GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: אני לא רואה כאן את החיבור של כל הנושא של תיאום כוחות בנוגע למפגע המוני בין מד"א, הצלה, משטרת ישראל, כל כוחות הביטחון, צה"ל כמובן ואיך כל המערך הזה יפעל אם חס וחלילה ניקלע למצב כזה.
אמנון כהן: כמו שנאמר כאן, רצו להזעיק את האנשים ואולי לא היו להם מכשירים מתאימים לכך.
אמנון כהן: זה א'-ב' של העבודה.
אמנון כהן: אדוני המנכ"ל, אני רוצה שתצליח ואתה איש שמיועד להצליח, ואנחנו ניתן לך את כל הכלים לכך, אבל כרגע אין לך כלים.
אמנון כהן: 300 מיליון השקלים האלה שבאים כרגע לא פותרים לך שום בעיה.
אמנון כהן: לכן גייס אותנו, גייס את הממשלה, שהשר שלך יגיע וידפוק על שולחן הממשלה ויגיד שהוא רוצה כרגע לקדם את החקיקה בנושא הזה בשיתוף כוחות.
אמנון כהן: גם הכנסת אתך.
אמנון כהן: אני לא רואה פתרון ולכן אני מאוד חרד ולא יודע מה יהיה מחר.
אמנון כהן: אני גם לא חושב שמה שנעביר היום יפתור משהו, אלא אולי בקצה כמה דברים קטנים כי זה תקציב שוטף בסך הכול.
אמנון כהן: לכן אדוני, אני במצב מאוד קשה.
ציון פיניאן: עכשיו תורי לדבר.
ציון פיניאן: אני אתחיל את דבריי ואומר שאני אתמוך בהעברה.
ציון פיניאן: יחד עם זאת, אני רוצה להעיר הערה שכבר הערתי לנושא רשויות מקומיות.
ציון פיניאן: הנטל של 44 אחוזים הוא כבד מאוד מאוד וזה נטל כבד במיוחד על רשויות מקומיות שמקבלות מענקי איזון.
ציון פיניאן: אני רוצה שתחשבו עם המעבר למערך כבאות ארצי אולי גם על השיטה של חיוב הרשויות המקומיות.
ציון פיניאן: שלי אמרה נכון, יש רשויות מקומיות שלא מעבירות כסף ואז זה נופל על רשות אחת חזקה בין החלשות.
שי חרמש: לא, זה נופל על האיגוד והאיגוד לא מתפקד.
ציון פיניאן: זה נופל על רשות חזקה.
ציון פיניאן: מישהו הזכיר את טבריה ובמקרה זאת טבריה, כאשר רשויות מסביב, כמו יבניאל, כמו מגדל, לא מעבירות כספים וגם מועצות אזוריות לא מעבירות.
שי חרמש: אני מבקש שיירשם בפרוטוקול שאין מועצות אזוריות שלא מעבירות.
שי חרמש: זה למען הדיון.
ציון פיניאן: אני אגיע למועצות האזוריות.
ציון פיניאן: לנושא הזה של הנוסחה, אני אתן דוגמה.
ציון פיניאן: בגליל תחתון יש מאות אלפים ואולי מיליוני דונמים והאש היא פונקציה של שטח.
ציון פיניאן: בטבריה יש ארבעים אלף תושבים על 15 אלף דונם.
ציון פיניאן: אנחנו משלמים פי עשר מגליל תחתון.
שי חרמש: ציון, אבל זה החוק.
ציון פיניאן: את החוק אפשר לשנות.
ציון פיניאן: נשנה את החוק.
יואב גדסי: אם איתן מסוכסך עם ראש העיר, לא מעבירים תקציב.
ציון פיניאן: זה הנושא הראשון.
שי חרמש: איזה שטויות.
ציון פיניאן: שי, זה הדבר הכי חכם שנאמר ואלה לא שטויות.
ציון פיניאן: למה אני צריך לשלם עבור גליל תחתון?
ציון פיניאן: יש עוד נושא של 160 כבאים למיליון תושבים.
ציון פיניאן: לפני עשר שנים דרשתם 330.
ציון פיניאן: שוב, זה עוד נגע רע של מספר הכבאים, של המחסור בתקנים.
ציון פיניאן: יואב, לגבי ראשון לציון.
ציון פיניאן: אני יודע שכל פעם שביקשו בטבריה תקנים – סליחה שאני מביא כל הזמן את טבריה כדוגמה, אבל הייתי ממלא מקום ראש העיר טבריה ולכן אני מביא דוגמאות משם – הבקשה הייתה לנציב.
ציון פיניאן: הוא לא יכול היה לקבל עובדים על דעת עצמו כי אם הוא מקבל עובדים על דעת עצמו, הוא היה נתקע כמו שנתקעו בראשון לציון כאשר אין לו תקציב.
ציון פיניאן: אם הוא היה מקבל מהנציב שלושה תקנים שביקשו ולא קיבלו אישור, לכן הוא לא נתקע בחוסר תקציב לשלם לעובדים.
ציון פיניאן: במעבר לכבאות ארצית, הדבר הזה לא יהיה.
ציון פיניאן: אם מנהל איגוד באיזשהו מקום ירצה כבאים, הוא יצטרך ללכת לכבאות ארצית ולבקש ולא יוכל לעשות זאת על דעת עצמו.
ציון פיניאן: כך אני מבין שזה יהיה ואני יודע שזה היה בטבריה.
ציון פיניאן: לכן הנושא הזה, המעבר לכבאות ארצית, כולנו חלמנו עליו, אבל צריך לעשות את זה בשיתוף פעולה עם ועד העובדים ועם כל הגורמים כדי שלא יהיה מצב של זה נהנה וזה לא חסר אלא זה ייהנה וזה ייהנה.
יואב גדסי: בוואקום שנוצר, כולל בטבריה, כל דאלים גבר.
יואב גדסי: לא מעבירים, לא נותנים, לא עושים כלום אלא מקפיאים, מייבשים, חונקים אותנו.
יואב גדסי: היו"ר משה גפני שב לנהל את הישיבה
פניה קירשנבאום: קודם כל, לשני המנכ"לים המכובדים, שום דבר ממה שנאמר כאן הוא לא אישי וכל מה שנאמר על ידי חברי הכנסת, אני בטוחה שנאמר מתוך כאב ורצון לעזור.
פניה קירשנבאום: לפני שקרה האסון בכרמל, היו לי שיחות עם השר לביטחון פנים, ואז כבר אמרתי שלדעתי נכון שיש את רח"ל אבל אני חושבת שצריך לאחד את כל כוחות ההצלה תחת קורת גג אחת.
פניה קירשנבאום: זה קרה אולי קצת מאוחר מדיי ובכל זאת זה עבר אליכם.
פניה קירשנבאום: אני לא רוצה – ואני בטוחה שזאת גם הכוונה של הדברים שנאמרו – שתפספסו את הנקודה הזאת.
פניה קירשנבאום: לפספס נקודה, זה בדיוק בכמה נקודות.
פניה קירשנבאום: האם אתם הופכים גוף שמנהל מלמעלה או אתם הופכים לגוף שלוקח את כל המערך הקיים היום בארץ ועושים לו רה ארגון?
פניה קירשנבאום: בונים ארגון חדש, קובעים לו סטנדרטיזציה ואם סטנדרטיזציה הזאת דורשת לקבוע סולם שכר, אז גם סולם שכר צריך להיות מטופל.
פניה קירשנבאום: להביא את כל הציוד באותה רמה, כדי שגם בפריפריה וגם במרכז יהיה אותו ציוד כפי שנדרש.
פניה קירשנבאום: אם זה כך, תראו לנו.
פניה קירשנבאום: כנראה שזה מה שהחברים כאן רוצים לראות.
פניה קירשנבאום: אנחנו מסכימים שצריך ציוד, ואני מסכימה שצריך חליפות לכבאים ואני מסכימה שהכבאיות צריכות להיות שוות.
פניה קירשנבאום: מה שכאן חסר כנראה זה להראות לאנשים איך אתם הולכים לעשות את זה מלמטה, איך אתם לוקחים את כל האיגודים האלה, איך אתם מאגדים אותם תחת קורת גג אחת שלכם, איך אתם מנהלים או תנהלו את ההתחשבנות עם הרשויות, איך כל המערך הזה יעבוד, כי יש כאן הרבה סימני שאלה שהמצגת הזאת לא עונה עליהם.
פניה קירשנבאום: המצגת מראה מאוד כללי, מאוד מלמעלה, אבל אנחנו רוצים להבין איך התהליכים האלה קורים.
פניה קירשנבאום: אף אחד מהיושבים כאן לא חושב שלא מגיע כסף או לא צריך כסף אלא ההפך, כולם חושבים שצריכים לטפל בנקודה הזאת.
פניה קירשנבאום: לגבי השאלה האם זה עומד בפני בג"ץ.
פניה קירשנבאום: כבר הרבה פעמים אני מתחילה לחשוב שהגוף העליון במדינת ישראל הוא דווקא לא הכנסת הנבחרת אלא הבג"ץ כי כל חוק שאנחנו מעבירים, שואלים אותנו האם הוא בגי"ץ או לא בגי"ץ וכולי.
פניה קירשנבאום: אנחנו חשבנו כאן, הכנסת, הממשלה קיבלה החלטה שצריכה לקום רשות שתנהל את כל מערך כיבוי האש ולא מעניין אותי עכשיו מה יגיד בג"ץ.
פניה קירשנבאום: אני רוצה שהרשות הזאת תוקם, תיבנה, תקבל מימון על הצד הטוב ביותר ותפתור את הבעיות האלה.
יעקב גנות: אני יכול להצדיע לך גברתי?
פניה קירשנבאום: אל תצדיע לאף אחד כאן.
פניה קירשנבאום: אני מבטיחה לך שכל מי שיושב כאן חושב בדיוק כמוני אבל כל אחד אומר את זה בדרך שלו.
פניה קירשנבאום: אז את לא.
שלי יחימוביץ': אני לא יודעת מה עם אחרים, אבל שיהיה ברור שאני לא.
פניה קירשנבאום: אני מכירה את האיגודים כי במסגרת המפלגה שלי אני מסתובבת הרבה ויש לנו נציגים בהרבה איגודים.
פניה קירשנבאום: חלק בטח יעלבו אבל אני אומרת לך שזה הפך למקור ג'ובים ברשויות המקומיות.
שי חרמש: זה לא הפך.
שי חרמש: תמיד זה היה כך.
שלי יחימוביץ': אבל אלה לא הכבאים.
פניה קירשנבאום: גם כבאים.
פניה קירשנבאום: אם יש תקן, לא ממלאים אותו כי מחכים שמישהו ישתחרר מהצבא ויבוא לעבודה.
יעקב אדרי: חכה גפני, גם אני אדבר.
אמנון כהן: זה לא אתה.
אמנון כהן: אל תיקח את זה אישית.
פניה קירשנבאום: אולי באמת הגיע הזמן.
פניה קירשנבאום: אם תראו איך אתם הולכים לסגור את זה עם הרשויות, איך תבנו את התאגיד הזה, אני בטוחה, ואנחנו כולנו רוצים לעזור ולהעביר לכם את הכסף.
משה גפני: יעקב אדרי, אחרון הדוברים.
יעקב אדרי: אני מצטער שלא יכולתי להיות בישיבה מההתחלה כי אני יזמתי את הדיון הזה, אם אתה זוכר, בהעברה התקציבית, אז אמרתי שלא מעבירים תקציב ובכל זאת העברנו אבל אמרנו שתבואו ותציגו את התוכנית.
יעקב אדרי: שר הפנים התפטר מזה מהר מאוד ואני מבין אותו.
יעקב אדרי: בצדק, זאת זכותו המלאה, אבל לדעתי אתה מקבל סיפור מאוד מאוד קשה ומאוד בעייתי.
יעקב אדרי: מצד שני, אני מתנחם בכך שזה אתה כי אני יודע מה היכולות שלך.
יעקב אדרי: עבדתי אתך.
יעקב אדרי: אני יודע מה היכולות שלך ומה אתה תעשה.
יעקב אדרי: רבותיי, שוב אני רואה עוד העברה תקציבית היום ואנחנו לא יודעים את התוכניות.
אמנון כהן: לא, זה עובר בשוטף שלהם, ממשרד הפנים למשרד לביטחון פנים.
משה גפני: זה עובר מהפנים לביטחון פנים.
משה גפני: זה מה שהם הסבירו.
אמנון כהן: זה בשוטף.
אמנון כהן: אלה לא תוספות.
יעקב אדרי: שוטף, בלי שאנחנו יודעים מה התוכניות.
יעקב אדרי: בפעם שעברה אמרנו את המלים, אמרנו שזה תקציב, משכורות וכולי.
יעקב אדרי: אתה זוכר את המלים?
יעקב אדרי: אמרנו שמשכורות לא נעכב אבל שוב אנחנו גורמים חטא לעניין.
יעקב אדרי: לא שאיכפת לי עוד העברה, שתהיה עוד העברה, אבל רבותיי, צריכים לראות איך העסק הזה יעבוד.
אמנון כהן: כולם דיברו על זה.
יעקב אדרי: בסדר, תרשה לי לומר את הדברים.
אמנון כהן: אני אומר שאתה צודק.
יעקב אדרי: אני מכוון לדעת גדולים.
יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שבכל זאת תוצג תוכנית.
יעקב אדרי: צודקת פניה בדבריה, זאת תוכנית יפה אבל היא בעייתית מאוד.
יעקב אדרי: אם לא נגבה את כל המהלך הזה עד הסוף, גם גנות לא יצליח ולגנות יש יכולות בלתי רגילות.
אורי אריאל: היושב ראש, גם לי יש משהו לומר.
אורי אריאל: אני רוצה להודות ליושב ראש ולומר שכל הנאום שלי מסתכם בכך שאני רוצה לברך את מנכ"ל המנכ"לים מר גנות.
אורי אריאל: יש איזה משרד שעוד לא היית בו?
אורי אריאל: במשרד הדתות אבל את זה גפני יסדר לך.
אורי אריאל: אני רוצה לאחל לשוקי אמרני הצלחה רבה.
אורי אריאל: בזה הסתיים נאומי.
משה גפני: נציג מרכז השלטון המקומי.
שרון עזריאל: שמי שרון עזריאל ואני משנה למנכ"ל מרכז השלטון המקומי.
שרון עזריאל: כמשנה למנכ"ל מרכז השלטון המקומי לפני שנה עברתי את חלק מהוועדות האלה, אני מטפל גם בביטחון.
שרון עזריאל: אנחנו היינו בעד הרפורמה לשינוי ומעבר למערך ארצי אבל לצערי הרב לא לילד הזה פיללנו.
שרון עזריאל: אני אגע בנקודה אחת והיא הנקודה העיקרית ואומר למה לא פיללנו לילד הזה.
שרון עזריאל: אני רוצה לשפוך אור לפני הנוכחים כאן כי מדהים אותי שאתם הולכים לעשות העברה תקציבית ואתם לא יודעים למה, ואני תכף אומר למה התקציב הזה הולך.
שרון עזריאל: המדינה עובדת בצורה עקומה עם קיצורי דרך ולצערי הרב הרפורמה הזאת או ההעברה התקציבית הזאת עלולה, בדרך כזאת או אחרת, לפגוע דווקא במערך הכבאות ואני אומר מדוע.
שרון עזריאל: התקציב הזה שעובר הולך ליצור מצב חדש.
שרון עזריאל: כיום, אם התקציב במשרד הפנים, הוא היה עובר והנכסים שרוצים לקנות – גם התקנים וגם הכבאיות והציוד והתחזוקה שלו – היו עוברים לאיגודי ערים ובבעלות איגודי הערים.
שרון עזריאל: התקציב הזה, ה-322 מיליון להצטיידות ולהוסיף תקנים, לא צריך את המינהלת בשביל זה.
שרון עזריאל: לא צריך להעביר את זה למשרד לביטחון פנים.
שרון עזריאל: למה לא עשו את זה לפני שנה באותה שיטה?
שרון עזריאל: כרגע, כשמעבירים את התקציב, אני רוצה להאיר את עיניכם, הכבאיות יהיו בבעלות המדינה.
שרון עזריאל: מי בדיוק יפעיל אותן?
יעקב אדרי: המשטרה.
שרון עזריאל: המשטרה תפעיל?
שרון עזריאל: על ידי איזה כבאים?
שרון עזריאל: איזה כבאים יפעילו?
שרון עזריאל: מי?
שרון עזריאל: גנות יעלה לכבאית וילך לכבות שריפה?
יעקב אדרי: הוא גם עשה את זה.
שרון עזריאל: אני רוצה להבין.
שרון עזריאל: מי יפעיל את הכבאיות?
שרון עזריאל: האיגודים לא יקבלו אותן.
משה גפני: אמרת שאנחנו לא יודעים על מה מדובר וכי גנות יפעיל את הכבאיות, בסדר.
משה גפני: תאמר את דברך.
שי חרמש: אני מאמין שגם את זה הוא יכול לעשות.
משה גפני: אנחנו לא יודעים על מה מדובר.
שרון עזריאל: השלטון המקומי לא שותף ברפורמה הזאת.
שרון עזריאל: סקר נכסים לא נעשה.
שרון עזריאל: בעצם יוצרים כאן מעין איגוד חדש ובדרך הזאת ינסו לכפות ולפגוע בכבאים הקיימים ואת זה אני אומר לכם.
משה גפני: יעקב, ארבעה משפטים.
יעקב גנות: רבותיי, אני מתנצל על ההערות אבל אנחנו מנסים להשפיע ומנסים לעשות את הטוב ביותר בזמן הקצר הזה.
יעקב גנות: גברתי, אני רוצה לענות לך.
יעקב גנות: הממשלה החליטה לעשות רה ארגון דרסטי ולא אתן לאף אחד לעכב, לא למשרד הזה ולא למשרד אחר.
יעקב גנות: אני מתחייב לשים את התעודה, בשפה שלי, ביום שאני ארגיש שמישהו הופך אותי למטרת דמות.
יעקב גנות: חייבים להקים רשות כיבוי ארצית שתטפל מלמעלה עד למטה ותיבנה מלמטה למעלה.
יעקב גנות: במקום לבנות מינהלת שהיא תבנה, אמרתי שניקח את המינהלת, מכיוון שהאחריות על כל מה שקשור בנושא כיבוי בשנתיים הקרובות היא עלי אישית ואני לא יכול לשבת במשרד לביטחון פנים ולהקים אימפריה לצורך הקמת הרשות, חשבתי שיותר נבון, במקום להקים את המנהלת, לחזק את הנציבות שהיא תשמש כבסיס להקמת הרשות.
יעקב גנות: בכל מה שקשור בנושא יש שלושה תחומים עיקריים ובמיידי: התחום האחד הוא לטפל בנושא המבצעי, שלא יהיה מצב שברמת גן ובגבעתיים כל אחד יכול להמשיך לעשות מה שהוא רוצה אלא לטפל בכל הנושא המבצעי.
יעקב גנות: התחום השני הוא בכל נושא המניעה ובמיידית מבלי להמתין בנושא הנחיות, טיפול וכולי.
יעקב גנות: התחום השלישי הוא להקים מערך הדרכה והכשרה לכל נושא, ואני מתכוון מערך ארצי.
יעקב גנות: הדבר האחרון הוא בכל הנושא התקציבי, תקינה ויתר הדברים.
יעקב גנות: קשה בתוך חודש אפילו לתאם פגישות עם ראשי הרשויות/מרכז השלטון המקומי.
שלי יחימוביץ': מה, הם לא רוצים להיפגש אתך?
יעקב גנות: בוחבוט היה בחוץ לארץ.
יעקב גנות: דיברתי אתו 12 אלף פעמים.
יעקב גנות: אני בהיכרות של ארבעים שנות עבודה ומכיר את בוחבוט.
יעקב גנות: חיפשתי אותו והוא היה בחוץ לארץ, דיברתי עם דולברג, דיברתי עם כולם.
יעקב גנות: לשנייה לא חשבתי לא לשתף ולא לעבוד אתם.
יעקב גנות: ישבתי עם ההסתדרות כדי לתאם ולבדוק את כל מה שצריך.
יעקב גנות: לשנייה לא התכוונתי לפגוע, לא אני ולא משרד האוצר שאני מייצג גם אותו, בוותיקים, במנוסים, כמו אלו שקיימים כיום, אבל מה לעשות, חייבים לשבת ולבדוק את סולם השכר העתידי.
יעקב גנות: זה לא קשור למה שכבר נחתם ואני יודע שממשלת ישראל לעולם לא הפרה הסכמים ואני בטח ובטח לא אפר הסכמים.
יעקב גנות: נושא החקיקה.
יעקב גנות: אין ספק שאנחנו מנסים לחפש את הטוב ביותר האפשרי.
יעקב גנות: יש את הצעת החוק של יושב ראש ועדת הפנים, יש הצעת חוק של הממשלה, של משרד הפנים, אבל מה לעשות, בחודש וחצי אי אפשר לעשות יותר אלא צריך לשבת ולבדוק מה הכי טוב.
יעקב גנות: רבותיי, בעוד חודשיים וחצי יגיע הקיץ ואנחנו בקיץ הזה חייבים להיות ערוכים.
יעקב גנות: כדי להיות ערוכים צריכים לגייס, להכשיר ולרכוש, כי הרי מה יאמרו מחר בבוקר ובצדק?
יעקב גנות: את מי יצלבו?
יעקב גנות: אותי.
יעקב גנות: אני אחראי.
יעקב גנות: ללכת ולהזמין ציוד ממפעל שסגר את שעריו ופשט רגל.
שי חרמש: אולי זה יציל אותו.
יעקב גנות: אדוני, יש הזמנות במפעל שפשט רגל, יש הזמנות במפעל אחר שהוא יכול לספק מקסימום חמש כבאיות בחודש.
יעקב גנות: זאת אומרת, אותם ה-27 או 30 כבאיות שהוזמנו יגיעו ב-2012.
יעקב גנות: אני חייב לעשות את הכול כדי לשפר את המצב הזה, ואני לא אומר לתקן אותו.
יעקב גנות: צריכים להכין מכרזים.
יעקב גנות: כרגע אני עובד עם שלושה אנשים שלי.
יעקב גנות: נכון, בניתי מצגת צבעונית אבל אין ברירה, אנחנו צריכים אנשים שיזמינו, שנעבור את ועדת המכרזים, שיקבעו תקנים.
יעקב גנות: ברור לי שהתקינה צריכה להיות תקינה ארצית, ברור לי שלא יכול להיות שבמקום אחד, היכן שיש עשירים, מזמינים כבאיות יקרות יותר.
יעקב גנות: אנחנו מזמינים את הכול ותהיה סטנדרטיזציה.
יעקב גנות: אנחנו לא ניתן שיהיה מצב בו במקום אחד יש לו כסף - לעומת מקום אחר שאין לו כסף - כמו באר-שבע בה יש בעיות אדירות בנושא כוח אדם, ציוד, תקינה, מבנים אבל ברמת חובב אין נקודה.
יעקב גנות: האם יעלה על הדעת?
יעקב גנות: זה מה שהיה.
יעקב גנות: את זה רוצים לשמור?
יעקב גנות: אנחנו צריכים לתקן את הכול.
יעקב גנות: אני אומר כאן בשם משרד האוצר שמשרד האוצר הוא חלק אינטגרלי מהשינוי והוא יגבה אותנו.
יעקב גנות: לא תהיה לו ברירה.
יעקב גנות: סליחה שהתפרצתי, אבל זה כואב לי.
משה גפני: אנחנו מבקשים, אם תוכל לעדכן את הוועדה.
משה גפני: אני מבין שעל פי החלטת הממשלה בתוך 45 ימים אתה צריך לעדכן את הממשלה.
יעקב גנות: לעדכן את הממשלה.
יעקב אדרי: התקציב הוא לשנה הזאת?
משה גפני: זה לעכשיו, לרגע זה.
משה גפני: זה תקציב שעובר ממשרד הפנים למשרד לביטחון פנים.
יעקב גנות: זאת העברה.
משה גפני: יעקב, תודה רבה.
יעקב גנות: רבותיי, משפט אחד.
יעקב גנות: יש כאן שני תאריכים שאני חייב לעמוד בהם.
יעקב גנות: ראשית, יש את ועדת ביקורת המדינה שלדעתי זה מנוף לחץ על כולנו.
יעקב גנות: אנחנו רוצים לבוא לשם ולהציג את המצב והסטטוס.
יעקב גנות: שנית, הוצאנו מכתב למזכירות הממשלה ואמרנו שאנחנו רוצים לבוא בפני הממשלה ולהציג מה נעשה ב-45 ימים מאז קבלת ההחלטה.
יעקב אדרי: תציגו לנו את ההסכמים והדיונים אתם.
שלי יחימוביץ': גפני, מילה על ההעברה, לגופה.
משה גפני: מי הרפרנט שמדבר על ההעברה?
מאיר בינג: אני.
משה גפני: אני עובר לסעיף הבא בסדר היום.
משה גפני: על סדר היום צו היטלי סחר ואמצעי הגנה (היטל יבוא הנובע מהסכם העדפה) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשע"א-20121 (מוצרים מארצות הברית).
יעקב אדרי: זה כולל את הדגים?
משה גפני: התקיים דיון לגבי צו היטלי סחר ואמצעי הגנה.
משה גפני: תכף נעבור להצבעה.
משה גפני: אני רוצה לומר לחברי הוועדה שוב במה מדובר.
משה גפני: מדובר על הסכם סחר שיש לנו עם ארצות הברית.
משה גפני: בצו הזה, בתקנות שמגיעות – עכשיו זה לא מגיע למליאה על פי חוק ההסדרים החדש ואם הוועדה מאשרת, זה מאושר, ואם הוועדה לא מאשרת, זה לא מאושר – יש כאן מוצרי בשר שהם לא כשרים מסוגים שונים.
יעקב אדרי: יש גם שמנים.
משה גפני: זה ספר שנמצא בהיטלי הסחר על פי האמנה עם ארצות הברית.
משה גפני: יש דברים, למשל תפוזים, שעל פי החוק הקיים בארצות הברית אי אפשר לייבא תפוזים או פרי הדר בכלל.
משה גפני: החוק בארצות הברית גובר על הנושא של היטלי הסחר של האמנה.
משה גפני: אפילו שנקבע כאן מה גובה המכס, אי אפשר לייבא.
משה גפני: זאת אומרת, כל מדינה על פי החוקים שלה.
שי חרמש: יכולה לחסום.
משה גפני: אפילו שיש אמנה, אפילו שיש היטלי סחר, החוק המקומי גובר על הספר הזה.
משה גפני: בישיבה הקודמת הבאתי את החוק במדינת ישראל, החוק שנחקק בממשלת רבין, והחוק אוסר.
משה גפני: חוק בשר ומוצריו.
משה גפני: שר התעשייה והמסחר רשאי לאשר מתן רישיונות ליבוא בשר שלא ניתנה לגביו תעודת הכשר באותה מתכונת ובאותם מקרים.
משה גפני: על אף האמור לכל דין ובכפוף לאמור בסעיף 3, לא ייבא אדם בשר אלא אם כן קיבל לגביו תעודת הכשר.
יעקב אדרי: אין לנו בעיה.
משה גפני: אין באמור בחוק זה כדי לגרוע מזכותה של הממשלה לייבא בשר בעצמה או באמצעות אחרים מטעמה לרבות לצורכי מלאי חירום ובלבד שניתנה לגביו תעודת הכשר.
יעקב אדרי: אין לנו בעיה עם זה.
יעקב אדרי: אל תטעו אותי.
יעקב אדרי: אני מוכן להצביע, אבל שלא יטעו אותי.
יעקב אדרי: יש כאן דגים.
יעקב אדרי: למה אתה אומר לי שאין כאן דגים?
שי חרמש: זה לא אמנון.
שגית אפיק: זה לא הצו של הדגים.
יעקב אדרי: שי, אתה מגן על מה שאתה מגן אבל אני רוצה להגן על העניים בשוק.
שי חרמש: תקרא מה כתוב.
שי חרמש: זה לא השתנה מאתמול.
שי חרמש: זה אותו הדבר.
יעקב אדרי: שי, שמעתי אותך.
שי חרמש: אתה יכול לצעוק כמה שאתה רוצה, אבל תקרא.
משה גפני: זבולון, אל תצביע, אני אתן לך את רשות הדיבור.
משה גפני: שי, אתה פשוט מפריע היום.
שי חרמש: אני מפריע היום?
משה גפני: חבר הכנסת אדרי, יש לך שאלה?
יעקב אדרי: אתה אמרת לי ונאמר לי כאן שנושא הדגים לא יעלה.
יעקב אדרי: יש לי מה לומר בנושא הדגים.
יעקב אדרי: מה לעשות, אנחנו צריכים לדאוג לאלה שהולכים לשוק.
יעקב אדרי: שי דואג וגם ג'ומס, זאת זכותם וזה לגיטימי ואני מקבל את זה.
שי חרמש: אבל זה צו קיים.
שי חרמש: זה לא צו מאתמול.
שי חרמש: לא קרה כלום.
שי חרמש: אתה מדבר על אמנונים, אבל זה לא כאן.
שי חרמש: אתה לא קורא, תקרא.
שי חרמש: זה צו קיים.
משה גפני: יעקב, אתה יכול רגע לא להקשיב לו? תעשה לי טובה, תקשיב לי כמה דקות.
יעקב אדרי: הוא לא מקשיב לי, אבל אני מקשיב לו.
משה גפני: אני יכול להשיב לך?
משה גפני: יעקב, אני הרי אתך.
משה גפני: יש שלושה דברים שאני חיברתי אותם יחד.
משה גפני: אין קשר בין שלושת הדברים עליהם מדובר.
משה גפני: האחד הוא היטלי הסחר עם ארצות הברית, נושא שעומד עכשיו, השני הוא צו הפחתה שהם עשו ואחרי כן התברר שזאת העלאה וזה הגיע לדיון לגבי בעיקר דגים לא כשרים, ויש צו לגבי הדגים עליו אתה מדבר ואלה דגי האמנון שמשרד החקלאות ומשרד התעשייה ורשות המסים מבקשים להעלות את המכס על דגי האמנון שמגיעים מסין על מנת להגן על התוצרת המקומית.
יעקב אדרי: זה לא נדון היום.
משה גפני: זה לא נדון היום.
משה גפני: אמרתי את זה גם בישיבה הקודמת.
משה גפני: זה לא יובא לפי דעתי בכל מקרה לפני הפגרה.
משה גפני: זה לא יובא לכאן.
משה גפני: אני האחרון שבעניין הזה אטעה אותך כי גם אני באותה מצוקה כמוך.
משה גפני: דיברתי עם שלום שמחון, עם שר התעשייה שהיה גם שר החקלאות והיה גם יושב ראש הלובי החקלאי, ואמרתי לו שידע שיש בעיה.
משה גפני: נכון שרוצים להגן על החקלאות המקומית, במקרה הזה על הדייגים בעמק בית שאן, אבל זה מעלה את מחירי האמנון שהם מצרך שווה לכל נפש.
משה גפני: דיברתי אתו ביום שני ואני הולך לדבר אתו שוב.
משה גפני: הוא אמר לי שהוא יבדוק לנסות לעשות משהו.
משה גפני: הוא עדיין לא יודע לתת לי תשובה.
משה גפני: הדיון כאן הוא שונה לחלוטין, הוא אמנת סחר עם ארצות הברית.
משה גפני: מה שאתה מדבר, זה היבוא מסין שהוא מאוד נמוך באופן יחסי לעומת גידול הדגים כאן.
שי חרמש: אתי אתה רב.
יעקב אדרי: כשאתה מסביר, יש לי בעיה עם ההסבר שלך.
שי חרמש: אני חשוד.
יעקב אדרי: עזוב, אני מכבד אותך.
יעקב אדרי: האינטרסים מקובלים עלי וברוב הנושאים אני תומך, אבל בפני בעניין הזה הוא באמצע.
משה גפני: אני יותר בצד שלך.
חיים אורון: יעקב, רק שתדע, לניקיון הדעת וחס וחלילה לא לניקיון כפיים, הקו שאני נוקט בו, באותה מידה אני נוקט לגבי המלט, לגבי קרטונים ואפילו לגבי מזגנים בעפולה.
חיים אורון: אני חושב שצריך לתת עד רמה מסוימת הגנה.
יעקב אדרי: זה מה שאמרתי גם לאדון חרמש.
חיים אורון: אני לפחות השתכנעתי.
זבולון אורלב: בשבוע שעבר קיבלתי טלפון מאדם בכיר מאוד באוצר, ולא אומר את שמו, שאמר לי שהוא לא מבין את ההתנגדות שלי כי הרי כאן מדובר על חזירים חיים.
זבולון אורלב: אמרתי לו שאני אבדוק.
זבולון אורלב: הלכתי עוד הפעם לצו וכתבתי לו SMS זועם שכאן מדובר לא בבעלי חיים אלא כאן מדובר בבשר לאכילה, בשר מיובא שאסור על פי החוק.
זבולון אורלב: יכול להיות שאנשים לא חשובים להם ערכים של מראית עין ושל נראות ומה יגידו וכדומה, אבל לי זה מאוד מאוד חשוב.
זבולון אורלב: לכן אני לא הבנתי עד לרגע זה מדוע אם האמריקאים רוצים להוריד תפוזים, מורידים תפוזים.
משה גפני: הם לא מורידים את התפוזים.
זבולון אורלב: אמרתי אם הם רוצים.
זבולון אורלב: אם הם היו מבקשים, אני לא רואה סיבה שמדינת ישראל תסרב.
זבולון אורלב: שנית, תפוזים, האיסור הוא בגלל עניינים כלכליים אבל כאן החזיר הוא לא עניינים כלכליים.
משה גפני: בגלל העמדה שלך ובגלל המראית עין, אני אמנע.
משה גפני: אני לא אצביע בעד.
זבולון אורלב: אני אצביע נגד.
זבולון אורלב: אני מודיע גלוי.
משה גפני: אז תצביע נגד.
משה גפני: אנחנו נמצאים במדינה דמוקרטית.
משה גפני: זה בגלל מראית עין.
משה גפני: אני רוצה שתדע דבר אחד.
משה גפני: אני בדקתי את עצמי מיליון פעמים.
זבולון אורלב: אתה יודע כמה דברים אסורים בגלל מראית עין?
משה גפני: אני אומר לך הרבה דברים שעושים שלפעמים אתה גם תומך בהם למרות שבגלל מראית עין היה אסור להעביר, אבל נשאיר את זה עכשיו לרגע כי כולנו כאן מראית עין.
משה גפני: אני בדקתי את עצמי אלף פעמים.
משה גפני: דיברתי עם ליצמן וליצמן אישר את היטלי הסחר האלה כמה פעמים.
משה גפני: אני עמדתי בביקורת במליאת הכנסת בשנה שעברה.
שי חרמש: עמדת בגבורה.
משה גפני: בגבורה, עזוב.
משה גפני: גבורה זה במקום אחר.
משה גפני: מה שמעניין אותי, כי אחרת באמת הייתי מצביע נגד, זה האם כתוצאה מאישור היטל הסחר הזה יגיע חצי גרם של בשר טרף נוסף אילולא היטלי הסחר האלה.
משה גפני: התשובה היא חד משמעית לא.
משה גפני: אפילו לא מילימטר.
משה גפני: אם יתברר שאני טועה בעניין הזה – בדקתי עם ליצמן, בדקתי עם אנשים, בדקתי במשרדים ולא נחתי.
זבולון אורלב: מה משמעות אי האישור?
משה גפני: זאת אמנת הסחר עם ארצות הברית.
זבולון אורלב: האם יש בעיה חוקית?
זבולון אורלב: לכן ביקשתי בפעם הקודמת לקבל איזו תשובה.
משה גפני: מי נמצא כאן שיכול להשיב האם אפשר להוציא את בשר החזירים?
זבולון אורלב: מה המניעה לפנות לשלטונות ארצות הברית, שהם נוצרים ויודעים מה כתוב בתורתנו הקדושה, כל העולם יודע שחזיר הוא בשר פיגולים, בשר אסור.
משה גפני: יש מישהו שיכול להשיב?
דבורה מילשטיין: מדובר על הסכם בין שני צדדים.
דבורה מילשטיין: אנחנו צריכים לשבת עם הצד השני כדי לשנות את ההסכם.
זבולון אורלב: למה לא ישבתם בפעם הקודמת?
זבולון אורלב: היא אומרת שצריך לשבת עם הצד השני כדי להסכים אתם להוריד את זה.
שי חרמש: בינתיים תשאירו את הצו פתוח בלי מכס על כל התוצרת החקלאית?
שי חרמש: תוקף הצו פג בימים אלה.
שי חרמש: זה הסכם בילטרלי.
זבולון אורלב: למה מדינת ישראל אישרה את ההסכם בלי הסעיפים האלה?
משה גפני: זבולון, תודה.
משה גפני: אני מבקש ממשרד המשפטים,
משה גפני: ממשרד החקלאות וממשרד התעשייה לשבת עם ממשלת ארצות הברית ובדברים שעל פי החוק הישראלי אין יכולת לייבא אותם, פשוט להוריד אותם מהצו הבא.
משה גפני: אנחנו מצביעים על צו היטלי סחר ואמצעי הגנה (היטל יבוא הנובע מהסכם העדפה) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשע"א-20121 (מוצרים מארצות הברית).
משה גפני: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – 1 נמנע – 2 הצו אושר
יעקב אדרי: אני לא נגד.
יעקב אדרי: אני נמנע.
טמיר כהן: ג'ומס ושי חרמש בעד.
זבולון אורלב: אני מבקש רביזיה.
זבולון אורלב: לא, למה עוד דקה?
משה גפני: בגלל שעוד דקה.
משה גפני: התאריך פוקע.
זבולון אורלב: אחרי כן תהיה התייעצות סיעתית.
משה גפני: התייעצות סיעתית היא לפני.
זבולון אורלב: גם הצבעה על הרביזיה היא הצבעה.
זבולון אורלב: התייעצות סיעתית היא לפני הצבעה.
זבולון אורלב: גם ההצבעה על הרביזיה היא הצבעה.
זבולון אורלב: אדוני, זה התקנון.
זבולון אורלב: אני מבקש התייעצות סיעתית.
לימור תוסיה-כהן: אולי אפשר להתייחס.
זבולון אורלב: אתם לא בסדר.
זבולון אורלב: כבר העירו לכם בשנה שעברה.
זבולון אורלב: אין לי ספק שתשבו עם האמריקאים והם יורידו את זה.
זבולון אורלב: אני לא יודע מה העקשנות הזאת שלכם.
זבולון אורלב: בושה.
זבולון אורלב: את רוצה עוד להגן על זה?
זבולון אורלב: אני צריך להצביע על מסמך שאפשר לייבא למדינת ישראל בשר כזה?
לימור תוסיה-כהן: אני רוצה להוסיף עוד מילה אחת, אם אפשר, ברשות הוועדה.
לימור תוסיה-כהן: המשמעות של השמטת החזיר, מעבר לזה שאי אפשר לעשות את זה באופן חד צדדי כי זה אמור להיות שיקוף של אמנה קיימת בינינו לבין האמריקאים, ומעבר לכך שהייתה כאן הסכמה של הממשלה לנסות להידבר על העניין הזה לקראת שנה הבאה, המשמעות של השמטת החזיר מהצו הנוכחי היא בעצם תיצור מצב שלכאורה על יבוא חזיר לארץ לא יהיה מכס.
זבולון אורלב: אסור להביא.
זבולון אורלב: שלא יהיה מכס.
שי חרמש: בכל מקרה אפשר להביא.
זבולון אורלב: מה שאת אומרת, אין לזה משמעות.
משה גפני: תאמיני לי שחבר הכנסת אורלב יודע את זה.
שי חרמש: הוא גם יודע שממחר בבוקר אין מכס על כל התוצרת החקלאית לארץ?
שי חרמש: את זה הוא גם יודע?
שי חרמש: ממחר בבוקר.
שי חרמש: ממחר בבוקר הכול פתוח.
משה גפני: חבר הכנסת אורלב ביקש לקיים רביזיה על ההצבעה שהייתה קודם.
משה גפני: ה צ ב ע ה בעד – 1 נגד – 3 נמנע – 2 (חבר הכנסת אדרי וחבר הכנסת גפני) הרביזיה לא התקבלה
זבולון אורלב: רשמתי לפני שלא אפשרת לי התייעצות סיעתית.
זבולון אורלב: לפני ההצבעה.
משה גפני: לא, לפני ההצבעה לא ביקשת.
זבולון אורלב: לא, לפני ההצבעה על הרביזיה.
משה גפני: לפני ההצבעה על הרביזיה, אין התייעצות סיעתית, אבל אולי כן.
משה גפני: אתה רוצה גם עכשיו התייעצות סיעתית?
משה גפני: עוד דקה נעשה הצבעה.
זבולון אורלב: לא, התייעצות סיעתית זה לא כך.
משה גפני: היטל הסחר אושר ברוב קולות.
משה גפני: היות שמדובר על אמנה עם כל המדינות, אנחנו מבקשים לעשות מאמץ, כפי שאמר חבר הכנסת אורלב, משום מראית העין, ולא בגלל שיש בזה איזשהו דבר מעשי, לשנות את העניין הזה.
משה גפני: אם אפשר, טוב.
משה גפני: אם לא, יכול להיות שאני אהפוך להיות עוד יותר דתי ממה שאני היום ואני אגיע לדרגה של אורלב ואז אני גם אצביע נגד.
שי חרמש: אתה תתחזה.
משה גפני: אני אתחזה, כי יכול להיות שאני אגיע לדרגה שלו בדתיות.