GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אוחיון: רק חילוניות.
דוד אוחיון: ברוך השם יש אצלנו פעילות בכל הנושאים של היהדות, יש אהבה ואחווה בין כל התושבים.
משה גפני: אני יכול להקים שם סניף יהדות התורה?
דוד אוחיון: אתה יכול לבוא.
דוד אוחיון: אצלנו אין שום מניעה להקים סניף של השומר הצעיר או של יהדות התורה.
דוד אוחיון: אני מבקש מחברי הוועדה שיבינו את זה.
דוד אוחיון: אני עמדתי לפני עזיבת התפקיד.
דוד אוחיון: עוד דבר חשוב.
דוד אוחיון: תבן אין ניתן לעבדיך ולבנים אומרים לנו עשה.
דוד אוחיון: יש מניע חוקי שאנחנו נוכל לעבוד בעבודה נוספת.
דוד אוחיון: אני חושב שזה לא יאה לרב לעבוד בעבודה נוספת כיוון שהוא צריך לשמש ולשרת את הציבור שלו, אבל גם אילו נגיד היה יכול לעבוד למחייתו, אין דבר כזה וחל איסור על הרב והוא חותם על כך לפני שהוא נבחר או בזמן שהוא נבחר כך שהוא לא יכול לעבוד בעבודה נוספת.
משה גפני: אתה הרב היחיד במקום.
דוד אוחיון: אני הרב היחיד שנבחרתי מזה שנה.
דוד אוחיון: עכשיו נבחרו עוד.
דוד אוחיון: בישוב אני הרב היחיד.
יעקב מרגי: מה שכר הדירה שאתה משלם?
דוד אוחיון: 5,000 שקלים.
משה גפני: אם אתה משלם 5,000 שקלים שכר דירה וזאת המשכורת שאתה מקבל, אתה צריך קמחא דפסחא.
משה גפני: תודה רבה הרב אוחיון.
משה גפני: יש עוד מישהו מהרבנים שרוצה להתייחס לעניין הזה?
משה גפני: הרב אלמליח, אם אתה יכול באותה הזדמנות לדבר גם על הרבנים הוותיקים.
משה גפני: אני מבין שגם על זה יש לכם דיונים עם האוצר.
שמעון אלמליח: כן.
שמעון אלמליח: אני יושב ראש ארגון רבני ישראל ורב של עתלית.
שמעון אלמליח: בנושא הרבנים החדשים, כמו שדובר כאן, אכן זאת החלטת ממשלה מאוגוסט 2005 להשוות לממונים, החלטת ממשלה כאשר כבר הייתה החלטה עקרונית לשנות אותה.
שמעון אלמליח: יש גם הצעת מחליטים שהונחה בזמנו על ידי השר ישי אבל משום מה היא לא עברה את השלב הטכני עד הגעה לדיון והחלטת ממשלה.
שמעון אלמליח: לדעתי אחד הדברים שצריך לצאת מהוועדה זאת המלצה לשר ביחד עם שרים אחרים לקדם את הצעת המחליטים שכבר עלתה.
דוד אוחיון: אנחנו לא דורשים העלאות וצדקות.
משה גפני: אני מבקש שהדיון יהיה מסודר וכל אחד ידבר בתורו.
שמעון אלמליח: ביטול ההחלטה למעשה מחזיר את המצב למצב הקיים של כל הרבנים הוותיקים ולא תהיה אפליה בין רב לרב, בין אם הוא נבחר עתה או בעבר וגם בין אם הוא מכהן בישוב קטן.
שמעון אלמליח: יש טבלה שמראה ישוב קטן וישוב גדול וארבעת הערים הגדולות בישראל והטבלה היא מקדמת דנא והיא זאת שמדרגת בין ישוב קטן לישוב גדול.
שמעון אלמליח: מעניין לעניין באותו עניין, כפי שביקש הרב גפני.
שמעון אלמליח: הטבלה המדוברת היא טבלה בת ארבע דרגות שמחלקת את ערי ישראל לארבע דרגות.
משה גפני: מה זה ארבע דרגות?
שמעון אלמליח: הערים הגדולות – ירושלים, תל אביב, חיפה ובאר שבע – דרגה א-1.
שמעון אלמליח: עיריות מעל מאה אלף תושבים הן דרגה א'.
שמעון אלמליח: עיריות עד מאה אלף תושבים, דרגה ב' ומועצות מקומיות ואזוריות, דרגה ג'.
שמעון אלמליח: זאת הטבלה ואני קורא זאת מתוך חוזר מנכ"ל.
שמעון אלמליח: אלה ארבע הדרגות על פיהן פעלו מיום החלטת הממשלה בשנת 1977, אז החליטה הממשלה בהצעת מחליטים להצמיד את רבני העיר לכך וכך אחוזים מדרגת שר.
שמעון אלמליח: למעשה זאת הייתה ההחלטה.
משה גפני: מה זה כך וכך אחוזים?
שמעון אלמליח: הווה אומר שהערים הגדולות – ארבעת הערים הגדולות – 98 אחוזים משכרו של שר, בערים מעל מאה אלף תושבים 94 אחוזים ובערים עד מאה אלף תושבים, 89 אחוזים.
שמעון אלמליח: מועצות מקומיות, 84.5 אחוזים משכרו של שר.
שמעון אלמליח: נוסח ההחלטה כפי שהובא על ידי הצעת המחליטים, והיא הייתה למעשה על פי המלצת הממונה בשנת 1977, ישבו וחשבו מה שכרו של רב עיר ואיך נעשה את השכר כך שיהיה גם הולם וגם מכובד.
שמעון אלמליח: רב עיר בלשוננו הוא המרה דאתרא, האדם הגדול בעיר.
שמעון אלמליח: בכל אופן, חשבו שיש אדם יותר גדול ממנו והוא ראש העיר.
שמעון אלמליח: לכן ישבו וחשבו החכמים דאז ואמרו שבכל אופן הוא לא יקבל שכר כמו יושב ראש המועצה הדתית שיושב לימינו שמרותו טיפה גבוהה ממנו, ולכן ניסחו את זה בלשון האומרת ששכר רב העיר יהיה כראש מועצה דתית פלוס, בין ראש העיר לבין סגנו.
שמעון אלמליח: זה היה הנוסח.
שמעון אלמליח: כשיצאה הטבלה הראשונה הרשמית של המדינה כחוזר מנכ"ל משרד הדתות, מיד שיקללו את זה באחוזים משכר השר.
שמעון אלמליח: אלא שהמכתב שיצא, ראש מועצה דתית פלוס, בין ראש העיר לבין סגנו, זה בלשון הפסח, הוא היה נותן בהם סימנים.
שמעון אלמליח: נתנו סימן שיהיה בין זה לבין זה אבל זאת לא הגדרת הדרגה.
שמעון אלמליח: ראש מועצה דתית פלוס היא לא דרגה מוגדרת אלא זה דבר שיכול להשתנות.
שמעון אלמליח: מדרגת שר במדינה מסודרת, יש שכר שר ויש פרמטרים כיצד הוא עולה או יורד, ולדבר כזה מצמידים למשל שופטים, מהנדסים ועוד מגזרים שונים.
שמעון אלמליח: היום ישבו באוצר הנכבדים שיושבים אתנו כאן ובסיוע משרד המשפטים ומצאו כביכול את ההמלצה של הממונה דאז שכתב אותה בלשון ההחלטה: ראש מועצה דתית פלוס, בין ראש רשות לסגנו, ואמרו שהיום ראשי הרשויות וסגניהם, השתנה שכרם כלפי מטה, ואם כן, בואו נתקן גם את השכר.
שמעון אלמליח: זאת אומרת, הם לקחו איזשהו מכתב שהוא לא החלטת הממשלה עצמה אלא מכתב מקדים של הממונה, פקיד באוצר דאז, ועל סמך הניסוח שהוא ניסח לתומו, כי הוא רצה לכוון את כולם להלך החשיבה, איך הם הגיעו למסקנה הזאת, ועל פי הדיוקים שהם עושים על מכתב.
משה גפני: הרב אלמליח, קח אותנו במנהרת הזמן להיום.
שמעון אלמליח: היום החליט הממונה הנכבד, אילן לוין, שלמרות שבינואר 2010 שכר השרים עלה ב-3.3 אחוזים, ולמרות שבינואר 2011 שכר השרים עלה בכשבעה אחוזים, כל המגזרים הסמוכים על שולחנם של השרים קיבלו את התוספת מיידית אבל עם הרבנים השתהו ואמרו לנו שבודקים, חושבים וכולי.
שמעון אלמליח: היום, במרץ 2011, שנה ושלושה חודשים לאחר עיכוב התוספת המגיעה, הוציא הממונה מכתב ואמר שהואיל שנפלה טעות בחישוב שכרם של הרבנים – פחות או יותר זה לשון המכתב – והיה צריך לשדרג אותם בין ראש הרשות לסגנו, ומכיוון שהם שירדו, גם אותם היה צריך להוריד ב-1998 ולא עשו את זה, אשר על כן מכאן ולהבא לא יקבלו את התוספת עד שיגיעו לנקודת איזון מסוימת.
שמעון אלמליח: מבחינתנו זאת אמנם חשיבה שהובאה בצורה אלגנטית כיצד לקצץ אבל זה קיצוץ ולא שום מילה אחרת.
שמעון אלמליח: זאת לא עצירת התוספת או כל מיני מלים יפות אלא זה קיצוץ כשמו של כעשרה אחוזים משכר הרבנים.
שמעון אלמליח: בטבלה החדשה שהוא פרסם, רב עיר שעמד על 84.5 אחוזים משכר שר, עומד על 75 אחוזים משכר שר, רב עיר שעמד על 98 אחוזים משכר שר עומד על 90 אחוזים או על 89 אחוזים, כ-10 אחוזים משכר כל הרבנים.
שמעון אלמליח: זה קיצוץ לשמו.
שמעון אלמליח: לא שמענו שבמגזרים אחרים קיצצו משכורות למעט במגזר הזה.
שמעון אלמליח: יש סברות כאלה ואחרות מה המטרות ולשם מה הגו את הרעיון במשרד המשפטים והובילו את זה לאוצר להחלטה.
שמעון אלמליח: לשנות את הטעות בחשיבה במשרד המשפטים ובמשרד האוצר, שרבני הערים הם בין זה לבין זה אלא רבני ערים סמוכים על שולחן השרים, צמודים לשרים, וכשמוסיפים לשרים – יוסיפו לרבנים.
שמעון אלמליח: הרבנים אף פעם לא שבתו, לא ראוי, לא כבוד למגזר כזה שישבות, ולכן חכם הוא שהם יהיו סמוכים לאלה שיודעים לדאוג לעצמם, שאלה השרים, ואנחנו סומכים עליהם.
שמעון אלמליח: במה שהם ידאגו לעצמם, אנחנו נהיה על שולחנם.
משה גפני: הרב זלמנוביץ, אתה רוצה להוסיף?
משה גפני: רב מזכרת בתיה.
אפרים זלמנוביץ: נקודה אחת.
אפרים זלמנוביץ: אני אביא דוגמה אישית אבל היא חלה כמובן על כולם.
אפרים זלמנוביץ: מספר התושבים שאני משרת אותם עוד מעט יגיע לפי 18 מאז נבחרתי לפני 42 שנים.
אפרים זלמנוביץ: במקום להוסיף למשכורת כי יש פעילות רבה יותר ומספר התושבים גדל – ובדרך כלל נהוג להוסיף ולהעלות בקודש ולא להוריד – משום מה החליטו שהעבודה שלנו שווה פחות.
אפרים זלמנוביץ: אנחנו בנויים על יוקרה וזה לא עניין של כסף.
אפרים זלמנוביץ: אם לא מעריכים את העבודה שלנו, אנחנו נפגעים מזה וגם הציבור נפגע מזה כי אנחנו לא יכולים לתת לו עזרה כפי שצריך.
אפרים זלמנוביץ: לכן אני חושב שאם רוצים לחוקק חוק חדש על מבנה חדש, יתכבדו שרי הדתות והאוצר לחוקק חוק חדש וכמובן מן הטבע שהוא יתקיים מעתה ואילך.
אפרים זלמנוביץ: אם הם לא רוצים לשנות, שישאירו את המצב כמות שהוא או שייתנו לנו תוספות והוצאות שונות.
אפרים זלמנוביץ: אני כרב של מזכרת בתיה, יש לי אלפי שקלים לחודש הוצאות מכיסי האישי בקשר לתפקיד.
אפרים זלמנוביץ: אין לנו ותק, אין לנו רכב, אין לנו עוד דברים רבים נוספים שיש לראשי הרשויות, לשרים וכן הלאה.
אפרים זלמנוביץ: לפחות לא להוריד.
אפרים זלמנוביץ: אני לא מבקש להוסיף אבל שלפחות לא יורידו.
אפרים זלמנוביץ: יש עוד דבר אחד שרציתי לומר.
אפרים זלמנוביץ: הדיון הזה עלה בשנת 2007, לפני הממונה הקודם ואני מודה לאילן לוין שהוא קיבל אותי ושמע את וטענותיי אבל אחר כך כתב משהו שונה, למרות בקשתי.
אפרים זלמנוביץ: , הממונה הקודם, שאל שאלה פשוטה את האנשים שלו שטיפלו בנושא: אתם מקצצים או מוסיפים?
אפרים זלמנוביץ: מקצצים, אבל אי אפשר לקצץ.
אפרים זלמנוביץ: אין מציאות שמקצצים משכורת.
משה גפני: השר מרגי, הטענות שעולות על ידי רבני הערים, אתה מודע להן ואתה יודע שזה מתמשך כבר על פני זמן רב.
משה גפני: אתה יכול לגרום לכך שהם לא יפנו אלי יותר?
משה גפני: הרי סניף של יהדות התורה אני לא הולך להקים באלפי מנשה.
משה גפני: בוא נפתור את הבעיה.
משה גפני: לא, אני לא מבטיח שאני לא מקים סניף באלפי מנשה.
דוד אוחיון: אנחנו נקבל אותך בברכה
משה גפני: תודה רבה, אבל קודם נפתור את הבעיה.
יעקב מרגי: אני מודה ליושב ראש הוועדה על קיום הדיון.
יעקב מרגי: מאז כניסתי לתפקיד אני בדיאלוג ממושך עם אילן בנושא הזה.
יעקב מרגי: הפגישה האחרונה הייתה צריכה להיות ביום הפיגוע בירושלים ובגלל הנסיבות שהיו היא התבטלה.
יעקב מרגי: אני מצאתי מציאות קשה בתחום שכר רבני הערים החדשים אבל כפי שציין גם הרב אלמליח, גם בנושא עדכון השכר וכל ההצמדות שעבר שבוטלו בצורה פוגענית, ואם יש מילה יותר גסה, הייתי אומר אותה.
יעקב מרגי: אפילו בצורה מזלזלת.
יעקב מרגי: לקחת סטטוס של נבחר ציבור, רב שהוא נושא משרה בבחירה, לא במכרז אלא בבחירה של הציבור, וזאת הייתה ההסתכלות של המדינה מאז היווסדה, לקחת את זה בצורה אגרסיבית בגלל מציאות פוליטית שהייתה באותן שנים.
יעקב מרגי: ידעו להוריד את זה במאות אחוזים, זה ירד במעל 300 אחוזים ובמקרים מסוימים זאת אפילו בושה לומר שמדובר ב-400 וב-500 אחוזים.
ניצן הורוביץ: מתמטית אי אפשר להוריד מעל מאה אחוזים.
ניצן הורוביץ: מתמטית אפשר רק להעלות.
ניצן הורוביץ: מתמטית אפשר להוריד עד מאה אחוזים ואי אפשר להוריד ב-300 אחוזים.
משה גפני: לא רלוונטי לדיון.
יעקב מרגי: אתה רוצה ניסוח מתמטי?
ניצן הורוביץ: מתמטית אין דבר כזה שירד ב-300 אחוזים.
משה גפני: את הרב לא מעניין החשבון המתמטי שלך.
משה גפני: בסוף הוא מקבל 6,000 שקלים.
משה גפני: דרך אגב, אתה צודק אבל הבנו את הכוונה.
יעקב מרגי: כדי לעזור לניצן, אני רוצה להמחיש לו.
יעקב מרגי: אני לא יודע אם הייתה פרסונה מהסקטור שקוצצה – אז, בזמן הקיצוץ – מ-25 אלף שקלים ל-5,000 שקלים.
יעקב מרגי: מאז כניסתי לתפקיד ניסיתי לתקן את העיוות.
יעקב מרגי: רק לסבר את האוזן, הורדה ל-5,000 מ-25 אלף שקלים, כמת את זה באחוזים בכמה שאתה רוצה.
יעקב מרגי: אני לא יודע אם יש סקטור או אם יש פרסונה שנהגו בה כך.
יעקב מרגי: מדובר בנושא משרה, בנבחר ציבור.
יעקב מרגי: אנחנו דורשים מהרב אמות מידה ולא רק אנחנו אלא החברה דורשת זאת.
יעקב מרגי: לא היה סקטור שקוצץ בצורה אגרסיבית כזאת.
יעקב מרגי: ניסינו לפעול עם הממונה על השכר.
יעקב מרגי: בשיחות עם הממונה על השכר הנוכחי, אילן לוין שיושב אתנו כאן, אכן הייתה הבנה שהקיצוץ היה פוגעני אבל הייתה לו טענה - אותה לא קיבלתי – שהוא לא יכול להציג מצב בו סקטור אחד יעלה במאות אחוזים פתאום.
יעקב מרגי: זה לא סקטור אלא אלה נושאי משרה שצריך להחזיר את המצב כפי שהיה ולתת לנבחרי הציבור את מעמדם ולרבני הערים את מעמדם.
יעקב מרגי: אם הרב אוחיון יבקש מהגורמים המקצועיים במשרד אישור לעבודה נוספת, רבותיי, אני לא יודע אם אני נותן לו אישור כזה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לתת לו אישור לעבודה נוספת, אבל אנחנו מדברים בתשלום שכר דירה – אנחנו מחייבים, וטוב שכך, את רב העיר שנבחר לעבור לגור במקום היבחרו ואני אומר לו לשכור דירה שם עבורה הוא משלם 5,000 שקלים, אתם מבינים גם מה גובה הארנונה באותו ישוב וכל העלויות האחרות.
יעקב מרגי: אני חושב שהנושא הזה טעון תיקון ובאופן מיידי.
יעקב מרגי: אמנם בשנה האחרונה, בתחילת השנה, הצלחנו להעלות את הרמות הנמוכות של המשכורת, את ה-5,000 ואת ה-6,000 שקלים בתוספת של עשרים אחוזים, בדיוק אלף שקלים תוספת לברוטו, אבל זה לא משנה.
יעקב מרגי: אילן, אני חושב יש לך את הסמכות.
יעקב מרגי: נכון שיכולנו בשנתיים האחרונות ללכת למהלכים אגרסיביים, אבל אני לא רוצה זאת.
יעקב מרגי: דיברנו על זה בהסכמים הקואליציוניים וזה מופיע בהסכמים הקואליציוניים אבל לא רצינו לבוא להליך חקיקה.
יעקב מרגי: אני חושב שלא נכון ויש מגמה של לקבוע שכר בחקיקה, אבל אנחנו לא נקבע סכום אלא אנחנו בחקיקה נקבע הצמדה לראש רשות או לסגן ראש רשות.
יעקב מרגי: לא תהיה ברירה, חייבים לתת למוסד הרבנות ולרבנים את מעמדם והשכר הוא חלק בלתי נפרד מזה.
יעקב מרגי: אני מבקש מיושב ראש הוועדה וגם מאילן לקבוע לוח זמנים ודד ליין לבירור הנושא הזה ולא כדי ללחוץ אלא שהסוגיה היא סוגיה מאוד קשה.
יעקב מרגי: בלי לפגוע באף אחד, אם אנחנו רוצים להביא למשרות האלה רבנים בעלי שיעור קומה שיכבדו את המוסד, יכבדו את התפקיד, המדינה לא יכולה להציע להם שכר ברוטו של 6,000 ו-7,000 שקלים בחודש.
אפרים זלמנוביץ: תצמידו אותם לשופטים.
משה גפני: אילן לוין ולאחר מכן חברי הכנסת.
אילן לוין: ברשותכם, אני אומר כמה משפטים כלליים ולאו דווקא בהקשר של הרבנים, אבל יש כאן קונטקסט רחב.
אילן לוין: בחודשים האחרונים אנחנו עוברים תקופה לא פשוטה במערכת יחסי העבודה ואנחנו מתגלגלים משביתה לשביתה ומתביעות שכר לתביעות שכר.
אילן לוין: זה לא שהרבנים חס וחלילה לראייתי לא מחייב טיפול בשכר שלהם אבל בקונטקסט הכולל בו אנחנו נמצאים כרגע, אני מבקש מחברי הוועדה באמת לסייע לממשלה לשדר איזשהו מסר של הרגעה ומשמעת תקציבית, כי הפריצה עלולה להתרחש מהר מאוד.
אילן לוין: אנחנו רואים את תגי המחיר של ההסכמים, אנחנו רואים בפתח את הסכסוכים שמתקרבים, כאשר הסכסוך הבא הוא הסכסוך של הרופאים וזה לא פשוט לנהל משא ומתן כשהרופאים שובתים חס וחלילה והאנשים חס וחלילה עוד עלולים לשלם בחייהם כחלק מהתהליך.
אילן לוין: הבוקר התבשרנו דרך התקשורת על המכתב של חברי הוועדה לאנרגיה אטומית, של הכור ושל עוד מתקנים ביטחוניים רגישים שהחליטו גם הם לבוא בדרישות שכר.
אילן לוין: בקונטקסט הרחב הזה העיתוי הזה של קיום הדיון הוא עיתוי מאוד קשה מבחינתי כממונה על השכר.
אילן לוין: אני יודע שאף פעם אין זמן טוב לתת תוספות שכר.
אילן לוין: תמיד יבוא הממונה על השכר ויגיד שפעם אחת יש מיתון, פעם שנייה יש הרבה עלייה לרגל וכן הלאה, אבל צריך לסדר את שכר הרבנים ועל זה אין חולק.
אילן לוין: צריך להביא הצעה שפויה והצעה מאוזנת שהיא גם פועל יוצא של מספר התושבים בישוב, וצריך גם לדעת שיש לנו עוד בעלי תפקידים וגם פער גדול מדיי – וסליחה שאני אומר את זה – בין שכר הרב לבין שכר הבלנית באותו ישוב ואסור שהוא יהיה חמור מדיי.
משה גפני: עד עכשיו הסכמתי עם כל מה שאמרת, אבל מה זאת אומרת הפער בין שכר הרב לשכר הבלנית?
משה גפני: כמה מרוויחה הבלנית?
אילן לוין: הבלנית, והצגנו את זה בדוח השכר כאשר היינו כאן בדיון ---
יעקב מרגי: זה הדירוג הכי נמוך במשק.
משה גפני: אתה רוצה להיות הממונה על השכר?
אילן לוין: כבוד הרב, הכי קל היה מבחינתי לומר שנסדר את שכר הרבנים.
משה גפני: לא, אני רוצה להבין.
משה גפני: אמרת משפט מאוד מעניין.
אילן לוין: מי כמוך יודע שהצגתי בפניך את דוח נתוני השכר.
משה גפני: למה הפער בין הבלנית לבין הרב?
משה גפני: זאת אומרת, הבלנית משתכרת 2,500 שקלים?
אילן לוין: כן.
משה גפני: והרב משתכר 6,000 שקלים.
משה גפני: הפער הוא גדול מאוד.
משה גפני: אגב, כמה משתכר המהנדס באותה עיר?
משה גפני: אני לא מעיז אפילו לדבר על משכורתו של סגן ראש העיר.
קריאה: המהנדס ומחלקת התה.
קריאה: מה קשורה השוואת המשכורות?
משה גפני: לא הבנתי את ההשוואה.
משה גפני: בשעתו עשיתי השוואה בין ראש העיר לבין הבלנית.
משה גפני: הרב הוא לא הקונטקסט המתאים.
ניצן הורוביץ: אם אתה מגדיל לרב, גם הבלנית תרצה.
ניצן הורוביץ: לזה הוא התכוון.
משה גפני: אני חושב שלבלנית צריך לתת.
משה גפני: זה עוול שאין כדוגמתו וגם לא תמיד משלמים את משכורתה בזמן.
יעקב מרגי: בזמנו זהבה גלאון לחמה לכך שלא העלו את שכרן.
משה גפני: תדלג על הבלנית.
משה גפני: מה שאמרת עד עכשיו, זה נכון.
משה גפני: המצב מדאיג והממשלה גם צריכה להיות גמישה מכיוון שיש סקטורים שהשכר שלהם הוא באמת נמוך וצריך להעלות אותו.
משה גפני: הכול נלקח בחשבון ומה שאמרת עד עכשיו, זה בסדר.
משה גפני: הדיון היום הוא על הרבנים.
אילן לוין: בסדר.
אילן לוין: לגבי הרבנים, צריך להבחין בין שתי קבוצות.
אילן לוין: הקבוצה של הרבנים הוותיקים, שם כתוצאה מהחלטות ממשלה וטעויות שקרו, נדרשנו לטפל בהם ובפניי הובאה המלצה בין היתר לשקול להפחית שכר.
אילן לוין: לבוא ולהוריד שכר לרבנים.
אילן לוין: אני לקחתי על עצמי לקבל החלטה.
זהבה גלאון: כמה רבנים ותיקים יש?
אילן לוין: הרוב המוחלט של הרבנים, הם רבנים ותיקים.
אילן לוין: תכף ניר רייס ייתן לכם עוד אינפורמציה, ברשותכם.
אילן לוין: אנחנו תכף ניתן גם את הפירוט של השכר בצורה יותר מפורטת.
אילן לוין: היום יש פער בין שכר של רב של ישוב קטן לבין שכר רב בישוב גדול, וכל החלטה שתהיה, הלא השכר של בעלי התפקידים במועצות הדתיות, מדובר במספר מועט של עובדים, כך שאם אנחנו עכשיו, לצורך העניין, נכפיל פי שלוש או פי ארבע את שכר הרב, מיד הגוף הזה קורס גם מבחינה כלכלית כי צריך גם לתת את הביטוי התקציבי כדי לכסות את זה.
קריאה: מדובר בשלושה רבנים.
אילן לוין: כבודו, אני איש מקצוע.
אילן לוין: אתם תחליטו.
אילן לוין: תפקידי לעשות את מלאכתי נאמנה.
משה גפני: אני לא מסכים לדבר הזה.
משה גפני: הדיון צריך להיות מסודר.
משה גפני: בבניין הזה שומעים הכול, מה שנכון, מה שלא נכון, זה לא רלוונטי בכלל לדיון.
משה גפני: שומעים את כולם ושומעים את הכול, ואילן לוין, על פי רוב מדבר אמת.
אילן לוין: יסלחו לי הרבנים המכהנים, אבל כאשר נדרשתי לקבל החלטה לא קלה מבחינתם, אבל גם לא קלה מבחינתי, מבחינת השמירה על שכרם עד אשר הוא יגיע למה שלראייתנו מבחינת המחוקק התכוונו.
אילן לוין: לעניין הרבנים המכהנים, אני אומר כאן לפרוטוקול שצריך לתקן את שכר הרבנים.
משה גפני: הכוונה לרבנים הוותיקים.
אילן לוין: החדשים.
משה גפני: רבנים מכהנים, כולם מכהנים.
משה גפני: יש את הוותיקים ויש את החדשים.
אילן לוין: אני מדבר כרגע על החדשים.
אילן לוין: גם אני סבור ששכר של 5,000 או 6,000 שקלים לרב הוא לא שכר שלדעתי כאיש מקצוע הוא שכר ראוי בקונטקסט של המציאות העכשווית.
אילן לוין: אני לא יודע מה היה ב-2004 או ב-2005 כאשר התקבלו ההחלטות ואנחנו באמת עושים ונעשה עבודה יחד עם המשרד כדי להגיע למשהו.
יעקב מרגי: כדי לעזור לך, הממשלה אז הייתה ממשלת שינוי.
יעקב מרגי: זה היה מניע היחיד.
אילן לוין: אני פקיד.
יעקב מרגי: את זה אני אומר.
יעקב מרגי: אתה לא תגיד את זה אבל אני אומר.
ניצן הורוביץ: ממשלת שרון.
אילן לוין: אין לי כל קשר לכך.
משה גפני: למען הדיוק הממשלה הייתה ממשלת ליכוד, שינוי, האיחוד הלאומי והמפד"ל.
ציון פיניאן: ומי היה שר הדתות?
זהבה גלאון: לא היה שר דתות.
יעקב מרגי: היה ממונה.
ציון פיניאן: אני חושב ששר הפנים היה פורז.
משה גפני: שר הפנים היה פורז.
אילן לוין: כבודו, לשתיים-שלוש דקות אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לסגני, למר ניר רייס כדי שייתן לכם כמה נתונים.
משה גפני: אני מבקש את חברת הכנסת זהבה גלאון, וגם אני מבקש, אני רוצה קודם כל נתונים שיאמרו בכמה רבנים מדובר, כמה מונו בעשר השנים האחרונות, ואני לא מדבר על השנה האחרונה, כמה עזבו, כמה התמנו.
ניר רייס: אין לי את הנתונים לגבי התחלופה.
ניר רייס: אני יכול לתת לך את נתוני השכר.
משה גפני: אתה יודע כמה רבנים התמנו?
משה גפני: אני לא מדבר על השנה האחרונה.
משה גפני: כמה רבנים התמנו בעשר השנים האחרונות?
ניר רייס: מעטים ביותר.
קריאה: ארבעה.
ניר רייס: לא.
ניר רייס: יותר.
זהבה גלאון: מאז השר מרגי הוא שר הדתות, כמה התמנו?
משה גפני: אני קודם רוצה לדעת נתונים.
משה גפני: אתה לא יודע להגיד לי?
ניר רייס: כמה התחלפו, לא.
ניר רייס: משרד הדתות יודע את זה.
משה גפני: אני רוצה לדעת כמה התמנו בעשר השנים האחרונות.
משה גפני: חשבתי שאתה תדע.
ניר רייס: יש לנו את הנתונים.
משה גפני: אני שואל כמה רבנים התמנו בעשר השנים האחרונות.
ניר רייס: מעטים.
ניר רייס: אני יכול לתת לך את הנתונים.
יעקב מרגי: שישה.
משה גפני: אני לא מדבר על השנה.
אמנון כהן: מ-2004 לא מונו.
קריאה: כבר עשר שנים שלא מונו רבנים.
יעקב מרגי: הרב לאו היה המינוי היחיד.
משה גפני: כמה רבנים יש היום?
ניר רייס: אני מציע שהמשרד יענה.
יעקב מרגי: אני לא יכול לתת לך נתונים מדויקים.
יעקב מרגי: אני רוצה להרגיע גם את אילן.
יעקב מרגי: גם לו תתקבל החלטה שהיא כפי שצריכה להיות, בטווח של חמש שנים האחרונות, כדי למלא את החסר, מדובר בטווח של עוד עשרים רבנים.
יעקב מרגי: זה הליך מסורבל ויגיד לך זאת אביעד הכהן שלאחרונה הוא מתפרנס מזה ולא רק מזה.
יעקב מרגי: זה הליך מאוד מסורבל.
יעקב מרגי: אין בעל תפקיד שנבחר בהליך כזה מסורבל ומסובך, ולך תוכיח כל פעם שהחבל הזה הוא לא נחש.
יעקב מרגי: בטווח הקרוב, גם אם תתקבל החלטה, נבחרו שישה וייבחרו עוד עשרים.
יעקב מרגי: 20-25 רבנים לא יזעזעו לא את המועצות הדתיות ולא את תקציב המדינה.
משה גפני: השר מרגי, אני מייעץ לך – חבל שאתה לא לוקח אותי כיועץ שלך – אני חושב שהיית צריך לבוא לוועדה עם נתונים שאומרים מה קרה ב-15 השנים האחרונות בנושא של בחירת רבנים.
יעקב מרגי: לא קשה.
יעקב מרגי: לא צריך להביא נתונים.
משה גפני: כמה רבנים עזבו, כמה רבנים נפטרו.
משה גפני: זאת אומרת, להציג תמונה של שירותי הדת במדינת ישראל לגבי מה שקרה ב-15 השנים האחרונות.
קריאה: נפטרו הרבה יותר מאשר מונו.
משה גפני: אלה אמירות שלא מגיעות לוועדת הכספים.
משה גפני: לוועדת הכספים צריך להביא נתונים.
משה גפני: כמה רבנים היו לפני 15 שנים, כמה עזבו, כמה התמנו.
יעקב מרגי: אני יכול לומר לך שמחקרית, וזה בדוק, תוחלת החיים שלהם ארוכה, כך שהאוצר נהנה מזה.
משה גפני: זאת אמירה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות אבל לא לוועדת הכספים.
יעקב מרגי: האוצר נהנה מזה.
יעקב מרגי: הזמן עובד לטובתם.
שמעון אלמליח: אם יורשה לי.
שמעון אלמליח: בשנת 1994 היו במדינת ישראל כ-300 רבני ערים.
שמעון אלמליח: היום יש פחות מ-100 ומתוך ה-100 האלה יש מעל חמישים שהם כבר מכהנים למעלה מ-35 שנים, זאת אומרת, הם בגיל 75 ומעלה.
שמעון אלמליח: שישים אחוזים הם מעל גיל 75.
שמעון אלמליח: יש רבנים שמכהנים גם ארבעים שנים, ולהם באים היום להוריד עשרה אחוז ממשכורתם.
משה גפני: זאת אומרת, ב1994 היו למעלה מ-300 רבני ערים.
משה גפני: היום יש בסביבות מאה רבני ערים.
שמעון אלמליח: 97-98 רבנים.
משה גפני: שישים אחוזים מהרבנים האלה עברו את גיל 75.
משה גפני: כמה התמנו מאז 1994?
שמעון אלמליח: מ-1998 עד 2011 לא מונה ולו רב אחד למעט הרב לאו שיצא מהרבנות הראשית ועבר לתל אביב.
איתן אטיה: המספרים של השלטון המקומי שונים בעניין הזה.
איתן אטיה: היושב ראש, אם אתה זקוק גם לעזרת השלטון המקומי, יש לנו נתונים שונים.
משה גפני: אתה מפורום ה-15.
משה גפני: אלכם יש רבנים.
איתן אטיה: הנתונים שלנו יש הם שהיום בישראל יש 147 רבנים.
משה גפני: כמה היו ב-1994?
איתן אטיה: אני לא יודע לומר לך.
איתן אטיה: אני לא הוזמנתי לדיון הזה אלא לדיון אחר.
איתן אטיה: אם הייתי מוזמן, הייתי מכין לך את המספרים.
משה גפני: מר אטיה, לאיזה דיון הגעת?
איתן אטיה: לדיון הבא.
נתן נתנזון: הרב גפני, אני יכול להציע לך פתרון.
נתן נתנזון: יש הרבה רבנים שמקבלים את שכרם כדיינים ולא כרבני עיר ולכן קיים הפער הזה.
משה גפני: בפורום ה-15, אתם צריכים רבני ערים?
משה גפני: חסרים לכם רבני ערים?
איתן אטיה: יש רבני ערים.
איתן אטיה: מסתדרים בסדר גמור.
איתן אטיה: הערים הגדולות מסתדרות.
איתן אטיה: אגב, בחלק מהערים הגדולות הוחלט שיהיה רק רב עיר אחד.
משה גפני: אני מדבר על רב עיר אחד.
נתן נתנזון: בירושלים אין רב.
נתן נתנזון: בכל הערים הגדולות יש.
משה גפני: בכל 15 הערים שלכם יש רב עיר?
איתן אטיה: כן.
איתן אטיה: יש רב עיר.
משה גפני: אבל יש ערים שהן לא עשירות כמו פורום ה-15 ואין להן רבני עיר.
נתן נתנזון: בפתח תקווה יש רב עיר?
נתן נתנזון: בירושלים יש רב עיר?
איתן אטיה: בפתח תקווה, זה נמצא בתהליך ואתה יודע את זה.
איתן אטיה: בוא נגיד שחוץ מפתח תקווה, אני לא מכיר עיר שאין לה רב.
נתן נתנזון: ירושלים.
איתן אטיה: ירושלים לא בפורום ה-15.
משה גפני: ניר רייס, בבקשה, בואו ניכנס לתלם כי אני רוצה להתכנס לסיכום.
ניר רייס: אני אתייחס בקצרה.
ניר רייס: הממשלה קיבלה, עוד בשנות ה-90, החלטה לאמץ את המלצת הממונה ששכר רב העיר יהיה בין שכר ראש העיר לשכר סגנו.
ניר רייס: אפקטיבית, משנת 2003, ראשי עיר שנכנסו לקדנציה חדשה, לרבות ראשי עיר שכיהנו בקדנציה קודמת, ירד שכרם.
ניר רייס: מה שאנחנו ביקשנו לעשות בהחלטת הממונה האחרונה, החלטה שיצאה לאחרונה, זה להתאים את המצב בחזרה כך ששכר רב העיר יהיה בין שכר ראש העיר לסגנו.
ניר רייס: המצב הזה, רק בשביל לסבר את האוזן, משמעותו ששכר רב העיר הוא שכר בהחלט ראוי לכל הדעות, בין 26,700 שקלים במועצה של עד 5,000 תושבים, שבעצם עיקר ההוצאות של שירותי הדת הן שכר הרב, ולדעתי מעל שמונים אחוזים במועצה כזאת הם שכר הרב, לבין 33,400 שקלים ברשויות הגדולות או במונחים – למרות שזה לא צמוד – של שכר השר, זה בין 72 אחוזים במועצות הקטנות ביותר, של 5,000 תושבים, לבין 90 אחוזים ברשויות הגדולות.
ניר רייס: לכן לדעתנו לעניין הזה השכר הזה הוא שכר ראוי.
ניר רייס: לא הפחתנו למי שחורג לזה – זאת אומרת, יש אנשים ששכרם גבוה משכר ראש העיר ולא הפחתנו להם – אלא החלטת הממונה הייתה שהשכר לא יתעדכן עד שהוא יגיע למצב שהוא בין שכר ראש העיר לסגנו.
ניר רייס: כמובן שמי שהשכר שלו הוא בגובה הראוי ושכר ראש העיר מתעדכן, גם שכרו יתעדכן בהתאם בעתיד.
ניר רייס: לכן אני באמת מציע שנעשה את ההבחנה בין שכר הרבנים החדשים שהוא ראוי לבדיקה, וכך אמר גם הממונה, לבין שכר הרבנים הוותיקים שאנחנו מבקשים להשאיר את החלטת הממונה על כנה.
ניר רייס: אני גם מזכיר שמשרד הדתות, בשיתוף משרד האוצר, עבד רבות לעשות תוכניות הבראה למועצות דתיות בהשקעה של מיליוני שקלים או עשרות מיליוני שקלים על מנת לאזן את התקציב לרבות במסגרת התהליך הזה הקטנת מספר העובדים, פיטורי עובדים, הקטנת מספר המשרות של העובדים.
ניר רייס: כל שינוי משמעותי כזה, המשמעות שלו היא יציאת התוכניות מאיזון.
ניר רייס: לכן צריך לעשות את הדברים בצורה מאוזנת, אבל, כפי שאמרנו, אפשר לבחון את שכר הרבנים החדשים.
ניר רייס: תודה.
דרור אטרי: אני יועץ הפורום של הרבנים החדשים.
משה גפני: חברת הכנסת זהבה גלאון.
זהבה גלאון: לכאורה זאת באמת תחושה מאוד לא נוחה שיש רבנים שמשתכרים סכום מסוים ויש רבנים שמשתכרים אחרת.
זהבה גלאון: אני מדברת על פי אותו מדרג של ערים גדולות וקטנות.
זהבה גלאון: לכאורה הדיון הוא על שוויון ויש כאן מצב לא שוויוני אבל אני לא בטוחה שהדיון הוא על שוויון.
זהבה גלאון: אם זה הדיון, על שוויון, זה מצב בלתי אפשרי שיש מי שמרוויח סכומים שונים.
זהבה גלאון: אדוני, אני ראיתי שגם על פי הנתונים שנמסרו כאן, בשנים שלא מונו רבנים חדשים - שר הדתות מרגי אמר כרגע שהוא מינה בשנה האחרונה ארבעה-חמישה רבנים והציב את היעד למינוי של עוד כעשרים רבנים.
זהבה גלאון: - ראיתי שערים גדולות ובינוניות הסתדרות מצוין בלי רב עיר.
ציון פיניאן: זה לא אומר שזה טוב.
ציון פיניאן: מה זה עיר בלי רב?
זהבה גלאון: למשל בירושלים אין רב והיא לא מסתדרת?
זהבה גלאון: הנקודה היא שאומר שר הדתות מרגי שמדובר בנבחרי ציבור.
זהבה גלאון: מה זאת אומרת נבחרי ציבור?
יעקב מרגי: החוק הגדיר אותם כך.
זהבה גלאון: יכול להיות שהחוק הגדיר אותם כך.
יעקב מרגי: גם הליך הבחירה שלהם הוא כזה.
זהבה גלאון: הליך הבחירה שלהם לא נעשה באופן של בחירה דמוקרטית.
משה גפני: לא, יש רוב בוחר.
זהבה גלאון: לא באופן חופשי ושוויוני.
זהבה גלאון: אנחנו יודעים גם את ההשפעה הפוליטית על הגוף הבוחר.
משה גפני: כמו בשופטים.
זהבה גלאון: יש לי הרבה הערכה לשר הדתות, והוא יודע את זה.
משה גפני: גם בזה אל תיסחפי, אבל בסדר.
יעקב מרגי: את אומרת את זה בוועדת הכספים?
יעקב מרגי: זה כמו סיכול ממוקד.
זהבה גלאון: יעשה לך נזק ב-ש"ס.