GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דן הכהן: כל אחד הביא את האנשים שלו.
דן הכהן: מה לא בסדר בזה?
דלית זמיר: אין בעיה בזה שהביאו את האנשים שלהם.
קריאה: איך תיפתר הבעיה של הסודות המסחריים?
אודי אדירי: אני אתייחס.
אודי אדירי: ברמת ההוצאות, ההפרדה בין המיזמים חשובה לנו.
אודי אדירי: חשוב לנו שיהיה דוח של המיזם, דוח מחייב עם סמכויות הדיווח וסמכויות הענישה וזה לא עניין לאיזושהי החלטה פנימית של השותפות עם איזושהי חלוקה פנימית בתוך הדוח שלה.
אודי אדירי: אני חושב שיש הבדל בין השניים ולנו חשוב מאוד שהדוח יהיה ברמת המיזם עם כל מה שמשתמע ברמת המיזם, עם האחריות, עם העונשין וכן הלאה.
אודי אדירי: נכון שיש כאן חניך תורן.
אודי אדירי: אני חושב שגם בשותפויות.
גדעון תדמור: למה זה חשוב?
גדעון תדמור: אתה מוכן להסביר גם למה זה חשוב?
צחי גרוסווסר: זה אומר שזה נכון?
צחי גרוסווסר: שכך התעשייה מתנהלת?
צחי גרוסווסר: שזה משהו שנעשה בעולם?
צחי גרוסווסר: האמירה הזאת שזה חשוב, לא אומרת לי כלום.
צחי גרוסווסר: אינפורמטיבית לא קידמת את הדיון.
צחי גרוסווסר: יש כאן המלצה מאוד פשוטה והיא לא מפריעה לכם לגבות את המס, היא מאוד הגיונית, היא מתבססת על זה שיש הכנסות שונות, יכול להיות, היא בטח מתבססת על זה שההוצאות שונות.
צחי גרוסווסר: אני לא יודע איך אני יכול לקחת אחריות פלילית על דיווח של מישהו אחר או הפוך.
צחי גרוסווסר: אני פשוט לא מבין את התשובה הזאת.
אלדד נח: המשמעות שכל שותף יעשה את זה אצלו, זה לקחת פרויקט אחד ולנהל אצלו חמישים שומות בנפרד כי כל שותפות תדון אתי על אותו פרויקט.
אלדד נח: הרעיון הוא ליצור פרויקט אחד עם כתובת אחת.
צחי גרוסווסר: אני מאוד מצטער שהנוחות שלכם מכתיבה כלכלה של ענף.
צחי גרוסווסר: קחו עוד כוח אדם.
אודי אדירי: זה לא עניין של כוח אדם.
אודי אדירי: אני מציע להתייחס למה שאתה אמרת.
אודי אדירי: קודם כל, איך פרויקט מתנהל.
צחי גרוסווסר: אתה מסביר לי איך פרויקט מתנהל?
אודי אדירי: לא, אני אומר מה למיטב הבנתנו.
גדעון תדמור: הוא מתכוון לפרויקט הדיווח.
גדעון תדמור: איך פרויקט הדיווח מתנהל.
צחי גרוסווסר: כי אנחנו בסופו של יום מחפשים נפט.
אודי אדירי: למיטב הבנתנו פרויקט דוגמת פרויקט תמר או פרויקט ים תטיס מתנהל בין השותפים במיזם, יש להם מנגנונים משותפים, יש להם ישיבות משותפות, יש להם הסכמים משותפים, יש להם מערכת קבלת החלטות משותפת ומחייבת שהיא פר המיזם, מנגנון גיוס פר המיזם, מנגנון קבלת החלטות פר המיזם ואנחנו חושבים שהמיזם הוא בהחלט דבר חי, הוא דבר שנכון למקד מהסיבות האלה.
אודי אדירי: נכון למקד את המיסוי סביב המיזם.
אודי אדירי: לנו חשוב מאוד שלא תהיה זליגה.
אודי אדירי: אנחנו סבורים שזה שהדיווח וחובת הדיווח עם העונשין בגינה, היא ברמת המיזם ומבחינתנו יש לזה ערך, בהבטחת הדיווחים שיהיו אמינים ברמת המיזם.
אודי אדירי: לגבי ההערה שהעליתם כאן, זאת הערה שצריך לבחון אותה.
אודי אדירי: אתם אומרים שיכול להיות כאן שתמכרו במחירים אחרים, בכמויות אחרות, יש כאן סודות מסחריים כאלה ואחרים שלכם שעלולים להיחשף.
אודי אדירי: זאת טענה שאני חושב שלפחות יש לה משקל ואנחנו נבחן אותה ואנחנו ננסה לראות אם אנחנו יודעים להגיד משהו.
אודי אדירי: ברמת ההוצאות, אנחנו לא סבורים שיש כאן בעיה, בטח לא ברמה של איזה שהם סודות מסחריים.
אודי אדירי: יכול להיות שבשוליים יש הוצאות שהן הוצאות נפרדות, אגב, ולא ברור שכל ההוצאות האלה נכון שיוכרו כהוצאות לצורך ייצור נפט.
אודי אדירי: אנחנו לא סבורים כך.
אודי אדירי: אנחנו לא סבורים שאם כל אחד מעסיק איזשהו גיאולוג שבודק את הגיאולוג של השני, זאת בהכרח הוצאה שאנחנו צריכים להכיר בה.
אודי אדירי: אנחנו יודעם להפריד את ההוצאה הזאת מעלויות אחרות של השותפות.
חיים אורון: אני שומע את הוויכוח הזה פעם ראשונה ואני מנסה להפעיל שכל ישר.
חיים אורון: אם אני מבין נכון, אפשר ליצור הבחנה בין ההוצאה לבין ההכנסה.
חיים אורון: אני מבין שמיזם הוא לא איזה אורגן כזה סתמי וגם יש לו איזו ישות משפטית.
נועם פז: לא.
נועם פז: אין לו.
נועם פז: זה הדבר המיוחד כאן.
חיים אורון: השאלה אם אפשר לחייב את בעלי המיזם להיות מחויבים ברמת הוצאות משותפת אחידה.
קריאה: לא, אי אפשר.
נועם פז: זה קשור לסיכונים עסקיים.
יוסי אבו: אפשר לתת דוגמה פרקטית מפרויקט ים תטיס.
חיים אורון: עם פרקטיקה, אתם תסבכו אותי לגמרי.
חיים אורון: אני מבין מה שהם אומרים.
חיים אורון: הם אומרים שהם לא רוצים, היות שיש כאן הטבה יוצאת דופן שקשורה בהוצאה, אתם קראתם לזה רינג משהו, והם לא רוצים שזה יהיה סל להוצאות שלא שייכות לעניין.
גדעון תדמור: אלה שני דברים שונים.
גדעון תדמור: הרינג פנסינג הוא סוגיה נפרדת לחלוטין.
גדעון תדמור: האם אתה יכול להעמיס על מיזם אחד הוצאות של מיזם אחר.
גדעון תדמור: לא על זה אנחנו מדברים כעת.
גדעון תדמור: כעת אנחנו מדברים על משהו אחר לגמרי.
גדעון תדמור: האם הדיווחים המחויבים גם של ההכנסות ושל ההוצאות יכולות להיעשות ברמת השותף במיזם או ברמת המיזם.
גדעון תדמור: יש שונות בין השותפים ולא בין המיזמים.
חיים אורון: הוא רוצה לדעת – ואני הייתי רוצה לדעת –יש בתוכו מרכיב מתנה מאוד גדול, שלא יכול להיות שבחברה אחת ההוצאה תהיה עשר ובחברה אחרת ההוצאה תהיה עשרים על אותו מיזם עצמו אלא אם כן יש הוצאות מיוחדות.
חיים אורון: על אותו גרעין שהוא משותף, הוא לא משהו מיוחד של נובל ולא משהו מיוחד של דלק, הם צריכים להסכים שזה היקף ההוצאה כי אותך מעניין שההוצאה הזאת לא תופיע אצלו כעשרים ואצלו תופיע כארבעים והוא יקבל על הארבעים פקטור של 1.5 או 2 וכולי.
אודי אדירי: כך זה עובד ברמת המיזם ביניהם היום.
אודי אדירי: הם מדברים על כך שבנוסף להוצאה הזאת, ואני חושב שאין מחלוקת שהיא 99 אחוזים מההוצאות, 95 אחוזים מההוצאות.
יוסי אבו: יש את רשות ניירות ערך שבאה ואומרת לך שרגולציה עכשיו נקבעה ואתה לא יכול להסתמך על דוח הרזרבות של המפעיל.
יוסי אבו: היא אומרת שהיא רוצה להגן על המשקיעים ולכן שאני אעשה דוח רזרבות של עצמי, שאשכור חברה ואעשה דוח רזרבות של עצמי.
יוסי אבו: בא אליך הממונה על ענייני הנפט והוא אומר: תראה, אני רוצה שאתה עכשיו תיקח חברה בין לאומית הנדסית שתפקח על המפעיל.
יוסי אבו: אלה הוצאות ברמת השותפים למיזם, בעלי החזקה, שהם לא ברמת המיזם והן הוצאות שבא אליך הרגולטור ואומר לך שאתה חייב להוציא אותן לטובת המיזם.
קריאה: זאת הוצאה של כולם.
יוסי אבו: לא, זאת לא הוצאה של כולם.
יוסי אבו: הכללים של רשות ניירות ערך אומרים לך שזאת לא יכולה להיות הוצאה של כולם אלא זאת הוצאה רק שלך.
אודי אדירי: יש כאן נקודה שאחד השותפים במקרה של שותפות הוא גם הגורם המפעיל.
אודי אדירי: אתה אומר שיש את הפיקוח על הגורם המפעיל שהוא לא יכול להיות ממומן על ידי הגורם המפעיל.
יוסי אבו: הגורם המפעיל יכולה להיות חברה בחוץ לארץ.
דן הכהן: אודי, אני חושב שיש משהו בסיסי שאתם לא מבינים בחיפושי נפט.
דן הכהן: משהו מאוד בסיסי.
דן הכהן: זה לא המפעיל ופיקוח.
דן הכהן: אני לא יודע מהיכן הגעתם למסקנה הזאת.
דן הכהן: יש כאן מפעיל שהוא בסך הכול מרכז את העבודה מול קבלנים ועוזר בקבלת החלטות, אבל כל שותף משקיע מכספו והוא צריך לקבל החלטה שההשקעה הזאת היא טובה, הוא צריך לבחון את החומר המקצועי באופן עצמאי.
דן הכהן: הוא לא מבקר את המפעיל.
דן הכהן: הוא בוחן את זה באופן עצמאי.
דן הכהן: הוא בא לישיבת התפעול ומציע את ההצעות שלו שהן שונות משל המפעיל.
דן הכהן: כל אחד עושה עבודה ובסוף יחד השותפות הזאת מחליטה שהפרויקט שלו יותר טוב מהפרויקט שלו והולכים על הפרויקט הזה.
אודי אדירי: אני מציע לשים דברים בפרופורציות ואני אגיד לך למה אני אומר את זה.
אודי אדירי: בסופו של דבר, ניקח את פרויקט תמר כמשל, זה פרויקט עם השקעה של 3.5 מיליארד דולר.
אודי אדירי: בתוך הפרויקט הזה כנראה שיוצאו כמה מיליונים, ואולי אפילו קצת יותר, על אותם יועצים.
אודי אדירי: העיקרון של הרינג פנסינג, של המיזם, מבחינתנו הוא עיקרון חשוב ואנחנו חושבים שהוא מגן חשוב מפני זליגה בין מיזמים שונים.
אודי אדירי: אתה מעלה מול זה טענה שאומרת שאתה לא מכיר לי במלוא ההוצאה.
אודי אדירי: אני אומר לך שיכול להיות שבשוליים יש כמה מומחים שאתה תכיר בעלות כזאת או אחרת שאני לא מכיר, אבל בוא נזכור דבר פשוט.
אודי אדירי: לא בכדי נקבע כאן גם יחס של 1.5.
אודי אדירי: יחס של 1.5 – זה גם נכתב בדוח הוועדה – הוא גם מגלם עלויות מימון, הוא גם מגלם עלויות נוספות שלא מוכרות.
אודי אדירי: אי אפשר כל עלות כזאת של שני מיליון שקלים עכשיו לומר שבגללה צריך לשנות את כל המנגנון.
אודי אדירי: בסוף אתה מקבל פעם וחצי השקעה ואף אחד לא הציג את זה, גם לא בדוח, כנדבה.
אודי אדירי: זה משהו שאתה מקבל אותו בגין דברים נוספים, בגין עלויות מימון.
אודי אדירי: אין ספק שיש עלויות נפרדות.
אודי אדירי: עלות מימון למשל, זאת העלות הנפרדת הכי גדולה שיש.
אודי אדירי: עלות מימון היא עלות של עשרות מיליוני דולרים לכל אחד מהשותפים והיא נפרדת, ועליה אתה לא מלין.
אודי אדירי: בסדר, אתה מלין, אבל ברור לך שהטיעון שלך לא יחזיק מים כי נתנו כאן את ה-1.5.
אודי אדירי: אז אתה תופס אותי בשוליים.
גדעון תדמור: לא נכון.
גדעון תדמור: אני עוד לא מצליח להבין מה הבעיה לעשות את ההתאמה הדרושה שתייצג את המצב כפי שהוא באמת.
גדעון תדמור: אין כל קשר – בפעם התשיעית אני אומר – בין עיקרון המקודש של הרינג פנסינג לבין הדיווחים עליהם אנחנו מדברים.
גדעון תדמור: רינג פנסינג מדבר על זליגה של הוצאות ממיזם למיזם.
גדעון תדמור: אנחנו לא מדברים על זה לחלוטין.
גדעון תדמור: אנחנו מדברים בתוך המיזם, שהדיווח לא יהיה ברמת המיזם אלא ברמת השותפים במיזם.
גדעון תדמור: אין כל קשר בין הדבר הזה לבין הרינג פנסינג.
גדעון תדמור: שום קשר.
גדעון תדמור: אני גם לא מבין את האידיאולוגיה של לתת לכספים כמו הוצאות מסוימות לזלוג כי זה לא סוף העולם.
אודי אדירי: זאת לא אידיאולוגיה.
גדעון תדמור: אם אין אידיאולוגיה, בוא נהיה נאמנים למציאות.
גדעון תדמור: עם כל הכבוד, אין שום סיבה שהחוק הזה והדיווחים על פיו לא ייצגו את המצב האמיתי כפי שאנחנו רואים אותו בשטח.
אמנון פורטוגלי: אם אני מבין נכון, ההצעה היא שכל שותפות תגיש לכל מיזם דוח בנפרד.
גדעון תדמור: שותפות עם הגשת דוח שמחולק לפי המיזמים השונים.
אמנון פורטוגלי: לפי המיזמים בהם היא עוסקת.
גדעון תדמור: זה המצב הרגיל.
גדעון תדמור: דרך אגב, אם אתה חברת בנייה, אתה מגיש דוח שמחולק לפי הפרויקטים.
אמנון פורטוגלי: הפעם אני אתך.
אמנון פורטוגלי: אני חושב שזאת הצעה נכונה.
אמנון פורטוגלי: זה יותר טוב מההצעה שכל שותפות תגיש על כל המיזמים שהיא עושה אבל באותו מיזם ספציפי בו אתם מדברים יהיו את השתיים, שלוש, ארבע שותפויות.
אמנון פורטוגלי: אם אפשר לאחד אותן או לא, זה לא משנה.
גדעון תדמור: אני מבקש כותרת?
גדעון תדמור: הפורום תומך בחברות הגז.
אמנון פורטוגלי: איפה שאתם הגיוניים, אני אתכם.
אורי אורבך: יש כאן שתי בעיות שהן אינן הגיוניות.
אורי אורבך: האחת, הסודיות, ולא יעזור כלום, והשנייה, האחריות הפלילית.
אורי אורבך: לכל חברה יש אחריות פלילית בפני עצמה.
אורי אורבך: ברגע שאתם מאחדים את זה בפורמט הזה, אתם מערבבים חברות שונות עם אחריות פלילית שאף מנכ"ל לא יחתום על מאזן כזה של כולם כי הוא יצטרך לקבל התחייבות ושיפוי מכל אחד לצדדים.
אורי אורבך: משרד התשתיות קבע חברות זרות ומפעילים זרים, אבל אין מצב טבע תיאורטי שלא יהיה מפעיל זר.
אורי אורבך: אז יש לנו גם מפעיל זר, גם אחריות שונה, גם חוקים שונים.
אורי אורבך: מי ייתן את השיפוי?
אורי אורבך: אתם תחליטו בשביל חברה זרה את הדבר הזה, ואיזה מנכ"ל זר יסכים לתת שיפוי?
אורי אורבך: לא קיים בארצות הברית.
אורי אורבך: אלה דברים תיאורטיים שלא קיימים.
ג'ינה כהן: אני עבדתי עם בריטיש גז ובחיים הם לא היו מסכימים לדבר כזה.
ג'ינה כהן: עכשיו אני עובדת עם המיזם של עזה מרין, יש שם שישים אחוזים בריטיש גז, שלושים אחוזים CCC, חברה פלשתינאית ועשרה אחוזים הרשות הפלשתינאית.
ג'ינה כהן: אין מצב שאחד יהיה ערב לשני או לשלישי.
אודי אדירי: נגיע לסעיף של העונשין ותראו איך זה בדיוק בנוי.
אודי אדירי: אף אחד כאן לא ערב לשני.
אודי אדירי: בואו לא נתבלבל.
אודי אדירי: הניהול של הפרויקט ברמה של כמה בעלי זכות נפט בפרויקט אחד בניהול של ג'וינט ונצ'ר, ביחסים המורכבים ביניהם , הוא לא דבר שהמצאנו אלא הוא מציאות שלמציאות הזאת אנחנו מנסים להתאים את החוק.
אודי אדירי: לא יצרנו את המציאות הזאת אלא זאת המציאות.
אודי אדירי: באשר לעניין ההכנסות והסודיות המסחרית, אני מציע שננסה לבוא עם חשיבה, נראה אם נצליח לייצר משהו.
אודי אדירי: אני אומר כאן ברמת ההוצאות, ברמת ההפרדה, לנו חשוב שהדוח יהיה ברמת המיזם.
נועם פז: למה זה חשוב?
אודי אדירי: אני אומר שוב.
אודי אדירי: דוח שהוא ברמת השותפות עם הפרדה בין מיזמים, אפשרות הזליגה בו היא הרבה יותר משמעותית בין מיזם למיזם.
גדעון תדמור: זה נעשה בכל תחום עסקי.
אודי אדירי: אין שום תחום עסקי שיש בו את מאפייני המיסוי של הרינג פנסינג.
נועם פז: זה לא רלוונטי.
גדעון תדמור: זה לא קשור.
חיים אורון: קחו יום-יומיים לשקול את זה.
חיים אורון: כצופה מן הצד, אני לא בטוח שההתעקשות שלכם שווה את נזק המלך, אבל תבדקו את העניין הזה.
חיים אורון: מה עוד שלא ברור לי איך זה מסתדר כי בסוף גודל ההיטל גם קשור ביחס בין ההוצאות להכנסות.
חיים אורון: אם המחיר של הגז המשולם הוא אחר בגין כל מיני פעולות כמו גידור למשל, איך זה בא לידי ביטוי?
חיים אורון: אני חתמתי עם הקיבוץ שלי הסכם לעשרים שנים עם גידור שעולה לי איקס אבל במחיר פיקס.
חיים אורון: נניח לצורך העניין, הוא משלם את הגידור ואני הבטחתי מחיר.
חיים אורון: זה מוכר כהוצאה או לא?
אודי אדירי: אנחנו תכף נגיע לעניין הגידור.
חיים אורון: לדעתי זה מרכיב מאוד מרכזי בסיפור.
אודי אדירי: לגבי המכירה בנפרד.
אודי אדירי: עד היום השותפויות מכרו בתנאים אחידים או בחוזים אחידים ואפילו ניהל את המשא ומתן מטעם כל השותפים ---
רנל יופה: זה הגז ולא נפט.
אודי אדירי: תנו לי להמשיך.
אודי אדירי: זה מה שהיה עד היום ואמרנו כאן לוועדה שאנחנו נבחן את הדבר הזה.
אודי אדירי: לגבי השאלה לגבי הגידור.
אודי אדירי: הוצאות גידור, כמו הרבה הוצאות מימוניות אחרות, הן הוצאות שהן בוודאי שונות בין שותף לשותף.
אודי אדירי: מבנה המימון הוא שונה לחלוטין אבל מכיוון שכל הוצאות המימון הן ממילא לא חלק מההוצאות המוכרות לצורך ההיטל, ואמרנו.
אודי אדירי: הוצאות המימון בפועל, אין להן דבר וחצי דבר עם ההיטל.
אודי אדירי: הסברנו ונתנו כאן את המקדם של 1.5 שמגלם בין היתר הוצאות מימון.
אודי אדירי: אמרנו שה-1.5 הוא לא מתנה.
דן הכהן: מה הקשר בין מימון וגידור?
אודי אדירי: אין קשר בין מימון וגידור?
כרמל שאמה-הכהן: הישיבה נעולה והיא תחודש מחר.
משה גפני: היה – ועדיין בעיצומו – הדיון בוועדת הפנים על חילופי גברא של חבר הכנסת וחבר הכנסת אמנון כהן.
משה גפני: אמנון כהן, חבר ותיק בוועדת הכספים, הולך להיות יושב ראש ועדת הפנים, ו מגיע לכאן להיות חבר הוועדה.
משה גפני: שניהם חברים מצוינים.
משה גפני: על סדר היום ערבות מדינה – תכנית סיוע ליצואנים: הרחבת התמיכה בחברת אשרא וביטוחי אשראי לטווח הבינוני.
ערן היימר: אני.
ערן היימר: אנחנו באים היום לבקש שתי תוכניות של סיוע ליצואנים.
ערן היימר: תוכנית אחת היא חצי מיליארד דולר הרחבה של הערבות שיש למדינה לחברת אשרא.
ערן היימר: חברת אשרא היא חברה ממשלתית שנותנת ביטוחי אשראי לטווח הבינוני והארוך.
ערן היימר: היום יש לנו ערבות של מיליארד ורבע דולר ומכיוון שיש ביקושים גדולים בשוק הפרטי לביטוחים האלה, כתוצאה מהניסיונות לחדור לשווקים חדשים מצד אחד, אבל חוסר הוודאות בעולם, יש יותר ביקושים לערבויות האלה ולכן אנחנו מבקשים להגדיל את הערבות, כדי שנוכל לתת ליותר חברות ביטוחים.
ערן היימר: בנוסף מבקשים גם להגדיל את מרחב הכלים שיש לחברות הישראליות בדומה לחברות אחרות כמו למשל ביטוח ערבויות מכרז, ביטוח ערבויות עסקה ודברים כאלה.
ערן היימר: לשם כך אנחנו רוצים להרחיב להם את הערבות בחצי מיליארד דולר.
שי חרמש: הבקשה כאן היא לדולר או לשקל?
ערן היימר: יש כאן שתי בקשות.
שגית אפיק: לאשרא זה דולר ולחברות ביטוח אלה שקלים.
ערן היימר: הבקשה הראשונה היא לחברת אשרא וכאן מדובר בעוד חצי מיליארד דולר, כך שהסכום יעמוד בסך הכול על מיליארד ושלושת-רבעי מיליון דולר.
ערן היימר: הבקשה השנייה היא לתת מיליארד שקלים לחברות הביטוח הפרטיות, כלל ובסס"ח שהן חברות הביטוח הפרטיות שפועלות בתחום בארץ היום, ואנחנו רוצים לאפשר להן להיכנס לטווח הבינוני.
ערן היימר: עד היום החברות האלה מבטחות עד שנה.
ערן היימר: אם אתם זוכרים, יש את תוכנית טופ אפ שנתנו להם באמצעות ערבות שלנו להיכנס לשווקים שהם לא היו מוכנים לבטח, ואנחנו רוצים היום להרחיב את זה גם לכיוון של טווחים שהם לא מוכנים לבטח ולאפשר להם בסגנון של פיפטי-פיפטי, אם הם יהיו מוכנים ללכת לטווחים יותר ארוכים, אנחנו ניקח את הסיכון היותר ארוך.
ערן היימר: דהיינו, עסקה לארבע שנים, והם ייקחו את השנתיים הראשונות ואנחנו את השנתיים שאחרי כן.
ערן היימר: לשם כך ביקשנו מיליארד שקלים ערבות לחברות הפרטיות.
שי חרמש: אתה מדבר על טווחים.
שי חרמש: אתם גם עושים את הספקטרום למדינות שהן יותר בעייתיות?
ערן היימר: רוב המדינות שאנחנו מבטחים הן מדינות בעייתיות.
ערן היימר: בכלל, התעשייה למדינות כמו ארצות הברית ואירופה לא דורשת ביטוחים.
ערן היימר: את רוב הביטוחים אנחנו נותנים למדינות עולם שלישי.
שי חרמש: שיש סיכונים מדיניים.
ערן היימר: שיש סיכונים מדיניים.
ערן היימר: לדוגמה.
ערן היימר: יצואן רוצה למכור סחורה לניגריה.
ערן היימר: אתה רוצה להקים רשת סלולרית בניגריה.
ערן היימר: הקונה רוצה שתיתן לו פריסה של תשלומים של חמש שנים.
ערן היימר: אתה כיצרן-יצואן, אתה אומר לעצמך האם אתה מוכן לסכן את הקפיטל שלך ולהשקיע הרבה כסף בסחורה שיושבת בניגריה, בהסתמך על זה שהוא יקבל בחמש השנים הקרובות את התשלומים.
משה גפני: ולנו כמדינה יש עניין לעזור לו לעשות את העסק הזה בניגריה.
ערן היימר: בדיוק.
ערן היימר: זה מה שמקובל גם ברוב מדינות העולם.
שי חרמש: יש סיכון עסקי ויש סיכון מדיני.
משה גפני: אני רוצה לדעת את התהליך.
משה גפני: את העיקרון הבנתי.
משה גפני: איך אנחנו מתערבים?
ערן היימר: למען הדיוק, אנחנו לוקחים גם בהרבה מקומות את הסיכונים העסקיים, אחרי ניתוח של הצד השני לעסקה, אבל בעיקר את הסיכונים הפוליטיים.
ערן היימר: כלומר, יש שני סוגי סיכונים – הצד המסחרי לעסקה והמדינה.
ערן היימר: אם המדינה מחליטה שהיא יותר לא משלמת חובות לזרים, אנחנו כמדינה משלמים.
ערן היימר: זה כמו בפוליסת ביטוח.
ערן היימר: אם יש מקרים של הפקעה או החרמה או משהו, אנחנו משלמים ליצואן והיצואן לא נפגע.
משה גפני: מי יושב לעשות את החשבון הזה?
ערן היימר: חברת אשרא, זה תפקידה.
משה גפני: זאת אומרת, הם יושבים לחשוב והם בודקים מה קורה בניגריה, מה יציבות המשטר וכמה הסיכונים.
ערן היימר: הם מציגים את זה בפני ועדה.
משה גפני: אני קודם מדבר על החלק הפוליטי.
ערן היימר: גם פוליטי וגם לא פוליטי.
משה גפני: יושבים שם אנשים שעושים את החשבון באותה מדינה אליה הולכים לייצא, מה מצב המשטר שם, מה הסיכונים שהמשטר ייפול או יתחלף.
ערן היימר: יש ועדה בין-משרדית בראשות החשב הכללי, בהשתתפות אנשי משרד האוצר, התעשייה, החוץ שמסתכלים על כלל הספקטרום והאם יש לנו אינטרס במדינה הזאת או להפך.
ערן היימר: הם מאשרים עסקה-עסקה במקרה של אשרא.
ערן היימר: עכשיו אנחנו קצת נותנים להם לאשר עסקאות קטנות.
משה גפני: ובביטוח?
ערן היימר: כנ"ל בביטוח.
ערן היימר: כלומר, חברות הביטוח הפרטיות יעשו את ניתוח העסקה ויביאו לשולחן החשב הכללי בין אם עסקה היא עסקה או בין אם לפי ספקטרום שנאשר להם היכן כן והיכן לא.
משה גפני: למה אתם לא מביאים לוועדה תוכנית כוללנית של העניין?
משה גפני: למה כל פעם אתם מביאים תוכנית חדשה לערבות ספציפית?
משה גפני: הרי אישרנו לכם, לחברת אשרא אישרנו.
ערן היימר: פשוט לא מחסור ולכן אנחנו מבקשים להרחיב.
שגית אפיק: אבל לא ניצלתם את הכול.
ערן היימר: לא ניצלנו את הכול.
ערן היימר: אם לדוגמה בניגריה אותו יצרן שרוצה למכור את סחורתו צריך לעמוד במכרז, כדי לגשת למכרז הוא צריך לדעת שהוא מכוסה בערבות.
ערן היימר: הוא מבקש שנאשר לו ואנחנו מאשרים לו.
ערן היימר: לא בכל מקום העסקה מסתיימת.
ערן היימר: יש ביקושים.
ערן היימר: בשנה שעברה ארבעה מיליארד דולר ואנחנו צריכים להחליט מתי אני מוכן לאשר ומתי לא, בהסתמך גם על היקף הביטוח שאני יכול לתת.
ערן היימר: היום המגבלה שלנו עוצרת אותנו מלתת עוד אישורים מכיוון שאנחנו רק במיליארד ורבע דולר.
ערן היימר: רק לוועדה הקרובה יש יותר ממיליארד דולר עסקאות.
ערן היימר: בניהול הסיכונים נצטרך לדעת כמה בשר יש לנו.
משה גפני: על אף זה שאישרנו לכם, מיליארד ורבע, ניצלתם רק 825 מיליון ואתם צריכים את התוספת.
ערן היימר: בפועל פוליסות שיצאו, לא עברו את ה-900 מיליון דולר, אבל אני לא יכול לאפשר להרבה יצואנים לנסות לעבוד.
שי חרמש: אני מבין שחלק מהביטוחים אלה חברות פרטיות כמו שפעם הייתה חברה לביטוחי סחר חוץ שהיום היא כבר לא חברה ממשלתית.
ערן היימר: בתוכנית השנייה של המיליארד שקלים, אותה חברה שהופרטה, אנחנו באים ואומרים לה בואי תיכנסי לטווחים שאת לא מבטחת באמצעות פיפטי-פיפטי.
ערן היימר: חצי אתם וחצי אנחנו.
רונית תירוש: אפשר לדעת אילו נזקים המדינה ספגה עד היום, אם בכלל, מביטוחים כאלה?
שירי גרנות: אני יכולה לומר שבטופ אפ שאישרתם בזמן המשבר, זאת תוכנית שאנחנו עירבנו את חברות הביטוח הפרטיות, במטרה לתת את הכיסויים כי אז החברות הפרטיות לא רצו לתת, היום, כשנה וחצי לאחר התוכנית, המדינה קיבלה פרמיה בהיקף של כמיליון דולר ושילמה במימושים 0.14.
שירי גרנות: אני כן רוצה לציין שאלה מימושים עד נכון ליום זה.
שירי גרנות: עסקאות, לוקח זמן עד שמממשים אותן.
שירי גרנות: אנחנו רואים שהתוכנית בנויה כך שהיא יודעת לתמחר טוב את הסיכונים והכסף שאנחנו משלמים מאזן.
שי חרמש: יעבור על קולות האופוזיציה.
שירי גרנות: הממונה על ערבויות המדינה באגף החשב הכללי.
משה גפני: אני רוצה לברך אותך על כניסתך לתפקיד.
משה גפני: לכן שאלתי מה תפקידך.
משה גפני: אני מבין שאת עכשיו נכנסת לתפקיד הזה.
שירי גרנות: נכון.
שירי גרנות: תודה רבה.
משה גפני: מה עשית קודם?
שירי גרנות: עבדתי במחלקת ערבויות המדינה.
שגית אפיק: אני מבינה שאתם מבקשים הארכה עד סוף 2014, אבל הוועדה יכולה לאשר רק לשנתיים לפי החוק.
שגית אפיק: אישור הוועדה לערבות הוא לשנתיים, לפי 2(ב).
שגית אפיק: אנחנו יכולים לאשר לכם רק עד סוף 2013.
שירי גרנות: מה שנהוג עד היום, זה ארבע שנים, אבל אני בהחלט אבדוק את זה.
שגית אפיק: עד היום אישרנו לכם רק לשנתיים.
שגית אפיק: החוק קובע שתוקפו של אישור שנתנה הוועדה יהיה לשנתיים אלא אם כן קבעה הוועדה כי תוקפו יהיה לתקופה קצרה משנתיים.
שגית אפיק: המטרה היא פשוט למנוע איזושהי פריצה ויש גם מסגרת לערבויות.
משה גפני: אתם צריכים לבקש רק שנתיים.
שירי גרנות: בסדר גמור.
שירי גרנות: אני אבדוק גם מול הלשכה המשפטית שלנו ואנחנו נתקן את זה.
משה גפני: אנחנו לא מאשרים ליותר משנתיים כי החוק לא מאפשר לנו.
שגית אפיק: מקסימום תבואו עם הארכה נוספת.
שגית אפיק: אם תראו שהנסיבות השתנו, תבואו עם בקשה להארכה נוספת.
שגית אפיק: אם כן, זה עד סוף 2013 וההגדלה היא ל-1.75 מיליארד.
שגית אפיק: זאת אומרת, הגדלה מ-1.25 ל-1.75 מיליארד.
משה גפני: חבריי חברי האופוזיציה .
שי חרמש: בעוד שנה אנחנו חוזרים לשלטון והערבויות האלה הן גם אחרי כן.
משה גפני: אני רוצה להגיד לכם.
משה גפני: אתם יכולים להחליט שאתם מפעילים כאן
משה גפני: את הכוח האופוזיציוני ואז אני פשוט לא אצביע ואבקש מציון שילך לגייס את החברים.
רונית תירוש: תגייס.
רונית תירוש: שיתאמצו קצת.
שי חרמש: מעבר לאופוזיציה וועדת כספים, יש גם מדינה.
משה גפני: אבל אתה חשוד ואני לא חשוד.
משה גפני: אני הלכתי ביום שני נגד הממשלה ונגד ראש הממשלה.
משה גפני: יש דברים בוועדה שההחלטות הן לחלוטין לא פוליטיות.
משה גפני: זאת לא מליאה.
משה גפני: זאת ועדה שעוסקת יום-יום באלף ואחד נושאים.
אחמד טיבי: אבל חברת הכנסת גלאון שואלת למה חברי הקואליציה לא מגיעים לישיבה חשובה כזאת.
שי חרמש: הם עסוקים בניהול המדינה.
ציון פיניאן: הם נמצאים בוועדת הפנים, בחילופי ראשות הוועדה.
רונית תירוש: גם אני רוצה להיות נחמדה לאמנון כהן ולדוד אזולאי.
ציון פיניאן: אני עזבתי ובאתי לכאן.
חזקיה ישראל: אנחנו מבקשים מהוועדה לאשר את התוכנית כדי לתת פתרון ליצואנים למדינות שהוגדרו.
חזקיה ישראל: יחד עם זאת, אנחנו חושבים שהממשלה צריכה לבוא לוועדת הכספים עם תוכנית כוללת כדי לפתור את בעיית השחיקה החזקה ברווחיות היצוא.
משה גפני: לפני ההצבעה אני רוצה לבקש את זה מהם.
משה גפני: אתה צודק במאת האחוזים.
משה גפני: אני מבקש שתבואו עם תוכנית.
שי חרמש: זה לא הם.
חזקיה ישראל: משרד האוצר.
חזקיה ישראל: הם הנציגים.
משה גפני: הם באים לכאן והם מביאים את הדברים.
שי חרמש: מסרו לשולחיכם.
ערן היימר: בוודאי.
ערן היימר: ההיקף של התוכנית הוא דרמטי והוא בא במיוחד לשפר את מצב היצואן הישראלי בדברים שלא נתנו קודם.
ערן היימר: כמו שאמרתי, דרך אשרא לתת כלים שלא נתנו קודם.
ערן היימר: לדוגמה, ערבות מכרז.
ערן היימר: אם אנחנו ניתן ערבות מכרז במקום היצואן, יעלה לו פחות לגשת למכרז.
משה גפני: מה החלטתם?
משה גפני: אני אקבל את דעתכם.
משה גפני: אם אתם שלושתכם נגד, זה נופל.
שי חרמש: רונית, את רוצה ללכת נגד היצוא?
רונית תירוש: חס וחלילה, אבל אני חושבת שיתאמצו קצת אנשי הקואליציה.
שי חרמש: עזבי, בינתיים היצואנים סובלים.
שי חרמש: רונית, אל תחכי לקבל טלפונים מיצואנים על כך שעצרת להם עסקאות.
רונית תירוש: אל תפחיד אותי.
חזקיה ישראל: זה יפגע בעסקאות.
זהבה גלאון: יש לי הצעת פשרה.
זהבה גלאון: אנחנו מוכנים לא להצביע נגד.
זהבה גלאון: תצביעו אתם.
אחמד טיבי: אני מוחה על הצעד המנהיגותי הזה.
משה גפני: אני לא הייתי נוהג אחרת.
זהבה גלאון: אבל אתה נאלץ בלית ברירה להסכים אתנו.
משה גפני: אני זוכר בתקופה שלי שהייתה פעם אחת או פעמיים שהאופוזיציה עשתה את זה כשלא הגיעו להעברות, לשינויים בתקציב ואז היה איזשהו נושא והפילו אותו.
שי חרמש: נעשה את זה בעניינים מהותיים.
רונית תירוש: אני אצביע בעד.
שי חרמש: הנה, קדימה בעד.
שי חרמש: רונית מצביעה בעד כי אנחנו רואים שאנחנו מתקרבים לשלטון.
משה גפני: אנחנו מצביעים על ערבות מדינה – תוכנית סיוע ליצואנים: הרחבת התמיכה בחברת אשרא וביטוח אשראי לטווח הבינוני.
משה גפני: ה צ ב ע ה אושר ערבות המדינה מאושרת רק לשנתיים.
משה גפני: החוק לא מאפשר לנו לאשר ליותר משנתיים.
משה גפני: כאמור, אנחנו מבקשים לקבל תוכנית כוללת.
משה גפני: אני רוצה לשאול את השאלה הנצחית, אבל עכשיו אני גם אשפר את השאלה.
משה גפני: התהליך של אישור מוסדות ציבור לעניין סעיף 46 הוא תהליך כזה: זה עובר למחלקה בראשותו של מר מונסונגו, הם בודקים את כל הדברים – תקן אותי אם אני טועה בתהליך – את כל הנתונים, האם עומדים בקריטריונים על פי החוק ועל פי הנהלים וכל מה שקשור לעניין הזה.
משה גפני: זה צריך לעבור אצל רשם העמותות שיש להם אישור ניהול תקין ולכן נמצא כאן בנימין למקין.
משה גפני: לאחר מכן, לאחר שנבדקים כל הפרטים שחייבים להיבדק, זה נחתם על ידי המחלקה ועובר למנהל רשות המסים, אמור להיחתם על ידי מנהל רשות המסים ולאחר מכן זה עובר לשר האוצר ואמור להיחתם על ידי שר האוצר.
משה גפני: רק אז זה מגיע אלינו לאישור.
משה גפני: התהליך הזה ממה שאני רואה בתאריכים, התהליך הזה מתארך.
משה גפני: זאת אומרת, המציאות הזאת שזה עובר לאחר שנבדק – ומה שצריך להיבדק, צריך להיבדק ועל כך דיברנו בוועדה כמה פעמים ואמרנו שצריך להוסיף כוח אדם ואכן הוסיפו כוח אדם – מה שקורה הלאה, לפעמים זאת בעיה וזה מתעכב בגלל פרוצדורה.
משה גפני: עד שזה מגיע למנהל רשות המסים, ואלה מחלקות קרובות אחת לשנייה מבחינה פיזית אבל שולחים את זה בדואר, ואני חושב שעכשיו כבר שולחים את זה על ידי שליח, ועד שזה נחתם, ולאחר מכן זה צריך להישלח לשר האוצר, עובר זמן רב.
משה גפני: יש אצלנו בוועדה התלבטות, בצוות של הוועדה, האם לקיים על העניין הזה דיון או שאפשר לעשות את זה באיזושהי דרך.
משה גפני: אנשים מחכים.
משה גפני: הרי אנשים באים אלינו בתלונות.
משה גפני: התקשר אלי אחד מהכלכלנים הגדולים במדינה שיש לו כאן עמותה, נדמה לי שהוא התקשר אלי לפני פסח או אחרי פסח, אני לא זוכר, והוא אמר לי: חבר הכנסת גפני, למה אתה מעכב בוועדת הכספים את אישור העמותה וזאת עמותה חשובה לפי דעתו.
משה גפני: לא נכנסתי אתו אפילו לפרטים.
משה גפני: שאלתי אותו למה הוא חושב שאני מעכב את זה בוועדה.
משה גפני: הוא אמר לי שזה כבר הוגש, הוא לא יודע מתי, וכבר אמרו לו במחלקה שזה בסדר וזה עדיין לא הגיע.
משה גפני: זאת אומרת, עדיין הוא לא קיבל את האישור ולכן זה מתעכב בוועדת הכספים.
זהבה גלאון: אדוני, שאלה טכנית.
זהבה גלאון: מאשרים אחד-אחד או אן-בלוק?