GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: על סדר היום – העברת מפעל איתוראן לקרית שמונה.
משה גפני: היתה הצעה במליאה של חברי הכנסת – אנחנו בדיון מעקב, ואני מבקש לדעת מה נעשה עם העניין הזה.
אלי גרשנקרוין: אני עוזר מנהל מרכז השקעות.
משה גפני: חזי צייג נמצא בסיור.
משה גפני: אני דיברתי אתו בערב פסח.
משה גפני: אכן היה מדובר על זה שאני רוצה שתהיה התקדמות.
משה גפני: לאחר הפסח דיבר אתי שר התמ"ת, שלום שמחון, ווהוא אמר לי שיש פתרון.
משה גפני: הוא ישב עם אגף תקציבים, שהולך לקראת העניין.
משה גפני: אני רוצה לדעת האם אכן הדברים מתקדמים, ומה המצב.
משה גפני: אלי גרשנקרוין: מנהל מרכז ההשקעות נפגש עם איזי שרצקי לפני החג, והתקיימה ביניהם שיחה אחרי החג.
משה גפני: אנחנו עכשיו בשלב שאנחנו רוצים להבין את התמונה הכי מדויקת של איתוראן – זאת אומרת, מה הוא פרופיל העובדים, כמה עוברים מכל שכר.
משה גפני: לאחר שנקבל את הנתונים האלה נוכל להתאים את ההוראה ככה שהיא תתאים בעצם, לדרישות של איתוראן.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו בשלבים מאד מתקדמים של פתרון.
משה גפני: לקראת הפתרון.
אורן משה: כל מה שאלי גרשנקרוין אמר זה בתיאום מלא אתנו.
משה גפני: הם אמרו לי שמדובר על השכר הממוצע.
אורן משה: בגדול – איתוראן מבקשים להעסיק עובדים בשכר הממוצע במשק, והדבר הזה מצריך ביצוע שינויים בהוראות תמיכה שקיימות היום.
אורן משה: וההצעה שהצענו היא להתאים את ההוראות היום לפרופיל המועסקים של איתוראן, כמובן, בהינתן שכל הנתונים יגיעו ושאיתוראן תתחייב להעסיק את האנשים האלה.
אורן משה: בנקודת הזמן הנוכחית הם בודקים את ההצעות.
אורן משה: אנחנו עשינו כבר שני שינויים, לפחות, התאמות, מהנקודה שממנו יצאנו לדרך מהמסלול המקורי, לכיוון איתוראן, ומחכים להם.
ניר שרצקי: לצורך העניין, אנחנו, בשלב הזה, ממתינים להתייחסות.
ניר שרצקי: כלומר, אין איזושהי נקודה שאנחנו התבקשנו, לפחות למיטב ידיעתי, להעביר נתונים שלא העברנו בעבר.
ניר שרצקי: אם אני מבין מהדיון הזה שמחכים מאתנו לנתונים, אז נשמח לדעת בדיוק איזה ונעביר, כי עד רגע זה, לפחות אנחנו נמצאים בנקודת המתנה שרק משפט בעניין הזה – אי ודאות מאד משמעותית לארגון כמו שלנו, שצריך לדעת מה קורה - -
אלי גרשנקרוין: אני אתייחס לזה.
אלי גרשנקרוין: באמת, אחרי שחזי דיבר ביום ראשון הוא ביקש ממני לדבר עם חשב החברה, עם רן.
אלי גרשנקרוין: היום בבוקר דיברתי עם רן, הסברתי לו בדיוק את הנתונים שאנחנו צריכים.
משה גפני: אני יכול להיות מתווך.
משה גפני: לא נראה לי כל כך , בגלל שהדיון כאן, בוועדה, היה כר לפני זמן רב ואנחנו רואים בזה צורך חיוני ממדרגה ראשונה, אבל אנחנו גם רוצים מכם, קודם כל אנחנו רוצים מהממשלה – גם ממשרד התמ"ת וגם - -
ציון פיניאן: בלי לתקוף את הממשלה.
משה גפני: כן, ושלא יתקפו את הממשלה בטלוויזיה, כי יש מה לתקוף את הממשלה בדברים אחרים שהם רציניים, לא בדברים האלה, כי פה, אני אומר לכם – הממשלה הולכת לקראת.
ציון פיניאן: ממשלות קודמות לא עשו שום דבר.
משה גפני: לא משנה, על כל פנים – באמת הולכים לקראת.
משה גפני: לפעמים, בגלל קצר בתקשורת או אי העברת מידע, מה שאתה צריך להעביר להם, הביורוקרטיה יכולה לגמור את הבעיה הזו עוד לפני שהלכנו לפתרון, ואני חושב שאנחנו הולכים לפתרון.
משה גפני: אני עוקב אחרי זה כל הזמן, גם אני וגם חבר הכנסת פיניאן.
משה גפני: אנחנו עוקבים אחרי העניין הזה, רוצים שהבעיה תיפתר.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו לא נסכים להתערב גם באם יהיו דרישות שהן פשוט מוגזמות, אלא אם זה יהיה במסגרת הסביר, אנחנו לא מסכימים להישאר עם התקנות או הנהלים הבנאליים האלה שיגרמו לחברת איתואראן לא לעבור לקרית שמונה.
משה גפני: לזה לא נסכים.
משה גפני: עם זה כבר הלכנו צעד גדול מאד קדימה.
משה גפני: אבל אני לא רוצה שיהיה את הקצר הזה ולכן אני מתנדב לעשות את התיווך.
ניר שרצקי: הסיבה שהיתה התייחסות שאין צורך, כי אם אנחנו נצטרך להעביר נתונים, אז נעביר אותם עוד היום.
ניר שרצקי: בסך הכל הטבלאות מוכנות וקיימות.
ניר שרצקי: אני חייב להגיד בעניין הזה - -
משה גפני: אבל הוא אומר שהוא לא קיבל.
ניר שרצקי: היום בבוקר.
ניר שרצקי: אבל לי מאד חשוב, גם באנו וחיכינו וחשוב לי לא לפספס את ההזדמנות הזו של להעלות את זה לסדר עדיפות ולקדם את לוח הזמנים, כי זו בעיה מספר אחד.
ניר שרצקי: אתה התייחס לנושא של ביורוקרטיה.
ניר שרצקי: אנחנו עוסקים בזה הרבה מאד חודשים.
ניר שרצקי: הדרישה המקורית שלנו היום זהה לדרישה המקורית שלנו מלפני 8 חודשים, כלומר, לא השתנה אצלנו כלום.
ניר שרצקי: אנחנו כרגע בעמדת המתנה.
משה גפני: החלק הטכני פה הוא עכשיו הבעיה.
משה גפני: החלק הטכני זה העברת הדרישות, התשובות שינתנו, אם יתגלו בעיות, אז אנחנו כאן.
משה גפני: אבל אני מקווה שזה ייעשה מהר, ואני מאד מבקש שזה לא ייקח זמן.
משה גפני: גם הנתונים שאתם מקבלים מהם, כיוון שההחלטה העקרונית ללכת לקראת העניין כבר התקבלה.
משה גפני: התקבלה גם במשרד התמ"ת, במרכז ההשקעות, גם במשרד האוצר, באגף התקציבים, התקבלה החלטה עקרונית.
משה גפני: כדי שהעניין הזה, וגורם הזמן פה יכול להוות גורם קריטי - -
קריאה: מאד.
משה גפני: אני מבקש שזה ייעשה מהר.
אורן משה: אני רק רוצה להגיד הערה קטנה.
אורן משה: אנחנו, יותר נכון – מרכז ההשקעות, הוא הממשק מול החברה, כמו שצריך להיות, כי מרכז השקעות עובד מול התעשיינים, אבל גם המתווה שבו אנו דנים עכשיו, בסופו של דבר אנחנו מדברים על לקחת מסלול קיים ולבצע בו שינויים, כי המסלול הנוכחי – איתוראן לא רוצה אותו.
אורן משה: היא רוצה משהו אחר.
אורן משה: אז העניין הזה כפוף עדיין לכל האישורים המשפטיים וגם כשהוא ייצא - -
משה גפני: אוי ואבוי.
משה גפני: אישורים משפטיים?
משה גפני: זאת אומרת – אין חברת איתוראן בקרית שמונה.
משה גפני: מה זה אישורים משפטיים?
משה גפני: זאת אומרת שזה הולך עכשיו להיות נדון בלשכה המשפטית אצלכם?
אורן משה: מה שאני אומר -- שזה יהיה מסלול שוויוני.
משה גפני: אני באתי אופטימי.
משה גפני: אתה יכול להסביר לי לוח זמנים?
משה גפני: נניח שניר שרצקי נותן לכם תשובה, עד היום בערב, ובכל בסדר, ואפילו מסכים לכל הדברים שלכם.
משה גפני: הכל בסדר, סיימנו את החלק הטכני.
משה גפני: מה אז הולך לקרות?
אורן משה: ניר יקבל הצעה כתובה מה אנחנו יודעים לתת לו, בהנחה אופטימית שהוא יגיד – מתאים, אנחנו חוזרים למסלול הפורמאלי.
משה גפני: ומה קורה במסלול הפורמאלי?
משה גפני: מה קורה הלאה?
אורן משה: בנקודת הזמן הנוכחית, עד כמה שידוע לי, לא השתתף יועץ משפטי באף אחד מהדיונים שקיימנו בנושא של איתוראן.
אורן משה: ברגע שהדבר הזה יהפוך למסלול פורמאלי של מרכז ההשקעות - -
משה גפני: אז אני אומר לך: זה הופך למסלול פורמאלי, ברגע זה.
משה גפני: אם זה לא יהפוך למסלול פורמאלי, אז אני באמת יוצא - -
אורן משה: אני לא אומר משהו שהוא הפוך למה שאתה אומר.
משה גפני: יישבו היועצים המשפטיים, אני מאד מכבד אותם, וידברו על נושא השוויון, וכן הלאה.
משה גפני: אמרתי כבר בישיבה הקודמת שלא חרבה ירושלים אלא שהעמידו דבריהם על דין תורה.
משה גפני: כי אני אגיד לך – לא יהיה מפעל איתוראן, העיקר – הצדק ייעשה, יהיה שוויון, המפעל צריך לעמוד בנהלים כמו המפעל בתל אביב.
אורי אריאל: לאף אחד לא יהיה.
משה גפני: אתה יודע כמוני מה הולך לקרות.
אורן משה: לא, אני לא יודע, כי איתוראן צריכים להגיד שזה המסלול שהם מקבלים על עצמם.
אורן משה: אין לי בעיה להגיד את הדברים אבל בסוף אנחנו מבצעים את ההתאמות לפי דרישות של מפעל ספציפי, והדרישות האלה יצטרכו להפוך למשהו אוניברסאלי.
אורן משה: אנחנו עושים אותו, יכול לבוא מישהו אחר שהוא לא איתוראן, דקה לפני איתוראן, עם הצעה קצת יותר אטרקטיבית, ויחטוף את זה ויחליט שהוא לא בקרית שמונה, הוא בירוחם.
אורן משה: אני לא רוצה להגיד לו לא.
ניר שרצקי: הלוואי.
ניר שרצקי: אני רק רוצה להתייחס מה אנחנו מבקשים.
ניר שרצקי: אנחנו בסך הכל מדברים מהיום הראשון על מהלך של העברת 250 עובדים לקרית שמונה פעם אחת, עם אופציה לעוד שתי חברות בנות שלנו שזה עוד 150 עובדים, אם לא במסלול הזה - - אנחנו מציינים את זה כי בהחלט אנחנו רוצים להעביר את כל הפעילות שלנו.
ניר שרצקי: כרגע מדובר על 250 משרות.
ניר שרצקי: הטענה המרכזית שלנו שהשכר הממוצע במשק – הוא אותה התייחסות, נקודת ייחוס שצריך להתייחס אליה, שזה 8,500 שקל עלות – ולא אותם 12 או 11 או 10,000 כי זו הסיבה שמפעלים בסדר גודל של מאות עובדים לא עוברים.
אורן משה: בסדר, הסכמנו על זה.
ניר שרצקי: אם הסכמנו על זה, אז אני כבר אומר – גם אנחנו הסכמנו על זה, אז בואו נתקדם.
אורי אריאל: עכשיו צריך יועצים משפטיים, אחרת זה לא יהיה.
עמרם שחר: זו הבעיה.
עמרם שחר: אני ממלא מקום ראש העיר וליווינו את כל הנושא הזה, ואני חייב לשבח את הפעילות שלכם – הובלת את זה, צעקת, אז.
עמרם שחר: כל הצוות שהיה פה - כי הייתם בעד זה.
עמרם שחר: היום כבר הגענו למצב שזה הסתדר.
עמרם שחר: בוא נתחיל, ברגע שיש את התשובות וכולם מסכימים, לשחרר, כדי שפה אפשר יהיה - -
משה גפני: אורן ואלי , הוועדה מודיעה לכם, באופן המוסמך ביותר: ההצעה שלכם התקבלה על ידי חברת איתוראן.
משה גפני: התקבלה.
משה גפני: הם יעבירו לכם את הפרטים.
משה גפני: אני מבקש לדעת כמה זמן – אני רוצה שתודיעו לי, כמה זמן יקרה עד שהנושא הזה ייסגר.
אלי גרשנקרוין: אני מבקש לתת את זה בהמשך למנהל הוועדה, כדי לתת תשובה מוסמכת.
משה גפני: כמה אתם מעריכים?
אלי גרשנקרוין: סדר גודל של שבועות, לא יותר מזה.
משה גפני: למה שבועות?
משה גפני: למה אי אפשר יומיים?
אלי גרשנקרוין: כי אי אפשר ביומיים לתקן הוראת מנכ"ל.
משה גפני: אז שאנשים יתחילו לעבוד.
משה גפני: שאנשים יישבו עכשיו יומיים, זה חשוב –קרית שמונה.
משה גפני: מה יקרה בשבועות שלא יקרה ביומיים האלה?
משה גפני: להושיב את האנשים שיפתרו את הבעיה.
קריאה: גם ההגדרה של יומיים היא מטעה כי אנחנו עוסקים בזה חודשים אחורה ואנחנו באותה נקודה.
משה גפני: הגענו לפתרון.
משה גפני: מבחינתי זה יום חגיגי, שאתם אמרתם שאתם מסכימים והוא אמר שהוא מסכים.
משה גפני: עכשיו הביורוקרטיה תהרוג אותנו?
ניר הלפרין: שלום בוקר טוב.
ניר הלפרין: אני ניר הלפרין מרשות המסים.
ניר הלפרין: איתי ליאת גרבר מרשות המסים, ותמר לומברזו מרשות המסים.
ליאת גרבר: אני ליאת גרבר מרשות המסים.
משה גפני: האם את מחליפה את מיכל דויטש?
קריאה: שתינו מחליפות עד שיהיה מישהו קבוע.
משה גפני: שיהיה לכן בהצלחה.
ניר הלפרין: המדובר במהלך כולל שלנו של תיקון חקיקה ראשית שלא נדון היום, וגם שלוש תקנות שנלוות כמהלך משלים לגבי ביטול הפטור לתושבי חוץ על אגרות חוב לזמן קצר שהמדינה מנפיקה, ומלווה קצר מועד שמנפיק בנק ישראל גם עד שנה.
ניר הלפרין: תכליתו של המהלך – ראשית, הוא נובע משיתוף פעולה של משרד האוצר עם בנק ישראל כמהלך כולל לבחינה, בדיקה, והתמודדות עם שער הדולר.
ניר הלפרין: בתקופה האחרונה, לפחות בשנה האחרונה, זיהינו שתושבי חוץ ממירים את הדולרים שלהם, משפיעים על שער הדולר כלפי מטה, ורוכשים איתם השקעות לטווח קצר.
ניר הלפרין: כמובן שכל יתר ההשקעות שלהם שהיו פטורות עד היום, ממשיכות להיות פטורות, ואנחנו מעודדים אותם.
ניר הלפרין: אין בזה כדי לפגוע כהוא זה בהשקעות של תושבי חוץ בישראל ככלל.
ניר הלפרין: יחד עם זאת, את ההשקעות לטווח קצר, ובעיקר במק"מים ובאגרות חוב קצרות מועד, אנחנו לא חושבים שהפטור משרת את התכלית כרגע.
ניר הלפרין: ולכן, אנחנו חושבים שצריך לבטל אותו.
משה גפני: למה הפטור הזה ניתן בשעתו, בשונה מתושבי הארץ?
ניר הלפרין: אני צריך להזכיר את ההתפתחות.
ניר הלפרין: עד הראשון ל- - - 2003 הכול היה פטור, גם לתושבי ישראל.
ניר הלפרין: ואז באנו ב-2003.
ניר הלפרין: רצינו לשמר פטורים אלו ואחרים של תושבי חוץ שימשיכו להשקיע בישראל.
ניר הלפרין: רצינו להמשיך ולשמר את הפטורים לתושבי חוץ - בסך הכול, היינו גם בתקופת מעבר – ואפילו הרחבנו אותם ככל שהדבר משרת את המשק הישראלי.
ניר הלפרין: שוב, בתקופה האחרונה זיהינו - - -
יעקב אדרי: האם אפשר לדעת מה זה "בתקופה האחרונה"?
יעקב אדרי: האם זה חודש, חודשיים?
יעקב אדרי: זו בעיה שמתגלגלת כבר לא מעט זמן.
ניר הלפרין: לא, לא.
ניר הלפרין: אמרתי לפחות שנה.
ניר הלפרין: אני מזכיר ששר האוצר יצא עם ההודעה בינואר, ואנחנו מדברים כבר לפחות שנה.
ניר הלפרין: זיהינו עלייה מהותית ברכישות מק"מ על-ידי תושבי חוץ.
משה גפני: מה המשמעות של עלייה משמעותית?
משה גפני: אמרו לי את זה כל הזמן.
ניר הלפרין: עלייה מהותית.
ניר הלפרין: מ-10 מיליארד שקל ל-40 מיליארד – זו עלייה מהותית בשנה האחרונה.
יעקב אדרי: אתה מבין את התגובה שלהם – כל-כך מאוחרת.
קריאה: סליחה, אם יורשה לי.
קריאה: ככל שהריבית בישראל עולה יחסית למדינות אחרות, אז זה רק מחריף את המצב כמובן.
קריאה: אנחנו יודעים שבתקופה האחרונה היו כמה עליות כשבנק ישראל את העלה הריבית, וזה כמובן מחריף את הסיטואציה יחסית לריבית במדינות אחרות.
משה גפני: חבר הכנסת אדרי משיג או שואל למה עכשיו?
משה גפני: היה צריך להביא כבר בינואר.
יעקב אדרי: הרי זיהיתם את הבעיה, זה נכתב, זה נודע.
יעקב אדרי: כולם ידעו.
יעקב אדרי: למה התנגדתם לזה?
יעקב אדרי: למה הנגיד התנגד לזה?
ניר הלפרין: ראשית, לא התנגדנו.
ניר הלפרין: מדיניות מדינת ישראל לאורך השנים היתה לעודד השקעות זרות.
ניר הלפרין: אתם צריכים להבין שאנחנו עושים פה איזשהו שינוי מסוים.
ניר הלפרין: אנחנו עושים את השינוי הזה בקפידה מכיוון שאנחנו לא רוצים לפגוע בפעילות במשק, ולא רוצים לפגוע בפעילות תושבי החוץ בישראל.
ניר הלפרין: יחד עם זאת, היכן שזיהינו לטווח קצר שאין בזה שום יתרון למשק – אני לא רוצה לדבר על נזק – באנו ואנחנו פה.
ניר הלפרין: זאת הסיבה.
יעקב אדרי: אבל, הצעד הזה נראה מאוחר.
יעקב אדרי: אבל, בסדר.
משה גפני: האם עוד משהו?
ניר הלפרין: כן, ודאי.
ניר הלפרין: אנחנו מדברים פה על שלוש תקנות.
ניר הלפרין: אנחנו קיבלנו איזושהי אמירה – אני לא אגיד התנגדות – מהבנקים, ותגובות מהבנקים.
ניר הלפרין: ממש לפני כניסת יום העצמאות סיכמנו איתם על כמה דברים, ואני מבקש להעלות את זה.
ניר הלפרין: סיכום ראשון – את התקנות של הריבית.
ניר הלפרין: יש להם בעיה של תפעולית איך מתפעלים את הליניאריות שם, את הוראת המעבר.
ניר הלפרין: ולכן, בשלב זה אנחנו רוצים למשוך אותן, או לא להעלות אותן.
ניר הלפרין: נעלה אותן יחד עם החקיקה הראשית.
ניר הלפרין: לא כחקיקה ראשית, אלא ביחד.
משה גפני: איזה תקנות?
ניר הלפרין: תקנות הריבית (פטור ממס לריבית המשתלמת).
ניר הלפרין: לגבי שתי התקנות הנוספות - הם גם ביקשו היערכות יותר ארוכה מ-30 יום מיום הפרסום.
ניר הלפרין: סיכמנו על ה-7.7.2011.
ניר הלפרין: למה ה-7.7? כי זה יום אחרי פדיון מק"מ סדרה 711.
ניר הלפרין: ולכן, זה הסיכום.
ניר הלפרין: אם כך, נשארנו עם שתי תקנות.
ניר הלפרין: במקום 30 יום, הם ביקשו ארכה נוספת, וזה מה-7.7.2011.
ניר הלפרין: למה ה-7.7.2011?
ניר הלפרין: מועד הפדיון של סדרת מק"מ 711 הוא ב-6.7.
ניר הלפרין: אז יום לאחר מכן.
ניר הלפרין: אין לנו בעיה עם זה.
שגית אפיק: זה גם בקרן נאמנות וגם בעסקה עתידית.
קריאות: כן, נכון.
שגית אפיק: למה בקרן נאמנות לא עשיתם הוראת מעבר?
ניר הלפרין: אין צורך, זו ההוראה - יום תחילה.
ניר הלפרין: יום התחילה מתחיל מה-7.7.
שגית אפיק: ואתם לא עושים הוראת מעבר.
שגית אפיק: בתקנות הראשונות כן עשיתם.
ניר הלפרין: לא, רק בריבית כי ריבית זה דבר שנצבר, והלוואי ויכולנו יום יומי.
משה גפני: האם בנק ישראל נמצא?
משה גפני: האם יש מישהו שמתנגד לתקנות?
חזקיה ישראל: לא מתנגד, אני רק רוצה להעיר.
חזקיה ישראל: מעבר לתקנות, האוצר פרסם תזכיר הצעת חוק, והנושא הזה מתעכב.
חזקיה ישראל: הוא ביקש 21 יום, ובתזכיר עצמו כתוב אחר כך עוד grace של עוד 60 יום וכד'.
חזקיה ישראל: אני חושב שהנושא הוא קריטי, דחוף וחשוב, וצריך לפעול במתכונת אחרת בטווחי זמן יותר קצרים כדי לענות על הבעיה.
חזקיה ישראל: כל יום שעובר, הספקולנטים עושים את שלהם.
חזקיה ישראל: גם לדחייה הזאת לשביעי ב-11 יש משמעות של עוד פרק זמן שניתן לספקולנטים לעשות את מה שהם עושים, ולהשפיע על שער הדולר.
חזקיה ישראל: אנחנו בעד התקנות, מברכים על התקנות.
חזקיה ישראל: חבל שהן הגיעו רק עכשיו.
חזקיה ישראל: אנחנו מבקשים להאיץ את תזכיר הצעת החוק, ויש דרכים לעשות זאת.
חזקיה ישראל: כשרוצים להאיץ משהו אז לא בדרך השגרה 21 יום לתשובות וכד'.
חזקיה ישראל: זה גם מאותת לספקולנטים שלא דחוף.
ניר הלפרין: מכיוון ש-21 יום עברו - ונהוג לתת 21 יום, ולכן גם כאן נתנו את ה-21 יום לתגובות - כמובן שמרגע זה, מרגע שהם עברו, והם עברו רק השבוע, אז אנחנו עובדים רק על זה.
משה גפני: העניין הוא שכשאתם תמיד מביאים תקנות לוועדה, אצלנו אתם רוצים שזה יאושר באותו יום בעוד שאתם אצלכם מתעכבים בזמן.
יעקב אדרי: אתם אומרים לספקולנטים: תמשיכו לחגוג.
משה גפני: אנחנו מדברים עכשיו על תקנות מס הכנסה (פטור ממס על הכנסות מסוימות של קרן נאמנות חייבת לתושבי חוץ), תקנות מס הכנסה (פטור ממס לתושב חוץ על רווח הון מעסקה עתידית).
משה גפני: את הפסקה השנייה בסעיף 1 אצלנו בוועדה שנוגעת לריבית אתם הורדתם - יפה.
משה גפני: אתם משנים את פרק הזמן שבו בעצם הוראת המעבר הזאת, תיכנס לתוקף - - -
קריאות: יום התחילה.
משה גפני: אני מתכוון ליום התחילה, רציתי להגיד את זה - 7.7.2011.
משה גפני: האם צריך להצביע על כל תקנה בנפרד?
משה גפני: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין התקנות אושרו.
משה גפני: אני רוצה לברך את חבר הוועדה חבר הכנסת יצחק וקנין על זה שהוא אמור להיבחר מחר ליושב-ראש ועדת האתיקה של הכנסת.
משה גפני: אני עובר לסעיף הבא בסדר-היום: חיבור מפעלי הדרום לרשת החלוקה וההולכה של הגז הטבעי.
משה גפני: נחשפתי לבעיה זו במשך תקופה ארוכה כאשר מפעלים בדרום היו אמורים לקבל גז על-פי מכרז שמשרד התשתיות הוציא.
משה גפני: הדבר הזה יכול מאוד לעזור למפעלים האלה שנמצאים ביישובים שהם מוכה אבטלה.
משה גפני: למשל, באופקים, בירוחם, בנתיבות, בעוטף עזה, ובכלל בנגב המערבי.
משה גפני: מתברר שעד היום לא התחיל בכלל הנושא הזה של הולכת הגז, וזה דבר שגורם נזק רב מאוד למפעלים.
משה גפני: בסופו של דבר, זה יכול לפגוע בתעסוקה.
משה גפני: משרד התשתיות הוא כמובן האחראי לנושא הזה.
משה גפני: הייתי בקשר עם השר, וגם עם מנכ"ל המשרד שאול צמח לגבי העניין הזה.
משה גפני: הנושא הזה לא התקדם ולא היה מנוס, והבאתי את הנושא הזה לדיון בתיאום עם משרד התשתיות.
משה גפני: אני רואה את זה בחומרה רבה, ותיכף נשמע למה זה קורה, ונראה איך אנחנו מטפלים בעניין הזה.
משה גפני: מכל מקום, זהו דבר חמור.
משה גפני: העובדה היא שאנחנו מדברים כל הזמן על תעסוקה ביישובים הללו, ויש מפעלים שיכולים להרוויח ולהתפתח.
משה גפני: אבל, כרגע המצב הוא שהגז לא מגיע.
משה גפני: לכן, אני מקיים את הדיון הזה, ואני מקווה שאנחנו נתקדם עם הנושא.
משה גפני: מנכ"ל משרד התשתיות, בבקשה.
שאול צמח: אני אתחיל עם דברי פתיחה, ואני גם אבקש לסכם בסוף לאחר שנשמע את הדברים.
שאול צמח: בפתת הדברים אומר דבר שאני חושב שהוא חשוב.
שאול צמח: גם אנחנו חשים מאוד שלא בנוח לנוכח האירוע או הוויכוח או המחלוקת שיש בין המפעל באזור התעשייה של אופקים לבין חברת החלוקה.
יעקב אדרי: תן לנו הסבר מי אחראי על זה.
יעקב אדרי: אנחנו רוצים היום פתרון לעניין הזה.
יעקב אדרי: כשר נגב-גליל טיפלתי יחד איתך בנושא הזה.
משה גפני: תמסור קודם את הפרטים.
שאול צמח: הרי הסיבה שתיאמנו את הדיון היא בדיוק בשביל לנסות להיעזר בוועדת הכספים כדי למצוא פיתרון לדבר הזה, ולא כדי להגיד שאי-אפשר לייצר פתרון, אלא כיצד לנסות למצוא מהו, ואיפה ועדת הכספים יכולה לסייע.
שאול צמח: ובכל זאת, אני אומר שחשוב פה לשים את זה בקונטקסט הכולל, כי אנחנו פועלים פה בתוך איזושהי סביבה מסוימת שבין היתר גם המחוקק יצר.
שאול צמח: הדברים או השחקנים שיש כאן בתוך המשחק הזה נוצרו כתוצאה מזה שיש מכרז שהמדינה פרסמה לצורך זיכיון באזור הנגב שהוא הזיכיון הספציפי שעליו אנחנו מדברים בו.
ציון פיניאן: וזכו בו.
שאול צמח: וזכו בו, יש זכיין.
שאול צמח: תיכף מנהל רשות הגז הטבעי יפרט בדיוק איך זכו, ומתי זכו וכמה זכו, כי הפרטים פה חשובים לא פחות מהתיאור הכללי.
ציון פיניאן: לא אמרת מה שם החברה שזכתה.
שאול צמח: נגב גז טבעי.
שאול צמח: לפני שמתחילים לפרט את הסוגיה הספציפית אני רוצה שתבינו באיזה סביבה זה עומד.
שאול צמח: יש זכיין שזכה במכרז מטעם המדינה ויש לו זיכיון - בלעדיות לצורך העניין - לפרוס רשת חלוקה באזור הספציפי שמדובר בו, במקרה הזה בנגב.
שאול צמח: הוא בעל הזיכיון.
שאול צמח: כלומר, המפעלים באזור הזה לא יכולים לקנות גז טבעי בלחץ נמוך מאף אחד אחר, כיוון שהוא זה שעל-פי החוק קיבל את הזיכיון.
שאול צמח: למעשה, הם לקוחות.
יעקב אדרי: הם בני ערובה שלו.
יעקב אדרי: הוא אומר את זה במילים עדינות.
ציון פיניאן: לא היו מעיזים לעשות את זה במרכז הארץ.
משה גפני: רבותי, בואו נעשה את זה מכובד.
משה גפני: נלך מקצועית לפי העניין, ונראה איפה הבעיות - שלא ייראה כאילו אנחנו באים עם דעה מוקדמת.
משה גפני: אנחנו לא באים עם דעה מוקדמת.
משה גפני: הזכיין צריך לספק את מה שהוא התחייב במכרז.
משה גפני: המפעלים צריכים לקבל את הגז.
משה גפני: בשלב הזה אף אחד לא אשם בכלום.
שאול צמח: אנחנו לא מחפשים אשמים, אנחנו מחפשים פתרון.
שאול צמח: בשלב הזה, כפי שאמרתי, יש לקוחות שאם הם רוצים לקנות גז טבעי, הם מחויבים לקנות מהספק שזכה במכרז של המדינה, והספק שזכה מחויב לפעול בהתאם לתנאי המכרז כפי שנקבעו פה.
יעקב אדרי: האם יש לוחות זמנים?
שאול צמח: במכרז היו לוחות זמנים.
שאול צמח: יש להם כל מיני דברים שהם התניות על מה שנקבע בתוך המכרז.
שאול צמח: אבל בסיכומו של דבר, מה שצריך לקרות הוא שכשבא מפעל ספציפי – כל מפעל – מול הזכיין והוא אומר: אלה הם הצרכים שלי, זהו פרופיל צריכת הגז של המפעל, אותו זכיין צריך לספק למפעל לפי התנאים שהוא פירט לו, כמובן בהסכמה או שלא בהסכמה.
שאול צמח: צריך לזכור, שכיוון שהעסק הזה הוא מכרז של זכיין פרטי, הוא גם צריך להרוויח.
שאול צמח: אבל, הוא צריך לספק לו את הגז כפי שהוגדר לו בתנאי המכרז.
שאול צמח: עד כאן זוהי המעטפת הכללית של הדיון.
משה גפני: איך חברת אמישראגז קשורה לנתיבי גז טבעי?
שאול צמח: אני מציע שהם יגידו איך הם קשורים.
משה גפני: זאת אומרת, זה לא רק חברת נתיבי הגז הטבעי, אלא זה גם חברת אמישראגז.
שאול צמח: חברת נתיבי גז היא חברה ממשלתית שמובילה גז בתוך הארץ.
שאול צמח: היא חברה ממשלתית שמובילה גז בלחץ גבוה.
משה גפני: חברה ממשלתית.
שאול צמח: חברה ממשלתית, 100% בבעלות ממשלת ישראל.
שאול צמח: היא מובילה את הגז ממתקני הקבלה באשדוד ובאשקלון אל הצרכנים בלחץ גבוה.
שאול צמח: מה זה אומר?
שאול צמח: זה אומר שבמקרה של חברת החלוקה, חברת נתג"ז מביאה את זה עד למתקן של הפחתת לחץ שנקרא PRMS בשפה המקצועית.
שאול צמח: ממתקן הפחתת הלחץ חברת החלוקה לוקחת את הגז.
שאול צמח: במקרה שאנחנו מדברים, מתקן הפחתת הלחץ נמצא באשל הנשיא.
שאול צמח: מהמקום הזה חברת החלוקה לוקחת את הגז, ומעבירה אותו לאזורים שנקבעו בזיכיון.
משה גפני: האם לאשל הנשיא הגיע הגז?
שאול צמח: באשל הנשיא יש כבר גז.
משה גפני: עכשיו מדובר מאשל הנשיא למפעלים ביישובים.
שאול צמח: צריך להקים את תחנת ה-PRMS הזאת, ותיכף נתג"ז יסבירו איפה זה עומד.
קריאה: איזה משרד ממונה על החברה הממשלתית?
קריאות: משרד התשתיות.
יעקב אדרי: שאול, תגידו מה באמת עשיתם בעניין הזה.
שאול צמח: אדוני יושב-ראש הוועדה, אנחנו לוקחים אחריות על הכול.
שאול צמח: בכל זאת אני אומר, יפרטו פה תיכף בדיוק את אבני הדרך איפה עומדת הקמת תחנת הפחתת הלחץ, ואיפה עומד הזכיין.
שאול צמח: אגב, גם המפעל צריך לעשות הכנות פנים מפעליות כדי לקלוט את הגז הזה.
שאול צמח: גם הם יאמרו איפה הדברים האלה עומדים כדי שתהיה לכם תמונה מלאה.
פניה קירשנבאום: זה שייך לתש"ן או שיש עוד חברה אחת?
שאול צמח: עוד חברה שהיא אחות של תש"ן.
שאול צמח: תש"ן זה דלק נוזלי, והם גז טבעי.
משה גפני: שאול, תודה.
משה גפני: יהושע שטרן, מנהל רשות הגז במשרד התשתיות, בבקשה.
יהושע שטרן: אני אנסה לפרוס את כל היריעה מתחילתה.
יהושע שטרן: יש לנו כאן מספר גורמים.
משה גפני: תקצר בפריסה שאתה הולך לעשות עכשיו.
משה גפני: תאריך בהווה, ותגיד מה עושים בעתיד.
יהושע שטרן: אני אשתדל.
יהושע שטרן: אבל, כדי למנוע שאלות אחורה אנחנו צריכים להבין את התמונה הכוללת שהיא נגזרת בראש ובראשונה מחוק משק הגז הטבעי.
יהושע שטרן: חוק משק הגז הטבעי אומר, בין היתר, שאת מערכות התשתית צריך להקים באמצעות המגזר הפרטי, ולא סתם הוא שהיו מכרזים ונבחרה קבוצה מהמגזר הפרטי כדי שתקים את מערכת החלוקה.
יהושע שטרן: החוק הזה הוא מ-2002.
משה גפני: למה הממשלה עשתה את זה?
יהושע שטרן: כי הממשלה חשבה שהמגזר הפרטי – ועדיין אני חושב שיש הרבה תוקף למחשבה הזאת – עושה את זה ביעילות הגבוהה ביותר ובדרך הנכונה והטובה ביותר.
יעקב אדרי: הנה המקרה שזה בדיוק מוכיח ההיפך.
יעקב אדרי: מותר לנו להגיד מה שאנחנו חושבים.
משה גפני: עם כל הכבוד, כל אחד יבקש רשות דיבור בתורו.
משה גפני: מי שיבקש יקבל.
יהושע שטרן: דהיינו, אנחנו פועלים בהתאם לחוק, ולתביעות בחוק בנושא הזה.
משה גפני: זאת אומרת, הממשלה אז סברה בהפרטה של הולכת הגז שאם יעבירו את זה לחברות פרטיות וזה יהיה יותר יעיל.
יהושע שטרן: אני רוצה לחלק את זה לשני תת פרקים נוספים.
יהושע שטרן: יש הפרדה מוחלטת בין אספקת הגז, בין העברת החומר, לבין תשתית ההולכה והחלוקה.
יהושע שטרן: דהיינו, הברזלים הצינורות וכל המתקנים מוקמים על-ידי גוף אחד, ומי שמעביר את החומר הן קבוצות אחרות שלא נדרש רישיון לקנייה ולמכירה של גז טבעי.
יעקב אדרי: מי מניח את התשתיות?
יעקב אדרי: האם זה פרטי או ממשלתי?
יהושע שטרן: מי שמקים את התשתיות עד היום במערכת ההולכה זה חברת נתיבי הגז הטבעי.
יהושע שטרן: הם מקימים את האוטוסטראדות של העברת הגז הטבעי.
יהושע שטרן: היום אנחנו במצב שרוב מערכת ההולכה נפרסה מים המלח ועד הצפון, כאשר במקביל התפרסמו מכרזים ונבחרו זוכים.
יהושע שטרן: בין היתר, לאזור הנגב.
יהושע שטרן: באזור הנגב נבחרה חברה בשם נגב גז טבעי שמורכבת ממספר תאגידים.
יהושע שטרן: החברה הזאת אמורה להעביר את הגז הטבעי לצרכנים בינוניים וקטנים בהתאם לתנאי הרישיון והזיכיון.
יעקב אדרי: בכל זאת, לא ענית לי מי מניח את הקווים?
יעקב אדרי: האם זו חברה ממשלתית או פרטית?
משה גפני: מר שטרן, אנחנו בסך הכול חברי כנסת.
משה גפני: אולי תדבר איתנו בעברית קלה.
משה גפני: מאוד מעניין אותנו לדעת מה שמו של זה שעושה את המתכות – השם בעברית.
יהושע שטרן: אמרתי – נגב גז טבעי.
יהושע שטרן: הוא אמור להקים את ה- - -
משה גפני: כן, ומיהו זה שעושה את המתכות, את האוטוסטראדות?
משה גפני: תן לנו שם.
יהושע שטרן: את האוטוסטראדות חברת נתיבי הגז הטבעי לישראל שהיא חברה ממשלתית.
משה גפני: האם היא עשתה את זה?
יהושע שטרן: היא עשתה את זה.
משה גפני: החברה הממשלתית עשתה את מה שהיא היתה צריכה לעשות.
משה גפני: שם זה לא הופרט, שם זה ממשלתי, והיא עשתה.
יהושע שטרן: היא עשתה.
יהושע שטרן: אבל, עדיין יש לה מה לעשות.
משה גפני: האם זה הגיע לאשל הנשיא?
משה גפני: הגיע.
משה גפני: מאשל הנשיא, את ההעברה לצרכנים הקטנים והבינוניים צריכה לעשות חברה פרטית שהיא זכיין שזכתה במכרז.
משה גפני: מה שמה?
יהושע שטרן: נגב גז טבעי.
משה גפני: נגב גז טבעי מורכבת מכמה תאגידים.
משה גפני: מה שמות התאגידים?
יהושע שטרן: התאגידים: אמישראגז, אלקו וחמו.
יעקב אדרי: לאיזה מקומות הגעתם לכיוון דרום?
יהושע שטרן: הגיעו לאשל הנשיא.
יהושע שטרן: על-מנת להעביר את הגז מאשל הנשיא לצרכנים האחרים, נדרש להקים מתקן שנקרא PRMS.
יהושע שטרן: את המתקן הזה מקימה חברת נתיבי הגז הטבעי לישראל.
יהושע שטרן: לוח הזמנים להקמת המתקן הזה - ויכולה החברה הממשלתית לפרט בעניין - הוא סדר גודל של שנתיים ימים.
יהושע שטרן: היא אמורה לגמור את ה-PRMS בסוף שנת 2012.
יהושע שטרן: היא התחילה.
יהושע שטרן: עד לאותו מועד אמורה חברת החלוקה לפרוס את תשתית החלוקה לאותם צרכנים.
יהושע שטרן: בין היתר, באזור ירוחם, ובין היתר, באזור אופקים אשל הנשיא.
יהושע שטרן: דהיינו, בהתאם ללוח הזמנים הקיים, חברת נגב גז טבעי אמורה להגיע עם גז למפעלים בסוף שנת 2012, בעוד כשנה וחצי.
יהושע שטרן: זה כמובן תלוי בחתימת הסכמים בין הצרכנים לבין הזכיין שהיא גם סוגיה בפני עצמה שלבטח עוד ניכנס אליה.
משה גפני: אני רואה שגם ראש עיריית אופקים כאן.
משה גפני: אדוני, ברוך הבא.
משה גפני: לפני שנעבור לחברות הגז נתחיל בך.
משה גפני: מה אתה רוצה לומר על העניין הזה?
צביקה גרינגולד: ראשית, כראש עיריית אופקים אני מעורב בעניין הזה מלכתחילה.
צביקה גרינגולד: היתה אופציה שאזור התעשייה באופקים יקבל גז בלחץ גבוה - קרי, שחברה ממשלתית היתה מספקת אותו - ואז היינו נמצאים כבר במצב שיש באופקים גז טבעי.