GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אודי אדירי: חשוב ללכת טיפה אחורה ולהבין למה ההגדרה הזאת בכל חשובה.
אודי אדירי: אנחנו נתנו כאן להוצאות החיפוש, הטבה מאוד משמעותית.
אודי אדירי: הוצאות החיפוש, לצורך חישוב ההיטל, מוכרות כשהן מוכפלות בשתיים ולאחר מכן כמובן באחד וחצי.
אודי אדירי: כלומר, מוכרות פי שלוש מערכן האמיתי.
אודי אדירי: נתנו את זה כיוון שאנחנו סבורים שההוצאה בתקופת החיפוש היא הוצאה מסוכנת יותר.
אודי אדירי: לפני שאתה יודע שיש בידך נפט, ההוצאה היא מסוכנת, אבל מרגע שיש בידך נפט, ההוצאה כבר אינה מסוכנת ולכן בחרנו כאן הגדרה שעומדת על המהות.
אודי אדירי: משתכנע הממונה שהוא איש המקצוע שיש כאן נפט בכמות מסחרית, אז ההשקעה כבר מסוכנת פחות ונגמר המועד של ההטבה הזאת.
אודי אדירי: לגבי תקופת ההקמה ותקופת ההרצה.
אודי אדירי: מלכתחילה אנחנו סברנו שדי בתקופת ההקמה.
אודי אדירי: ברגע שיסתיימו עבודות ההקמה או אפילו ברגע שיש כבר הפקה מסחרית של נפט, די לנו להכיר בהוצאות לצורך המכנה.
אודי אדירי: אנחנו נותנים גם – אני מזכיר – מקדם של אחד וחצי שאמור לתפוס גם הוצאות נוספות שנעשו בשוליים אולי לאחר התקופה הזאת.
אודי אדירי: קיבלנו את הטענה שיש צורך בביצוע השקעות נוספות גם לאחר ההפקה המסחרית.
אודי אדירי: קיבלנו מכמה מקומות וכמה גורמים, גם מהצד של מחפשי הנפט שאצלם ההשקעה היא מתמשכת וגם מהצד של שותפות תמר שהציגה את הצורך בביצוע השקעות או נקרא לזה הפוך, בהקדמה של הפקת הגז, גם כשעוד יש הוצאות גדולות להשקיע.
אודי אדירי: לכן נתנו כאן את תקופת ההרצה.
אודי אדירי: תקופת ההרצה מתאפיינת בזה שלמרות שכבר יש נפט, עדיין ההוצאות מוכרות לצורך ההיטל.
אודי אדירי: מה שלא מתקבל בתקופת ההרצה, וזה נכון, לא ניתנת הכרה נורמטיבית בעלויות מימון.
אודי אדירי: הכרה בעלויות מימון, כל המטרה שלה היא לסייע למיזם בשלב הקשה שבו הוא משקיע כספים ועדיין אין לו הכנסות, ובשלב הזה באמת כל עיכוב וכל סיכון עלול לעלות לו ביוקר.
אודי אדירי: מרגע שיש הפקה מסחרית של נפט, הסיכון הזה פוחת משמעותית.
אודי אדירי: יש תזרים מזומנים שוטף לשותפות, נכנס כסף, ולכן אין צורך בהגנה הזאת.
אודי אדירי: אני אציין שבאופן כללי – ואנחנו אומרים את זה מאוד ברור – עלויות מימון לא נכללות כהוצאה מוכרת.
אודי אדירי: לכן יש כאן פקטור של אחד וחצי.
אודי אדירי: אנחנו לא מכירים בעלויות מימון, אנחנו לא נכנסים לעולם הזה, אלא אנחנו מכירים בעלויות בפועל ומכפילים אותם באחד וחצי.
אודי אדירי: הריבית בתקופת ההרצה נועדה להתמודד עם מצבים מאוד ספציפיים של עיכובים בתקופה המסוכנת ולכן היא מוגבלת לתקופה הזאת.
אודי אדירי: לגבי הגדרת התקבול.
אודי אדירי: מבקשים כאן שהתקבול יוכר לאחר מועד ההנזלה או במועד מאוחר יותר.
אודי אדירי: אנחנו אמרנו גם באופן מאוד ברור בדוח הוועדה שמבחינתנו המיסוי הוא מיסוי על אוצר הטבע.
אודי אדירי: אוצר הטבע הוא נפט והוא גז.
אודי אדירי: ברגע שעושים בו פעולה אחרת, מבחינתנו זה הרגע שבו צריך לגבות את ההיתר.
אודי אדירי: אנחנו גם לא סבורים שיש כאן איזה פער משמעותי של זמנים, זה לא שמישהו כאן מנזיל גז ושומר אותו בכמויות אדירות, אבל חשובה כאן ההגדרה.
אודי אדירי: ברגע שהנפט הזה יצא מהמאגר ועבר לרשות של צד אחר, אנחנו גובים את ההיטל הזה.
אודי אדירי: לגבי זכות השימוש בנכס.
אודי אדירי: אנחנו לא באים למסות כאן זכות שימוש בשום נכס.
אודי אדירי: אנחנו רוצים למסות את מאגר הגז, אבל באות החברות, באים היזמים, ואומרים: תראו, אל תמסו לנו את כל ערך הגז כי היו לנו הוצאות, השקענו כסף, בנינו צינור, בנינו אסדה, תנכו לנו את הסכום הזה מההיטל.
אודי אדירי: את המיסוי על ההיטל.
אודי אדירי: מבקשים שננכה סכום מסוים בגין הוצאות שהיו.
אודי אדירי: אומרים: בסדר, אבל אם בגין ההוצאות האלה מחר אתה מניב הכנסות מצד שלישי, אם מחר אותו צינור שבגין ההשקעה בו ויתרנו לך על תשלום היטל, אם מחר בגין הצינור הזה יש לך הכנסות נוספות, על ההכנסות האלו אנחנו נגבה היטל כיוון שהצינור הזה, השתמשת בו על מנת להפחית את התשלום המוכר להיטל.
מירי רגב: בעניין הזה של הצינור, כי זה עושה שכל מה שאתה אומר, אני מופתעת מזה שאני מסכימה אתך, האם גם את אותו הדבר אתה עשית לגבי הצינור המצרי?
אודי אדירי: לגבי הצינור המצרי לא היה לנו היטל.
מירי רגב: מה גביתם לגבי הצינור המצרי?
משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב, הוא ישיב לך כשנהיה בסעיף אבל לא בהגדרות.
מירי רגב: כלום לא גביתם.
אחמד טיבי: יש זכות בישראל לגבות מסים מהמצרים?
אחמד טיבי: לא ידעתי את זה.
חיים אורון: נחוקק חוק.
מירי רגב: לא, יש לו סמכות רק להשקיע במצרים.
מירי רגב: לגבות מהם, כלום.
אחמד טיבי: ישראל מקבלת גז זול ביותר.
משה גפני: הנושא הזה יידון בסעיף ולא בהגדרה.
משה גפני: זאת שאלה ממש ציונית.
מירי רגב: הגז המצרי מגיע באופן שוטף כמו שאתה יודע.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, שאלה תקנונית.
גאלב מג'אדלה: אני יכול להגיש הסתייגות על הדברים האלה?
משה גפני: על הדברים של מירי רגב?
משה גפני: רצוי, אבל לא עכשיו.
משה גפני: אני רוצה לסיים את ההגדרות ולהיכנס לסעיפים.
אודי אדירי: יש עוד שני דברים אחרונים.
אודי אדירי: לגבי הגדרת הוצאות של חברת נובל או כל מפעיל אחר.
אודי אדירי: ככל שההוצאות משמשות במישרין לצורך הפקת הנפט ועובדים משמשים לצורך הפקת הנפט, ההוצאות האלה יוכרו אבל אנחנו כאן למעשה באנו לחסום מצב שבו יועברו כספים לאחד מהבעלים והכספים האלה יועברו כתשלום כלשהו, לא חשוב איך נקרא לו, ולמעשה יוצאו מתוך גבולות ההיטל.
אודי אדירי: לכן נכתבה המגבלה הזאת, אבל כתוב הוצאות שמשמשות במישרין להפקת נפט], כאשר מהנדסים לצורך העניין כמובן שיוכרו לצורך ההיטל.
אודי אדירי: לגבי הטענה שהחוק לא מתאים ליבשה.
אודי אדירי: נעשו כאן מספר התאמות ספציפיות על מנת להתמודד עם שאלת היבשה.
אודי אדירי: אחת מהן הזכרתי קודם לכן והיא תקופת ההרצה.
פניה קירשנבאום: אני גם לא הבנתי את הנושא הזה של הוצאות מפעיל.
פניה קירשנבאום: כנראה לא למדתי מספיק, אבל אני לא מבינה איך יאמרו שהמהנדס הזה שמונים אחוזים עובד כך ועשרים אחוזים עובד ככה.
משה גפני: לא, על זה לא.
משה גפני: לא הבנתי את התשובה לגבי הנפט שהם טוענים שזה משהו שונה.
אודי אדירי: השוני בין הנפט לגז הוא שוני שקיים ואגב, לאורך כל דיוני הוועדה, הוועדה דנה בזה רבות, עלו טיעונים לכאן ולכאן.
אודי אדירי: יש מי שטוענים שהגז, דווקא בו ההיטל צריך להיות נמוך יותר ומוגן יותר, שכן הגז מסוכן יותר והוא בלב ים והנפט פשוט יותר.
אודי אדירי: יש מקומות בעולם שזה ממוסה יותר ויש מקומות בעולם שזה ממוסה יותר.
אודי אדירי: לכן הטענות הן טענות משני הצדדים.
אודי אדירי: לגופו של עניין, שאלת הנפט נדונה בהרחבה ואני יכול גם להצביע על מספר תיקונים שנעשו בדוח הוועדה על מנת באמת לסייע לאפשרויות האלה של מאגרי נפט ואני אתייחס אולי לשלוש מהן.
אודי אדירי: הערה ראשונה.
אודי אדירי: עלתה טענה שאמרה שבאמת בנפט, בניגוד לגז, לעתים הוצאות החיפוש מתמשכות על פני שנים רבות בשטח יחסית גדול ולכן, אם ניקח כדוגמה את מאגר ראש העין, גבעות עולם, נעשו שם הוצאות חיפוש לאורך שנים רבות בתוך שטח הרישיון הזה, נדמה לי הוצאות של כמה עשרות מיליוני שקלים.
חיים אינדיג: שבעים מיליון דולר.
אודי אדירי: שבעים מיליון דולר, סליחה.
אודי אדירי: הוצאות של שבעים מיליון דולר.
אודי אדירי: כל ההוצאות האלה שנעשו בתוך שטח הרישיון, כולן יכולות להיחשב כהוצאות מוכרות לצורך תשלום ההיטל, בעזרת השם כשיהיה שם גז ויהיה ממה לגבות היטל.
חיים אינדיג: נפט.
אודי אדירי: נפט.
אודי אדירי: אולי גם גז.
אודי אדירי: אבל לא די בכך כי עלתה טענה נוספת שאמרה שאנחנו הגבלנו את הוצאות החיפוש ל-15 אחוזים מעלות ההשקעה.
אודי אדירי: טענו מחפשי הנפט שפעלנו לרעתם, שכן עלויות ההשקעה אצלם יחסית נמוכות ולכן אמרנו שהוצאות חיפוש, גם אם הן גבוהות מ-15 אחוזים, ובלבד שלא עולות על 370 מיליון שקלים, גם הן יוכרו.
אודי אדירי: כלומר, ניסינו כאן לתפור באמת משהו שמתאים גם למאגרים בהם הוצאות החיפוש גבוהות ביחס להוצאות ההפקה, במיוחד בשביל להבטיח שהדוגמה הזאת, כמו הוצאות מאגר ראש העין, כל הוצאות החיפוש,כולן, יוכלו להיות מוכרות.
משה גפני: גבעות עולם זה ראש העין?
חיים אינדיג: נאמרו כאן עובדות לא נכונות.
משה גפני: בכניסה לכנסת כתוב שלא חייבים להביא עובדות נכונות.
משה גפני: אני לא אומר לגבי מה שנאמר.
אודי אדירי: אני מציין מנגנונים שהוכנסו כאן בדוח ואנחנו סבורים שנותנים פתרון.
משה גפני: אנחנו נצטרך להכריע אם הנפט בתוך העניין ואיך הוא בתוך העניין.
אודי אדירי: מנגנון נוסף ואחרון שאני אציין.
אודי אדירי: דנו כאן בנושא של תקופת ההקמה, בה אנחנו נותנים הכרה בהוצאות מימון נורמטיביות.
אודי אדירי: עלתה וטענה ואמרו שבנפט יחסית הוצאות ההשקעה הן קטנות, אבל עדיין הסיכון הוא גדול, ולכן גם כאן אמרנו שגם אם ההוצאות הן אינן הוצאות מימון, אבל בלבד שההוצאות לא עולות על 370 מיליון שקלים, נכיר בהוצאות נוספות כשלנגד עינינו ראינו בעיקר את מאגרי הנפט שמתאפיינים בהוצאות הקמה יחסית נמוכות.
אודי אדירי: זאת דוגמה לשלושה מנגנונים.
משה גפני: נעבור עכשיו לסעיפים.
מירי רגב: רגע, רצית לענות לי.
משה גפני: מה עם הפלשתינאים?
אודי אדירי: למיטב הבנתנו ההגדרות המצויות בחוק מבהירות שההיטל יוחל על נפט או גז שהופק מזכות הנפט, משטח זכות הנפט.
אודי אדירי: כיוון שהגז הפלשתיני לא מצוי בשטח זכות הנפט שאנחנו עוסקים בה כאן, אנחנו לא רואים בעיה.
משה גפני: אני מבקש לעבור לפרק ב', היטל רווחי נפט ושיעורו, אבל לפני כן יש לי הערה להגדרות.
משה גפני: אתם נותנים כאן לשר הרבה סמכויות.
משה גפני: פעולות עיבוד אחרות שקבע השר.
משה גפני: השר לא קובע לבד אלא הוא צריך אישור של ועדת הכספים, או תקבול נוסף שקבע שר האוצר.
משה גפני: על שר האוצר הנוכחי אני סומך שמה שהוא עושה, זה בסדר, אבל מה יהיה עם שר האוצר הבא?
משה גפני: איך אפשר לסמוך עליו?
כרמל שאמה-הכהן: מי אמר שזה לא יהיה אותו אחד?
משה גפני: ואחרי האחד הזה?
מירי רגב: אני לא סומכת על הפקידים באוצר.
מירי רגב: אני רוצה שזה יגיע לוועדת הכספים.
משה גפני: באישור ועדת הכספים.
משה גפני: נצטרך להכריע בזה ועושה רושם שנכריע שזה יצטרך אישור ועדת הכספים.
גאלב מג'אדלה: לא רק באישור ועדת הכספים אלא דיון ראוי ואישור ועדת הכספים.
משה גפני: לא כותבים בחוק דיון ראוי כי לפעמים זה לא נכון.
גאלב מג'אדלה: לפי הקצב המרתוני הזה, זה דיון לא ראוי.
משה גפני: אנחנו הרי לא מכריעים עכשיו.
משה גפני: תנו תשובה לעניין הזה כי אני חושב שראוי שזה יהיה באישור ועדת הכספים, במיוחד לאור מה שראלב מג'אדלה אמר, שצריך גם דיון ראוי.
גאלב מג'אדלה: החיפזון מהשטן.
משה גפני: אמרתי לכם.
אודי אדירי: פרק ב': היטל רווחי נפט ושיעורו 2.
אודי אדירי: היטל רווחי נפט (א) על רווחי נפט ממיזם נפט, בשנת המס, ישולם היטל לפי הוראות חוק זה.
אודי אדירי: ההיטל יהיה בשיעור כאמור בסעיף קטן (ב), מתוך רווחי הנפט.
אודי אדירי: (ב) שיעור ההיטל יהיה בגובה סכום כל שיעורי ההיטל היחסיים בשנת המס מחולק ב-12.
אודי אדירי: (ג) בסעיף זה - "שיעור היטל יחסי" – שיעור כמפורט להלן, המחושב לגבי כל חודש בשנת המס, בהתאם למקדם ההיטל היחסי באותו חודש: (1) היה מקדם ההיטל היחסי נמוך מ-1.5 – 0%.
אודי אדירי: (2) היה מקדם ההיטל היחסי בגובה 1.5 או יותר, אך נמוך מ-2.3 – 20% בתוספת 37.5% מההפרש שבין מקדם ההיטל היחסי לבין 1.5. (3) היה מקדם ההיטל היחסי בגובה 2.3 או יותר – 50%.
אודי אדירי: הסעיף הזה למעשה קובע את גובה ההיטל.
אודי אדירי: נסביר קודם כל משהו על המנגנון ולאחר מכן על השיעור עצמו.
אודי אדירי: מנגנון ההיטל, מה שאמור בסעיף (ב), מטרתו היא להגדיר כיצד מחושב למעשה ההיטל השנתי.
אודי אדירי: זה מפורט יותר בהרחבה בהמשך אבל אני אסביר את הרציונאל, את המנגנון.
אודי אדירי: לאורך השנה צובר המיזם הכנסות.
אודי אדירי: שיעור ההכנסות או גובה ההכנסות שהוא צובר בסוף השנה, יתכן שיביא אותו ליחס של למעלה, לצורך העניין יתכן שבסוף השנה ההכנסות חלקי ההוצאות, ערך היחס הזה עולה על 2.3.
אודי אדירי: כביכול שיעור ההיטל שצריך להיות משולם על ידי המיזם הוא שיעור היטל מרבי של חמישים אחוזים וכך גם נכתב בטיוטת תזכיר החוק המקורי.
מירי רגב: אם זה תואם לגובה ההשקעה, לדוגמה מים עמוקים.
אודי אדירי: תכף אני אתייחס.
אודי אדירי: בוודאי טוען לגובה ההשקעה.
אודי אדירי: בסוף השנה צריך לקבוע מהו גובה ההיטל.
אודי אדירי: בתזכיר החוק המקורי נכתב שבסוף השנה נחשב את היחס בין ההכנסות לבין ההוצאות וממנו ייגזר שיעור ההיטל.
אודי אדירי: אם בסוף השנה עמדו ההכנסות המצטברות על 2.3 מיליארד שקלים לצורך העניין, וגובה ההשקעות הוא מיליארד שקלים אחד, אז ההיטל הוא בשיעור המרבי, חמישים אחוזים.
אודי אדירי: טענו החברות שזה לא צודק להסתכל על השיעור בסוף השנה, שכן ההכנסות נצברו לאורך השנה ולכן צריך להסתכל על איזשהו ממוצע או איזשהו שיעור יחסי ולקבוע את ההיטל באופן יחסי להכנסות שנצברו לאורך השנה.
אודי אדירי: לכן, זה יוסבר ביתר פירוט בהמשך, קבענו כאן שכביכול מחשבים את ההיטל בכל חודש.
שי חרמש: הסך הכולל לא יהיה אותו הדבר בסופו של דבר?
אודי אדירי: הסך הכולל של ההכנסות יהיה אותו הדבר.
אודי אדירי: אם אני מסתכל רק על הסך הכולל, לצורך העניין הסך הכולל בסוף השנה הוא הכנסות של 2.3 מיליארד והשקעות של מיליארד שקלים, אז אני קובע שיעור היטל חמישים אחוזים.
אודי אדירי: אז אני מחשב את שיעור ההיטל על ההכנסות שנצברו בתוך אותה שנה כולה.
משה גפני: אלה לא המלצות ועדת ששינסקי.
קריאה: הוועדה לא התייחסה לזה.
אודי אדירי: המיעוט לא אמר על זה כלום.
אודי אדירי: אנחנו פשוט באים ואומרים, לאור הטענה של החברות.
משה גפני: אלה לא המלצות של ועדת ששינסקי.
אודי אדירי: זאת הקלה.
קריאה: הוועדה לא קבעה על זה דבר.
אודי אדירי: אדוני היושב ראש, זה פירוש מקל של המלצות הוועדה.
אודי אדירי: אני יכול לומר שהסימולציות שהוועדה ערכה לא הסתמכו על ההקלה הזאת אלא הסתמכו על פירוש מחמיר יותר.
אודי אדירי: בסופו של דבר קיבלנו את הטענה הזאת ואני מסביר עוד פעם למה, כי יכול להיות שכסף שנכנס בתחילת השנה, כשהכסף הזה נכנס עדיין היחס בין ההכנסות להוצאות לא היה 2.3 מיליארד שקלים אלא היה נמוך הרבה יותר.
אודי אדירי: לכן אומרות החברות שעל הכסף הזה לא אגבה מהן את שיעור המס המרבי.
אודי אדירי: לכן עשינו כאן איזושהי הקלה מסוימת.
שי חרמש: ההקלה היא תזרימית?
אודי אדירי: היא לא תזרימית אלא היא מהותית.
חיים אורון: זה כמו שהיית עושה חישוב מע"מ בסוף השנה על כל העסקאות כי בחודש האחרון היו הרבה הכנסות.
חיים אורון: הוא אומר לך, לא, תעשה חישוב מע"מ כל חודשיים ותדע את השיעור באותה תקופה ואת הממוצע של כל התקופות.
כרמל שאמה-הכהן: זה לא אותו הדבר.
אודי אדירי: נדמה לי שלא הסברתי את זה טוב ואני רוצה להסביר את זה יותר טוב.
משה גפני: אני אאפשר את כל הזמן שבעולם לשאול שאלות, אבל אני רוצה שהוא יסביר כי אני לא מבין בניגוד לחברים אחרים וגם אני צריך להצביע בסוף.
משה גפני: אני מבקש שתסביר עד הסוף, כולל את סעיף (4) לפני ששואלים שאלות.
אודי אדירי: הרציונאל של הוועדה או כל המהות של המנגנון הוא שגובה או שיעור ההיטל נקבע בהתאם ליחס שבין ההכנסה לבין ההשקעה.
אודי אדירי: ככל שהיחס הזה גבוה יותר, שיעור ההיטל גבוה יותר.
אודי אדירי: התשלום יתבצע תמיד בסוף השנה וזה כמובן נמצא כאן על הלוח, על המצגת, ואפשר לראות את נוסחת ההיטל.
אודי אדירי: מה שהולך על ציר האיקס זה היחס, ברגע שהיחס מגיע ל-1.5 - וציר ה-וואי הוא כמובן גובה שיעור ההיטל - מתחיל להיגבות ההיטל.
אודי אדירי: כל עוד היחס נמוך מאחד וחצי, אתם רואים שהקו של ההיטל, הקו האדום, הוא אפס.
אודי אדירי: ברגע שהיחס מגיע לאחד וחצי, מתחיל להיגבות היטל ואז שיעורו עולה בהדרגה, באופן ליניארי, וכאשר היחס מגיע ל-2.3 מיליארד שקלים, שיעור ההיטל הוא מרבי, חמישים אחוזים.
אודי אדירי: לנוכח הגרף הזה אני אסביר את אותן 12 פרוסות שחילקנו כאן באופן שנתי, את ההיטל.
אודי אדירי: נאמר שהתחילה השנה ובתחילת השנה עמד שיעור ההכנסות על יחס של אחד.
אודי אדירי: בדיוק היה בגובה שיעור ההוצאות.
אודי אדירי: המיזם לא צריך לשלם בכלל היטל.
אודי אדירי: לאורך השנה הוא צבר עוד ועוד הכנסות וביום האחרון של השנה הגיע שיעור ההכנסות לכדי אחד וחצי משיעור ההוצאות.
אודי אדירי: אנחנו באים לעשות חישוב שנתי על כל השנה הזאת.
אודי אדירי: באחד וחצי זה כבר לא אפס אלא זה עשרים אחוזים.
אודי אדירי: זה קרה רק ביום האחרון של השנה.
אודי אדירי: לולא החלוקה הזאת ל-12, מה שהיה משלם המיזם זה עשרים אחוזים מהכנסותיו באותה שנה.
אודי אדירי: אנחנו כאן נתנו את ההקלה כדי להבהיר שאותן הכנסות שהוכנסו כשהשיעור עדיין לא היה אחד וחצי, לא ייגבה עליהן ההיטל של עשרים אחוזים.
אודי אדירי: זאת אומרת, לצורך העניין, אותו מאגר שביום האחרון של השנה הגיע לאחד וחצי, כנראה שבגין אותה שנה הוא לא ישלם כל היטל שכן במהלך אותה שנה ההכנסות שלו לא שיקפו יחס של אחד וחצי, רק ביום האחרון של השנה.
אודי אדירי: לכן אנחנו מחלקים את השנה.
אודי אדירי: אלה לא באמת חודשים אלא אנחנו מחלקים את ההכנסות ל-12 פרוסות – זה מובהר ביתר פירוט בסעיף 5 לחוק אליו נגיע, ושם מוסבר המנגנון ביתר פירוט – אבל זה הרעיון.
ציון פיניאן: זה כל חודש בנפרד?
אודי אדירי: זה לא באמת חודש אלא אלה 12 חלקים.
אודי אדירי: מחלקים את ההכנסה ל-12 חלקים ובעבור כל חלק מחשבים מה שיעור ההיטל המתאים לאותו חלק.
אודי אדירי: אני אומר שזאת הטבה וזאת הקלה, אבל בעינינו היא תואמת את הרציונאל.
אודי אדירי: זאת הקלה משמעותית.
כרמל שאמה-הכהן: אז למה אתה מחלק ב-12?
אודי אדירי: היה אפשר לחלק גם בעשר.
כרמל שאמה-הכהן: אם אתה לוקח תשלום אחד שהוא שמונים אחוזים והתשלום השני הוא רק חלקים אחרים, צריכה להיות פרופורציה.
גאלב מג'אדלה: נשאל את זה אחרת.
גאלב מג'אדלה: מה עומד מאחורי החלוקה לפי המתכונת שלך?
אודי אדירי: אני אסביר.
אודי אדירי: נאמר שבאותה שנה הייתה הכנסה של מיליארד ו-200 מיליון שקלים.
אודי אדירי: אני לא מחלק את זה חודשית כך שכל פרוסה תהיה של מאה מיליון שקלים אלא אני מחלק שווה בשווה את ההכנסה השנתית ל-12 חתיכות.
אודי אדירי: אם היה מיליארד ו-200 מיליון, כל חתיכה תהיה מאה מיליון.
כרמל שאמה-הכהן: אין לך חתיכות כאלה.
אודי אדירי: אני עושה את זה מלאכותית.
כרמל שאמה-הכהן: איך אתה מייחס חלקים שונים?
מיכל דויטש הנר: לא מייחס אלא מחלק.
משה גפני: בכל מקרה הוא מחלק ל-12.
אודי אדירי: אני לוקח את ההכנסה ומחלק אותה ב-12 ולכל חלק כזה שהוא אחד חלקי 12 בהכנסה הכוללת, אני בודק מה שיעור ההיטל שמתאים לו.
אודי אדירי: זה מנגנון שהוא מנגנון מקל.
אודי אדירי: הרציונל היה לא להוביל למצב שבו כל המיסוי נגזר מהכנסה של היום האחרון של השנה.
אודי אדירי: לשאלתה של חברת הכנסת מירי רגב, האם אנחנו מתייחסים כאן לגובה ההשקעה, התשובה היא שכל הרעיון או כל הרציונאל של מנגנון הוא R פקטור, ולכן הוא מנגנון יחסית אחיד שאפשר להחיל אותו על מאגרים רבים ושונים זה מזה.
אודי אדירי: כל הרעיון הוא שהנתון הכי משמעותי לצורך חישוב ההיטל הוא גובה ההשקעה.
אודי אדירי: כל השקעה שבוצעה באשר היא, בין אם היא מים עמוקים או מים רדודים, כל השקעה, עד שלא הוחזר גובה ההשקעה מוכפל ב-1.5 – לא מתחיל להיגבות כלל היטל.
מירי רגב: דיברתי על סעיף (3) ולא על (1) או (2).
מירי רגב: דיברתי על סעיף (3) האומר שהיה מקדם ההיטל היחסי בגובה של 2.3 או יותר, חמישים אחוזים.
מירי רגב: אני שואלת כאן מה קורה במים עמוקים מעל אלף מטרים, האם יש הטבות שמקבלים נניח בארצות הברית ובבריטניה על מעל אלף מטרים.
מירי רגב: אני שואלת האם זה נכון בהשקעה מהסוג הזה שאתה יודע כמה קשה לחפש בעומקים כאלה, האם נכון שעל ההשקעה שלהם הם לא מקבלים את ההחזר.
מירי רגב: אתה יודע שבסופו של דבר אנחנו מעלים להם את המס, הם מיד מגלגלים את המס על האזרח.
מירי רגב: אתה לא יודע?
מירי רגב: אתה לא יודע מה קורה עם המים ואתה לא יודע מה קורה עם הדלק.
משה גפני: לא, מירי, לא.
מירי רגב: שלא יגיד שהוא לא יודע.
משה גפני: החלק הראשון של השאלה הוא בסדר והוא צריך להשיב עליו.
משה גפני: החלק השני, האם יעלו את המחירים או לא יעלו את המחירים, הוא לא רלוונטי לדיון המשעמם הזה.
משה גפני: הוא לא רלוונטי.
מירי רגב: הרב גפני, אתה הרי יודע שככל שאתה מעלה את המס על יזמים ומשקיעים – אנחנו לא יושבים כאן כמו שלושת הקופים שלא ידענו, לא שמענו, לא אמרנו.
משה גפני: אבל זה לא הדיון.
משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא הדיון.
מירי רגב: בסדר, אבל אני שואלת אותו שאלה.
מירי רגב: אני חוזרת על החלק הראשון של השאלה שלי.
משה גפני: תשיב לה.
משה גפני: מאיפה את יודעת את כל הפרטים?
מירי רגב: למדתי.
מירי רגב: לא רק אתה למדת אלא גם אני למדתי אבל לא הספקתי ללמוד את הכול.
אודי אדירי: בואו נבין מה אומרת פסקה (3).
אודי אדירי: היה מקדם ההיטל היחסי בגובה 2.3 או יותר, חמישים אחוזים.
אודי אדירי: אם נתבונן לרגע במאגר מים עמוקים דוגמת תמר.
אודי אדירי: מאגר דוגמת תמר שגובה ההשקעה בו נאמד בשלושה וחצי מיליארד דולר, סדר גודל, הוא יתחיל לשלם את ההיטל לראשונה כאשר ההכנסות יהיו פעם אחת שבעה מיליארד דולר, כי הוא נכנס בתקופת הקלה כפול שתיים, שבעה מיליארד דולר, נגיע לזה בהוראות מעבר, כאשר המקדם הוא שתיים.
אודי אדירי: לזה נוסיף הכרה בהוצאות חיפוש עם מקדם מיוחד על הוצאות חיפוש וריבית בתקופת ההקמה וכן הלאה.
אודי אדירי: אני מניח שסדר גודל של שמונה מיליארד דולר.
אודי אדירי: קודם כל, מאגר כזה עם השקעה גדולה באמת, התשובה הראשונה שהוא מקבל והיא הכי חשובה, שהוא לא יתחיל לשלם היטל בגובה כזה עד שהוא יכניס הכנסות בסדר גודל של שמונה מיליארד דולר וכגודל ההשקעה, גודל ההנאה של המשקיעים מהשקעתם.
אודי אדירי: לגבי המדינות השונות.
אודי אדירי: מודלים פרוגרסיביים מהסוג שלנו שעולה מעשרים לחמישים אחוזים, לא קיימים למיטב ידיעתי לא בבריטניה ולא בארצות הברית.
אודי אדירי: בריטניה למשל היא מדינה שמצויה במצוקה קשה שמיצתה את העתודות שלה ואין לה די גז לספק את התצרוכת המקומית שלה, ולכן היא עושה עכשיו כל מיני שינויים על מנת לנסות ולתמרץ כניסה של משקיעים נוספים, בין היתר לנסות לתמרץ אותם ללכת גם למים עמוקים יותר ולכן נתנו שם איזושהי הכרה נורמטיבית.
אודי אדירי: אגב, לא באחוזים אלא למיטב ידיעתי הכרה נורמטיבית בסכום מסוים שמתווסף להשקעה במים עמוקים.
אודי אדירי: אנחנו הלכנו למנגנון שיש בו R פקטור של כפול שתיים, מנגנון משמעותי, הוספנו לזה שורה של הקלות ואני לא חושב שבסוף נתנו תשובה שהיא פחות טובה.
אודי אדירי: אין ספק שאם לוקחים את כל ההקלות שכל מנגנון נותן, אפשר להגיע באמת למשהו שלא מניב כלום אבל אצלנו יש שורה של הקלות מאוד משמעותיות ביחס למודל הבריטי.
אודי אדירי: הוא לא זהה לו לחלוטין.
מירי רגב: לא ענית לי על התשובה אבל בסדר, הבנתי.
כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב ראש, אם רוצים להגיש הצעה לשינוי, זה עכשיו?
משה גפני: אפשר, כן.
כרמל שאמה-הכהן: ברשותך, הייתי רוצה להציע שסעיף 2(ב) יימחק.
כרמל שאמה-הכהן: זאת הצעה שלי ושל חבר הכנסת חרמש.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 2(ב) יימחק ובסעיף 2(ג) במקום שיעור היטל יחסי יהיה שיעור היטל, שיעור כמפורט להלן המחושב לגבי כל שנת מס בהתאם למקדם ההיטל באותה שנה.
כרמל שאמה-הכהן: (1) היה מקדם ההיטל – למחוק את היחסי.
כרמל שאמה-הכהן: (2) למחוק שוב את היחסי.
כרמל שאמה-הכהן: (3) למחוק שוב את היחסי.
כרמל שאמה-הכהן: החישוב יהיה שנתי בהתאם למסקנות הוועדה.
מירי רגב: גם אני מבקשת לשנות.
מירי רגב: אני חושבת שזה גם מקובל על חברי ציון פיניאן ואדרי שאיננו כאן.
מירי רגב: בסעיף 2(3): היה מקדם ההיטל היחסי בגובה 2.3 או יותר, יבוא שיעור ההיטל המקסימאלי ארבעים אחוזים ולא חמישים אחוזים.
שאול מרידור: אדרי אמר שהוא מסכים לחמישים אחוזים.
מירי רגב: זאת ההסתייגות שלנו.
מירי רגב: ארבעים אחוזים במקום חמישים אחוזים.
מירי רגב: ציון, אתה מקבל את זה?
כרמל שאמה-הכהן: אדוני, הסתייגות נוספת שלי ואני לא יודע אם חרמש מצטרף אליה.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו הצענו מראש שאם זה ייפתח כלפי מטה, זה גם ייפתח כלפי מעלה.
משה גפני: כללי המשחק ברורים.
משה גפני: חברת הכנסת רגב, את מגישה הסתייגות יחד עם חבר הכנסת ציון פיניאן.
מירי רגב: ואדרי ופניה קירשנבאום.
כרמל שאמה-הכהן: אדרי?
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מאמין שהוא מסכים לזה.
משה גפני: נבדוק אתו.
משה גפני: אם הוא ירצה להצטרף, הוא יצטרף.
משה גפני: פניה, גם את בהסתייגות הזאת?
משה גפני: יש הסתייגות של כרמל שאמה ושי חרמש.
כרמל שאמה-הכהן: ועוד אחת עכשיו, בהתאם לזה.
כרמל שאמה-הכהן: הסתייגות אחת שהגשנו לגבי חישוב ולא חלקי.
משה גפני: את ההתגוששות הזאת אי אפשר לעשות בסוף אלא צריך לעשות אותה בהתחלה?
כרמל שאמה-הכהן: שיהיה ברור בכל סעיף.
משה גפני: לא, ההתגוששות בינך לבין מירי רגב.
כרמל שאמה-הכהן: לעולם לא תהיה התגוששות ביני לבין מירי רגב.
כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מאותה סיעה.
מירי רגב: אין לנו שום התגוששות.
כרמל שאמה-הכהן: סעיף 2(ג)(2).
כרמל שאמה-הכהן: היה מקדם ההיטל בגובה 1.5 או יותר, אך נמוך מ-2.3 – עשרים אחוזים בתוספת חמישים אחוזים מההפרש שבין מקדם ההיטל היחסי לבין 1.5, ובהתאם, ב-(3), היה מקדם ההיטל בגובה של 2.3 או יותר, שישים אחוזים במקום חמישים אחוזים.
כרמל שאמה-הכהן: אלה שני שינויים שמשלימים אחד את השני.
משה גפני: חבר הכנסת חיים אורון ואחריו חבר הכנסת אחמד טיבי.
חיים אורון: בתחרות הזאת, אני אוסיף אחוז, אבל אני רוצה לדבר ברצינות.
חיים אורון: אתם מציעים שישים ואני מציע שישים ואחד אחוזים.
חיים אורון: אני מציע, כמו שהצעתי בסעיף הקודם, יש כאן סל שלם של מס והטבות.
חיים אורון: אני לא יודע למה אני צריך דווקא להיתפס לעניין היחסי כי הוא היה ראשון בסדר היום.
חיים אורון: דווקא העניין היחסי נראה לי סביר.
חיים אורון: מצד שני, יש נושאים אחרים ואני מציע לכולנו שלא נקפוץ עכשיו אלא כשתהיה התמונה כולה בקטע של סך הכול, נקבל טבלה.
חיים אורון: אני חושב למשל שמה שהם הציעו כאן בעניין הממוצע השנתי, נראה לי סביר על פניו.
שי חרמש: זה לא ממוצע שנתי.
משה גפני: זה ממוצע שנתי.
ציון פיניאן: לחלק ל-12.
שאול מרידור: תשלום יחסי.
חיים אורון: אתם רוצים להוריד את עניין היחסיות כאן ואני לא מבין למה.
חיים אורון: בוא נגיד שאנחנו רוצים עוד שני אחוזים בקצה ונגמר העניין.
חיים אורון: למה לעשות את זה כך?
חיים אורון: אז ישלם אותו מי שיש לו יותר, אבל אני לא אומר את זה כהצעה כי אני עוד לא יודע אותה.
חיים אורון: אני רק אומר שזאת לא תהיה חכמה עכשיו לרוץ כל הזמן.
חיים אורון: בסוף נצטרך לקבל טבלה אחת ששגית תכין לנו אותה ובה יהיה כתוב שזה סך הכול ההטבות במודל כפי שמוצע בכחול, אלה ההטבות במודל שרוצות החברות, זאת ההצעה של מירי רגב, זאת ההצעה של שי חרמש ושל כרמל שאמה וכולי, ואנחנו נצטרך לבחור ביניהן.
חיים אורון: הבעיה שלי היא לא לתפוס נקודה אחת אלא הבעיה שלי היא לראות מה יהיה סך הכול וסך הכול מתנהל כאן בשלושה צירים, וזה מה שמסבך את העניין.
חיים אורון: יש ציר אחד של ההשקעה מול גובה ההכנסה, יש ציר שני מאוד משמעותי של ציר הזמן, מתי מתחילים לקבל כסף, כי אולי אפשר לקבל יותר מהר פחות ויותר הרבה אחר כך.
חיים אורון: הם הציעו הצעת פשרה שעוד לא הגענו אליה.
חיים אורון: יש ציר שלישי שהוא מאוד משמעותי והוא מה הטופ.
חיים אורון: כאן כתוב שהטופ הוא חמישים אחוזים, אתה הצעת עכשיו שישים אחוזים ואני מציע 61.
חיים אורון: איך זה מתנהל?
חיים אורון: אני מציע לנו שנגיע לנקודה שבה נבין את כל המשמעויות של הכול ואז כל אחד יצטרך להגיד איך הוא שם את ידו.
חיים אורון: אני לא בעד להפחית, שלא תהיה אי הבנה, אבל אני גם לא בעד סתם.
חיים אורון: אם יש דבר הגיוני, בואו נלך עליו.
משה גפני: ג'ומס, היא רשמה את ההסתייגויות.
משה גפני: אני מקבל את ההערה שלך.
משה גפני: לכן גם שאלתי בהתחלה למה עושים את ההתגוששות כבר עכשיו, ואמרתי את זה בלשון שלי אבל לזה התכוונתי.
משה גפני: למה צריך לעשות את זה בהתחלה?
משה גפני: אנחנו נראה את התמונה הכוללת.
כרמל שאמה-הכהן: שלא יגידו שאחר כך מאוחר מדיי.
משה גפני: שגית רשמה את ההערות שלכם אבל אני מקבל את ההערה של ג'ומס שנראה את התמונה הכללית.
משה גפני: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.
אחמד טיבי: אדוני, לגבי מקדם ההיטל.
אחמד טיבי: מקדם ההיטל קובע את מידת רווחיות המיזם ובהתאם למקדם הזה נקבעים שיעורי ההיטל.
אחמד טיבי: בהצעת החוק נקבע כי שיעור היטל רווחי הנפט, נקרא מדד ממשפחת R פקטור.
אחמד טיבי: אני מבקש אדוני לקרוא את הנוסחה ולתקן אותה.
אחמד טיבי: זאת ההסתייגות שלי.
קריאה: אתה קורא מדברי ההסבר.
אחמד טיבי: זאת הנוסחה עליה מסתמכים.
אחמד טיבי: ההסתייגות שלי היא בתוך הנוסחה.
אחמד טיבי: אני ממוקד רק כאן עכשיו.
אחמד טיבי: אני חולם על הנוסחה הזאת בלילה כי אחרת איך אפשר לקיים את החוק?
אחמד טיבי: אני רוצה לשנות את הרויאלטיס.
משה גפני: אבל זה לא בחוק אלא הכול בדברי ההסבר.
אחמד טיבי: על זה מסתמך החוק.