GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלי יחימוביץ': הייתה איזו אמירה על מסר מבעבע למדינות העולם, שיראו בנו מדינה שמפרה הסכמים.
שלי יחימוביץ': מדינות בכל העולם הנאור, במדינות ה-OECD, מדינות המערב, משנות את מדיניות המיסוי שלהן, לא חדשות לבקרים, גם אנחנו לא עושים את זה חדשות לבקרים אלא להפך, בקושי רב אנחנו עושים את זה, ואף אחד לא חלק מעולם על סמכותן לעשות את הדבר הזה, מה גם שאני יודעת עוד לפני שהתבררה כאן הפרסה הזאת, שמי שמדבר לכאורה בשמם של נובל אנרג'י , בכלל לא מוסמך על ידי נובל לדבר בשמה.
שלי יחימוביץ': אני יודעת שגם בוועדת ששינסקי באו  אנשי נובל אנרג'י וניסו להפעיל לחץ -  לגיטימי לחלוטין מבחינתם – ואמרו שמצער אותם מאוד שהם ירוויחו פחות, אבל בשום שלב הם לא טענו שזאת הפרת הסכמים ובשום שלב הם לא איימו.
שלי יחימוביץ': השימוש בניגוד לרצונה  - אגב, שאני חושבת שהם התנהגו בצורה נאותה ביותר -  כדי לחזק את הטיעונים שלכם, גם הוא אינו ממין העניין לדעתי וכאן ראינו שידור חוזר של זה וזה היה גם מול ועדת ששינסקי.
שלי יחימוביץ': אני יודעת משיחות שלי עם אנשים מסוימים בנובל שהם אפילו הסתייגו מהאופן שבו עמיתיהם בארץ ניהלו את המאבק הזה והרגישו מבוכה נוכח האופן בו נוהל המאבק.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לומר לפרופסור יואב דותן, שאני מבינה שהוא כבר לא כאן, אני חייבת לומר שהדברים שלו קוממו אותי באופן מיוחד.
שלי יחימוביץ': קודם כל, ההזדהות המוחלטת עם מי שמשלם לו כסף עכשיו על חוות הדעת.
אורי אריאל: מה צפית?
שלי יחימוביץ': הוא אמר: אנחנו לקחנו סיכונים.
שלי יחימוביץ': מי זה אנחנו לקחנו סיכונים?
שלי יחימוביץ': אתה בכלל היית דיקן הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בזמן שהחברות לקחו סיכונים.
קריאה: אולי גם הוא לקח סיכונים.
שלי יחימוביץ': לא ייאמן עד כמה הרבה כסף יכול לייצר גם הזדהות נפשית עם מי שאתה מייצג.
שלי יחימוביץ': אנחנו לקחנו סיכונים.
שלי יחימוביץ': אולי היו לו יחידות בשותפויות.
שלי יחימוביץ': לא רק זה, בזמן שאתם לקחתם סיכונים, הוא היה דמות חינוכית אקדמית.
שלי יחימוביץ': זה המסר החינוכי שהוא נותן לסטודנטים לדורי דורות מהדורות הקודמים שהוא חינוך והכשיר?
שלי יחימוביץ': שברגע שהוא מפסיק להיות הדיקן, הוא נותן בעבור ממון רב חוות דעת מסוימת, שאגב, חוות דעת הפוכה בלי כסף, בחינם, הגיש פרופסור ברק מדיני לוועדת ששינסקי והוא מי שהחליף את יואב דותן בתפקיד דיקן הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית.
שלי יחימוביץ': הרגשתי אי נוחות מאוד מאוד גדולה מהמיצג הזה שניתן כאן.
שלי יחימוביץ': גם הבורות, הוא אומר שהמדינה לא באה קודם.
שלי יחימוביץ': בעולם שלפני המדינה לא באה.
שלי יחימוביץ': המדינה באה גם באה, ב-2002.
שלי יחימוביץ': שוב, אני תמיד אומרת את זה אבל אני ממש מזמינה אתכם לקרוא את הפרוטוקולים מאז.
שלי יחימוביץ': שידור חוזר.
שלי יחימוביץ': לא פחוות ולא יותר.
שלי יחימוביץ': המדינה באה ב-2002 ואמרה שהחוק מ-1952 הוא לא עדכני ובואו נתאים את עצמנו למה שמתרחש בעולם.
שלי יחימוביץ': הייתה הצעה שקצת מזכירה את מסקנות ששינסקי, אלא שהיא טיפה יותר חריפה מבחינת מיסוי ומבחינת תמלוגים, אבל מאוד הגיונית, מאוד סדורה, היא הוגשה על ידי האוצר וישב האוצר חסר אונים בוועדת הכלכלה ובוועדת הכספים והם הוכרעו וחברי הכנסת הוכרעו ותמיד אנחנו נוהגים להלקות את עצמנו שהכנסת לכאורה הולכת ומידרדרת, אבל לא, תאמינו לי.
שלי יחימוביץ': מה שקרה ב-2002 היה הרבה יותר גרוע.
שלי יחימוביץ': אני לא רוצה להתרברב, אבל אנחנו עושים עבודה יותר יסודית מזו שנעשתה ב-2002 כי אתה קורא שם את הדברים של חברי הכנסת ואתה מתבייש מעוצמת הבורות ומעוצמת ההכנעה ומעוצמת חוסר המאבק בכלל לטובת שינוי החקיקה הזה שהיה לטובת הציבור, לרבות חברי כנסת שאני פשוט מתביישת לנקוב בשמם כי הם עצמם יתביישו אם יצטטו את הדברים שהם אמרו שם.
שלי יחימוביץ': לכן הדבר שהמדינה לא באה קודם, בעולם של לפני, הוא פשוט לא נכון.
שלי יחימוביץ': פשוט הצלחתם ואתה, גדעון, מגיע לך צל"ש.
שלי יחימוביץ': אתה היית שם הכי משכנע.
שלי יחימוביץ': גדעון תדמור, באותו דיון ב-2002 כן נציג נובל אנרג'י, ואני אחזור על זה שוב כי זה פשוט משפט מכונן: התרנגולת עוד לא הטילה ביצי זהב וכבר אתם רוצים לשחוט אותה.
שלי יחימוביץ': כך אמר גדעון תדמור ומה הוא בא ואומר לנו עכשיו?
שלי יחימוביץ': התרנגולת רק הטילה ביצי זהב וכבר אתם רוצים לשחוט אותה?
שלי יחימוביץ': זה המסר.
שלי יחימוביץ': אז תחליטו.
שלי יחימוביץ': אנחנו למדים מזה רק דבר אחד, שבכל מקום בזמן שבו ירצו לכונן איזושהי חלוקה צודקת של רווחי הגז, אתם תבואו בכל שלל הטיעונים ובכל הארסנל.
ציון פיניאן: שלי, גם אחרים רוצים לדבר.
שלי יחימוביץ': אני יודעת וגם אחרים דברו  כאן ארוכות.
ציון פיניאן: בינתיים את הארוכה ביותר.
שלי יחימוביץ': לא יכול להיות.
שלי יחימוביץ': אני מכחישה את זה עובדתית.
שלי יחימוביץ': הערה ל יהודה רסלר.
שלי יחימוביץ': הוא לא מוכן בכלל לסידור הזה כי הוא לא יודע מה ייעשה בכסף.
שלי יחימוביץ': גם אני לא יודעת מה ייעשה בכסף וגם בהצעת החוק שאנחנו מגישים עכשיו להקמת קרן, אנחנו לא קובעים לקרן מה היא תעשה בכסף.
שלי יחימוביץ': זאת הצעת חוק פרטית שאנחנו מגישים ומציעים לכל סיעה ומקווים שתהיה קרן.
מגלי והבה: נלחמים שתהיה קרן.
שלי יחימוביץ': נלחמים שתהיה קרן, רוצים שהיא תהיה בידיים אחראיות, רוצים שבכספים ישתמשו בצורה מושכלת להשקעות ארוכות טווח, עם חלקים מסוימים לתקציב המדינה.
שלי יחימוביץ': אני לא יודעת לאן הכסף ילך ואין לי זכות לדעת בשלב הזה לאן הכסף ילך כי הממשלה שתיבחר באופן דמוקרטי על ידי העם, היא שתקבע לאן הכסף ילך.
שלי יחימוביץ': זאת סמכותו של הריבון.
שלי יחימוביץ': יכול להיות שאני אהיה נורא לא מרוצה מזה, יכול להיות שכל הכסף ילך להתנחלויות ואני אתנגד לזה, במקום לחינוך.
שלי יחימוביץ': יכול  להיות.
שלי יחימוביץ': יכולים להיות הרבה דברים שהם לא יהיו לשביעות רצוני, אבל  דבר אחד אני יודעת, שזאת תהיה ממשלה דמוקרטית שהיא תחליט, שהיא תהיה הריבון, ואני לא מקבלת כאן התניות שמתנגדים בגלל שלא יודעים מה יהיה עם הכסף.
שלי יחימוביץ': אני גם לא יודעת לאן הולך הכסף שנגבה ממיסוי באופן כללי ומי שמחליט על זה, זה הריבון, הרבה פעמים לחוסר שביעות רצוני המלא אבל אני לא כופרת, כמו שאתם כופרים, בסמכותו של הריבון להכריע מה יקרה עם הכסף הזה.
שלי יחימוביץ': הערה קטנה.
שלי יחימוביץ': מישהו העלה את ההשוואה לסטרט-אפ שמשנים בו פתאום את הכללים או שלא משנים בו את הכללים, בניגוד לזה.
שלי יחימוביץ': איזה עוד טיעונים מופרכים אתם תביאו?
שלי יחימוביץ': מה זה סטרט-אפ?
שלי יחימוביץ': בסטרט-אפ יש מוח אנושי, יצירתיות, יזמות, סוג של גאונות, סוג של נטילת סיכון שכל כולה מגיעה מהמוח האנושי.
שלי יחימוביץ': כאן זה חומר גלם של המדינה.
שלי יחימוביץ': חומר גלם ששייך למדינה.
שלי יחימוביץ': כל פעם אני משתאה מעוצמת היצירתיות של הטיעונים.
שלי יחימוביץ': הערה אחרונה לפרופסור אייל בנבנישתי.
שלי יחימוביץ': שוב, זאת לא הפקעת רכוש כי זה לא הרכוש שלכם.
שלי יחימוביץ': מה זאת הרטוריקה  הזאת?
שלי יחימוביץ': זה לא הרכוש שלכם.
שלי יחימוביץ': אתם חושבים שאת תגידו את זה שוב ושוב, זה יהפוך מבחינה חוקתית את הרישיונות ואת הזיכיונות שלכם, יהפוך את שדות הנפט לרכוש שלכם?
שלי יחימוביץ': אין כאן שום הפקעת רכוש.
שלי יחימוביץ': האמנה שמונעת כל שינוי מיסוי שיש בו משקיע אמריקאי, בואו לא נשנה בכלל את מס החברות כי יש חברות אמריקאיות שמושקעות בישראל בכל מיני צורות.
שלי יחימוביץ': הרי זה דבר אבסורדי שאותה אמנה, אתם שולפים אותה עכשיו כסיבה לא להטיל מיסוי.
שלי יחימוביץ': אני מסיימת את דבריי בהסתייגות נוספת שאני רוצה להוסיף.
שלי יחימוביץ': הזכרתי את ההסתייגות במהלך הדיונים ולא הגשתי אותה בצורה פורמאלית ואני רוצה להגיש אותה.
שלי יחימוביץ': ההסתייגות היא בעמוד 537, סעיף 7, ואני מכתיבה את ההסתייגות שלי והיא נוגעת לעניין הקיזוזים בין שדות הנפט של אותה חברה ואני מסתייגת מהאפשרות למתן.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לקרוא את ההסתייגות כדי שהיא תירשם.
שלי יחימוביץ': ההסתייגות היא כלהלן:     	במסגרת מיזם נפט, יוכרו לצורך קביעת מקדם ההיטל הוצאות חיפוש אשר שימשו במישרין בלבד למציאת שדה הנפט שבגינו הוענקה החזקה למיזם הנפט מתוקף חוק הנפט ככל שזו ניתנה.
ציון פיניאן: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.
דב חנין: קודם כל, אני מסכים לכל דבריהם של קודמיי חברי הכנסת חיים אורון ושלי יחימוביץ ואני אנסה לא לחזור על הדברים החשובים והנכונים שהם אמרו.
דב חנין: אנחנו שמענו כאן מקבץ מאוד גדול של טענות משפטיות.
דב חנין: האמת היא שלכל אחת מן הטענות האלה יש תשובה ותשובה טובה ומדויקת, ואני מציע לחברי הכנסת לא להתרשם לא מהאיומים בבג"ץ ולא מהאיומים בבית הדין הבין לאומי בהאג.
גאלב מג'אדלה: בית דין אחר, בשוויץ.
דב חנין: בשוויץ, בהאג, בכל בית דין בין לאומי כלשהו.
דב חנין: אני לא חושב שתהיה תועלתם של הזכיינים כאן לפנות לערוצים האלה, אבל אם הם רוצים, הם כמובן מוזמנים לעשות את זה.
דב חנין: אני רוצה להעיר דבר אחר.
דב חנין: ועדת ששינסקי  עשתה מאמץ עצום ללכת לקראת זכייני הגז ובמאמץ העצום הזה היא יצרה מערכת שלמה של פתרונות ייחודיים מאוד מאוד מורכבים ומסובכים.
דב חנין: אנחנו שומעים עכשיו טענה שאומרת פתרונות ייחודיים ומסובכים, זה דבר בעייתי ואנחנו רוצים משהו פשוט וכללי.
דב חנין: אני מציע אדוני היושב ראש ללכת בכיוון הפשוט והכללי.
דב חנין: אני מציע ללכת בכיוון הפשוט והכללי בשלושה דברים.
דב חנין: ראשית, להעלות את התמלוגים.
דב חנין: ועדת ששינסקי נמנעה לצערי מלהעלות את התמלוגים.
דב חנין: אני חושב שצריך להעלות את התמלוגים ואני מציע – אני גם מגיש את זה כהסתייגות מטעמי ומטעם חברי הכנסת האחרים בסיעת חד"ש – להעלות לשיעור של עשרים אחוזים.
ציון פיניאן: היום זה 12  וחצי אחוזים.
ציון פיניאן: אתה רוצה להעלות?
דב חנין: 12 וחצי.
דב חנין: אני מציע להעלות את זה לשיעור של עשרים אחוזים.
שלי יחימוביץ': אני יכולה להצטרף להסתייגות הזאת?
אורי אריאל: אתם מסתפקים במועט.
דב חנין: אנחנו מסתפקים במועט.
דב חנין: אנחנו צנועים.
דב חנין: אנחנו מציעים להעלות את התמלוגים לעשרים אחוזים.
ציון פיניאן: מה עם המיסוי?
דב חנין: אדוני קולע לדעתנו.
ציון פיניאן: קולע לדעתכם אבל לא מסכים לדעתכם.
דב חנין: לכן אנחנו בדמוקרטיה.
דב חנין: אנחנו מציעים להגדיל את המיסוי הרגיל, להבדיל מההיטל, ההיטל הייחודי, שהוא מנגנון נרחב ומעניין.
דב חנין: אנחנו מציעים להגדיל את המיסוי הרגיל, וקודם כל את מס החברות שמוטל על החברות שעוסקות במשאבי טבע, בהקשר הזה גז ונפט, וההצעה שלנו כאן, אדוני היושב ראש, היא לחילופין.
דב חנין: ההצעה החלופית הראשונה היא להשאיר את מס החברות בשיעור המקורי שלו, 52 אחוזים.
דב חנין: זה השיעור ההיסטורי שהיה.
דב חנין: אני מבין שיש כאן געגוע לדברים שהיו בעבר ולא רוצים כל כך חידושים.
דב חנין: חדש אסור מן התורה.
דב חנין: אז בואו נלך לכיוונים הישנים המוכרים והטובים.
חיים אורון: האחוזים צמודים למדד.
דב חנין: האחוזים צמודים למדד.
דב חנין: אני מציע שאנחנו נלך לכיוון הזה של שיעור מס החברות כפי שהוא היה בעת חקיקתו של החוק הבסיסי, חוק הנפט.
דב חנין: זו ההצעה הראשונה שלנו.
דב חנין: ההצעה השנייה שלנו היא להשאיר – וזאת הצעה מאוד מתונה ונדיבה – את שיעור מס החברות בשיעור שהיה בתוקף בעת שהחברות האלה קיבלו את הזיכיונות שלהן.
ציון פיניאן: מישהו יכול לחשב לכמה אחוזים הגענו?
דב חנין: זאת לא בעיה.
דב חנין: כל חברה יכולה.
דב חנין: כיוון שיש טענת רטרואקטיביות והסתמכות.
חיים אורון: שלושים וכמה אחוזים.
דב חנין: שלושים וכמה אחוזים.
דב חנין: הרי מאז הם קיבלו את הזיכיונות, הם עשו חישובים על בסיס השלושים וכמה אחוזים.
ציון פיניאן: זה במקום ההיטל.
דב חנין: שינו להם את העניין, ובואו נחזיר למה שהיה.
דב חנין: אני כרגע מדבר על הצעות חלופיות.
דב חנין: הם קיבלו את הזיכיון על בסיס מס חברות מסוים, באמת נגרם עוול שמס החברות הולך ומצטמצם, זה עוול אגב לכל הציבור הישראלי, בואו נחזיר את זה לשיעור שתואם את הציפיות הבסיסיות והמקוריות שלהם בשעה שהם קיבלו את הזיכיונות שלהם.
דב חנין: כאשר הם קיבלו את הזיכיונות, שיעור מס החברות היה איקס ובוא נחזיר אותו לשיעור הזה.
דב חנין: לעניין ההיטל.
דב חנין: את ההצעה הזאת אפשר לראות גם כהסתייגות חלופית לצורך העניין.
דב חנין: היו כאן טענות מאוד קשות, ואני חייב לומר רציניות, לעניין רווחי היתר.
דב חנין: אני חושב שאין שום צורך לייצר מנגנון של היטל ספציפי על רווחי יתר.
דב חנין: היטל צריך להיות על כל הרווחים ולמה לנו להסתבך עם רווחי יתר?
דב חנין: היטל יהיה על הרווחים, מהשקל הראשון של הרווח, ובוא נטיל היטל וכך אנחנו נחסוך מעצמנו כל כך הרבה ויכוחים על רווחי יתר ועל מנגנונים של רווחי יתר.
דב חנין: זה מיותר ולא צריך את זה.
דב חנין: יש רווח, כולנו יודעים איך להעריך אותו ואיך לספור אותו.
דב חנין: ההצעה שלנו היא, אם כן, ואני מבקש שהיא תירשם כהסתייגות אם היא לא תתקבל על ידי הוועדה, שההיטל הייעודי יוטל על רווחים ולא על רווחי יתר.
דב חנין: לחילופין אדוני היושב ראש, אני מבקש שתועמד להצבעה בוועדה – ואם היא לא תתקבל, אני מבקש שהיא תירשם כהסתייגות – הנוסחה שאותה הציעה ועדת ששינסקי טנטטיבית במסגרת דוח הביניים שלה לגבי ההיטל.
דב חנין: אם לא מתקבלת התפיסה הראשונית שלנו לגבי ההיטל, לחילופין אנחנו מציעים את תפיסת דוח הביניים של ועדת ששינסקי שמטילה היטל אכן על רווחי יתר אבל בשיעורים  יותר סבירים מאשר השיעורים מרחיקי הלכת שמוצעים בדוח הסופי של הוועדה.
דב חנין: לסיום אדוני היושב ראש, אני רוצה להצטרף להסתייגות החשובה שהגישה חברתי חברת הכנסת שלי יחימוביץ בעניין הקיזוזים.
דב חנין: כפי שכולנו יודעים, ברגע שאנחנו מדברים לא על תמלוגים אלא על מסים, התורה הזאת היא תורה פתוחה להרבה מאוד תמרונים והרבה מאוד תחשיבים, ואני חושב שהגישה שחברת הכנסת יחימוביץ  הציגה בהסתייגות שלה נכונה יותר, מדויקת יותר והוגנת יותר מבחינת מה אנחנו מאפשרים לקזז כשאנחנו באים לחשוב מהו הרווח שאותו אנחנו רוצים למסות או עליו אנחנו רוצים להטיל היטל.
ציון פיניאן: חברת הכנסת מירי רגב.
שלי יחימוביץ': אני רוצה להצטרף להסתייגויות של דב חנין, כולל לחילופין.
מירי רגב: כבוד היושב ראש, נמצא אתנו כאן דוקטור יעקב מימרן שהוא הממונה על ענייני הנפט במשרד התשתיות הלאומיות.
מירי רגב: הייתי רוצה לשאול אותך מספר שאלות.
ציון פיניאן: לא את היושב ראש.
ציון פיניאן: את דוקטור מימרן.
ציון פיניאן: תרשום את השאלות.
מירי רגב: יש לכם כאן התייחסות לנושא שבזמנו קבעו שאנחנו נעלה למדינה חמישה מיליארד שקלים, 10 אחוזים, והייתי רוצה לדעת האם באמת קביעת שיעור היטל המרבי של ארבעים אחוזים עולה למדינה חמישה מיליארד שקלים.
מירי רגב: הייתי רוצה לדעת האם מחיר החשמל יעלה לדעתך לאזרח כתוצאה מאישור ועדת ששינסקי.
מירי רגב: הייתי רוצה לשמוע ולהביא לדיון כאן מישהו שייתן לנו הסבר אמיתי לגבי הפיצוי, כן או לא, מבחינת נובל, האם הם ידרשו פיצוי ומה גובה הפיצוי.
מירי רגב: זה לא קשור לממונה, אבל הייתי רוצה התייחסות.
ציון פיניאן: את שואלת כמה יעלה לנו הפיצוי.
מירי רגב: כמה יעלה למדינת ישראל הפיצוי.
מירי רגב: הדבר האחרון.
מירי רגב: אני מבינה שאנחנו עכשיו נדבר על המשקיעים הקטנים ועל המיסוי של שמונים אחוזים?
ציון פיניאן: בהמשך נדבר על זה.
גאלב מג'אדלה: זה דיון נפרד.
ציון פיניאן: אבל הוא יעלה היום.
מירי רגב: בעניין המשקיעים הקטנים.
מירי רגב: אני אשאיר את זה למשקיעים הקטנים, את העניין של השמונים אחוזים.
מירי רגב: אם כן, הייתי רוצה לשמוע ממך תשובות לשאלותיי.
ציון פיניאן: לא עכשיו.
ציון פיניאן: אחר כך.
גאלב מג'אדלה: נתתי את הזמן שלי לשלי.
גאלב מג'אדלה: אנחנו סיעה אחת.
שלי יחימוביץ': אנחנו רואים את הדברים עין בעין.
גאלב מג'אדלה: התרעמת על כך שהיא האריכה בדיבור, אבל היא קיבלה את הזמן שלי
מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני לא רוצה לחזור על דברי חבריי ואני מסכים עם רוב הדוברים, למעט האחרונה.
מגלי והבה: אני רוצה להגיד שבאמת שמחתי לשמוע את כל אנשי המקצוע, את האנשים המכובדים, אבל כפוליטיקאי, כנציג ציבור, לא שכנעתם אותי.
מגלי והבה: אם צריך לקבל את הציון, המשימה שלכם לשכנע ולהשפיע על החלטות חברי הכנסת, התשובה שלכם – מבחינתי לא שכנעתם אותי.
מגלי והבה: האינטרס הציבורי שאנחנו אמרנו אותו מהתחלה ודוח ששינסקי וכל אלה שהופיעו וניסו, ואחר כך ראינו את התוצר הסופי של הצעת החוק, אני לא רוצה לענות לכל אלה שניסו להסביר לנו את הנושא הרטרואקטיבי ואת הביטויים השונים בהם ניסו להשתמש בנושא – רווחי יתר, הנושא של הטלת ספק בכלל באמינות של המחוקקים – אני רוצה באמת להגיד להם שאנחנו נתמוך בהצעת החוק כפי שהוגשה על ידי ששינסקי אבל תהיה לנו הסתייגות אחת ברורה, או בסעיף שונות או בסעיף אחר וההסתייגות מתייחסת להקמת הקרן.
מגלי והבה: בהסתייגות שלנו נאמר שתהיה הפניה ברורה.
ציון פיניאן: אתה מתכוון להתניה.
מגלי והבה: התניה, ודאי.
מגלי והבה: אם לא תהיה קרן – אני מקווה שההסתייגות תתקבל כי כך הבנתי מרוב הדוברים, שאחר כך נתייחס בהצעה נפרדת לנושא היעד של הקרן, דרך המימון ומהיכן הכספים מגיעים והרווחים שייקבעו.
מגלי והבה: דרך אגב, אני לא מפתיע את חברי הקואליציה כאן – זה דבר שראש הממשלה הכריז עליו.
מגלי והבה: אנחנו כאופוזיציה מברכים על הדברים החיוביים.
ציון פיניאן: תהיה סמוך ובטוח שהקואליציה לא תלך נגד ראש הממשלה.
שלי יחימוביץ': כרגע זה נראה שאתם תלויים באופוזיציה.
שלי יחימוביץ': הממשלה תלויה באופוזיציה.
ציון פיניאן: אנחנו ננסה לעשות את כל השינויים בתוך הוועדה.
מגלי והבה: הנושא הזה של ההסתייגות שלנו שיהיה ברור.
מגלי והבה: אני מבקש להכניס את זה בשונות או בסעיף אחר.
שלי יחימוביץ': מגלי, אולי ננסח הסתייגות כזאת בתוך החקיקה שבתוך שלושה חודשים תחוקק הממשלה חוק לקרן?
מגלי והבה: בהחלט.
מגלי והבה: אין לנו בעיה.
מגלי והבה: נעשה את זה במשותף.
מגלי והבה: העיקר שתהיה הפניה ברורה.
מגלי והבה: זאת אומרת, אנחנו – אני מדבר על קדימה – כל התמיכה שלנו בחוק תלויה בקרן.
מירי רגב: למה לדחות בשלושה חודשים?
מירי רגב: שהקרן תהיה יחד עם החוק.
מגלי והבה: אני לא דוחה בשלושה חודשים.
מגלי והבה: ההסתייגות ברורה.
שלי יחימוביץ': אנחנו צריכים להדגיש שאנחנו לא מתנים את זה.
ציון פיניאן: הוא מתנה את זה.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא נהיה חלק ממי שמבקשים לעכב את החוק.
שלי יחימוביץ': מצד שני להבהיר את החשיבות של הקרן.
מגלי והבה: אני מסכים עם מה ששלי אמרה, אבל שיהיה ברור שהדברים לא יהיו בסגנון הזה,  בסוף מי שיעביר את החוק לפי ההתרשמות שלי, זאת האופוזיציה.
ציון פיניאן: לא, תהיה בטוח שזאת לא תהיה האופוזיציה.
מגלי והבה: אני מודה לך.
ציון פיניאן: אם אנחנו נחכה לאופוזיציה, מצבנו גרוע.
פניה קירשנבאום: אם האופוזיציה והקואליציה תומכות, מה הדאגה?
אורי אריאל: הערה.
אורי אריאל: אני מבקש לרשום הסתייגות שהחוק יופעל עם הקמת הקרן.
ציון פיניאן: בסמוך.
מירי רגב: לא. יחד עם החוק.
אורי אריאל: החוק יקום עם הקמת הקרן.
ציון פיניאן: דוקטור מימרן, בבקשה.
יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.
יעקב ליצמן: שמי דוקטור יעקב מימרן ואני הממונה על ענייני הנפט במשרד התשתיות הלאומיות.
יעקב ליצמן: ככזה אני גם מעניק את הרישיונות ליזמים ומפקח על הפעולות שלהם.
יעקב ליצמן: למעשה חברי מנכ"ל משרד התשתיות ואני היינו בחוות דעת מיעוט והיינו חברי ועדת ששינסקי.
יעקב ליצמן: לצערי אני קצת מרגיש לפעמים מוקצה מחמת מיעוט.
יעקב ליצמן: עבדנו בתיאום מלא עם חברי הוועדה.
ציון פיניאן: אתה היית נציג בוועדה?
יעקב ליצמן: כל שביקשנו כבעלי חוות דעת המיעוט בוועדה, שניים מהחברים, היה שתהיה רשת ביטחון לפרויקט תמר.
יעקב ליצמן: היינו מאוד ספציפיים בנושא הזה.
יעקב ליצמן: ביקשנו רשת ביטחון לפרויקט תמר בגלל החשיבות העליונה שלו.
יעקב ליצמן: לא חלמנו בחלומות הגרועים ביותר שכל כך מהר נהיה כל כך צודקים בעניין של משענת הקנה הרצוץ של הגז ממצרים שלצערי הרב מקרטעת למיטב ידיעתי, ואם תחודש, מי יודע מה יהיה בהמשך הדרך.
יעקב ליצמן: איש לא יכול לערוב לנו שהגז הזה יסופק.
יעקב ליצמן: צריך לומר שהיזמים בים תטיס הוא זה שמזין אותנו ללא דופי במעל שבע השנים האחרונות, מאז שנת 2004 ועל זה איש לא מרים גבה, איך הכול זורם ללא שום תקלה.
יעקב ליצמן: אני חושב שזה ראוי לכל הערכה.
יעקב ליצמן: על כל פנים, היזמים השקיעו סכום של כ-190 מיליון דולר בשנת 2010 על מנת להבטיח שהסחיטה האחרונה של המאגר, של הגז במאגר ים תטיס, תהיה סחיטה יעילה ככל האפשר וכאילו התנבאו איזו עננה שחורה מתקשרת בדרום, פוגעת באספקת הגז ממצרים ואודות להשקעה הזאת בתשתיות במאגר ים תטיס, ניתן היום להגדיל את הפקת הגז, את קצב הפקת הגז וגם להתגבר ללא תוספת של מקורות אנרגיה פחות ידידותיים לסביבה להתגבר על הצורך שלנו בייצור חשמל נקי ככל האפשר.
יעקב ליצמן: מזכירים כאן חדשות לבקרים את חוק הנפט המיושן משנת 1952.
יעקב ליצמן: נכון, הוא מיושן.
יעקב ליצמן: בחוק הזה באמת חיו על פעילות של לפני למעלה מיובל שנים שהייתה בעצם פעילות מכוונת ליבשה.
יעקב ליצמן: רובם של 400 או קרוב ל-500 קידוחים שנקדחו מאז, נקדחו ביבשה בהשקעה הרבה יותר קטנה, בסיכון ממילא הרבה יותר קטן וצריך לכן לזכור את הייחוד של הסיכון של ההשקעה בקדיחה במים עמוקים.
יעקב ליצמן: היו"ר משה גפני שב לנהל את הישיבה
שלי יחימוביץ': גפני, הפסדת את כל דברי התבונה שלנו.
משה גפני: אבל הייתי בוועדת הפנים על הנושא של המשכנתאות, החוק של הדיור.
יעקב ליצמן: היושב ראש לא היה כאשר הצגתי את עצמי.
יעקב ליצמן: אני הממונה על ענייני הנפט במשרד התשתיות.
משה גפני: אני מודה לך שבאת.
יעקב ליצמן: על כל פנים הנקודה האחרונה שהעליתי היא שאכן אני מסכים עם הטענה שיש משהו מן המיושנות בחוק הנפט מאחר שהוא יועד למעשה לפני שישים שנים כאשר חוקק, הוא יועד למעשה בכוונת מכוון לפעילות של אקספלורציה של נושאי נפט וגז ביבשה או בעיקר ביבשה.
יעקב ליצמן: איש לא חלם אז לקדוח בעומק של מייל, של 1,600 או  עומק מים ועוד כשלושה עד חמישה קילומטרים מתחת לעומק הזה.
יעקב ליצמן: כאן נכנסת אדוני היושב ראש.
יעקב ליצמן: כאשר כיהנתי בוועדת ששינסקי, קיימנו בין היתר התייעצות, חברי הוועדה קיימו התייעצות עם אחד המומחים, פרופסור פינדק, אמריקאי, הייתה שיחת ועידה אתו ממושכת למדיי, ואני שאלתי אותו האם הוא רואה איזושהי דרך לכמת את הפיצוי הראוי בגין שני דברים בהם אנחנו עם סגולה בעניין של חיפושי נפט.
יעקב ליצמן: האחד הוא העניין של הסיכון הביטחוני היתר שיש כאן ביחס בוודאי לרוב מדינות המערב או מדינות ה-OECD בוודאי, ונקודה שנייה היא האם הסיכון הגיאו פוליטי שלוקח על עצמו מי שהולך להשקיע, לא עלינו, במדינת ישראל, הוא מאבד פוטנציאל שיווקי מסביב לנו, האם זה נלקח בחשבון.
יעקב ליצמן: הוא אמר שאין בעיה לכמת את זה.
יעקב ליצמן: ישב לידי פרופסור איתן ששינסקי, יושב ראש הוועדה שאיננו נמצא כאן אתנו היום, ואמרתי לו: איתן, אני אינני כלכלן, האם אתה יודע איך לחשב את זה?
יעקב ליצמן: איתן אמר לי: לא.
יעקב ליצמן: אז הוא שאל את פרופסור פינדק האם יש לו איזושהי דרך לחשב ולכמת את הדבר הזה, לתת איזושהי משמעות על גבי המס שיוטל, שיושת, איתן אמר לי שהוא לא יודע, אבל הוא שאל את פרופסור פינדק והוא דחה את התשובה.
יעקב ליצמן: הוא אמר שמוטב לראות בהמשך הדרך אם ואיך ניתן לעשות.
יעקב ליצמן: הנושא הזה הועלה בדיוני הוועדה ויושבים אתי כאן חברים שהיו שותפים לדיונים לאורך הדרך  והם בוודאי יאשרו את דבריי.
יעקב ליצמן: הנושא הזה עלה ולא ניתנה לזה איזושהי משמעות כמותית.
יעקב ליצמן: המיסוי הראוי הוא כזה אבל מכיוון שאנחנו בתנאים כאלה ואחרים שהם קצת חורגים בעולם המערבי בוודאי, זה הפיצוי שצריך לתת להם.
משה גפני: אם אנחנו היינו לפי דבריך צריכים לשנות את הוראות המעבר, מה היית מציע לנו?
יעקב ליצמן: תודה על השאלה.
יעקב ליצמן: אני בדיוק  מגיע לנקודה הזאת.
יעקב ליצמן: חברי מנכ"ל משרד התשתיות ואני, כשהגשנו את חוות דעת המיעוט, כל שביקשנו הוא שלפרויקט תמר תהיה רשת ביטחון נוספת כדי שאנחנו לא נעמוד חלילה לא לפני שוקת שבורה ולא לפני משענת קנה רצוץ של EMG בעוד פחות משלוש שנים.
יעקב ליצמן: החברות, בהנחיה שלנו, במעקב צמוד שלנו ובמעקב צמוד גם של ועדה שמונתה על ידי ראש הממשלה שבראשה עומד מנכ"ל משרד ראש הממשלה , באמת עושות לילות כימים על מנת להבטיח שהגז הזה יגיע עוד לפני שנשאב את קובי הגז האחרונים ממאגר ים תטיס.
יעקב ליצמן: ולכן ההצעות שאנחנו הצענו כרשת ביטחון, אני סבור שהן הצעות ראויות, הצעות שצריך לקחת אותן בחשבון, אבל לצערי לא הצלחנו לשכנע את עמיתינו בוועדת ששינסקי בהצעות הללו.
יעקב ליצמן: ההצעות מפורטות בחוות דעת המיעוט שמצורפת לדוח.
יעקב ליצמן: אני אגיד מה ההצעות הללו ואני אקצר.
משה גפני: לא איכפת לי שתאריך.
משה גפני: אני כל הזמן במתח מכיוון שאנחנו עוסקים בחקיקה עכשיו.
משה גפני: זאת אומרת, ועדת ששינסקי, כבודה במקומה מונח.
משה גפני: מה לפי דעתך, כמי שאחראי על הנושא הזה, אנחנו צריכים לשנות בחוק?
יעקב ליצמן: זה מה שאני מתכוון למנות אדוני ואני אעשה את זה בקצרה והכל מופיע בנספח לדוח כחוות דעת מיעוט.
יעקב ליצמן: אם כן, אנחנו הצענו שתהיה, בנוסף לפרטי החקיקה, התחייבות לרכישה של המדינה לכמות של חמישים BCM, חמישים מיליארד מטרים מעוקבים של גז בפריסה לאורך עשר שנים.
יעקב ליצמן: ההיגיון בדבר הזה הוא שממילא הוועדה סבורה שתימכר כמות גדולה מזאת.
משה גפני: אתה מבקש שנכניס את זה בחוק?
יעקב ליצמן: אלה דברים שאנחנו ביקשנו במסגרת ההסתייגות לוועדה.
משה גפני: אני חוזר שוב על שאלתי.
חיים אורון: גפני, הוא לא יכול לבקש.
חיים אורון: יכול לבקש חבר כנסת.
חיים אורון: אבי ליכט יגיד לך שמבחינת הוועדה יש עמדת ממשלה אחת.
משה גפני: לא, אנחנו לא שם.
משה גפני: מה שאני כל הזמן מנסה לדעת.
משה גפני: אנחנו עוסקים בחקיקה, מה שאתה אומר, זה דבר הגיוני וזה בסדר, זה צריך לעשות בממשלה וזה בסדר גמור.
משה גפני: אני שואל בחקיקה.
משה גפני: אני יודע את עמדת הממשלה.
משה גפני: אני שואל אותך כאיש מקצוע מה לפי דעתך  בחוק צריך לשנות ממה שמופיע לפנינו, שלפי דעתך אם היינו מקבלים את העמדה, זה היה דבר חיובי.
יעקב ליצמן: צריך שסך  כל המס המרבי ירד לארבעים אחוזים.
משה גפני: בתמר.
יעקב ליצמן: צריך לזכור אדוני שעל ארבעים האחוזים אלה נוספים 12.5 אחוזים תמלוג שהיו מקדמת דנא ונשארים ללא שינוי.
שלי יחימוביץ': ניסינו להוציא את זה מהשר ולא הצלחנו.
מירי רגב: אתה מדבר על המים העמוקים?
יעקב ליצמן: אני מדבר על קידוח בתמר ובמים עמוקים.
חיים אורון: בדוח שלכם כתוב 45 אחוזים.
יעקב ליצמן: 40 עד 45 אחוזים.
מירי רגב: אתה יכול להגיד לנו כמה זה עולה למדינה?
יעקב ליצמן: אינני יודע כמה זה עולה למדינה.
מירי רגב: דה מרקר כבר יודעים.
יעקב ליצמן: דה מרקר יודעים הרבה לפניי.
מירי רגב: אנחנו נבקש מהם שיבדקו את זה.
משה גפני: דוקטור מימרן, אתה אומר שיהיו45 אחוזים במקום חמישים אחוזים.
יעקב ליצמן: ארבעים אחוזים אמרתי.
חיים אורון: בדוח כתוב 45.
שגית אפיק: בדוח כתוב 40-45.
משה גפני: מה הדבר הנוסף?
יעקב ליצמן: אלה הדברים שהדגשתי.
יעקב ליצמן: דבר נוסף ואחרון הוא שבמסגרת ההכרה – וזה נוגע ישירות לחקיקה אדוני היושב ראש – בעלויות פיתוח של שדה נפט או שדה גז, אנחנו מבקשים שבמסגרת ההכרה הזאת טיבם של פיתוחים כאלה, כיוון שתוכניות פיתוח כאלה הוא שהן באות בשלבים ובשדה תמר אמרנו בוועדה שאנחנו במהלך השנים, עשר שנים, כעשר שנים לאחר התחלת הפקת הגז בשדה, תהיה השקעה נוספת של כעשרה קידוחים שייקדחו ויחוברו וכל זה פרויקט של סדר גודל שעשוי להגיע למיליארד דולר.
יעקב ליצמן: אנחנו מבקשים שזה יקבל את אותה רמת הכרה בחוק כפי שמקבלת ההוצאה של ההשקעה הראשונית בפיתוח מכיוון שבלי זה, לא ניתן להפיק את המשך ההפקה בשדה.
יעקב ליצמן: סיימתי.
מירי רגב: שאלה.
מירי רגב: מה הנזק למשק אם תמר תידחה בשנה?
מירי רגב: לא ענית לי לשאלה האם מחיר החשמל יעלה לאזרח.
משה גפני: מה יש לך עם החשמל?
מגלי והבה: מישהו אמר לה שהמחיר יעלה.
יעקב ליצמן: הנזק למשק הוא בכמה פנים ואני באמת אקצר.
יעקב ליצמן: פן של איכות סביבה, פן של מחיר.
מירי רגב: כמה מחיר?
יעקב ליצמן: ופן של אסטרטגיה.
מירי רגב: אנחנו אוהבים מחירים.
יעקב ליצמן: אינני יודע.
יעקב ליצמן: אני רק גיאולוג ולא כלכלן.
יעקב ליצמן: ניתן לבדוק.
מירי רגב: זאת אומרת, זה גם מחיר וגם אסטרטגי ברמה הגיאו פוליטית.
מירי רגב: מחיר החשמל, אתה יכול להגיד?
משה גפני: אבי ליכט, בבקשה.
אבי דיכטר: תודה שהזמנתם אותי.
אבי דיכטר: אני שמעתי בקשב רב את כל נציגי היזמים.
אבי דיכטר: למעשה זאת פעם שנייה או שלישית שאני שומע את רובם ואני רוצה להתייחס בקצרה גם לטענות שלהם וגם לנייר שהפיצה שגית.
משה גפני: היא לא הפיצה.
משה גפני: היא נתנה אותו רק לך.
אבי דיכטר: שנתנה לי.
אבי דיכטר: אני אתחיל בשורה התחתונה.