GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואב גדסי: ישב מר גנות עם עופר עיני, אני מבין שכרגע עדיין אין הסכמות, נשב בעוד שבועיים ואם לא יהיו הסכמות, ניקח את כל המצגת היפה הזאת ואולי נצטרך לגרוס אותה.
יואב גדסי: לא יודע.
יואב גדסי: מדינת ישראל, משרד האוצר חתם על הסכם קיבוצי עם הכבאים רק לפני חצי שנה.
יואב גדסי: לקרוע אותו?
יואב גדסי: בוואקום שנוצר כל אחד זורק אותנו לכיוון אחר.
יואב גדסי: מי האבא ומי האימא עכשיו?
יואב גדסי: למי אני בא?
יואב גדסי: לגנות?
יואב גדסי: למשרד הפנים?
יואב גדסי: לאיפה אני הולך?
יואב גדסי: אתה רוצה שמחר יבואו הכבאים, לא מיישמים את ההסכמים עליהם חתמו לפני חצי שנה, זה עולה כסף ואף אחד לא רוצה לתת, והרשויות בטח לא.
יעקב גנות: דרמטיזציה.
יעקב גנות: סליחה אדוני.
יואב גדסי: יש משהו לא נכון במה שאמרתי?
יעקב גנות: אני רגיל לוועדת הפנים.
משה גפני: תסיים את הדברים שלך אותם אמרת ברור ואפילו אני הבנתי אותם.
יואב גדסי: אם הבנת, זה טוב.
יואב גדסי: מה שיקרה זה אנחנו נחזור בחזרה לכבאים ואז זה לא יהיה וזה לא יהיה וזה לא יהיה ונתחיל להיאבק עוד פעם על כוח אדם, נעשה עיצומים ויאמרו שאנחנו לא אחראיים.
משה גפני: לפי המערך הזה, אתם בעד.
יואב גדסי: אנחנו בעד כל דבר שיבואו אתנו בדברים.
משה גפני: אני יכול להשלים את השאלה?
משה גפני: אתם בעד ביטול איגודי ערים?
שי חרמש: הוא לא צד בעניין.
משה גפני: לא שאלתי אותך אלא אותו.
שי חרמש: אל תכניס אותם לזה.
יואב גדסי: בקטע של ביטול איגודי ערים, שיבואו וישבו ויאמרו לנו תמורת מה.
משה גפני: אני שואל אותך שאלה עקרונית.
משה גפני: הוצגה כאן תוכנית והתוכנית מדברת על מערך ארצי של כבאות עם כל מה שנלווה לעניין הזה ובאמת צריך הרבה כסף לכך.
משה גפני: אני שואל אותך האם באופן עקרוני, בבסיס מבטלים את איגודי הערים וזה הופך להיות מערך כבאות ארצי כמו המשטרה.
יואב גדסי: מר גפני, זה לא משנה לי מי יהיה בעל הבית אבל אני רוצה שלפני כן ישבו אתי ויאמרו לי שיש לי הכול ואני מקבל הכול.
יואב גדסי: אם זה יהיה המשרד לביטחון פנים והוא יענה לכל הצרכים שלנו ולא ניפגע, זה בסדר.
משה גפני: אז אתם בעד.
יואב גדסי: השאלה היא מה אבל לא לפני שבאים ומציגים לנו תמונה אמיתית.
משה גפני: אני אתן את רשות הדיבור גם לשלטון המקומי אבל קודם חברי הכנסת.
משה גפני: הממשלה פוחדת להתמודד עם הבעיה.
משה גפני: פשוט פוחדת.
משה גפני: אנחנו הגשנו את הצעת החוק לפני עשר שנים והיא הייתה מבוססת על דוח גינוסר.
משה גפני: דוח גינוסר מדבר בראש ובראשונה, לא אם זה יהיה במשרד הפנים או במשרד לביטחון פנים.
משה גפני: הדיון הזה לא דיון עקרוני.
משה גפני: זה בסדר, השרים הסכימו, זה עובר למשרד לביטחון פנים ויעקב גנות הוא איש רציני ולוקח את האחריות מבחינת החלטת הממשלה וזה בסדר גמור.
משה גפני: המשרד לביטחון פנים מופקד על פיקוד העורף, הכבאות אצלו – זה בסדר גמור.
משה גפני: עם א'-ב' של הבעיה הממשלה לא התמודדה.
משה גפני: עם א'-ב' של הבעיה.
משה גפני: הרי הבעיה ידועה.
משה גפני: מדברים על עובדים, מדברים על כבאים, מדברים על כבאיות, מדברים על מטוסי כיבוי.
משה גפני: המבנה הארגוני, לממשלה אין אומץ להתמודד אתו מסיבות, כמעט הייתי אומר, פוליטיות.
משה גפני: אנחנו לא יודעים?
משה גפני: אנחנו חדשים כאן?
משה גפני: איזו החלטה אחת שמדברת על מבנה ארגוני, שיושבים עם הכבאים ואומרים להם שאנחנו בעלי הבית, אתם לא תיפגעו בשכרכם אלא להפך, לא תיפגעו במעמדכם, אבל החלטנו שכל המערך הזה מבוטל.
משה גפני: מה זה ראשון לציון?
משה גפני: מה עם נהריה?
משה גפני: שום החלטה לא הייתה בעניין של מערך הכבאות.
משה גפני: הייתה החלטה מאוד יפה, להעביר.
משה גפני: אני אומר לך שהוועדה תאשר, חברי הוועדה הם אנשים אחראיים והם יאשרו את ההעברה ולא יתקעו את העניין אבל יש כאן החלטה כלשהי?
יעקב גנות: אדוני, יש.
יעקב גנות: סליחה שאני אומר.
משה גפני: אתה לא יכול להתפרץ.
משה גפני: אתה תצטרך להשיב בסוף.
משה גפני: הביקורת היא לא כלפי שוקי אמרני ולא כלפי יעקב גנות.
משה גפני: הביקורת היא כלפי הממשלה.
משה גפני: אתה רוצה שאני אגיד שמות של חברי מרכז?
משה גפני: לא היה כלום.
משה גפני: אני שמעתי בתקשורת מישהו שאמר.
משה גפני: שאלתי אותך אם אתה באופן עקרוני, אתה ככבאי, כאחראי מבחינת העובדים במערך הכבאות, אם זה עובר למערך הארצי על פי התוכנית.
יואב גדסי: זה ציוד.
יואב גדסי: מה עם התוכנית לכבאים חדשים שהתקבלו?
יואב גדסי: מי יתקצב אותם?
יואב גדסי: נשלח אותם הביתה?
משה גפני: חבר הכנסת זבולון אורלב ואחריו חברת הכנסת שלי יחימוביץ.
זבולון אורלב: יש לי שתי הערות קצרות.
זבולון אורלב: האחת, הסוגיה של המתנדבים וצופי אש.
זבולון אורלב: יש התנדבות ראויה לכל שבח בהיקף שאני מעריך אותו בכמה מאות צעירים שמתנדבים במסגרת כיבוי אש והם נקראים צופי אש.
זבולון אורלב: מתברר, לאור מה שקרה עם הנער הגיבור אלעד ריבן שנספה באסון הכרמל, שהסוגיה הזאת איננה מוסדרת.
זבולון אורלב: בדיונים ובבירורים אמרו לי כמה וכמה פעמים שמטפלים בנושא, מבררים אותו, אבל חברים, מדובר כאן בשמירת חיים.
זבולון אורלב: אין עדיין טיפול רציני ואני מבקש שבמסגרת הדרישות של הוועדה הם ידווחו בפעם הבאה שהם באים על מה קורה, מה הן ההוראות ומה הן ההנחיות.
זבולון אורלב: האם ההורים יודעים, האם ההורים לא יודעים?
זבולון אורלב: ההורים צריכים לחתום והם לא יודעים על מה הם חותמים.
זבולון אורלב: אין להם מושג.
זבולון אורלב: אגב, אמו של אלעד ריבן ביקשה שכל נער שחותם, שיסבירו לו על מה הוא חותם.
זבולון אורלב: אין לו מושג על מה הוא חותם.
זבולון אורלב: התברר שאפילו הביטוח הוא בעייתי.
זבולון אורלב: נקודה שנייה.
זבולון אורלב: לא ברור לי למה אין, נקרא לזה, חיל מילואים של לוחמי האש.
זבולון אורלב: מדוע אין?
זבולון אורלב: אין מדבר על בסיס התנדבותי כמו שיש מתנדבים למשמר האזרחי.
זבולון אורלב: יש הרבה מאוד אנשים שסיימו את שירותם בצה"ל או לא בצה"ל והם רוצים להתנדב ומסוגלים.
זבולון אורלב: זאת תופעה נפוצה בעולם, נפוצה מאוד בעולם, ועל ידי כך יש מרכיב מכפיל כוח מאוד מאוד רציני בעיקר בפיגועים המוניים, אבל לפעמים גם בשגרה.
זבולון אורלב: לכן אני מבקש שגם הנושא הזה יושם על סדר היום ונשמע עליו כאן.
משה גפני: אחרי שי חרמש.
שלי יחימוביץ': לא ברור לי לחלוטין, אנחנו מדברים כאן על רפורמה מרחיקת לכת, איך אין חקיקה.
שלי יחימוביץ': צודק חבר הכנסת דוד אזולאי.
שלי יחימוביץ': אתם באים אלינו עם מהפכה מבנית בלי חקיקה.
שלי יחימוביץ': מראים לנו כאן את השקפים ומספרים לנו שזה כבר קרה, שזה מאחורינו, כאילו הכנסת לא קיימת.
שלי יחימוביץ': שימו לב מה קורה כאן.
שלי יחימוביץ': פשוט דילגו עלינו בדרך.
שלי יחימוביץ': זה תקדים, זה דבר חדש.
שלי יחימוביץ': אפילו לא ניסיתם לדחוף לנו את זה בחוק ההסדרים בכוח וזה כבר היה פחות משפיל ממה שאתם עושים עכשיו.
שלי יחימוביץ': באיזה זכות מתקיימת כזאת רפורמה בלי שהיא תעבור כנסת?
שלי יחימוביץ': אתה מכיר דבר כזה?
שלי יחימוביץ': אני לא מכירה.
משה גפני: אני לא רוצה להפריע לך, אבל היא פשוט לא מתקיימת.
משה גפני: את פשוט טועה.
משה גפני: זה עובר ממשרד למשרד.
משה גפני: זה בסמכותם.
שלי יחימוביץ': אתה מכריח אותי לא להתייחס למר גנות ברצינות, והוא בן אדם רציני.
שלי יחימוביץ': הוא ישב ואמר שלפני עשרה ימים התרחשה ההעברה.
משה גפני: להעברה לא צריך חקיקה.
שלי יחימוביץ': הדיווח הזה הוא דיווח על רפורמה.
שלי יחימוביץ': כיוון שאני יודעת שהוא בן אדם רציני, אני לוקחת את הדברים שלו ברצינות ואנחנו חייבים לעצור את הדבר הזה, או ועדת כספים או ועדת הפנים שעוסקת בזה, אבל זאת תופעה חדשה.
שלי יחימוביץ': לחוק ההסדרים כבר התרגלנו ועכשיו יש דרך חדשה לעקוף את הכנסת.
שלי יחימוביץ': זה לא תקין.
שלי יחימוביץ': אגב, לדעתי זה גם לא יעמוד במבחן בג"ץ.
שלי יחימוביץ': אני מדברת על העברת רפורמה בלי חקיקה.
משה גפני: אני יכול להשיב לך על זה אבל הם ישיבו.
משה גפני: התהליך הוא לא כזה.
משה גפני: שלי, אם את רוצה, אני אגיד לך.
משה גפני: מה שקורה בפועל, רק שתדעי, זה שזאת סמכות הממשלה.
משה גפני: הם לא צריכים אותנו ומבחינתי אמרתי שזה בסדר.
משה גפני: הם העבירו את הסמכות ועכשיו יש סמכות.
: גם את זה הכנסת אישרה.
משה גפני: הסמכות עברה ממשרד הפנים למשרד לביטחון פנים והממשלה נוקטת בשם.
משה גפני: מנכ"ל המשרד לביטחון פנים אחראי על המינהלת.
משה גפני: הוא עכשיו הכתובת.
משה גפני: את כל מה שאת אומרת לגבי הרפורמה שהם מציגים כאן, הם צריכים להביא לכנסת וזה באחריותו ובאחריות שוקי אמרני.
שלי יחימוביץ': גפני, אני מרגישה תחושת דה ז'וו עזה.
שלי יחימוביץ': אנחנו שוב חלק מאותה שיטה שכבר מתקיימת עשר שנים לגבי מערך הכבאות, של שיטת ייבוש בהתחלה והתניה בסופו של יום, מה שאנחנו שומעים כאן, של העברת כספים ברפורמה.
שלי יחימוביץ': מה אמר דוח המבקר שפורסם במקרה סמוך לאסון?
שלי יחימוביץ': הוא דיבר על תופעה שהתרחשה קודם.
שלי יחימוביץ': איזה ציטוט היה שם הכי מקומם ומצמרר?
שלי יחימוביץ': ציטוט מישיבה בה משתתפים נציב הכבאות, ראש הממשלה ושר האוצר שטייניץ ואומר שר האוצר שטייניץ: לא תקבלו יותר גרוש, קיבלתם די והותר למערך כבאות מיובש ומדולדל, תקבלו עוד אם תעשו רפורמה.
שלי יחימוביץ': מסכם ראש הממשלה באותו דוח המבקר ואומר: הנושא אינו בשל עדיין לדיון אצל ראש הממשלה.
שלי יחימוביץ': כל זה קרה שנה לפני השריפה.
שלי יחימוביץ': מה המשמעות של זה?
שלי יחימוביץ': המשמעות היא נייבש אתכם, נזחיל אתכם, תיסעו בכבאיות בנות שלושים שמקרטעות במעלה ההר, תכבו אש בחליפות כיבוי שהן כבר לא תקפות ותסכנו את חייכם, תבואו לשריפה עם כבאי אחד ואחרי כן הוא גם יחטוף קללות וצעקות מהתושבים, ובצדק, כי הם לא מבינים שהוא מסכן ונתון לסד של קיצוצים.
שלי יחימוביץ': כל זה יימשך.
שלי יחימוביץ': נמשיך להתעמר בכם עוד ועוד עד שתסכימו לרפורמה.
שלי יחימוביץ': איזו רפורמה?
שלי יחימוביץ': מה המשמעות של הרפורמה?
שלי יחימוביץ': אני בכלל חושבת שהבעיה במערך הכיבוי – אני יודעת שזה לא מקובל להגיד – לא הייתה במבנה שלו, היא לא הייתה במבנה שלו אלא היא הייתה בזה שלא היה כסף לקנות ציוד כיבוי נורמלי.
שלי יחימוביץ': היא הייתה בזה שלא היו תקנים.
שלי יחימוביץ': היא הייתה בזה שלא היו כבאים.
שלי יחימוביץ': בסוף, כשאתה הולך לכבות דליקה, אתה לא מכבה אותה עם מבנה ארגוני ושקפים אלא אתה מכבה אותה עם ציוד כיבוי משוכלל, עם סולם שמגיע אל הקומה אליה צריך להגיע, ועם מספר כבאים שיכול לכבות דליקה.
שלי יחימוביץ': אז מה אנחנו רואים כאן?
שלי יחימוביץ': מראים לנו שקפים, מראים לנו שינוי מבני אבל בפועל יואב מספר שממשיכים לייבש אותם ולהזחיל אותם.
שלי יחימוביץ': אני מתקוממת ואני נגד ההתניה הזאת של הרפורמה בהעברת כספים, ובעיקר כמובן אני מסתכלת על זה ושואלת מה בעצם השתנה, מה כל כך דחוף, מה באמת יקרה, מה הדבר הראשון שיקרה.
שלי יחימוביץ': כל הזמן ברור לי שהדבר הראשון שיקרה הוא שהכבאים ייפגעו ולא סתם אמרתי שאני לא אוהבת שעכשיו קוראים להם לוחמי אש, כי מה הם היו עד עכשיו?
שלי יחימוביץ': פקידי אש?
שלי יחימוביץ': עד עכשיו הם היו לוחמי אש במלוא מובן המילה.
שלי יחימוביץ': אלה אנשים שעובדים מאוד קשה, מסכנים את חייהם, עובדים בתנאים לא תנאים, חוטפים גם עלבונות וקללות כי הם תמיד לא מגיעים במערך מתאים, תמיד הם פחות מדיי, הם גם מסכנים את חייהם כי לפעמים הם מכבים לבד שריפות.
שלי יחימוביץ': מה המשאב שיש לכיבוי אש?
שלי יחימוביץ': אותם 1,500 לוחמי אש קיימים.
שלי יחימוביץ': מה רוצים לעשות להם?
יואב גדסי: לא, 1,200.
שלי יחימוביץ': 1,200.
שלי יחימוביץ': בין השיטין אני רואה קביעת סולם שכר בתהליכי למידה וגיבוש.
שלי יחימוביץ': מה זה קביעת סולם שכר בתהליכי למידה וגיבוש?
שלי יחימוביץ': מה אתם אומרים, שאתם תורידו את השכר לכבאים?
שלי יחימוביץ': זאת אומרת, מה זה סולם שכר בתהליכי למידה וגיבוש?
יעקב גנות: אף אחד לא אמר דבר כזה.
משה גפני: יעקב, תרשום לך את ההערות.
שלי יחימוביץ': קביעת סולם שכר בתהליכי למידה וגיבוש.
שלי יחימוביץ': למה סולם שכר צריך להיות בתהליכי למידה וגיבוש כשרק לפני כמה חודשים נחתם הסכם שכר?
שלי יחימוביץ': ולא רק שנחתם הסכם שכר אלא במקרה נסעתי ברכב ושמעתי רשת ב' בה התראיין הממונה על השכר באוצר, אילן לוין, ואמר שרק עכשיו הם הגיעו להסכם שכר עם מערך כיבוי האש שהוא הסכם שכר מצוין, שהיה עם מי לדבר, שיש להם יושב ראש איגוד רציני - הוא אומר ולא אני – נוקב בשמו של יואב גדסי, ואומר שניהלנו משא ומתן כמו שצריך, הגענו להסכמה.
שלי יחימוביץ': אז מה, גם הדברים של אילן לוין כבר עפים ברוח ולא שווים?
שלי יחימוביץ': זה הסכם שכר שרק נחתם ולכן למה צריך לגבש סולם שכר חדש?
שלי יחימוביץ': אבל אני אגיד לך למה.
שלי יחימוביץ': זה כדי לפגוע בתנאי ההעסקה שלהם, כדי שירוויחו פחות, כדי שלא יקבלו תוספת על משמרות, כדי שלא תהיה להם זכות התארגנות.
שלי יחימוביץ': זאת הנקודה בסוף.
שלי יחימוביץ': זאת האובססיה של האוצר, לשלול מהם את זכות ההתארגנות.
שלי יחימוביץ': זה מה שהם רוצים.
שלי יחימוביץ': גפני, תרשום לך שבסוף זאת המטרה והתכלית של הרפורמה.
שלי יחימוביץ': גפני, אני לא מאמינה שאתה לא נשאר לשמוע את דבריי.
משה גפני: יש חוק שלי.
משה גפני: אני חייב לצאת.
שלי יחימוביץ': נגד זה אין לי מה לומר.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת ציון פיניאן מחליף את היושב ראש בניהול הישיבה
שלי יחימוביץ': עניין של שלילת זכות הארגון מהכבאים, זה דבר שלא קיים בשום מקום בעולם.
שלי יחימוביץ': תבינו, בכל מקום בעולם, בכל העולם, הכבאים מאוגדים ולא רק שהם מאוגדים אלא יש להם איגודים חזקים.
שלי יחימוביץ': כשהיו הפגנות בארצות הברית, בוויסקונסין, היו הפגנות של העובדים המאורגנים נגד חוק חדש שיוצא.
שלי יחימוביץ': יש שם מושל שהוא מקורב מאוד לתאגידים הגדולים וההפגנות היו נגד חקיקה שעומדת להתרחש לשלילת הזכות לקיים משא ומתן קיבוצי, ומי עמד בראש המאבק?
שלי יחימוביץ': הכבאים.
שלי יחימוביץ': הכבאים מאוגדים בכל העולם וטוב שהם מאוגדים.
שלי יחימוביץ': לכן הם חזקים, לכן יש להם הכשרות טובות.
שלי יחימוביץ': למה שבישראל אנחנו נהיה יותר אפלים מכל מדינות אירופה המתקדמות בעניין של איגוד עובדים?
שלי יחימוביץ': הרשויות.
שלי יחימוביץ': ראיתי שהרשויות ימשיכו לשאת ב-44 אחוזים.
שלי יחימוביץ': 44 אחוזים ממה?
שלי יחימוביץ': הרי אם כצעקתה ואם באמת התקציבים כל כך יוגדלו מצד המדינה, גם ה-44 אחוזים של הרשויות יגדלו.
שלי יחימוביץ': האם הן מסוגלות לעמוד בזה?
שלי יחימוביץ': אני לא רואה שהן מסוגלות לעמוד בזה.
שלי יחימוביץ': תל אביב תעמוד בזה.
שלי יחימוביץ': יש לנו אחלה שירותי כיבוי בתל אביב אבל אני רוצה גם בפריפריה שירותי כיבוי כאלה.
שלי יחימוביץ': כל המהלך הזה בלי ללכת צעד בצעד עם הרשויות, מי ישלם להן על הציוד שהן קנו מכספן?
שלי יחימוביץ': איך יתחשבנו אתן?
שלי יחימוביץ': אני לא שמעתי את הדבר הזה.
שלי יחימוביץ': זה חייב להיעשות בתיאום עם השלטון המקומי ולא ראיתי תיאום כזה.
שלי יחימוביץ': עוד הערה לדבריו של חבר הכנסת אורלב.
שלי יחימוביץ': בעניין של צופי אש, אני חושבת שאנחנו צריכים לשקול את כל העניין הזה מחדש.
שלי יחימוביץ': אני לא רוצה לפגוע במפעלה מקסים והיפה הזה ובילדים שעושים דבר כל כך יפה אבל אם מדובר בלוחמי אש, בסוג של צבא אש, אנחנו לא שולחים קטינים לסכן את חייהם.
שלי יחימוביץ': אני יודעת שזה מפעל מאוד יפה.
זבולון אורלב: כבר היום יש מגבלות.
שלי יחימוביץ': זה דורש חשיבה מחודשת.
שלי יחימוביץ': מאוד חשוב מערך של מתנדבים אבל תדע לך שלנהל מתנדבים בשעת אסון, זה בלגן.
שלי יחימוביץ': זה מערך נפרד.
שלי יחימוביץ': אני גם לא רוצה שייווצר מצב שבו יש המון מתנדבים ואז אומרים שלא צריך לעבות את מערך הכבאות כי בזמן אסון יבואו מתנדבים.
שלי יחימוביץ': מתנדבים הם לא על חשבון עובדים שמרוויחים כמו שצריך.
ציון פיניאן: בקשר להשתתפות הרשויות המקומיות, במסגרת התפקיד שלי בעבר אני יודע שיש שם בעיה כי ההשתתפות של הרשויות היא פר שטח ולא פר ראש.
ציון פיניאן: אם יש מועצות אזוריות מסביב לאותה עיר, לדוגמה טבריה, טבריה משלמת חמישים אחוזים מתקציב הכבאות כאשר השטח שלה הוא 15 אלף דונם ומסביב יש מיליוני דונמים שמשלמים לפי שטח.
אמנון כהן: של המושבים.
ציון פיניאן: של המושבים.
ציון פיניאן: שם משלמים לא פר ראש אלא פר שטח.
שלי יחימוביץ': לא ידעתי את זה.
ציון פיניאן: זאת נוסחה שצריך לתקן אותה.
ציון פיניאן: חבר הכנסת חרמש.
שי חרמש: אני מודה לך.
שי חרמש: אני לפחות יכול להעיד מניסיוני במשך 15 שנים בעיסוק המוזר הזה שנקרא איגודי ערים לכיבוי אש שיש כאן כמה דברים.
שי חרמש: קודם כל, בואו נצא מהשטח.
שי חרמש: אני רוצה להמשיך את דבריו של נציג איגודי הכבאים.
שי חרמש: בתחנת קצה זניחה באזור בטוח שבו אין שום אירועי אש וגם לא צריך לטפל בכיבוי אש, למקום קוראים שדרות, יש כבאי אחד במשמרת.
יואב גדסי: אתה מכיר את המצב.
שי חרמש: זה מקום שלא נזקק לטיפולי אש.
שי חרמש: זה מקום חסין ושקט ויש שם במשמרת כבאי אחד ועם הכבאית שלו הוא צריך לנסוע ולעמוד עם הצינור.
יואב גדסי: זה לא המקום היחיד.
יואב גדסי: יש עוד כמה מקומות כאלה.
שי חרמש: אני מציין מקום שלדעתי היום הוא מקום ייחודי.
שי חרמש: אני יכול לספר על עוד מקומות אחרים.
שי חרמש: אני בא משם ואני אומר שבשדרות יש כבאי אחד במשמרת.
שי חרמש: כאשר מדובר כרגע על נושא של תקנים, צריך להבין שזאת לא שאלה של כסף אלא מתחילה להיות שאלה של סיכון חיי אדם על כל המשתמע מזה, ואגב, כולם יודעים את זה ואין כאן שום דבר חדש.
שי חרמש: זה עבר את ממשלות ישראל לדורותיהן וציון פיניאן, בעניין הזה אני לא יכול להאשים רק את הממשלה שלך אלא אפילו את הממשלות הקודמות לה, להן הייתי שותף ותומך בהן.
ציון פיניאן: מודה ועוזב ירוחם.
שי חרמש: יש כאן בעצם שני דברים, וכאן אני קצת מודאג ולא במקרה הייתה התפרצותי בלתי מנומסת לדברי היושב ראש הקבוע שאני מאוד מכבד אותו.
שי חרמש: יש הרגשה שמהרפורמה הזאת נשארנו עם שירותי כיבוי האש ולוחמי האש בתווך, בין שני בעלי סמכות והשאלה למי הם כפופים.
שי חרמש: למה נשאר כרגע קיים אגד ערים לכיבוי אש?
שי חרמש: לא סתם שאלתי את שוקי אמרני, והוא יושב שנים רבות במשרד הפנים, מה נותר באגד ערים.
שי חרמש: אם נוצרה בעיית התקצוב, אני מודאג.
שי חרמש: אם נוצרה באגד ערים בעיית כוח אדם, אני מודאג.
שי חרמש: אם חלילה נוצרו באגד ערים סמכויות הפעלה מבצעיות, אני עוד יותר מודאג.
שי חרמש: אז אני שואל אם גנות נותן הוראה להפעיל את הכבאית באירוע שריפה, מה סמכות התחנה ואגד הערים באותו רגע?
שי חרמש: אני רוצה לציין - והמביא דברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם – שסיפרה לנו חברת הכנסת פניה קירשנבאום, ואני זוכר את זה, שבאירוע בכרמל היה צריך להזעיק את הכבאים באמצעות רשת ב'.
שי חרמש: אני מצטט אותך נכון?
פניה קירשנבאום: רדיו וטלוויזיה.
שי חרמש: הדובר היה צריך להזעיק את הכבאים דרך הרדיו.
שי חרמש: אני שואל את שוקי אמרני ואת יעקב גנות דווקא מתוך כך שעוסקים בשני פקידי ממשל בכירים ומנוסים עם ניסיון מוכח, ואני לא אומר את זה כי אתם נוכחים כאן אלא אתם יודעים את דעתנו עליכם.
שי חרמש: ברגע שקורה אירוע מגה אירוע – ואני מדבר על מגה אירוע, כי אם אין מגה אירוע הבעיה היא נגיד יותר פשוטה – שנופל קסאם בניר עם, אני יודע מה עושים, אבל כשמחר יהיה אירוע חלילה שיצטרכו לרכז שלושים או ארבעים כבאיות, מי נותן את ההוראה?
שי חרמש: מי מזעיק?
שי חרמש: מי אומר שיוצאים או לא יוצאים?
שי חרמש: מהמודל הזה עוד לא הבנתי את זה.
שי חרמש: אני אומר שיש בעיה במודל הארגוני והיא מי בעל הבית.
שי חרמש: ממי הכבאי, לוחם האש, צריך לקבל הוראה?
שי חרמש: יושב ראש אגד ערים לכיבוי אש באשקלון, שם ישבתי, ולא אדבר על התהליכים ואיך בוחרים יושב ראש כיבוי אש ואיך הולך המשחק בין קריית גת, אשדוד ואשקלון לגבי מי יקבל את המינוי לתפקיד הבכיר הזה.
שי חרמש: ישבתי בהצגות האלה.
שי חרמש: זאת שאלה מספר אחת.
שי חרמש: שאלה מספר שתיים.
שי חרמש: שוב, אני אומר בפרה פראזה על בן גוריון עם הספר הלבן.
שי חרמש: בואו נדון בבעיות העובדים בלי דיון בנושא התקציב ובואו נדון באיגודי הערים ולא נעסוק בציוד.
שי חרמש: אם עולה כאן כרגע דיון, ולא במקרה אמרתי בכל שאלה של תקצוב של ציוד וכוח אדם, אני אצביע בעד, גם אם יתר הדברים לא מסודרים כי יש לי הרגשה שמישהו יוצר כאן את הלינקג' כדי לכפות את סמכותו על האחרים, וזה האוצר שאומר שעד שלא יסודרו עניינים אלה ואלה, הוא לא דואג לכבאיות, לא דואג לחליפות ולא דואג לכוח אדם.
שי חרמש: אני מדבר על הניסיון בכרמל ועל מגה אירוע כי הדאגה המרכזית שלי היא מגה אירוע.
שי חרמש: האירועים הלוקליים יטופלו.
שי חרמש: קצת חייכתי לעצמי כשראיתי את איגודי הערים, את פריסת איגודי הערים, ואני לא מדבר על אשקלון אלא אני מדבר על שני איגודי ערים רחוקים אחד מהשני, במרחק שני רחובות בכתובת, האחד נמצא ברמת גן והשני נמצא בגבעתיים.
שי חרמש: כשקורה אירוע על גבול רמת גן-גבעתיים, איך יודע את זה אגד ערים?
שי חרמש: אגב, גבול השיפוט בין רמת גן לגבעתיים עובר באמצע רחוב במספר של בתים.
שי חרמש: תראו לאיזה אבסורד הגענו.
שי חרמש: תסלחו לי, מדינה מטומטמת של שבעה מיליון תושבים מחזיקה 22 איגודי ערים.
שי חרמש: אז מילא, אחד פרוס באילת ואת זה אני מבין, אחד פרוס באשקלון, אני גם מבין, אבל רמת גן וגבעתיים?
שי חרמש: בעניין הזה צריך להגיע להסכמה עם השלטון המקומי כך שלפחות האבסורד בגוש דן ייפתר ויהיה אפשר להסדיר היום ולהגיע בהסכמה מרצון לפתרון לנדל"ן של אגד ערים גבעתיים.
שי חרמש: אני מבין שיש בעיה לנדל"ן.
שי חרמש: ראש עיריית גבעתיים, חבר מפלגה שיש לו נדל"ן, תימצא הדרך לפצות אותו.
שי חרמש: שוקי, תחזיר לו במענק איזון, תחזיר לו דרך רזרבת שר ותמצא פתרון או אולי נמכור לו גם את הבית.
שי חרמש: הגענו למצב מוטרף לגמרי שבמקום להיות ערוכים לאירוע המוני, דנים במה קורה באמצע הרחוב בין רמת גן לגבעתיים.
שי חרמש: לגישתי, אני כאן, ואני מקווה שגם חברי סיעתי שכולם נוכחים כאן כרגע בדיון, אנחנו נצביע על העברה תקציבית זאת, עם עמדת הממשלה או נגד עמדת היושב ראש.
שי חרמש: כלומר, לא צריך להתנות דבר בדבר.
שי חרמש: קודם כל תנו את הכסף, אם הכסף מיועד לציוד או לכוח אדם.
שי חרמש: אני אומר שהמצב בשטח הוא יותר חמור מהדיון האקדמי שמתנהל כאן כרגע.
שי חרמש: בפועל, אם מחר קורה אירוע, אין מענה.
שי חרמש: אין מענה ואני כבר אומר את זה.
שי חרמש: כשלא יהיה מענה, אני יודע מה יהיה, יתחיל ויכוח אם גנות אשם או שוקי אשם משום שיש כאן שני בעלי בית.
שי חרמש: אני מציע שוועדת הכספים לא עוסקת במה שוועדת הפנים צריכה לעסוק, אולי לדאבוני הרב ואולי לא.
שי חרמש: לפתחנו עומדת סוגיה אחת בלבד שהיא בסמכותנו וזה לאשר או לא לאשר העברה תקציבית.
שי חרמש: אני אומר מעבר לכל המחלוקות כי שום דבר כאן לא פתור, לפחות שנדע שמעבירים כסף לקניית ציוד.
ציון פיניאן: ג'ומס.
חיים אורון: אני לא חושב שאני יושב כאן עכשיו במטה מבצעים של כיבוי אש, לא בניר עם ולא בלהב.
חיים אורון: גם אני מכיר שנים רבות את שני המנכ"לים המכובדים ואני אומר שיש לי בעיה, לא אתכם, והיא שאתם בעצם בונים את הרפורמה כמו שבטבריה הגשש בנה את האווירון דוד, מהגג.
ציון פיניאן: איך אני לא יודע את זה?
חיים אורון: אתה לא מכיר את המערכון של הגשש על הקפיטריה בטבריה?
חיים אורון: לפי דעתי יש שתי בעיות מהותיות שהן ביסוד העניין והן לא פתורות, ונכון, הן הכי קשות לפתרון ולהתמודדות, אבל בלעדיהן אין בעיה של העברת סמכויות.
חיים אורון: הנושא האחד שעלה כאן כבר זה המבנה הארגוני והנושא של איגודי ערים, והנושא השני שהוא בן דוד שלו, שהוא די זהה, זה המבנה התקציבי.
חיים אורון: במערכת של 33 אחוזים מענק ממשלתי וגם צורה של התייחסות, זה מענק.
חיים אורון: אנחנו נותנים את המענק ובעצם האחריות עליכם.
חיים אורון: זאת המשמעות של העניין וכך היא הייתה תמיד.
חיים אורון: 44 אחוזים רשויות ו-21 אחוזים הכנסות עצמיות, זה המבנה במצגת שלכם וזה המבנה שאנחנו מכירים אותו שנים.
חיים אורון: במבנה הזה אי אפשר לקיים את המערכת הזאת וכל אחד יודע זאת.
יעקב גנות: זה בדיוק מה שאנחנו אומרים.
חיים אורון: אם יש לך אי הבנה, יעקב, אנחנו מאוד תומכים בכם אבל אנחנו לא רוצים שאתם תהיו הסכר שיחסום את הדבר הזה ואנחנו רוצים להגיד לממשלה שבזה היא צריכה לקבל את ההחלטות.
חיים אורון: אם זה לא משתנה, אתה אמרת ודוח גינוסר אמר את זה לפני 12 שנים, שהמבנה הזה לא מחזיק מים.
חיים אורון: הוא לא מחזיק מים כי איגוד הערים עובד לפי העיר הכי חלשה בתוכו.
חיים אורון: כשהעיר הכי חלשה לא משלמת, העיר החזקה לא רוצה להעביר ואתם מכירים את זה יותר טוב ממני.
חיים אורון: אתם עוסקים בזה מהבוקר עד הערב.
חיים אורון: אנחנו עוסקים בזה כשזה מגיע בשוליים.
חיים אורון: למה בנהריה אין כיבוי אש?
חיים אורון: כי מג'ד אל כרום או ישוב אחר במקום לא העביר לו כסף, אז הוא שואל אם הוא משוגע והאם הוא יממן אותו, מה גם שגם הוא בגירעון ולכן הוא לא רוצה לממן אותו.
חיים אורון: בסוף אין משכורת לכבאים.
חיים אורון: את זה צריך לפתור קודם כל.
חיים אורון: זאת ההחלטה הראשונה שהממשלה צריכה לקבל.
חיים אורון: אם היא נשארת נאמנה למבנה הזה, אם היא נשארת נאמנה למבנה הקיים, לא משנה לאיזה משרד מעבירים את הסמכויות.
חיים אורון: יעקב, אתה יודע כמה אני מעריך אותך אבל זה לא שייך בכלל לעניין.
חיים אורון: אם המבנה הקיים לא משתנה, גם כל הסיפור של הכנסות עצמיות לשירות מהסוג הזה.
יעקב גנות: חמור מאוד.
חיים אורון: אני לא תוקף אותך.
יעקב גנות: ההפך, אני חושב שאדוני צודק.
חיים אורון: אני מודה שאני לא מספיק גיבור ולא אהיה כאן עוד הרבה זמן לעצור העברות תקציביות לקנות כבאיות בשביל להכריח את הממשלה לקבל את ההחלטה אבל אי אפשר לדחות את זה כי דחיית ההחלטה בנושא הזה היא בעצם שבונים את הקפיטריה בטבריה מהגג.
חיים אורון: כל מי שנמצא בתוך העניין יודע שאין הכרעה בשאלה הזאת, לא רק של הסמכות הפיקודית אלא של מקורות התקציב.
חיים אורון: אתה דיברת כאן על תקן שהוא שליש מהמקובל בעולם.
חיים אורון: אני לא זוכר אם שלי או מישהו אחר שאל אם אתם באמת מאמינים שהעיריות יעלו את ההשתתפות שלהן בהתאמה למה שהמדינה צריכה לעשות.
חיים אורון: זאת השאלה המרכזית.
חיים אורון: אני יודע שזה מסובך, כי יש אגרות שהעיריות גובות בגלל זה, יש מקורות מימון של זה וזה מופיע בתקציבים אבל אלוהים אדירים, בשביל להזיז מאה פקידים ממקום למקום?
חיים אורון: עם כל הכבוד, זה קשה, אני יודע, אבל זאת לא הנקודה.
חיים אורון: לכן אני חושב שזה כן בתחום הועדה.
חיים אורון: ועדת הפנים עוסקת במבנה הארגוני ואני לא רוצה להיכנס לזה ואני גם לא מתמצא בזה.
חיים אורון: השאלה הזאת של המבנה התקציבי וההשלכות על האחריות, היא בדיוק נמצאת כאן.
חיים אורון: אני חושב שבעניין הזה הוועדה צריכה לומר באופן ברור לממשלה שהיא תקבל את ההחלטה.
חיים אורון: ברור לחלוטין שאם תהיה החלטה, תהיה חקיקה.
חיים אורון: זה סדר הדברים.
חיים אורון: לא תהיה חקיקה עד שלא תהיה החלטה.
חיים אורון: מה שתוקע את העניין, מה שאומרים לחבר הכנסת אזולאי שלא יביא את החקיקה, כי בזה אין החלטה.
ציון פיניאן: אמנון.
אמנון כהן: כבוד המנכ"לים.
אמנון כהן: ידידי, מנכ"ל המשרד לביטחון פנים.
אמנון כהן: אני חושב שהממשלה רוצה להכשיל אותך.
שי חרמש: היא כבר עשתה את זה כמה פעמים בעבר.
אמנון כהן: במבנה הנוכחי, ראינו בעשור האחרון את מי האשימו ואת כל ההאשמות.
אמנון כהן: מוצדק או לא מוצדק, בסוף זה מגיע לקודקוד וכמובן אתה יחד אתו.
אמנון כהן: לכן אי אפשר לקיים את הפעילות החשובה הזאת של כיבוי והצלה במתכונת בו היא נמצא היום.
אמנון כהן: אנחנו נמצאים במדינה מוקפת אויבים, מעבר לזה שיכולים לקרות אסונות בתוכנו, שריפה, דייר שנתקע ואתם נותנים שירות יום יומי ושעה שעה לכל אזרחי מדינת ישראל, אבל אני חושב שבמתכונת הנוכחית, זה נועד לכישלון.
אמנון כהן: אני גם חושש שהכספים לא יגיעו ליעדם כי יש הסכמים שקודם כל ילכו לשכר ולדברים כאלה.
אמנון כהן: לכן אני חושב, אדוני, שחייבים לקדם את החקיקה או את הרפורמה כך שנראה את המכלול הכולל, שנראה מה נגזר מתוך מה, והמערכת הזאת חייבת טיפול נמרץ וכרגע, וגם טיפול שוטף.
אמנון כהן: לכן אנחנו כאן אתך ונעזור לך בכל ועדות הכנסת.
אמנון כהן: היום מה שאתה צריך לקבל, אף אחד לא ימנע ממך, זה דבר שוטף, דבר שעובר ממשרד למשרד, אבל זה לא פתרון, ידידי.
אמנון כהן: אם חס וחלילה יהיה מחר איזשהו אסון ותצטרך לתת מענה, לא תוכל לתת מענה עם כל מה שיש לך כרגע.
אמנון כהן: אם לא תטפל בשורש הבעיה מהיום, גם בעוד שנה ובעוד שנתיים לא תוכל לתת מענה.
אמנון כהן: אדוני היושב ראש, אני חושב שאנחנו צריכים לדאוג לכך שהחקיקה תגיע לוועדות הכנסת, להיכן שהיא שייכת.
אמנון כהן: רפורמה או חקיקה מגובית בתקציבים, משותפת לכל הנוגעים בדבר, לשלטון המקומי וכל מי שקשור ומשרדי הממשלה.