותה, רשאי הוא, בהתייעצות עם הממונה, לקבוע מועד מוקדם יותר שלא יקדם מהמועד בו יכול היה בעל זכות הנפט להגיש את הבקשה כאמור".
משה גפני: ציון, תשלום.
ציון פיניאן: דמי מפעיל.
ציון פיניאן: לפי הנוסח שהביאה הממשלה, לא הייתה הכרה בתשלום של דמי מפעיל.
ציון פיניאן: עמדנו על כך שההוצאות של דמי מפעיל כן יוכרו כהוצאה לצורך תשלום ההיטל.
ציון פיניאן: עם זאת, קיבלנו את עמדת האוצר שתשלומים שאינם משמשים ישירות להפקת גז או נפט, לא יוכרו לצורך חישוב ההיטל.
שגית אפיק: בעמוד 4 למטה, הגדרה של תשלום.
שגית אפיק: יש שתי פסקאות חדשות שהתווספו ואני אקריא אותן.
שגית אפיק: "תשלום" – תשלום, בכסף או בשווה כסף, למעט אלה: (1) תשלום המשולם לבעלים, במישרין או בעקיפין, של זכות הנפט של מיזם הנפט, למעט תשלום לשותף המנהל עבור ניהול פעולות חיפוש והפקה של נפט במסגרת המיזם בניכוי תשלומים המהווים שיפוי עבור הוצאות של השותף המנהל שהוכרו לצורך ההיטל.
שגית אפיק: בעמוד 5 למעלה, פסקה (3): (3) תשלום המחושב, במישרין או בעקיפין, כשיעור מהנפט שהופק בשטח זכות הנפט של מיזם הנפט, מהתקבולים של המיזם, כולם או חלקם, או מרווחי הנפט של המיזם, למעט תשלום לשותף המנהל עבור ניהול פעולות חיפוש והפקה של נפט במסגרת המיזם בניכוי תשלומים המהווים שיפוי עבור הוצאות של השותף המנהל שהוכרו לצורך ההיטל.
שלי יחימוביץ': זה כולל תמלוגי על?
שגית אפיק: לא כולל תמלוגי על.
שגית אפיק: זה כולל את דמי המפעיל, מה שלא היה כאן קודם.
שגית אפיק: כמו שאתם יכולים לראות, תשלום בעד הוצאות מימון נשאר בחוץ, אין הכרה בהוצאות מימון.
שגית אפיק: בעצם אין הכרה בהוצאות שהן לא הוצאות ישירות לצורך ההפקה.
שגית אפיק: הדבר הנוסף שהתווסף הוא דמי המפעיל.
שגית אפיק: עד כאן סעיף אחד.
משה גפני: תאמרי מה ההסתייגויות ונצביע עליהן.
רונית תירוש: לא הקראת את סעיף 2.
שגית אפיק: אני רק בסעיף 1.
שגית אפיק: הקראתי את פסקה (2).
שגית אפיק: את מדברת על הגדרת תשלום?
רונית תירוש: תשלום שאינו משמש במישרין לצורך מיזם הנפט.
רונית תירוש: אני רוצה להוסיף את המילה "או בעקיפין", בדיוק כפי שעשיתם בסעיף (1) ו-(3).
מירי רגב: מה ההבדל בין שלושת הסעיפים?
רונית תירוש: אני מבקשת להוסיף את המילה "בעקיפין", כדי שזה יהיה תואם.
שגית אפיק: אבל מה זה נותן?
שגית אפיק: הוא ממילא לא מוכר.
שאול מרידור: זה לקולה.
שגית אפיק: זה הפוך מה שאת אומרת.
חיים אורון: אני לא בטוח שזה מה שאת רוצה.
שגית אפיק: נדמה לי שאת רוצה הכרה בהוצאות מימון.
שגית אפיק: נדמה לי שאת רוצה את פסקה (5).
שגית אפיק: גם יש לכן הסתייגות כזאת.
שגית אפיק: אני עכשיו אעבור על ההסתייגויות.
שגית אפיק: חברת הכנסת רונית תירוש מבקשת שתהיה הכרה בהוצאות מימון לעניין הגדרת תשלום בסעיף 1.
רונית תירוש: זה מה שמקובל.
שאול מרידור: זה נמצא בתוך ה-R פקטור.
אמנון כהן: אני אצביע אתה.
רונית תירוש: אני לא מבינה למה לא.
שאול מרידור: אבל ה-R פקטור לא מתחיל ב-1.
שאול מרידור: אם הוא היה מתחיל ב-1, אני הייתי מבין את הטיעון, אבל המקום בו מתחיל ההיטל לא מתחיל אחרי מאה אחוזים מההוצאות אלא מ-200 אחוזים מההוצאות בתמר או ב-150.
שאול מרידור: הוצאות המימון שלהם לא עולות על חמישים אחוזים אלא הן הרבה יותר נמוכות.
יוג'ין קנדל: הכנסת הוצאות מימון זה כמו לומר לוועדת ששינסקי ללכת חזרה להתחלת התהליך.
יוג'ין קנדל: המודל של R פקטור מניח שהפיצוי על הוצאות מימון הוא כבר בתוך ה-R פקטור וזאת הסיבה שה-R פקטור לא מתחיל מאפס אלא מ-150 אחוזים וגם לא מתחיל מס מרבי אלא מתחיל להתרומם לאט.
יוג'ין קנדל: לכן הכנסה של הוצאות מימון זה בעצם לומר לוועדת ששינסקי שתשב עוד תשעה חודשים ותביא משהו אחר.
כרמל שאמה-הכהן: אז אתה תומך בהסתייגות או מתנגד לה?
יוג'ין קנדל: מתנגד.
רונית תירוש: אני רוצה להסביר.
רונית תירוש: התשלום בעד הוצאות מימון בגין התקופה שלאחר סוף תקופת ההרצה ועד למועד תחילת תשלום ההיטל.
רונית תירוש: זה אני רוצה שיוכר.
רונית תירוש: הוא רוצה לענות לי.
רונית תירוש: אם אתה רוצה שיפילו את ההסתייגות, תמשיך כך.
רונית תירוש: לא, הוא רוצה לענות לי.
משה גפני: הוא לא רוצה.
משה גפני: שאלתי אותו.
משה גפני: אודי, תענה.
אורי אריאל: גפני, תסלח לי שאני מעיר לך.
אורי אריאל: אם אתה אומר להם לא לענות, הם לא עונים.
משה גפני: אני לא אמרתי לא לענות.
אורי אריאל: זה מה שהם מבינים.
משה גפני: אודי משיב לחברת הכנסת תירוש.
אודי אדירי: המודל, כמו שציין יוג'ין קנדל בבסיס הדברים, המודל של R פקטור, הסיבה שהוא מתחיל ב-1.5 היא בין היתר הוצאות מימון וזה נבדק על ידי הוועדה בהרבה מאוד סצנריויים כדי לוודא שבכל הסצנריויים שאפשר לחשוב עליהם, הדבר הזה מכסה את הוצאות המימון.
אודי אדירי: מעבר לזה, נתנו לתקופת ההקמה איזושהי הכרה נוספת שהיא לא מכיוון שה-R פקטור לא מגלם הוצאות מימון אלא כדי להתמודד עם סיכונים.
אודי אדירי: אם ההקמה מתארכת ועכשיו הוא תקוע עם הלוואה גדולה, נתנו לו הכרה נוספת.
אודי אדירי: כך שההכרה בהוצאות מימון הוא בבסיס.
אודי אדירי: מעבר לבסיס, לתקופת הקמה, נתנו דבר נוסף.
אודי אדירי: מי שמעבר לזה, זה יהיה כפל ומכופל.
רונית תירוש: אני רוצה לומר משפט בעניין הזה.
רונית תירוש: אני לא בקיאה ולא אוכל להיות בקיאה במספרים.
רונית תירוש: הוא אומר שבדקו והוכיחו שבסופו של דבר הם יוצאים מרוויחים מהעניין, גם אם לא ניכו להם כפי שאני מציעה.
רונית תירוש: אני טוענת שצריך להיצמד לעקרונות והעקרונות של רשות המסים תמיד היו שמכירים בהוצאות.
רונית תירוש: אני בעד העקרונות כי אני לא יודעת לעשות חישובים כדי לומר לך שבסופו של יום זה יפצה אותם.
רונית תירוש: אני לא יודעת, אבל אולי כן.
חיים אורון: העיקרון הבסיסי הוא לא אחד וחצי.
רונית תירוש: אני לא יודעת לעשות את החישובים.
חיים אורון: העיקרון המהותי שמכירים באחד וחצי ובשתיים.
חיים אורון: זה מה שאומרים לך אל פעמים.
משה גפני: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חברת הכנסת רונית תירוש.
משה גפני: ה צ ב ע ה בעד – 3 נגד - 8 ההסתייגות לא התקבלה
משה גפני: זה עולה למעלה, למליאה.
שגית אפיק: הסתייגות נוספת לגבי הגדרת מיזם.
שגית אפיק: הסתייגות של חברי הכנסת רונית תירוש ואורי אריאל שכל באר נפט ביבשה תיחשב מיזם נפרד.
שגית אפיק: הסתייגות חלופית של חברי הכנסת רונית תירוש ואורי אריאל – להכיר בריבית נורמטיבית של ליבור פלוס שלושה אחוזים לתקופה שעד מועד תחילת תשלום ההיטל.
שגית אפיק: יש הסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב אבל הוא לא נמצא.
שגית אפיק: ההסתייגות שלו יורדת.
משה גפני: היא לא עולה למליאה?
שגית אפיק: היא לא עולה למליאה.
משה גפני: אבל אני הבטחתי לו.
שגית אפיק: השאלה אם מישהו יכול לנמק במקומו.
אמנון כהן: הוא ביקש להצביע על ההסתייגויות.
רונית תירוש: אמרו שמי שלא נמצא, ההסתייגות שלו לא עולה.
רונית תירוש: אתם העברתם הנחיות שמי שלא נמצא, לא מעלים את ההסתייגות שלו.
משה גפני: סיכמתי עכשיו פשרה, שההסתייגויות של נסים זאב יעלו למליאת הכנסת לדיבור בלבד.
חיים אורון: אבל במועד אחר.
שגית אפיק: אתה יכול להצביע על סעיף 1 עם כל התיקונים.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור סעיף 1 עם כל התיקונים שהוספנו.
כרמל שאמה-הכהן: הקרן לא אמורה להיכנס כאן?
משה גפני: תכף נדבר על העניין הזה.
משה גפני: אנחנו נחזור לעניין.
משה גפני: ה צ ב ע ה סעיף 1 – אושר אני לא הולך לברוח מהעניין של הקרן.
משה גפני: יש לנו כאן ויכוח עם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, ויכוח על הגדרת העניין הזה.
משה גפני: אני מבקש מחברי הוועדה להשאיר את זה לסוף.
משה גפני: בואו נתקדם ונחזור אחר כך לעניין הזה.
אחמד טיבי: אני מבקש להפסיק את הישיבה עד שתתקבל תשובה.
שגית אפיק: המקום הנכון של הקרן הוא בפרק השונות שמופיע לכם בעמוד 27 להצעת החוק.
כרמל שאמה-הכהן: למה לא בהגדרות?
שגית אפיק: אין צורך בהגדרת הקרן משום שמה שהוצע כאן הוא סעיף הסמכה כללי לחקיקה.
כרמל שאמה-הכהן: ואם אנחנו רוצים נוסח אחר?
כרמל שאמה-הכהן: זה לא יהיה מאוחר מדיי להכניס הגדרה?
פניה קירשנבאום: אתה אומר מה זה תגבול, מה זה תשלום, אבל לא אומר מהי הקרן.
יעקב אדרי: אני מאוד מכבד את דעתה של היועצת המשפטית.
יעקב אדרי: יחד עם זאת, ראיתי הרבה פעמים שקפצנו על סעיפים, אמרנו שנחזור אליהם אחר כך ולא חזרנו.
יעקב אדרי: אני חושב שאין שום בעיה לדבר על הנושא.
שלי יחימוביץ': אני מציעה לאוצר ללכת לקראת חברי הכנסת בדבר הזה.
מירי רגב: העניין של הקרן הובטח לנו.
שלי יחימוביץ': אם אכן הממשלה מתכוונת לעמוד בהתחייבותה לעניין הקרן, כי אז אין מניעה שזה יוכנס בסעיף.
שאול מרידור: אין כוונה לחזור ממה ששר האוצר אמר.
מירי רגב: אז תכניסו את זה.
יעקב אדרי: אם זה לא יהיה מיד, אנחנו לא נצביע.
מירי רגב: מה שקשור לרווחת הציבור, לא מכניסים.
יעקב אדרי: אני חושב שהיינו בסדר ונהגנו באחריות.
שלי יחימוביץ': הלכנו לקראתכם.
רונית תירוש: אנחנו המחוקקים ואנחנו דורשים שזה יהיה.
שלי יחימוביץ': יש מניעה להכניס את זה בסעיף הזה?
כרמל שאמה-הכהן: אין מניעה.
שלי יחימוביץ': אם אין מניעה, תכניסו את זה.
רונית תירוש: אני מבקשת לתת ליועצת המשפטית לקרוא את מה שהיא צריכה לקרוא, את העניין של הקרן.
ציון פיניאן: היא מנסחת את זה.
רונית תירוש: יש הסתייגות?
רונית תירוש: בוא נצביע על זה כהסתייגות.
כרמל שאמה-הכהן: לי יש הסתייגות על עניין הקרן.
יעקב אדרי: אגב, זה רעיון של גפני מהתחלה.
רונית תירוש: אני מעלה את זה כהסתייגות.
מירי רגב: אני מקבלת את זה.
יעקב אדרי: ציון, זה חייב להיות בהתחלה.
משה גפני: אני מודיע שאם לא תהיה הסכמה, החוק לא יעלה למליאת הכנסת לקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: יש לנו ויכוח על הנוסח.
משה גפני: יש לנו ויכוח.
משה גפני: אמר שר האוצר, ואני חושב שזה מקובל גם עליכם ומקובל גם עלינו.
משה גפני: כשאני אומר עלינו ועליכם, אני מתכוון גם לסיעת קדימה וגם לאחרים.
משה גפני: אין לנו עדיין נוסח.
משה גפני: אמר שר האוצר שעד סוף 2011 יחוקק חוק שיגדיר בחקיקה את מטרות הקרן.
משה גפני: בחקיקה תוקם קרן והחקיקה היא כמובן באישור ועדת הכספים.
משה גפני: הוא רצה גם להכניס את זה בחוק, להכניס שיוקם צוות, אבל אמרתי לו שצוות לא שייך לחקיקה.
משה גפני: הוא אומר שהוא רוצה להקים צוות בתוך שבוע, בבקשה, אבל זה לא שייך לחקיקה.
משה גפני: החקיקה צריכה להיות, מה שמופיע בחוק הזה, שזה פחות או יותר הסיכום עליו דיברנו.
משה גפני: אז מדובר בכך שבממשלה מקימים צוות, החקיקה תובא עד סוף שנת 2011 והיא תושלם.
משה גפני: צריך לקחת בחשבון שהתמלוגים עליהם אנחנו מדברים, הכסף עליו אנחנו מדברים, זה עוד הרבה מאוד שנים.
רונית תירוש: מה יהיה בחקיקה הזאת?
משה גפני: בחוק הזה, כאן, יהיה שיהיו חייבים לחוקק את החוק הזה של הקמת הקרן.
רונית תירוש: זה יוזכר כאן.
משה גפני: אמר את זה שר האוצר.
קריאה: כולל המטרות?
אמנון כהן: זה יבוא לכאן לדיון.
זבולון אורלב: בחוק שלנו היום גם יצוינו המטרות.
רונית תירוש: כלכלי-חברתי כללי.
אמנון כהן: היום אין חוק.
משה גפני: אמר שר האוצר את מה שהוא אמר ועכשיו יש לנו ויכוח איך מנסחים את זה לחוק הזה.
יעקב אדרי: ואם זה יהיה בסוף או בהתחלה.
משה גפני: לא, סוף או התחלה היה רק לנוחיות.
משה גפני: אפשר לעשות את זה עכשיו.
זבולון אורלב: מה הוויכוח על הנוסח?
משה גפני: יש ויכוח על הנוסח.
משה גפני: אתה אומר שצריך להגדיר את המטרות.
משה גפני: נמצא כאן אבי ליכט?
זבולון אורלב: אבי ליכט קובע?
רונית תירוש: מי זה אבי ליכט?
זבולון אורלב: אבי ליכט לא קובע.
זבולון אורלב: הוא יכול להציע.
מירי רגב: זה צריך להיות חברתי.