GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: על סמך מה אתם מבטלים את סעיף 4?
משה גפני: מי נתן לכם רשות?
מיכל דויטש הנר: פררוגטיבה של שר האוצר.
משה גפני: אני לא אצביע בעד זה.
משה גפני: עם כל הכבוד, הבנתי.
משה גפני: מישהו קיבל החלטה.
חיים אורון: כמה הסכמים כאלה קיימים שהמשמעות של שינוי סעיף 4 משנה אותם באופן מהותי?
אמנון כהן: זה דובר עוד בוועדת ששינסקי.
חיים אורון: כמה הסכמים כאלה קיימים?
חיים אורון: אני אגיד לך למה אני חותר.
חיים אורון: אני חותר לא לפגוע בתקנות לעתיד, כי זה הדבר הגדול, אבל מצד שני הסכם שהמדינה חתמה לפני חצי שנה, הוא בעייתי.
חיים אורון: אנחנו מדברים על הקטע שעל פי התקנה החדשה יהיה דיון אחר של הוצאות הפיתוח והוצאות ההקמה.
חיים אורון: אני לא מדבר על היטל אזילה.
חיים אורון: על החריץ הזה שהוא כאן בלב הוויכוח בקטע המסוים הזה, מה המשמעות, עם כמה יש לכם הסכמים מהסוג הזה שהכירו על פי התקנה הקיימת בכל ההוצאות ועכשיו משנים אותם.
חיים אורון: מה המשמעות וכמה כאלה קיימים?
חיים אורון: זה לא על כל הפרויקט, על כל תמר, אלא זה על קטע אחד מאוד מסוים של הכרה בפחת המואץ או בפחת מלא, פחת פירות בתקופת ההקמה.
חיים אורון: במהותו של העניין זאת דחיית מס.
חיים אורון: רק שחברים ידעו, מהותו של העניין היא בעצם דחיית מס משום שאם הם מקבלים פטור מלא עכשיו, לא יהיה להם יותר הנכס הזה ובשנה הבאה הם ישלמו מס מלא.
חיים אורון: אין כאן ויתור על כסף אלא יש כאן דחייה שהיא משמעותית אבל אני חושב שאפשר להגיע כאן למשהו כי אני רואה את ההמשך של זה.
חיים אורון: יוג'ין דיבר אתמול על ההבדל בין הסכמים לבין חקיקה ואני מציע לנו להישאר צמודים גם כשכל הדבר הזה ילך אחר כך למקומות אחרים.
משה גפני: אני חבר בקואליציה ואני מחויב להחלטות הממשלה.
משה גפני: יש לי גם עמדה בעניין הזה והעמדה היא מאוד ברורה וגם אמרתי אותה.
משה גפני: אני לא אתן את ידי – ואני אומר את זה חד משמעית אלא אם כן יתברר אחרת – לפגוע בחברות גם בדברים שהם מנוגדים להסכמים, בהסתמך על מה שאנחנו נעשה כי אתם לא מבטלים את ההסכמים.
משה גפני: מי שמאשר את ביטול ההסכמים, אלה אנחנו.
משה גפני: אתם לא הבאתם את זה בתקנות.
משה גפני: דרשתם ממני לאשר את זה ואתם מסבכים אותנו עכשיו עם דבר שהוא נראה כאילו אנחנו רודפים אותם, כאילו באמת הם אויבי העם וזה לא כך.
משה גפני: תורידו בבקשה את הדבר הזה.
משה גפני: אתם לא רוצים, תשאירו אותו.
שלי יחימוביץ': בכמה כסף מדובר?
משה גפני: אני רק מבקש מכם להשיב על כך.
שלי יחימוביץ': כמה כסף של הציבור זה הדבר הזה?
משה גפני: זה דבר לא הגון להגיד כמה כסף של הציבור.
שלי יחימוביץ': זה הגון מאוד.
משה גפני: זאת לא שאלה של כמה כסף של הציבור.
שלי יחימוביץ': זאת כן שאלה.
משה גפני: מבחינתי זאת בכל לא השאלה.
משה גפני: כל הזמן אני מביע את עמדתי ואומר שהציבור יקבל את המשאב הזה, את הכסף הזה שמגיע לו כי זה שלו.
משה גפני: לגבי העניין הזה אין ויכוח.
משה גפני: בדרך אני מבקש לא לעשות טעויות ציבוריות.
משה גפני: רוצים להתמודד עם הדבר הזה, שלא יתמודדו במסגרת הזאת.
שלי יחימוביץ': אני יכולה לדעת כמה כסף זה שווה?
שלי יחימוביץ': זאת שאלה לגיטימית.
שלי יחימוביץ': גם בניכוי האזילה אנחנו שואלים כמה כסף.
משה גפני: ודאי, אבל זה לא היה בהחלטת הממשלה וזה לא היה בתקנות.
יוסי אבו: זאת דחיית מס, כפי שחבר הכנסת אורון אומר.
שאול מרידור: אנחנו לא יכולים לומר מה הסכום.
אודי אדירי: יש משהו שאולי לא לגמרי ברור.
אודי אדירי: היום תקנה 4 כפי שהיא כתובה, כתוב בה הוצאות חיפוש ופיתוח.
אודי אדירי: הדבר הזה דורש ביאור ואת הביאור הזה עושים באיזושהי הסכמה שנעשית ברשות המסים, איזשהו רולינג.
אודי אדירי: אני לא חושב שאפשר לומר על זה שיש היום ודאות, אני לא חושב שאני יודע לומר היום כמה יוכר וכמה לא יוכר.
יוסי אבו: זה כתוב במפורש בהסכם.
יוסי אבו: המספר כתוב בהסכם.
אודי אדירי: היום החוק מדבר על הוצאות חיפוש ופיתוח ועולה הוויכוח מה מוכר פירותי ומה לא מוכר פירותי, ולכן נדרשים להסכם פר כל מאגר.
אודי אדירי: אנחנו באים כאן ומסדירים מצב שהוא ברור בחוק והוא אומר מה כן ומה לא, וזה בהקשר לבקשות כך שיהיה ברור לכל שותפות גז מה מוכר ומה לא מוכר.
אודי אדירי: כנראה שקיים פער מסוים בין מה שבפרשנות לאור החקיקה הקודמת הוכר לתמר, ואני לא יכול להגיד מה הפער הזה ואני לא יכול להגיד את ההיקף שלו אבל אם הוא רוצה, הוא יגיד, לבין מה שאנחנו מציעים כאן.
משה אשר: עוד נקודה אחת.
משה אשר: בחקיקה הנוכחית אתם רוצים לתת למתקנים הפיזיים שהם לא פיתוח והם לא חיפוש, עזרה אחוזים.
משה אשר: לפי הדין הישן או לפי הרולינג שמדבר עליו חברי, מדובר על שבעה אחוזים.
אודי אדירי: 15 אחוזים ולא עשרה אחוזים.
משה אשר: וזה הכסף הגדול.
משה אשר: פי חמש מהוצאות הפיתוח.
משה אשר: לפי ההסכם שהוא מחזיק ביד, שיושב על הדין הקיים, נותנים שבעה אחוזים.
משה אשר: אנחנו בחקיקה הנוכחית נותנים חמישים אחוזים יותר - עשרה אחוזים.
שאול מרידור: 15 אחוזים.
אודי אדירי: תמר מקבלת 15 אחוזים.
משה אשר: אז זה פי שתיים.
משה אשר: זה מאה אחוזים יותר.
משה אשר: הכסף הזה הוא מיליארדי דולרים.
אודי אדירי: יוסי, אתם מעדיפים את הקיים בפחת?
חיים אורון: אני לא רוצה את המשא ומתן הזה כאן.
חיים אורון: אני לא רוצה להיות חלק ממנו.
משה גפני: זה מה שאני הולך להגיד.
משה גפני: המשא ומתן הזה כאן הסתיים.
משה גפני: כאן זאת ועדת כספים של הכנסת ולא שולחן המשא ומתן של רשות המסים או של אגף התקציבים או של משרד המשפטים.
משה גפני: אין כאן משא ומתן.
משה גפני: אני את דעתי אמרתי.
משה גפני: אתם רוצים, תשבו אתם ותגידו לנו מה אתם רוצים.
אמנון כהן: תביאו את זה לממשלה.
משה גפני: תביאו מה שאתם רוצים.
משה גפני: אני מודיע שאם זה יהיה מנוגד להסכם וזאת תוספת שלא הייתה בהחלטת הממשלה, אלא פררוגטיבה – אמר פקיד השומה של החברות הגדולות שזה הולך על פי הדין הקיים, ואם הדין משתנה, ההסכם הזה ילך על פי הדין המשתנה.
משה גפני: אני לא נותן את ידי לשנות את הדין עכשיו כשיש הסכם.
שאול מרידור: אבל הפחת.
משה גפני: אם הם רוצים את זה, בבקשה.
משה גפני: תחזרו לתקנות שהיו כאן על השולחן.
משה גפני: אם לא, אני מצביע נגד תקנות האזילה.
שאול מרידור: שאלת הבהרה.
שאול מרידור: העמדה שלך ברורה.
שאול מרידור: הבנו אותה עד הקצה.
שאול מרידור: השאלה שלי היא האם אתה כן מסכים למה שחבר הכנסת אורון אמר.
שאול מרידור: רוצים את זה ביחד.
משה גפני: זה מה שהוא אמר, ואני מצטרף לדבריו.
משה גפני: תשבו בשולחנות שלכם, במקום שאתם מתווכחים בין המשרדים, ותתווכחו גם אתם.
אודי אדירי: עם המשרדים אנחנו לא מתווכחים.
משה גפני: אני יודע שאתם לא מתווכחים.
משה גפני: גם אני לא מתווכח.
שאול מרידור: אין לנו ויכוח.
שאול מרידור: אנחנו תמיד בית הלל.
משה גפני: אין לכם ויכוח, אבל אתם לא יודעים שאני יודע מה קורה בממשלה.
שאול מרידור: במשרדים.
שאול מרידור: לא בממשלה.
משה גפני: במשרדים.
משה גפני: השרים לא מבינים כלום.
משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף בחוק.
משה גפני: הצעת חוק מיסוי רווחי נפט, התשע"א-2011
משה גפני: סעיף 17 להצעת חוק מיסוי רווחי נפט, התשע"א-2011.
אודי אדירי: סעיף 17 נשאר כמו שהוא.
משה גפני: אני לא מקריא את זה.
שגית אפיק: עמוד 545, סעיף 17.
משה גפני: בעזרת השם, לפני שאני אצביע נגד טענות האזילה, נקריא את הסעיף אבל לא עכשיו.
אודי אדירי: זה לטובתם.
משה גפני: אני לא דואג להם.
משה גפני: אני דואג לי.
משה גפני: אני למדתי בכולל שלא מפירים הסכמים.
משה גפני: כך למדתי.
משה גפני: אני לא יודע איפה אתם למדתם, אבל כאן כן מפירים.
שגית אפיק: האלה היא האם הסעיף הזה דרוש גם אם לא מתקנים את תקנה 4?
משה גפני: הוויכוח אתם מיותר.
משה גפני: אנחנו לא מקריאים.
שגית אפיק: האם הסעיף הזה דרוש גם אם לא מתקנים את תקנה 4, כמו שמבקש היושב ראש להשאיר את תקנה 4 על כנה ולהשאיר בה את הוצאות הפיתוח?
אודי אדירי: אני אסביר למה לדעתי יכול להיות שכן.
אודי אדירי: מה שהסעיף הזה אומר הוא שאם יש הוצאת חיפוש ופיתוח, הסעיף הזה מגדיר על מה חל כאן הפחת המואץ.
אודי אדירי: הגדרנו שפחת מואץ חל על מכונה או ציוד שבבעלותו של בעל זכות לנכס.
אודי אדירי: יש הוצאות נוספות, מה שנקרא הוצאות לחיפוש ופיתוח שעליהן יש ויכוחים.
אודי אדירי: גם היום הדבר לא ברור, נקבע רולינג כזה ונקבע רולינג אחר.
אודי אדירי: כאן אנחנו אומרים שככל שהוצאת חיפוש ופיתוח היא לא נכס והיא לא הוכרה שם, היא תוכר כאן.
משה גפני: לא מקריאים את זה.
אודי אדירי: פרק ו': ניכוי מיוחד חלף פחת 17.
אודי אדירי: ניכוי מיוחד חלף פחת (א) לשם בירור ההכנסה החייבת של בעל זכות נפט של מיזם נפט, על פי הפקודה, בכל שנת מס החל בשנת המס שבה חל מועד תחילת ההפקה המסחרית, יוכר לבעל זכות הנפט ניכוי בשיעור כאמור בסעיף קטן (ב), לפי בחירתו מראש כאמור בסעיף קטן (ג), מהמחיר המקורי של נכס ר ניכוי שבבעלותו, ובלבד שסך הניכוי שיותר בשל כל נכס כאמור לא יעלה על המחיר המקורי שלו.
אודי אדירי: (ב) שיעור הניכוי יהיה אחד מאלה לפי בחירת בעל זכות הנפט: (1) שיעור קבוע שלא יעלה על עשרה אחוזים (ובסעיף זה – ניכוי בשיעור קבוע).
אודי אדירי: (2) שיעור משתנה, כך שבכל שנת מס גובה הניכוי הכולל בעד כל נכס בר ניכוי שלגביו נבחר ניכוי בשיעור לפי פסקה זו, יהיה בגובה ההכנסה החייבת של בעל זכות הנפט לפני הניכויים לפי פסקה זו ואחרי הניכויים לפי פסקה (1) ובלבד שהניכוי לפי פסקה זו המיוחס לכל נכס בר ניכוי לא יעלה על עשרה אחוזים ממחירי המקורי.
אודי אדירי: המנהל רשאי לקבוע הוראות לעניין ייחוס הניכוי כאמור לכל נכס בר ניכוי.
אודי אדירי: (ג) בעל זכות נפט של מיזם הנפט יודיע למנהל, בטופס שקבע המנהל, על סוג הניכוי כאמור בסעיף קטן (ב) שבו הוא בוחר לגבי כל נכס בר ניכוי, ואם בחר בניכוי בשיעור קבוע – על שיעור הניכוי, והכל במועד כמפורט להלן, לפי העניין: (1) לגבי נכס בר ניכוי שנרכש עד תום שנת המס שבה חל מועד תחילת ההפקה המסחרית – עם הגשת דוח לפי סעיף 131 לפקודה לגבי שנת המס שבה חל המועד האמור.
אודי אדירי: (2) לגבי נכס בר ניכוי שנרכש בשנת מס כלשהי אחרי שנת המס שבה חל מועד תחילת ההפקה המסחרית – עם הגשת דוח לפי סעיף 131 לפקודה לגבי אותה שנת מס.
אודי אדירי: (ד) הודיע בעל זכות נפט של מיזם נפט על בחירתו כאמור בסעיף קטן (ג), לא יוכל לחזור ממנה.
אודי אדירי: (ה) היה בעל זכות נפט של מיזם נפט, שותפות נפט כהגדרתה בסעיף 16(ב), יודיע השותף הכללי כהגדרתו באותו סעיף על בחירת השותות כאמור בסעיף קטן (ג), ובחירתו תחייב את כל השותפים.
אודי אדירי: לעניין זה, יקראו את הפסקה (2) של סעיף קטן (ב) כאילו במקום "ההכנסה החייבת של בעל זכות הנפט" יבוא "ההכנסה החייבת של שותפות הנפט שעליה דווח לפי סעיף 16(א)(2)".
אודי אדירי: (ו) ניכוי לפי סעיף זה יבוא במקום פחת לפי סעיף 21 לפקודה ובעל זכות נפט של מיזם נפט לא יהיה זכאי לפחת על פי הפקודה.
אודי אדירי: ההוראות לעניין פחת לפי הפקודה יחולו על ניכוי כאמור כאילו היה פחת, בשינויים המחויבים: (ז) בסעיף זה –
משה גפני: את זה אתה לא קורא.
משה גפני: שגית קוראת את זה.
שגית אפיק: (ז) בסעיף זה - "נכס בר ניכוי" – מכונה או ציוד שבבעלותו של בעל זכות נפט של מיזם נפט, המשמשים לצורכי ייצור הכנסתו מהפקת נפט בשטח זכות הנפט של מיזם הנפט.
שגית אפיק: (2) לכל מונח תהא המשמעות הנודעת לו בפקודה, אלא אם כן נקבע במפורש אחרת.
שגית אפיק: אתה יכול להסביר בבקשה את סעיף קטן (ה)? את המשמעות של ההודעה של השותף הכללי?
שגית אפיק: איך זה ישפיע?
שגית אפיק: האם זה עלול להשפיע לרעה על היחידים?
אודי אדירי: אני יכול להסביר, אבל אני אשמח אם אחר כך תהיה גם התייחסות רשות המסים.
שגית אפיק: אני רוצה להבין איך זה עובד, אם אפשר להסביר.
משה גפני: קודם כל, זה יפריע ליחידים אבל אין להם פתרון.
משה גפני: אני לא יודע אם את יודעת את זה, אבל אני יודע.
אודי אדירי: מישהו צריך לקבוע בשם השותפות מה מנגנון אחד בו היא בוחרת.
אודי אדירי: נתנו כאן בחירה.
אודי אדירי: היום אין בחירה אבל מחר נתנו בחירה, זכות בחירה.
אודי אדירי: לגבי חברה, החברה מודיעה מה זכות הבחירה.
אודי אדירי: לגבי שותפות, מישהו צריך להודיע מה הבחירה של שותפות.
אודי אדירי: אם השותפות רוצה בגובה הכנסה חייבת או שהיא רוצה עשרה אחוזים.
אודי אדירי: מי שמודיע, זה השותף.
יוסי אבו: אדוני, ביחס לסעיף 17(א) ו-17(ב)(1).
יוסי אבו: צריך לקחת בחשבון שיכול שיהיו מאגרים שיהיו בתקופה של פחות מעשר שנים ולכן למאגרים הללו ראוי לקבוע שבמידה שהמאגר יכלה תוך שבע שנים וכולי, הפחת יהיה יותר קצר.
משה גפני: מה אתם אומרים על מה שהוא אומר?
יהודה נסרדישי: זה לא צריך לקבוע את זה.
גידי בר זכאי: אולי לאפשר שכך זה הנוהג.
יהודה נסרדישי: אנחנו לא קובעים שיעור מס כזה ואחר לשיעור פחת כזה.
גידי בר זכאי: זה כמו בתקנות שיפורים במושכר.
משה גפני: אבל יהודה, אתה יכול להודיע שכך תנהגו?
יהודה נסרדישי: אדוני היושב ראש, שמעתי שהרגיזו אותך ואני מוכן לכל, אבל לא להרגיז אותך.
יהודה נסרדישי: שיעורי הפחת, לא יכולים להיות אינדיבידואלים לנכס מסוים אצל אחד כזה או אחר.
יהודה נסרדישי: יחד עם זאת, אני מצהיר לפרוטוקול שבמידה ונגיע לשנה השביעית ותהיה יתרת מחיר מקורי של הנכס ---
משה גפני: אתם כל הזמן משכנעים את שי חרמש.
משה גפני: אומר כאן מנהל רשות המסים בכבודו ובעצמו, מצהיר לפרוטוקול את מה שביקשת ואתה מדבר עם שי חרמש.
חיים אורון: שי חרמש יהיה כאן בעוד שבע שנים, אבל אתה ואני לא.
יהודה נסרדישי: והיה בשנה האחרונה תישאר יתרת מחיר מקורי שלא הצליחו לפחת אותה, אנחנו ניתן את הכול בשנה האחרונה.
יוסי אבו: הערה מקצועית.
יוסי אבו: יכול שיהיה מצב שההכנסות בשנה האחרונה הן נמוכות יותר מהפחת המגיע, ואז בעצם איבדת פחת.
יוסי אבו: כל מה שאנחנו מבקשים, בדרך כלל יש צפי לחיי מאגר.
יהודה נסרדישי: אני רוצה לענות לך כי ידעתי שהשאלה הזאת תבוא.
יהודה נסרדישי: אם בסוף באותה שנה אחרונה חלילה, על אף שאני אתן את כל יתרת המחיר המקורי כהוצאה ועדיין יהיה הפסד, אתה יודע ששותפות היא שקופה לחלוטין.
יהודה נסרדישי: ההפסד יעלה למעלה והם ידרשו את זה כנגד כל ההכנסות שלהם.
גידי בר זכאי: אבל אם תעשה בקצב נכון, אתה תנכה את זה בשנים שלפני כן.
יהודה נסרדישי: ידידי גידי בר-זכאי, אני לא מכיר בדיני המס ולו דבר אחד שאני קובע תקופת פחת אחרת לנכס כזה ואחר.
יהודה נסרדישי: אנחנו לא נעוות את פקודת מס הכנסה.
יהודה נסרדישי: באתי לתת את ההצהרה הזאת לפרוטוקול, אדוני היושב ראש.
משה גפני: אני מבקש דרך אגב שתחולת החוק, אם היא תאושר כמובן, ותחולת התקנות יהיו יחד.
משה גפני: לא תהיה תחולה נפרדת של התקנות ותחולה נפרדת של החוק.
משה גפני: יכול להיות שתהיה לכם בעיה, אבל אני לא אחראי על הבעיות שלכם.
משה גפני: אני לא הפסיכולוג שלכם ולא הפסיכיאטר שלכם ולא הגננת שלכם.
משה גפני: תחולת החוק ותחולת התקנות יהיו יחד.
משה גפני: לכן אנחנו גם מצביעים עליהן יחד.
משה גפני: אני לא שאלתי אלא קבעתי עובדה.
משה גפני: אני מבקש שזה מה שיהיה כתוב.
משה גפני: אם אתם לא רוצים, תמשכו את התקנות וזה בסדר.
משה גפני: לגבי העניין הזה של השינוי שעשיתם בתקנות, זה לא מקובל עלי.
משה גפני: מלבד היותי היושב ראש, אני צריך כאן להשתלט על שאקו ועל אחרים, אבל מעבר לעניין הזה יש לי כאן זכות הצבעה כמו לכל אחד מחברי הוועדה.
משה גפני: אם יגיע הנושא הזה שהוא הפרה של ההסכם, אני בעזרת השם ובלי נדר אצביע נגד תקנות האזילה ואבקש מחבריי להצביע נגד.
אודי אדירי: אתה אומר את זה לנוכח ההסכם הקיים?
משה גפני: לנוכח ההסכם הקיים ולנוכח השינוי שעשיתם בלי החלטת ממשלה.
משה גפני: אם אתם רוצים, תביאו את זה להחלטת ממשלה.
שאול מרידור: היושב ראש, אמרת עוד דבר אחד מהותי.
שאול מרידור: הכול בתנאי שהחברות בוחרות האם הן רוצות להישאר בהסכם הקיים כולל שיעור הפחת או לא.
משה גפני: אני למדתי בכולל שלא מפירים הסכם אלא אם כן שני הצדדים להסכם מסכימים לו.
משה גפני: אז זאת לא הפרה.
משה גפני: כך לימדו אותי.
יהודה נסרדישי: על הסכם השומה?
יהודה נסרדישי: על הרולינגים?
יהודה נסרדישי: תרשה לי לומר משפט אחד.
משה גפני: אני לא פותח את הדיון מחדש.
יהודה נסרדישי: אדוני היושב ראש, העולם השתנה.
יהודה נסרדישי: הפקת הגז השתנתה.
יהודה נסרדישי: פעם היו מחפשים עם מקדחה והיום יורדים לעומד של שלושה קילומטרים.
יהודה נסרדישי: מאחר שאני גם בוגר פשמ"ג, שנים רבות הייתי חותם על התעודות כדי שאנשים ידרשו את ההפסדים.
יהודה נסרדישי: אנחנו מדברים על מיליארדים.
יהודה נסרדישי: העולם השתנה וראוי שגם החקיקה תשתנה אדוני היושב ראש.
יהודה נסרדישי: אי אפשר להציג רק את הטוב מהמודל.
חיים אורון: גפני, שלא תהיה אי הבנה מבחינת עמדתי.
חיים אורון: אני התייחסתי לשינוי בהסכם באשר לאופן שבו מימנו את הפחת.
חיים אורון: אם מישהו מסיק מזה שעל תמר נשאר ניכוי האזילה, זאת לא השקפתי.
מיכל דויטש הנר: זה גם לא מופיע בהסכם.
חיים אורון: אני כבר שמעתי.
חיים אורון: היות שהיו כאן אמירות לפרוטוקול, גם אני אומר לפרוטוקול.
חיים אורון: ניכוי האזילה הוא לא בתוך הדיון הזה.
משה גפני: אם אני מבקש לומר לפרוטוקול.
משה גפני: באשר לניכוי אזילה, כל מה שחיים אורון אמר, גם אני אומר.
משה גפני: ניכוי אזילה לא בעניין אלא מכיוון שמדובר בתקנות, אי אפשר להצביע על חלק כן וחלק לא.
משה גפני: זאת לא הצעת חוק.
משה גפני: אם זאת הייתה הצעת חוק, הייתי מצביע נגד ביטול סעיף 4 ובעד אישור סעיף 3.
משה גפני: מכיוון שמדובר בתקנות, ואתם בעלי הבית, האפשרות שלי היא או לאשר או לא לדחות מקשה אחת.
משה גפני: אם תעמדו על כך שהכל יבוא, כולל בלי החלטת ממשלה, כולל הפרת ההסכם, אני בעזרת השם ובלי נדר אצביע נגד כל התקנות, אפילו אם אני בעד ביטול ניכוי אזילה.
יהודה נסרדישי: אני מאוד רגוע ואם לא היית אומר, אני הייתי מוסיף.
יהודה נסרדישי: זה שאמרת בלי נדר, אני רגוע.
משה גפני: כשאני אומר בלי נדר, זה מה שהולך להתבצע.
משה גפני: אני מבקש לסכם.
משה גפני: אני מבקש לקבל מהר תשובות מהממשלה.
משה גפני: מהר.
משה גפני: אני מבקש שחלק יהיו תשובות חיוביות.
משה גפני: אני מציע שרשות המסים תלך לקולא בחלק מהדברים.
משה גפני: לא תקבלו את כל תאוותכם בעניין הזה.
משה גפני: זה חוק קשה, זה חוק דרמטי.
משה גפני: אם נחליט להצביע בעדו, אני מבקש שתהיה לפחות בפעילות שורה של הקלות.
משה גפני: ביום שלישי אין דיון על חוק מיסוי רווחי הנפט, בלי נדר כמובן.
שלי יחימוביץ': יום שלישי אין דיון?
משה גפני: ביום שלישי בשום מקרה ובשום צורה, בלי נדר, אין הצבעה, לא סעיפים ולא כלום.
שלי יחימוביץ': וביום רביעי בעזרת השם?
משה גפני: ביום רביעי בעזרת השם ובלי נדר, קיימת אפשרות – זה תלוי בהם – שיוצגו בפני הוועדה האפשרויות השונות.
משה גפני: אני מבקש מחברי הוועדה, מי שרוצה, אנחנו סיימנו את הדיון, להגיש הסתייגויות ללשכה המשפטית.
שלי יחימוביץ': הגשנו הסתייגויות.
משה גפני: מי שהגיש, הגיש.
משה גפני: מי שלא הגיש, עכשיו זה המועד להגיש הסתייגויות.
משה גפני: סביר להניח שיהיה יום ארוך ביום רביעי ובו תתקיימנה הצבעות.
משה גפני: במידה ולא נספיק, אני חוזר שוב, זה יהיה ביום חמישי למרות שלצערי הרב יום חמישי הוא איננו יום כנסת.
משה גפני: אם זה לא יהיה ביום חמישי, סביר להניח שזה נדחה לכנס הקיץ.
שלי יחימוביץ': למה שלא נמשיך ביום רביעי עד הלילה?
משה גפני: אמרתי שיכול להיות שיהיה יום ארוך אבל אני לא אתחיל את הדיון בלי שהם ייתנו תשובות ושהם ייתנו תשובות כמו שאני רוצה, כי אחרת אני לא מביא את זה.
שלי יחימוביץ': נכון אתה רוצה שאני אבחר בפריימריס לראשות המפלגה?
שלי יחימוביץ': אני מבקשת ביום רביעי, בין 4 ל-6, לא לקיים דיון כי יש ישיבת לשכת מפלגה.
שלי יחימוביץ': שים לב, אתה תמכת בי פומבית עכשיו.
שלי יחימוביץ': זאת תמיכה ששווה הרבה.
משה גפני: אם אהיה חייב לעשות הצבעות ביום רביעי בין 4 ל-6, אני דוחה את הדיון בלשכת מפלגת העבודה.
משה גפני: טלי ירון אלדר, בבקשה.
טלי ירון אלדר: אני רוצה להתחיל בראשית דבריי דווקא ממה שאבי ליכט דיבר עליו.
טלי ירון אלדר: התייחסת לנושא של המיסוי כפגיעה בקניין ואני מסכימה אתך.
טלי ירון אלדר: המיסוי כפגיעה בקניין נדון בהרבה מאוד הקשרים.
טלי ירון אלדר: נדון בספרות, בפסיקה, ואין אמירה חד משמעית לגבי השאלה אם מיסוי הוא פגיעה בקניין או לא.
טלי ירון אלדר: אבל כן יש התייחסות בפסיקה לשאלת המידתיות של המס כפגיעה בקניין.
טלי ירון אלדר: אין מחלוקת שבשיעורי מס מסוימים זאת פגיעה בקניין.
טלי ירון אלדר: בשיעורי מס, אין קו שאומרים שמעליו זאת פגיעה בקניין או מתחתיו זאת לא פגיעה אבל אם נלך לקצוות, לא יהיה ויכוח שהעלאת המס בין עשרים לשלושים אחוזים היא לא פגיעה בקניין או הסיכוי שתגיד שהיא פגיעה בקניין הוא קטן.
טלי ירון אלדר: אם אני הולכת לקצה השני, העלאת מס שמגיעה ל-75 או ל-78 או ל-80 אחוזים, נדמה לי שיש הסכמה שהיא פגיעה בקניין.
טלי ירון אלדר: מכאן למשקיעים הפרטיים שהם יחידים.
טלי ירון אלדר: התוצאה של החוק הזה לגבי המשקיעים הפרטיים שהם יחידים היא שהתקבולים שמועברים למדינה מתוך הרווחים, מגיעים קרוב לשמונים אחוזים מהרווחים שלהם.
טלי ירון אלדר: איך מגיעים קרוב לשמונים אחוזים?
טלי ירון אלדר: אני כוללת בחישוב הזה שלושה סוגים של תשלומים: שאת התמלוגים שמשולמים, משולמים מראש על ידי המיזם, את ההיטל הנוסף שנקבע בחוק, סעיף 9 לחוק, ושיעור מס על יחידים שנקבע כשיעור המקסימאלי לפי סעיף 121, 45 אחוזים.
טלי ירון אלדר: אלה התשלומים שמועברים לאוצר המדינה.
טלי ירון אלדר: התשלומים האלה מהווים קרוב לשמונים אחוזים מהרווחים של האנשים הפרטיים.
טלי ירון אלדר: לא נראה לי שהתכוונו לפגוע באנשים הפרטיים בשיעורים כאלה וצריך לתת להם פתרון.
טלי ירון אלדר: לצד התשלומים האלה של המשקיעים הפרטיים, יש הוצאות או העברות של תשלומים שמשולמים לשותף הכללי, משולמים דמי ניהול, זאת אומרת שחלק מהרווחים שלהם מועברים לגורמים שהם יזמים בפרויקט.
טלי ירון אלדר: יבואו ויגידו: רגע, אבל התרתי את זה כהוצאה בשלב ההשקעה.
טלי ירון אלדר: זה הותר כהוצאה.
טלי ירון אלדר: זה נכון שזה הותר כהוצאה.
טלי ירון אלדר: זה הותר כהוצאה, זה נכון, הניצול של ההוצאה הזאת היה לכל היותר בשיעור מס מקסימאלי, לכל היותר בשיעור מס של 45 אחוזים.
טלי ירון אלדר: זה הותר כהוצאה וזה נכון למי שדרש את זה בדוח שלו.
טלי ירון אלדר: כמה אנשים דרשו את זה בדוח שלהם?
טלי ירון אלדר: תשאלו את אנשי רשות המסים – בודדים.
טלי ירון אלדר: הבית הזה אישר במקומות אחרים השקעה במו"פ, אישר שזה יותר כהוצאה – עכשיו, לפני תקופה לא ארוכה – כי רצו לעודד השקעה במו"פ כי מו"פ זה מסוכן וששיעור המס שיחול יהיה עשרים אחוזים על ההשקעה, כמו השקעה אחרת בבורסה.
טלי ירון אלדר: לכן עצם זה שזה הותר כהוצאה, לא צריך בגלל זה להטיל קנס – הותר תיאורטית כהוצאה – על האנשים ולהגיד שצריך לשלם על זה שמונים אחוזים מס בסופו של דבר.
טלי ירון אלדר: עוד מילה אחת לפני שאני מסיימת.
טלי ירון אלדר: בשם המשקיעים הפרטיים, בעצם יבואו ויאמרו: למה קולם נשמע רק עכשיו?
טלי ירון אלדר: מה קרה?
טלי ירון אלדר: איפה זה לא עלה?
טלי ירון אלדר: זה אולי מדגיש יותר שאלה משקיעים פרטיים.
טלי ירון אלדר: קצת השמיעו קול בפני הוועדה, אבל כנראה לא מספיק כי המשקיעים הפרטיים לא מאוגדים, לא מחוברים, אלא אלה אנשים פרטיים.
טלי ירון אלדר: במובן מסוים אנחנו מתייחסים כאן בחוק לשני ציבורים: ציבור אחד הוא כלל אזרחי המדינה.
טלי ירון אלדר: רוצים שהכסף שיגיע לאוצר המדינה ישמש לכלל אזרחי המדינה כי זה משאב של המדינה.
טלי ירון אלדר: משם בא ההיגיון של החוק.
טלי ירון אלדר: יש כאן עוד ציבור שגם אליו צריך להתייחס וזה ציבור.
טלי ירון אלדר: למה זה ציבור?
טלי ירון אלדר: כי פנו לכל מי שרוצה, יכול והיה באפשרותו ואמרו לו לבוא ולשים את כספו.
טלי ירון אלדר: זה כלל הציבור שהיה מוכן לסכן את כספו וגם זה ציבור.
טלי ירון אלדר: לציבור הזה אומרים שאנחנו ניתן לך כמו לשאר אבל אנחנו ממך ניקח, מתוך מה שאתה מרוויח, קרוב לשמונים אחוזים.
טלי ירון אלדר: לכן בציבור הזה באמת פוגעים כציבור ולכן בשם המשקיעים הפרטיים אנחנו חושבים שצריך למצוא פתרון שיביא לכך ששיעורי המס שיוטלו על ההשקעה של האנשים הפרטיים לא יגיעו לשיעורים האלה.
טלי ירון אלדר: איזה פתרונות?
טלי ירון אלדר: אפשר להציע פתרונות ואני מכירה.
טלי ירון אלדר: אפשר להציע רעיונות.
טלי ירון אלדר: כשרצו במו"פ למצוא פתרון, מצאו פתרון ואפשרו כהוצאה וקבעו את שיעור המס כשיעור מס של עשרים אחוזים, שיעור המס של שוק ההון.
טלי ירון אלדר: אז יש פתרונות.
טלי ירון אלדר: הצעתי פתרון אחר והוא לתת את ההיטל שמשלמים כסוג של זיכוי מהמס שהיחידים חייבים בו אם דווקא רוצים לחייב אותם בשיעור מס גבוה לפי סעיף 121.
טלי ירון אלדר: פתרונות יש אבל אני חושבת שכל מי שממשיך בחקיקת החוק הזה, לא צריך להביא לזה שאותו ציבור שהשקיע מכספו ייכנס בשיעורים כל כך גבוהים עד כדי כך שזאת פגיעה בקניין שלו ובמידה מסוימת פוגע בחוקיות של המהלך הזה.
מרדכי דוד וינברגר: אני משקיע פרטי.
משה גפני: תאמר את הדברים בקצרה כי סיכמתי שטלי ירון אלדר מייצגת את המשקיעים הפרטיים.
מרדכי דוד וינברגר: יש לי להוסיף כמה סעיפים בנוסף לדברים שנאמרו.
מרדכי דוד וינברגר: אני חשוב שמאוד לא הובהר בחוק הזה משקיעים פרטיים משלמים החל מהשקל הראשון, עוד לפני ההגעה ל-R פקטור, את התמלוג מדינה פלוס 45 אחוזים מס מרבי על רווח מעסק.
מרדכי דוד וינברגר: ה-R פקטור כביכול שאמור לתת הגנה כביכול, בפועל לא נותן שום הגנה.
משה גפני: אני מקדם בברכה את פרופסור יוג'ין קנדל, ראש המועצה הלאומית לכלכלה במשרד ראש הממשלה.
משה גפני: אני מקדם בברכה את מנהל רשות המסים.
מרדכי דוד וינברגר: אדוני היושב ראש, הנקודה הראשונה היא שכדאי שיהיה ברור לכל חברי הכנסת שמשקיעים פרטיים משלמים מהשקל הראשון של רווח, עוד לפני שכיסו את הפסדי העבר.
מרדכי דוד וינברגר: הם משלמים מהשקל הראשון של הרווח 45 אחוזים מס פלוס תמלוג מדינה.
מרדכי דוד וינברגר: כשההכנסות שלהם יגיעו לפעם וחצי מההוצאות שהיו, הם יחלו לשלם גם את החמישים אחוזים מס רווחי יתר.
מרדכי דוד וינברגר: זאת אומרת, יש כאן כפל מס.
מרדכי דוד וינברגר: נקודה שנייה שאיננה כלולה בחוק ואין לה שום אזכור בחוק.
מרדכי דוד וינברגר: בחברה, ברגע שישנם הפסדי עבר, הפסדי העבר הם מצטברים.
מרדכי דוד וינברגר: ברגע שיש הכנסות שחייבות במס, ניתן לקזז את ההכנסות החדשות ממס מאותם הפסדים.
מרדכי דוד וינברגר: בחוק הזה אין שום אזכור להפסדי העבר.
מרדכי דוד וינברגר: גבעות עולם שבה אני משקיע, יש לה הפסד צבור של משהו כמו לדעתי שמונים-תשעים מיליון דולר לרבות כל מיני הוצאות שלא הוכרו מאז הקמתה.
מרדכי דוד וינברגר: יבואו ויאמרו במס הכנסה שניתן שההפסד מדי שנה חולק למשקיעים דרך הניכוי שיכלו להגיש.
מרדכי דוד וינברגר: כמו שאמרה הנציבה לשעבר, מעט מאוד אנשים ישתמשו בזה, אם בכלל.
מרדכי דוד וינברגר: יתרה מזו.
מרדכי דוד וינברגר: לפי תקנות השותפויות מ-1988, גם אם מישהו הגיש את הדוח – אני בין המעטים שהגישו את הדוחות האלה – ולאחר מכן מכר את היחידה שברשותו, מיידית כל הניכוי שהוא קיבל, הוא נאלץ להחזיר אותו מיידית למדינה.
מרדכי דוד וינברגר: זאת אומרת שהניכוי של השקעה בחיפושי נפט – דיברתי על זה גם לפני ועדת ששינסקי ומנהל רשות המסים שנמצא כאן בוודאי זוכר את זה והסכים אתי - שכל משמעות הניכוי של השקעה בחיפושי נפט איננו אלא דחייה של המס בפרק זמן מסוים ותו לא.
מרדכי דוד וינברגר: זאת אומרת, זאת הטבה זניחה.
מרדכי דוד וינברגר: מה הצד העסקי – ואני אשאל את חברי הכנסת הנכבדים – שקיים היום אצל המשקיעים הפרטיים?
מרדכי דוד וינברגר: חוץ מאשר ההשתתפות שלהם הכספית במימון של כל העלויות.
מרדכי דוד וינברגר: מימון של מאה אחוזים מהעלויות, מאה אחוזים מהסיכון ובתמורה החוק בגרסה הנוכחית שלו מציע לנו פחות מעשרים אחוזים מהרווח.
מרדכי דוד וינברגר: נקודה שלישית שקיימת כאן והיא מאוד מאוד בעייתי.
מרדכי דוד וינברגר: ההיגיון שעומד מאחורי ה-R פקטור.
מרדכי דוד וינברגר: ה-R פקטור אמור לתת למשקיעים איזשהו מקדם רווח מינימאלי על ההשקעה שלהם אבל מה הבעיה?
מרדכי דוד וינברגר: הבעיה היא שב-R פקטור יש לנו הכנסות או תקבולים מול הוצאות.
מרדכי דוד וינברגר: הבעיה היא שבתקבולים בנוסחה שלפנינו יש את התקבולים ברוטו, עליהם אנחנו משלמים 45 אחוזים מס, בגבעות עולם.
מרדכי דוד וינברגר: זאת אומרת שהתקבול שמופיע בנוסחה הוא איננו נכון.
מרדכי דוד וינברגר: צריך לקזז ממנו את מס ההכנסה ואז לחלק אותו להוצאות ואז אולי, כשנגיע לפקטור של 1.5, זה ייתן באמת כביכול את התשואה המינימאלית שראויה על הסיכון הגבוה שנטלנו.
מרדכי דוד וינברגר: אבל לא.
מרדכי דוד וינברגר: מה שעשו כאן, זה פשוט R פקטור של בלוף.
מרדכי דוד וינברגר: כיוון שנותנים לנו כביכול תקבול שאנחנו מקבלים חצי ממנו ביד, והתקבול הזה משמש הבסיס לחישוב ה-R פקטור.
ציון פיניאן: מה סכום המס שאתם משלמים כמשקיעים קטנים?
ציון פיניאן: עשה את חיבור כל המסים.
מרדכי דוד וינברגר: שמונים אחוזים.
מרדכי דוד וינברגר: אפילו מעבר לזה.