GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צביקה גרינגולד: לצערי הרב, או לא לצערי הרב, כדי לממש את הצורה הנכונה של התקשרויות הגז על-פי האידיאולוגים שנמצאים מאחורי המודל הכלכלי הזה, דאגו לא לתת לנו אפשרות להגיע לגז דרך החברה הממשלתית, אלא להיות תלויים בזכיין האזורי.
צביקה גרינגולד: באו אליי ואמרו לי: אתה השתגעת?
צביקה גרינגולד: האם אתה רוצה זיהום שכזה אצלך בעיר?
צביקה גרינגולד: מה אתה עושה?
צביקה גרינגולד: תתנגד בכלל שגז טבעי יגיע לאופקים.
צביקה גרינגולד: אמרתי להם: רבותי, אני מכיר את הענף.
צביקה גרינגולד: אני בעד גז טבעי באופקים.
צביקה גרינגולד: זה דבר שיעודד את התעשייה, את התעסוקה, ואת התפתחות אזורי פריפריה, וזה דבר חשוב מאוד.
צביקה גרינגולד: זה גם יקטין מאוד את הזיהום באזור שלנו כי האנרגיה שמשתמשים בה היום – מזוט וסולר - היא אנרגיה מזהמת.
צביקה גרינגולד: דבר אחרון – איך ייתכן שבחסות מערך ממשלתי של פריסת רשת הולכה ואספקת גז טבעי יוצרים אפליה?
צביקה גרינגולד: לדוגמה, יש לנו את מפעל "שניב" שהוא היצרן השני בגודלו של נייר במדינת ישראל.
צביקה גרינגולד: הוא מייצר כ-30% מהתצרוכת.
צביקה גרינגולד: מולו עומד נייר חדרה, והוא מקבל גז טבעי כבר שנה או יותר.
צביקה גרינגולד: הוא הוריד את עלויות הייצור שלו באופן משמעותי, מתנהג כמונופול דורסני ומנסה לגרום לזה שהמפעל שלנו יפסיק לייצר.
צביקה גרינגולד: ברוממות גרוננו פריפריה, אבל בחסות הממשלה מחסלים את הפריפריה.
צביקה גרינגולד: אומרים: אתם לא מספקים חכמים בשביל high-tech, נשים את זה רק בתל-אביב כי שם החכמים.
צביקה גרינגולד: אנחנו רוצים תעשייה low-tech שתוכל להתחרות בתנאים שווים, ואז אומרים לנו: אתם לא צרכנים גדולים מספיק, קודם ניתן לגדולים.
צביקה גרינגולד: מציידים את הגדולים בכושר תחרות, והורסים את התעשייה בדרום.
צביקה גרינגולד: אני באתי לזעוק את זעקת אופקים בעניין.
משה גפני: פסח ברנט מנכ"ל "שניב", בבקשה.
פסח ברנט: אני אציג את עצמי, אני מנכ"ל חברת "שניב".
פסח ברנט: כמו שאמר ראש העיר אמר, אנחנו מייצרים 30% מהנייר הביתי בארץ.
משה גפני: כמה עובדים אתם מעסיקים?
פסח ברנט: 250 עובדים - המעסיק הגדול ביותר באופקים.
פסח ברנט: קודם כל, אנחנו באמת מודים ליושב-ראש הוועדה ולחברי הכנסת שיזמו את הדיון בנושא הזה שהוא מאוד מאוד קריטי למפעלים.
פסח ברנט: אני רוצה להזכיר כי נמצאים פה אנשים מכמה מפעלים באופקים, בירוחם.
משה גפני: שמעתי שהיה לכם ביקור חשוב.
משה גפני: הרב קנייבסקי היה אצלם.
משה גפני: אם הממשלה לא עוזרת לכם אז לפחות הברכות שלו.
פסח ברנט: כאמור, נמצאים פה כמה מפעלים והבעיה היא כלל אזורית, והיא לא ספציפית למפעל שלנו.
פסח ברנט: אין צורך להאריך בחשיבות הקריטית בחיבור המפעלים לרשת הגז הטבעי.
פסח ברנט: כמובן שמדובר בחיסכון דרמטי בעלויות האנרגיה ובשיפור דרמטי במניעת זיהום האוויר.
פסח ברנט: לגבי המפעלים שנמצאים פה היום, מדובר בחיסכון של עשרות מיליוני שקלים בשנה.
פסח ברנט: ואם מדברים על כלל אזור הדרום – ובטח ההתאחדות תביא את הנתונים – להערכתם מדובר בחיסכון של 300 מיליון שקל בשנה למפעלי הדרום הרלוונטיים לעניין הזה.
פסח ברנט: בפועל, בסוף 2008- 2009 נבחר זכיין במכרז – אותה נגב גז.
פסח ברנט: צריך להגיד פה את האמת - לוחות הזמנים שניתנו ופורסמו דיברו על זה שהמפעלים יהיו מחוברים באוגוסט 2010.
פסח ברנט: זה לוח הזמנים וזה הדבר היחיד.
פסח ברנט: אנחנו נמצאים היום באמצע 2011 כשהחברה הפרטית לא התחילה להניח תשתית אחת.
פסח ברנט: אין לי טענות לחברה הפרטית.
פסח ברנט: אנחנו שואלים את משרד התשתיות איפה הוא היה?
פסח ברנט: יש מכרז, יש למשרד התשתיות הרבה מאוד כלים וסנקציות איך לגרום לדבר הזה לקרות, ולא עשו שום דבר במשך זמן.
פסח ברנט: אנחנו באמצע 2011, ועוד אין רשת, עוד לא התחילו לעבוד.
פסח ברנט: עוד לא התחילו בהנחת התשתיות.
פסח ברנט: לא רק זה, במכרז שהסתיים בסוף 2008 היה אמור להיות תוך 90 הסכם חלוקה, וזה מופיע בניירות.
פסח ברנט: עד היום – אמצע 2011 – אין הסכם חלוקה שהוא ההסכם הפורמאלי בין המפעלים לבין הזכיין.
פסח ברנט: אין הסכם חלוקה סופי שרשות הגז העבירה לחתימות.
פסח ברנט: יתרה מכך, רשות הגז ב-20 לפברואר החליטה, ללא התייעצות עם המפעלים, לתת הארכה של שנתיים לזכיין החלוקה בלי שום הסבר מה הוא עשה, למה, מבחינתנו.
פסח ברנט: בפועל, המצב הוא שחברה כמו "שניב תעשיות נייר" נמצאת במצב שהמתחרה העיקרי שלה, החל מסוף שנת 2007, מחובר לגז טבעי.
פסח ברנט: מהדוחות שלו הוא אומר שהחיסכון השנתי שלו נאמד ב-45 מיליוני שקלים.
פסח ברנט: אני לא יודע איך כושר התחרות שלו טוב מאיתנו – בין 8% ל-10%.
פסח ברנט: אני חייב באמת לציין שלוחות הזמנים החדשים שרשות הגז פרסמה לא מקובלים עלינו, הם לא מאפשרים לנו כושר תחרות.
פסח ברנט: בנוסף לזה, בחודשים האחרונים מסתבר שרשת החלוקה שמתכוונת החברה הפרטית לפרוס היא רשת שלא נותנת מענה לצרכים הטכניים של המפעלים, וגם זה בניגוד גמור למכרז.
פסח ברנט: הבקשה שלנו, של המפעלים היא מאוד מתומצתת.
פסח ברנט: קודם כל, אנחנו מבקשים לפעול להקמת הרשת תוך 12 חודש – דבר שהוא יכול להיעשות מהיום, והוא מעשי לפי כל הבדיקות שלנו, ובוודאי לאור המצב שחברת נתג"ז מתקדמת בהקמת ה-PRMS, ועשתה את חלקה.
פסח ברנט: מרגע שנחתם PRMS הם מתקדמים, ואפילו יש סיכוי שאם הדברים ילכו יקדימו את לוח הזמנים.
פסח ברנט: אני חייב להגיד את הדבר הבא לשאול שנמצא פה.
פסח ברנט: אנחנו מקבלים הרבה מאוד סימפטיה בכל הפניות שלנו אליך.
פסח ברנט: אבל, אני לא יודע איך מקימים מפעלים מסימפטיה, והמפעלים לא יודעים איך לשלם שכר לאלפי עובדים עם סימפטיה.
פסח ברנט: אנחנו צריכים תוצאות.
פסח ברנט: בפועל, אנחנו מזהירים שהמצב הזה גורם לעצירת התפתחות המפעלים.
פסח ברנט: התבטלו אצלנו שני פרויקטים בעקבות האיחורים שלכם בלוחות הזמנים.
פסח ברנט: מפעל בונה תוכנית חמש שנתית.
פסח ברנט: כשאנחנו קיבלנו אינפורמציה שבאוגוסט 2010 המערכת מחוברת, קיבלנו אישור ממרכז ההשקעות להקמת קו נוסף ועצרנו אותו.
פסח ברנט: חתמנו הסכם להקמת תחנת כוח ועצרנו אותו - הכול בגלל לוחות הזמנים שלכם.
פסח ברנט: אציין דבר נוסף והוא שלקראת הדיון הזה קראנו את תנאי המכרז.
פסח ברנט: בתנאי המכרז כתוב באופן ברור.
פסח ברנט: לרשות הגז היו כל-כך הרבה יכולות לוודא שהדברים יקרו, אבל הם לא קרו.
פסח ברנט: נתנו אישורים להארכות זמנים ללא שום סיבה אמיתית ומתבקשת מכיוון שהזכיין הפרטי לא עשה כלום.
פסח ברנט: לסיום, אקריא לכם הודעה לעיתונות מ-2008 של משרד התשתיות, אני מדבר על ה-25.2.2008: בתוך מספר חודשים מהפכת הגז הטבעי תגיע, תורגש בכל פינה ברחבי ארץ.
פסח ברנט: אני אתייחס ספציפית למפעלים האלו: בישיבה שנערכה אתמול אצל שר התשתיות, מר בנימין בן אליעזר, עודכן השר אודות סטאטוס מערכת הגז הטבעי.
פסח ברנט: תקשיבו טוב מה אומרים: בין החודשים מרץ עד אפריל 2009 יחוברו נשר, צפית, אלון-תבור, ירוחם ושניב, ויש עוד רשימה.
פסח ברנט: אנחנו היום באמצע 2011 ועוד לא התחילו לעבוד, אז למה אנחנו צריכים להאמין?
פסח ברנט: יש פה מחדל מתמשך ושערורייתי ששם את הפריפריה במצב בלתי אפשרי, ואנחנו מצפים לפתרון כאן ועכשיו.
משה גפני: אגב, דיברת יפה.
משה גפני: מי כאן מירוחם?
משה גפני: דיבר איתי ראש המועצה.
משה גפני: אני מציע שאחד מכם ידבר כי הבנו.
משה גפני: זה חשוב כי לישוב ירוחם יש מעמד בפני עצמו.
רון שגב: מפעל "נגב קרמיקה" מחזיק 135 עובדים בירוחם.
משה גפני: כמה "פניציה"?
אמנון כהן: 250.
משה גפני: יש שם גם מפעל לרעפים.
רון שגב: כולם ביחד בסביבות 500 עובדים ישירים.
רון שגב: שלושת המפעלים האלה הם צרכני אנרגיה.
משה גפני: 500 עובדים בירוחם.
רון שגב: הסיטואציה היא בלתי נסבלת.
רון שגב: על סמך לוחות הזמנים – אפילו הדחויים והלא דחויים כי באמת אנחנו תלויים במה שקורה ברשות הגז ועם חברת נגב גז טבעי – ועל סמך התחשיבים הכלכליים שעשינו, החלטנו להרחיב את המפעל ולבנות מפעל חדש בירוחם .
רון שגב: ירינו כבר את יריית הפתיחה, ואנחנו מלווים על-ידי המועצה ועל-ידי כולם.
רון שגב: אני לא זוכר מתי הוקם מפעל חדש בירוחם ב-40 השנים האחרונות.
רון שגב: אנחנו הולכים להקים במקום שלנו מבנה חדש של מפעל חדש state of the art של ייצור מרצפות פורצלן במדינה, אנחנו מפעל יחידי במדינה.
רון שגב: הדברים לא זזים כמו שאתם שומעים.
רון שגב: אנחנו שומעים מפה ומשם סיבות ומצוקות של אחרים.
רון שגב: אבל, אף אחד לא נכנס למצוקות שלנו.
רון שגב: התחלנו להשקיע כספים, ותיכף תשמעו על הליך הסבה במפעלים שעולה מיליוני שקלים.
רון שגב: אני לא יודע אם לעשות עכשיו תהליך הסבה למפעל הישן או למפעל החדש, או האם לעשות לשניהם.
רון שגב: אנחנו נמצאים באיזשהו ענן, ואנחנו חייבים לצאת מהפגישה הזאת עם איזושהי אג'נדה כדי שנבין מתי הצנרת הזאת תהיה מוכנה, מתי ילכו לרשויות ויקבלו היתרי הנחה של הצנרת הזאת ושנקבל גז למפעלים ולפי זה נעשה תוכניות.
משה גפני: נציג "פניציה", האם אתה רוצה להוסיף משהו?
מישל בן סימון: מילה אחת בקשר לשער הדולר שהוזכר קודם.
מישל בן סימון: אנחנו יצרן יחיד במדינת ישראל.
מישל בן סימון: קו התחרות שלנו הוא יבוא, בעיקר מתורכיה, כשבתורכיה עובדים כבר שנים עם גז טבעי.
מישל בן סימון: המשמעות של אי הגעת הגז לירוחם מעבר לבעיות זיהום האוויר בחוק אוויר נקי שהתקבל בכנסת, היא סגירת המפעל – זאת המשמעות.
מישל בן סימון: אנחנו הצרכן הכי גדול של אנרגיה מכל המפעלים בדרום.
מישל בן סימון: המשמעות שלנו היא שבין 30% ל-40% זה עלות האנרגיה בייצור בקבוק זכוכית שנמצא אצלכם פה על השולחן, ואתם לוגמים אותו.
משה גפני: האם מישהו מרעפי קוניאל רוצה לדבר?
משה גפני: ואדים, כמה עובדים יש לך?
ואדים צובינידזה: אני מצטרף לכל הדברים שנאמרו.
ואדים צובינידזה: ישנם 40 עובדים בירוחם, רובם המוחלט תושבי ירוחם.
ואדים צובינידזה: אנחנו מפעל עתיר אנרגיה.
ואדים צובינידזה: 50% מעלויות הייצור שלנו זה שריפת גפ"מ היום שהוא משמעותית יותר יקר.
ואדים צובינידזה: על מנת לפתח את המפעל ולייצא מהמפעל חייבים גז טבעי.
משה גפני: לא יאומן - מדינת ישראל 2011, יום אחרי יום העצמאות.
משה גפני: נציג נגב גז טבעי בע"מ, בבקשה אדוני המנכ"ל.
משה שפיצר: שלום, שמי משה שפיצר.
משה שפיצר: תודה רבה לך על שזימנת את הפגישה הזאת.
משה שפיצר: אני חושב שהגיע הזמן לשים את הדברים בצורה ברורה על השולחן.
משה שפיצר: נגב גז טבעי הוקמה על ידי שלוש חברות שההתמחות שלהן היא אנרגיה ותשתיות.
משה שפיצר: הן ראו בעניין הזה אפשרות להרוויח כסף, ולספק שירותי תשתית למפעלים באזור הנגב שהוא אזור מהותי מבחינת העסקים בצריכת אנרגיה.
משה שפיצר: כאשר נכנסנו לעניין הזה, נכנסנו במטרה מאוד מסוימת והתחלנו לעבוד - ואני חושב שלא בטוח שהדברים הובנו, ואני רוצה שיהיה ברור - כשאנחנו מקימים את התשתית ומאפשרים להזרים באמצעות התשתית שלנו גז של אחרים למפעל.
משה שפיצר: ההכנסות שלנו נובעות משני מקורות בלבד: מדמי חיבור ומדמי הזרמה – לא ממכירת הגז.
משה שפיצר: החברה עובדת כבר קרוב לשנתיים, ובכל הזמן הזה יוצא כסף מהכיס של הבעלים, ולא נכנסת אגורה שחוקה.
משה שפיצר: הכול ללא אגורה שחוקה אחת, לא נכנס כסף.
פניה קירשנבאום: ידעתם את זה מההתחלה.
יעקב אדרי: תגידו לנו מה עשיתם עד עכשיו.
משה שפיצר: מאחר ואנחנו חיים מההזרמה של הגז בתוך התשתית, ורק מזה, האינטרס שלנו הוא שהמערכת הזאת היתה מוקמת לפני שנתיים ביום אחד.
משה גפני: הנה, כבר יש לנו אינטרס משותף.
משה גפני: תיכף נראה מה אתם עושים, ומה אנחנו עושים.
משה שפיצר: האינטרס שלנו הוא לעבוד הכי מהר כי בלי זה אין הכנסות, יש רק הוצאות.
משה שפיצר: מאחר וכך, אכן יש אינטרס משותף למפעלים שחוסכים כסף מאנרגיה אם יעברו לגז טבעי, ולנו יש אינטרס אחיד ומשותף.
משה שפיצר: מה הם התהליכים?
משה גפני: לפני התהליכים, תגיד לנו למי אתם אמורים לספק?
משה שפיצר: אני כבר אומר.
משה שפיצר: על התשתית הזאת שנקראת אוטוסטראדה, אותם קווים עיקריים - - -
משה גפני: אני מבקש ממך את מה שביקשתי משוקי.
משה גפני: תאמר לנו בבקשה בעברית קלה למי אתם אמורים לספק גז.
משה גפני: חוץ מירוחם, אופקים, נתיבות, האם יש עוד מקומות שאתם מספקים להם גז?
משה גפני: תן שמות.
משה שפיצר: אנחנו אמורים לספק גז לירוחם, לדימונה, לאזור באר-שבע, לרמת חובב, לאופקים.
משה גפני: האם יש מקומות שאתם כבר מספקים?
משה שפיצר: לא, כי זה קשור בכמה דברים מאוד פשוטים.
משה שפיצר: כדי שאנחנו נספק למישהו, אנחנו צריכים להתחבר למערכת הארצית של נתיבי גז.
משה גפני: האם אתם עוסקים רק בנגב או שיש מקומות אחרים?
משה שפיצר: בנגב.
משה שפיצר: אבל, זה חשוב.
משה שפיצר: אני כרגע במשפט מאוד מהותי.
משה גפני: לפי מה שאתה אומר, אתם לא מספקים בינתיים בשום מקום.
משה שפיצר: ברשותך, תרשה לי שנייה ממש בקצרה.
משה שפיצר: כדי לחבר את התשתית שלנו, אנחנו צריכים את אותה נקודת חיבור לתשתית הארצית.
משה שפיצר: זה לא אנחנו מקימים.
משה שפיצר: המערכת הזאת של החיבור תוקם לפי לוחות זמנים שנקבעו בנובמבר-דצמבר 2012, כפי שמר שטרן אמר.
משה שפיצר: ולכן, גם אם מחר בבוקר כל התשתית שלנו תהיה קיימת באדמה, מחר בבוקר לא נוכל לעשות איתה כלום כי אביזר החיבור, אותו ציוד חיבור, לא קיים.
משה גפני: אני הפכתי את חברי הכנסת לכאלה שלא מבינים כלום, ואני רוצה לחזור בי רגע.
משה גפני: אנחנו קצת כן מבינים.
משה גפני: הבנו את מה ששוקי אמר.
משה גפני: אם אנחנו נשכנע עכשיו שיקדימו את נקודת החיבור, אתם תהיו מוכנים ברגע שנקודת החיבור תהיה מוכנה?
משה שפיצר: בדיוק על זה נדבר בקצרה.
משה שפיצר: לוחות הזמנים כפי שנקבעו אם כך ידועים כרגע, והם לא תלויים בנו.
משה שפיצר: אספקת נקודת החיבור לא תלויה בנו.
משה שפיצר: אין לנו שום say בעניין הזה, כלום, אפס.
פסח ברנט: האם הגשתם בכלל תכניות להקמת הרשת?
פסח ברנט: לא עשיתם כלום.
פסח ברנט: תגיד את כל העובדות.
משה שפיצר: אני לא הפרעתי לך.
משה גפני: לא להתערב, בבקשה.
משה שפיצר: נתחיל במקום הראשון, ברמת חובב.
משה שפיצר: באזור רמת חובב אנחנו בשלבים מאוד מתקדמים של תהליכי רישוי והיתרים מול רשות הגז הטבעי.
משה שפיצר: הגשנו את הבקשות השונות לוועדות המחוזיות השונות.
משה שפיצר: בנובמבר שנה שעברה.
משה שפיצר: הגשנו את הבקשות להיתרים.
משה שפיצר: בעיקרון, יש שני גופי רישוי.
משה שפיצר: גוף אחד זה מה שנקרא הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה, בשמה לענייני גז.
משה שפיצר: הגוף השני זה רשות הגז הטבעי עצמה, משרד התשתיות.
משה גפני: תסביר לי למה שם הגשתם בקשות ואתם כבר בשלבים מתקדמים, ולמה בירוחם ואופקים לא?
משה שפיצר: שאלה טובה מאוד.
משה שפיצר: משום שברמת חובב אותו מבנה שקוראים לו PRMS, אותו ציוד בסיסי, כבר קיים בשטח.
משה שפיצר: לא בגללנו.
משה שפיצר: כי הקימו את זה קודם לכן.
יעקב אדרי: אחד יזרוק על השני, הכתובת ברורה.
שמואל תורג'מן: שמי שמואל תורג'מן, ואני מנכ"ל נתיבי גז, החברה הממשלתית.
משה גפני: למה ברמת חובב יש כבר את המכשיר, ופה אין?
משה גפני: האם אתם צריכים לעשות את זה?
שמואל תורג'מן: עשינו.
שמואל תורג'מן: אני אפרט מה החברה הממשלתית עשתה ורק כדי להבהיר את הדברים מה נעשה מבחינת גז טבעי בדרום.
שמואל תורג'מן: החברה הניחה קו מאזור קריית גת דרך באר שבע דימונה ועד סדום.
שמואל תורג'מן: ב-2009 היא סיימה להקים את מערכת ההולכה הראשית מקריית גת ועד סדום - קו של 135 ק"מ.
שמואל תורג'מן: המפעלים שהתחברו כבר למערכת הולכה הם מפעלי סדום בספטמבר 2009.
שמואל תורג'מן: לאחרונה חיברנו עוד מפעלים באזור התעשייה במישור רותם ובאזור התעשייה רמת חובב.
שמואל תורג'מן: שני מפעלים התחברו ועוד שלושה אמורים לסיים את העבודות שלהם ולהתחבר למערכת שכבר קיימת וזורם בה גז.
שמואל תורג'מן: זה מה שנעשה בדרום.
שמואל תורג'מן: לאורך הקו של 135 ק"מ, יש תחנה בערך כל 10 ק"מ שבתוכה אמורה לקום תחנת PRMS.
שמואל תורג'מן: זוהי עוד תחנת גז שאמורה לספק גז.
שמואל תורג'מן: תפקיד התחנה הזאת הוא להפחית את הלחצים.
שמואל תורג'מן: באשל הנשיא כבר קיימת תחנת ברזים – PRMS, שם אנחנו מקימים.
שמואל תורג'מן: ה-PRMS הזה נחתם עם החברה ברביעי לנובמבר.
משה גפני: תסביר לי מי מקים את ה-PRMS?
שמואל תורג'מן: אני מגיע לזה.
שמואל תורג'מן: אנחנו נקבע באמות המידה שאנחנו - - -
משה גפני: תסביר לי לאט לאט, אני מתנצל.
משה גפני: האם אתם מקימים את ה-PRMS באשל הנשיא?
משה גפני: תענה לי על זה, אל תגיד לי "אמות מידה".
משה גפני: אני לא מבין באמות מידה, לא למדתי ליבה.
משה גפני: את ה-PRMS אתה מקים?
שמואל תורג'מן: אנחנו מקימים את ה-PRMS באזור דימונה, באזור אשל הנשיא.
משה גפני: אתה רץ איתי לדימונה.
משה גפני: אבל, אני באשל הנשיא.
משה גפני: אני שואל, האם אתם מקימים את ה-PRMS באשל הנשיא, אמורים להקים?
שמואל תורג'מן: עניתי לך – כן.
משה גפני: יפה, מתי?
שמואל תורג'מן: אני מסביר לך את התהליך כי זה חשוב.
משה גפני: הכול חשוב.
משה גפני: מה שחשוב לי הוא מתי ה-PRMS מוקם באשל הנשיא?
שמואל תורג'מן: עם חברת החלוקה נחתם הסכם בתחילת נובמבר 2010 שאנחנו מקימים את ה-PRMS באשל הנשיא.
שמואל תורג'מן: כבר לפני זה החברה עשתה הכנות לרכישת הציוד ולסכם עם מתכנן מי יעשה את העבודה.
שמואל תורג'מן: העבודה הזאת רצה.
שמואל תורג'מן: הפרויקט הוא שנתיים.
שמואל תורג'מן: הקמת מתקני גז במדינת ישראל הוא תהליך שלוקח זמן.
שמואל תורג'מן: יש תהליכי רישוי, יש תהליכים סטטוטוריים, יש עניין של אישור תוכניות, ועניין הבטיחות - אלו תהליכים שלוקחים זמן.
שמואל תורג'מן: בשנים האחרונות חיברנו לא מעט מפעלים ותחנות כוח.
שמואל תורג'מן: במקרה הטוב אנחנו יודעים לעשות את זה ב-24 חודשים, זה מה שאנחנו עושים.
שמואל תורג'מן: כבר עברו בערך שישה חודשים, ואנחנו כבר מאוד התקדמנו.
שמואל תורג'מן: הציוד כמעט בשלבי ייצור אחרונים בחו"ל.
שמואל תורג'מן: הוגש היתר לפני חודש וחצי.
שמואל תורג'מן: זה אומר שאחרי חמישה חודשים גמרנו תכנון מפורט, והגשנו היתר בנייה לוועדת רישוי בבאר-שבע.
שמואל תורג'מן: מבחינתנו, זהו לוח הזמנים.
שמואל תורג'מן: אני יכול להעביר אותו, אין שום בעיה.
משה גפני: רק תגיד מתי ה-PRMS מוקם אחרי לוח הזמנים שלכם.
שמואל תורג'מן: אנחנו נהיה מוכנים להזרים גז לאותה חברת חלוקה בנקודת אשל הנשיא בדצמבר 2012.
משה גפני: לא מקובל עליי.
שמואל תורג'מן: החברה תעשה מאמצים.
משה גפני: החברה יכולה לעשות מאמצים.
משה גפני: הדבר הזה לא מקובל עליי.
משה גפני: אתם חברה ממשלתית, ויש לנו מה לומר.
פניה קירשנבאום: אם זו היתה חברה פרטית, והיא היתה מרוויחה מהכנסות שהיא תקבל מ-PRMS, זה היה כבר מזמן קיים.
משה גפני: יש מקומות שהם כבר הקימו.
משה גפני: דצמבר 2012 פשוט לא מקובל עליי.
שמואל תורג'מן: אני מבקש לסיים.
שמואל תורג'מן: יש עוד כמה נקודות.
שמואל תורג'מן: למשל, באזור התעשייה ברמת חובב יש PRMS שהוא קיים, והוא יכול לספק גז בהקדם.
שמואל תורג'מן: אין שום בעיה לספק שם גז, המערכת כבר קיימת.
שמואל תורג'מן: באזור דימונה הוזמן PRMS נוסף שתוך 18 חודשים - - -
משה גפני: לאן הוא יכול לספק גז?
שמואל תורג'מן: לחברת החלוקה.
משה גפני: אבל, לאן יגיע הגז מהתחנה הזאת, מה-PRMS של רמת חובב?
שמואל תורג'מן: לאותם מפעלים שיתחברו לחברת החלוקה.
משה גפני: האם זה יכול להגיע גם לאופקים ולירוחם משם?
קריאה: לא, לא, רמת חובב.
משה גפני: מר שפיצר, בבקשה.
משה גפני: בדצמבר 2012 אתם תהיו מוכנים?
משה גפני: בינתיים לא עשיתם כלום.
משה שפיצר: אני מבקש את סליחתך.
משה שפיצר: זה לא נכון שלא עשינו כלום.
משה שפיצר: בקצרה, לגבי ה-PRMS ברמת חובב שמאפשר לחבר את מפעלי התעשייה ברמת חובב, ואחר כך נחזור לאשל הנשיא כי כנראה שזה הכי מעניין את השולחן כרגע - - -
קריאות: לא, בכלל לא.
קריאות: אותנו מעניין גם אופקים ודימונה לא פחות.
פסח ברנט: אבל למה נחתם
פסח ברנט: PRMS רק לפני שישה חודשים?
משה גפני: רבותי, הדיון הזה התכנס לא לדון על משרד התשתיות ולא על חברות הגז.
משה גפני: הדיון הזה התכנס לדון על המפעלים בירוחם, דימונה, אופקים, נתיבות והנגב המערבי.
משה גפני: תרוויחו כסף, שיהיה לכם לבריאות, הכול בסדר.
משה גפני: תפעילו את רמת חובב, ואם אתם יכולים לאזור התעשייה לחולון, זה בסדר גמור.
משה גפני: אתם יכולים לייצא לאינדונזיה – גם טוב.
משה גפני: את חברי הוועדה מעניין מתי יגיע הגז לאופקים, לירוחם – זה מה שמעניין אותנו.
משה שפיצר: מאחר וראינו שיש הזדמנות להתלבש על PRMS קיים למרות שהזמנו בכסף מלא PRMS חדש לרמת חובב, הזמנו וקיבלנו אישור מרשות הגז הטבעי - - -
משה גפני: אתם הזמנתם PRMS?
משה שפיצר: אנחנו משלמים והם מקימים.
משה שפיצר: שיהיה ברור – כך זה עובד.
משה שפיצר: אחרי שאנחנו הזמנו את ה-PRMS - - -
קריאה: למה לא הזמנתם לפני שנה?
משה גפני: רבותי, מר ברנט.
משה שפיצר: אני בהחלט אסביר לך.
משה שפיצר: לפיכך, המצב הוא אם כן שאנחנו כן קידמנו את זה.
משה שפיצר: עכשיו אני רוצה לדבר על אשל הנשיא, ובאופן ספציפי, וגם על הזמנת ה-PRMS בכלל.
קריאה: וגם על ירוחם, אם אפשר.
משה שפיצר: ומייד על ירוחם.
משה גפני: סליחה, איך מגיע לירוחם מאשל הנשיא?
קריאות: לא, מדימונה.
משה גפני: אה, בדימונה גם עוד לא הקמתם.
משה גפני: האם הזמנתם?
קריאה: הזמנו.
רוברט טיבייב: האם לאופקים הזמינו?
רוברט טיבייב: מתי הזמינו לאופקים?
משה שפיצר: בתשיעי בנובמבר 2010.
רוברט טיבייב: למה לא לפני זה?
משה שפיצר: משום שאותו הסכם מפורסם שדובר עליו קודם, ניסוח ההסכם שמאפשר לנו להזמין מהם, אושר בראשון בנובמבר.
משה שפיצר: כעבור תשעה ימים הזמנו.
פסח ברנט: אבל, לפי לוח הזמנים הם היו אמורים להזמין ב-2009.
משה גפני: מר ברנט, אי-אפשר כך.
משה גפני: איך אתה יכול לתרום לדיון?
משה גפני: איך אנחנו נוסעים הביתה או הולכים למליאה כשאנחנו יודעים שקידמנו את העניין של אופקים, ירוחם, דימונה ונתיבות?
משה גפני: אגב, אנחנו לא מתכוונים להרפות מהעניין הזה.
משה גפני: אנחנו ועדה שתופסת נושא ולא יורדת ממנו.
משה שפיצר: אם תעזרו לקדם זה בסדר גמור.
משה גפני: נעזור גם למצוא את האשמים.
משה שפיצר: אם כך, קיבלנו את הרישיון שלנו בנובמבר 2009.
משה שפיצר: לפיכך, באפריל 2009 לא יכולנו להקים שום דבר.
משה שפיצר: כעבור שנה – ולא אנחנו מטפלים בזה למרות שעשינו את כל המאמצים מבחינתנו - אושר אותו הסכם שאפשר לנו לרכוש את ה-PRMS'ים מנתג"ז.
משה שפיצר: בראשון לנובמבר 2010, כעבור 9 ימים, הזמנו את ה-PRMS'ים - תשעה ימים, כך שלא עיכבנו שום דבר.
משה שפיצר: ניצלנו את הזמן בין לבין.
משה שפיצר: ברשותך, אני עובר על לוחות הזמנים של אשל הנשיא מאחר וזה מה שמעניין.
משה שפיצר: קודם כל, אנחנו יודעים כרגע שנוכל לחבר את המפעלים בדצמבר 2012 משום שלפני זה לא נקבל את הציוד שנקרא PRMS.
משה שפיצר: לכן, יש לנו מעכשיו ועד אז שנה ושבעה חודשים לקדם את התהליכים.
משה שפיצר: איפה אנחנו עומדים היום?
משה שפיצר: הפגישה הראשונה שלנו באופקים היתה עם מהנדס העיר אופקים ב-10.5.2009.
משה שפיצר: התחלתי אצלך בחדר הסמוך למשרד שלך, אדוני היקר.
משה שפיצר: שם התחלתי.
משה שפיצר: זה היה 4 חודשים לפני שקיבלנו את הרישיון בכלל.
משה שפיצר: זה היה רק על סמך זה שנדע שנקבל את הרישיון כי ידענו שאשל הנשיא באופקים זה מקום חשוב, ויש לנו אינטרס לקדם את העבודה שם.
משה שפיצר: כלומר, לפני שבכלל ראינו רישיון, כבר עבדנו.
משה שפיצר: כפי שאמרתי, ארבעה חודשים לפני שקיבלנו את הרישיון כבר נפגשנו עם מהנדס עיריית אופקים על מנת לתאם את הפעילויות.
משה שפיצר: אחר-כך ב-28.2.2010 התחלנו את תיאום התשתיות מאשל הנשיא לאופקים - מהלך של כ-18 ק"מ עם כל מה שקורה בפנים.
משה שפיצר: קיבלנו אישורים מבזק, מחח"י, מ- - -, מקצ"א, מתש"ן, מהרכבת, ממע"צ, רשות העתיקות.
משה שפיצר: אני רק מסביר מה עשינו כדי שלא יחשבו שהצינור צונח מהשמיים.
משה שפיצר: כמו כן, פרטנר, רשות הניקוז, קרן קיימת לישראל, מקורות.
משה שפיצר: ב-1.11.2010 כאשר אושר ההסכם, הזמנו את ה-PRMS'ים.
משה גפני: למה רק בנובמבר אושר ההסכם?
משה גפני: האם היו לכם ויכוחים?
עמית קריספין: אני היועץ המשפטי של "נגב", ואני מלווה את החברה.
משה גפני: אה, אתה מבין שהעניין כבר מתחיל להסתבך.
משה גפני: לא הבנתי למה אתה מתפרץ.
משה גפני: עוד לא מגישים כתב אישום נגד החברה.
משה גפני: הוא באמצע הדיבור.
משה גפני: אתה לא יכול בלי רשות ממני.
משה גפני: תבקש רשות דיבור תקבל.
עמית קריספין: אני מבקש רשות דיבור מאדוני.
משה שפיצר: אם כך, אושר אותו הסכם כאשר אנחנו צד לחתימה להסכם.
משה שפיצר: אבל, ההסכם עצמו נוסח לא על ידינו, אלא על-ידי אותם גופים שאחראים עליו.
משה שפיצר: ההסכם נוסח בעיקרו על-ידי נתיבי גז, ואושר על-ידי רשות הגז הטבעי.
משה שפיצר: אנחנו קטנים מאוד בסיפור הזה.
שמואל תורג'מן: זה לא נכון.
משה שפיצר: סליחה, גם נתג"ז בעניין הזה.
משה שפיצר: היה למעשה בסיס קודם, ועליו עבדו.
משה שפיצר: ב-27.01.2011 אחרי עשרה חודשים בערך - - -
משה גפני: מישהו אמר פה שהוא אומר לא נכון.
משה גפני: למה זה לא נכון?
שמואל תורג'מן: ההסכם הזה נוסח על-ידי רשות הגז.
משה שפיצר: מאה אחוז, בסדר גמור.
משה שפיצר: לזה התכוונתי, זה לא הסכם שלנו.
משה שפיצר: טעות שלי.
משה שפיצר: פליטת פה, סליחה.
ציון פיניאן: אדוני המנכ"ל, האם משרד התשתיות מודע לכל הקטסטרופה הזאת?
משה גפני: הוא יתייחס לזה.
משה שפיצר: ב-27.1 רשות העתיקות הזיזה את התוואי שלנו ממקום למקום בכניסה לאופקים.
משה שפיצר: כלומר, אנחנו נמצאים בתהליך די ברור.
משה גפני: יש לך עוד דקה וחצי להגיד לנו אם יקדימו את המועד, האם גם אתה - - -
משה שפיצר: אני לא אחראי על ההקדמה, כי זה תלוי בחיבור.
משה גפני: שאלתי אותך אם הם יקדימו, האם אתה תוכל להקדים לך.
משה גפני: תענה תשובה.
משה שפיצר: מאוד פשוט.
משה שפיצר: הצרכנים באופקים אישרו לי את מקום החיבור ב-5 עד ה-12 לאפריל שהיה.
משה שפיצר: יש לי את זה במייל מ"שניב", את מקום החיבור עצמו, כך שאנחנו מתואמים על מקום החיבור.
משה שפיצר: גם מפעלים אחרים.
משה גפני: אגב, האם גם הכמות למפעלים?
משה גפני: האם גם על הכמות יש הסכמה?
משה גפני: האם אתם מפחיתים את הכמות, מוסיפים על הכמות?
משה גפני: למה אתה לא יכול לענות בכן ולא?
משה שפיצר: משום שהשאלה נובעת מאיזושהי אינפורמציה שאם לא תבין את האינפורמציה לא תבין את התשובה.
משה שפיצר: עם כל הכבוד, אני חייב פה שתיתן לי אפשרות לדבר על הדבר הזה, ואתן לך על זה תשובה.
משה שפיצר: התיאום הסופי – רק שנדע שמתקיימת מחר, ב-12 לחודש, פגישה באחד המפעלים באופקים של כל המפעלים שם.
משה שפיצר: זו פגישה שתואמה לפני חודש וחצי לכל המפעלים כדי לתאם את הפעילות ולסיים אותה באופקים, לאשר ב-"וי" שגמרנו את התכנון.
משה שפיצר: ב-23.5.2011 יש פגישה אצל מהנדס העיר שלך, אדוני, ונסגור את ההיתרים של כל אזור התעשייה.
משה שפיצר: מבחינתי, ב-1.6.2011 גמרתי להגיש את הבקשות להיתרים לחלוטין, כאשר את הבקשה הראשונית הגשתי ב-1.2.2011.
משה שפיצר: יש לי פה אישור קבלה.
משה שפיצר: כלומר, כרגע ככל שהעניין נוגע לי, בידי הרשויות ב-1.6.2011 לא יהיה יותר שום דבר שאני צריך לעשות, אלא אם כן הם יעירו לי הערות.
משה שפיצר: לפי החוק, ועדה מחוזית צריכה שלושה חודשים מקסימום כדי לאשר תיק עבודה.
משה שפיצר: זה מה שמוקצה לה.
משה שפיצר: זאת אומרת, אנחנו בסוף השנה הזאת של 2011, מבחינתי, יש אישור ורישוי לתוואים של אשל הנשיא-אופקים.
משה שפיצר: מכאן אם אנחנו נקבל את האישורים מהוועדות השונות, אני לא רואה שום בעיה לעמוד בלוחות הזמנים כי אנחנו כרגע לא הגורם המעכב בשום דבר שהוא.
משה שפיצר: התיאום עם המפעלים בוצע, הגשת הבקשות בוצעה, הזמנת ה-PRMS בוצעה.
משה שפיצר: כל מה שתלוי בנו נעשה.
משה גפני: הבנו את כל מה שנוגע לרשויות השונות.
משה גפני: כמה זמן העבודה שלך?
משה שפיצר: בין ארבעה לשישה חודשים.
משה גפני: זאת אומרת, אם אתה מקבל אישורים באוגוסט או בספטמבר או בנובמבר, אתה בתוך ארבעה-שישה חודשים מוליך את הגז.
משה שפיצר: אני מקים את הקו, אני מוליך את הגז כשאני מתחבר.
משה שפיצר: בין ארבעה לשישה חודשים - - - קו.
משה גפני: היועץ המשפטי, האם רצית להגיד משהו?
משה גפני: הבנו הכול עכשיו.
עמית קריספין: אני מלווה את התחום הזה של הגז הטבעי כבר מ-2002.
משה גפני: תגיד משפט, אין לנו הרבה זמן, והעצבים עולים לי כבר.
משה גפני: אני פשוט כל הזמן חושב על האיש הקטן באופקים שעוד מעט לא תהיה לו עבודה.
עמית קריספין: כן, אבל גם האיש הקטן באופקים צריך להבין שמדובר בתחום מורכב.
משה גפני: אבל, הוא אמר את זה.
רון שגב: רציתי לדעת מה קורה בירוחם.
משה גפני: אנחנו לא הולכים הביתה בלי זה.
משה גפני: יש שם PRMS שצריך להקים בדימונה כדי להביא את זה לירוחם.
פניה קירשנבאום: האם הוזמן ה- PRMSהזה ל- - -
קריאה: הוזמן, הוזמן.
פניה קירשנבאום: האם יש לך לירוחם?
פניה קירשנבאום: האם יש אישורים?
משה שפיצר: פחות או יותר באותם לוחות זמנים כמו שאמרתי עכשיו.
יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, חבל שהדיון הזה לא התקיים מזמן.
יעקב אדרי: אני ממש מצטער, חבל.
יעקב אדרי: אם היינו מודעים לחומרת העניין ולמשיכות ולסחיבות ולדבר המביש שאני רואה פה, אולי זה היה אחרת.