GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלי יחימוביץ': אני מבינה מה אתה אומר, אבל כאן יש גוף עליו אתה יכול להטיל את הסנקציה, שהוא עומד מעל העובד.
משה גפני: כאן זה עובד שכיר.
שלי יחימוביץ': הוא אומר לי שהוא עצמאי.
שלי יחימוביץ': מי עומד מעל הסוכן?
מוטי קינן: זה מה שנקרא תאגיד.
מוטי קינן: כמו שיש תאגיד בנקאי, יש תאגיד ביטוח.
אבי ניסנקורן: אני לא אחזור על דב ריי אבל בכמה מלים אני רוצה להתייחס.
אבי ניסנקורן: אנחנו רואים את זה כדבר הרבה יותר רחב מחוץ לייעוץ הפנסיוני.
אבי ניסנקורן: בסופו של דבר יש הרבה מקצועות שיש להם רישוי ואם אנחנו נתחיל כאן, אנחנו נמשיך למקצועות אחרים ואנחנו נגיע למצב שעיצום כספי הופך להיות דרך המלך.
אבי ניסנקורן: צריך מאוד להיזהר.
אבי ניסנקורן: לפני שעושים אכיפה מינהלית, צריך לחשוב האם זה חיוני.
אבי ניסנקורן: לדעתנו במקרה הזה, כאשר מדובר על עובדים מן השורה, זה לא חיוני.
אבי ניסנקורן: יש דרכים אחרות חלופיות ובוודאי שבמקרה הזה צריך לקחת את זה בחשבון.
אבי ניסנקורן: זאת לא דרך המלך לבוא ולומר שנעשה עודף רגולציה.
משה גפני: אוריאל לין שלח לי מכתב שהדליק לי נורות אדומות ובעקבותיו גם דיברתי עם היועץ המשפטי לממשלה, כפי שאמרתי קודם.
משה גפני: דע לך שיש מישהו במזרח התיכון שלוקח את המכתבים שלך ברצינות.
אוריאל לין: מי זה?
רן ונגרקו: אני רוצה להזכיר שהצעת החוק הזאת, בניגוד למצב הקיים כיום, אוסרת על שיפוי לעובדים.
רן ונגרקו: המצב המשפטי הקיים עד החוק הזה ועד החוק של רשות ניירות ערך לא אסר את זה וזה לא הוסף סתם.
רן ונגרקו: יש פרשנויות שונות.
רן ונגרקו: לנו יש פרשנות אחת, למשרד המשפטים יכולה להיות פרשנות אחרת.
רן ונגרקו: לגישתנו כיום יש אפשרות משפטית אם עובד מקבל קנס, וכמו שאתה אומר כל הזמן, בוא נשאיר את החוק הקיים ולמה אנחנו מסכימים לזה, יש היום אפשרות משפטית לבוא ולשפות את העובד בגין הקנס.
רן ונגרקו: אם הממונה ימצא לנכון להטיל עליו את הקנס המקסימאלי כיום, יש אפשרות לבוא ולשפות אותו.
רן ונגרקו: הצעת החוק הזאת רוצה לאסור על זה ולכן ההבדל הוא כל כך גדול.
רן ונגרקו: אני רוצה להזכיר לגבי חוק האכיפה המינהלית.
רן ונגרקו: למעשה אותו סיפור גם היה לנו בחוק האכיפה המינהלית, אם כבודו זוכר.
רן ונגרקו: הגענו לסיכום עם זוהר גושן לגבי שיפוי וביטוח של העובדים וכל העובדים ללא יוצא מן הכלל, עובד לא היה חשוף לקנסות דרקוניים, גם לא לקנס של ה-25 אלף שקלים.
שי חרמש: יש שיפוי?
רן ונגרקו: לצערי הוועדה הנכבדה לא קיבלה את ההסדר הזה.
ארנון שגב: אדוני היושב ראש שאל ביחס לקופות הגמל.
ארנון שגב: ביחס לתוספת השנייה בקופות הגמל, האם אני יכול להניח שסכומי העיצומים הכספיים ביחס לנושאי משרה ויחידים יהיו בדומה לתוספת?
משה גפני: אני תכף אשיב, בסיכום.
ארנון שגב: זאת שאלת הבהרה ראשונה.
משה גפני: שאלה שנייה ואחרונה.
ארנון שגב: יש לנו עוד הערות כאלה ואחרות, אבל אדוני מסיים את הישיבה.
משה גפני: אתם מדברים על קופות הגמל.
ארנון שגב: נכון.
משה גפני: בסדר, נדבר בקופות הגמל.
שרה לזרוביץ: נאמר שאם לא מקבלים את התיקון הזה, נשאר החוק הקיים.
שרה לזרוביץ: החוק הקיים, כמו גם התיקון שלו, הוא לא גזרה משמים.
שרה לזרוביץ: הוא חוק שהתקבל בידי אנשים ואפשר לשנות אותו.
שרה לזרוביץ: גם אם מתייחסים לחוק שיש ברשות ניירות ערך, אם שם לטעמנו נעשתה טעות, אין טעם לחזור על הטעות גם כאן.
שרה לזרוביץ: גם שם אפשר לתקן.
שי חרמש: למה טעות?
שי חרמש: אומרים כאן שוועדת הכספים עושה טעויות, אבל ועדת הכספים מעולם לא עושה טעויות.
שרה לזרוביץ: היא עושה טעויות, אבל היא לא מכירה בהן.
שרה לזרוביץ: הגנה על אינטרס הלקוח.
משה גפני: ועדת הכספים עושה טעויות והיא גם לא מכירה בהן.
שרה לזרוביץ: זה אנושי, אבל אפשר לתקן.
שרה לזרוביץ: אנושי לטעות.
שרה לזרוביץ: אנחנו לא מלאכים, אבל אפשר לתקן.
שלי יחימוביץ': מירי שאלה בשקט שאלה נכונה.
שלי יחימוביץ': היא שאלה אם יש קנסות על טעויות שאנחנו עושים.
ציון פיניאן: מה עם הטעויות שעושה מזרחי טפחות?
שלי יחימוביץ': כשאנחנו עושים טעויות, זה גורם יותר נזק ולא מטילים עלינו קנסות.
משה גפני: גברת לזרוביץ, אני מודה, הרבה פעמים אני עושה את זה, זה לא מצרך נדיר במקום העבודה שלנו, הרבה פעמים אני מודה בטעות.
משה גפני: אני לא רוצה לפרט את הטעויות.
שלי יחימוביץ': הוא מודה בטעויות שהוא לא עשה.
משה גפני: גם שעשיתי וגם שלא עשיתי, אבל אני רוצה לומר לך שיש בלבי, שתדעי, על כל האנשים שנמצאים כאן, שלא הייתם כאן כאשר היה החוק של הרשות לניירות ערך.
משה גפני: התחננתי, ביקשתי, שלחתי מכתבים, אמרתי שאנחנו הולכים למהלך חדשני מאוד קשה, מאוד בעייתי, ומי שישב כאן שתק כמו דג.
שלי יחימוביץ': לא, דיברנו.
משה גפני: לא, לא חברי הוועדה.
משה גפני: הגופים.
משה גפני: את מה שאתם עושים כאן היום ואתם רואים שאנחנו קשובים לדברים שלכם, לא ישבתם כאן.
משה גפני: נכון שוועדת הכספים עושה טעויות והיא לא מכירה בהן, זה נכון.
משה גפני: אגב, אנחנו משלמים את המחיר הכי גבוה.
משה גפני: אני לא משלם שום מחיר כי אצלי בחירות ולא בחירות זה אותו הדבר, אף פעם אנחנו לא עולים במנדטים, אבל אנחנו משלמים בבחירות.
משה גפני: אם אני עושה טוב לאנשים, אנשים מצביעים ש"ס.
משה גפני: זה בכלל לא משנה מה אני עושה, ואחרי כן ש"ס נלחמת נגדי ללא סיבה.
משה גפני: אנחנו משלמים מחיר.
משה גפני: אנחנו נבחרי ציבור ובבחירות את תראי שאנחנו עושים חוק רע, את יכולה לא להצביע עבורנו ואת יכולה להפיל את השלטון.
משה גפני: זה משטר דמוקרטי, אבל שאתם לא הייתם כאן בחוק של הרשות לניירות ערך, לא יסולח לכם.
שרה לזרוביץ: אבל המחוקק יכול לתקן את עצמו.
משה גפני: מאה אחוזים, אבל עכשיו יותר קשה.
שרה לזרוביץ: נכון.
שרה לזרוביץ: אני רוצה להתייחס לעובד הסביר.
משה גפני: אני כמובן לא דיברתי על שום בעיות בבנק מזרחי טפחות, בהנהלה, כי היא העובדים ואני בעד העובדים.
משה גפני: אני יכול לדבר על כמה טעויות בבנק מזרחי טפחות בהן נתקלנו כאן, בוועדה, אבל העובדים הם בסדר גמור, במיוחד שהחשבון שלי הוא בבנק מזרחי טפחות.
משה גפני: העובדים מצוינים.
משה גפני: ההנהלה, נדבר עליה בפעם אחרת.
אמנון כהן: אתה לא יכול.
אמנון כהן: אתה חייב לכרוך את זה.
שרה לזרוביץ: העובד הסביר יעשה עבירה מינהלתית - אנחנו תמיד מדברים רק על עבירות מינהלתיות ולא על עבירות פליליות – רק אם יש לו עומס עבודה או הכשרה בלתי מספקת.
שרה לזרוביץ: מי שאחראי על הדברים האלה, זה לא העובד אלא המעביד.
שרה לזרוביץ: לכן לדעתי, מספיק להטיל קנסות על הבנק כי הבנק ידאג שהעובד לא יהיה בלחץ, לא ימדדו אותו ולא ייתנו לו יעדים.
אוריאל לין: קודם כל, אני מאוד מבקש שלא תיעשה אפליה בין שכיר לשכיר.
אוריאל לין: דבר שני, שכיר שלא סוטה מהנהלים של התאגיד, אם הוא פועל על פי נהלי התאגיד, האחריות חייבת ליפול על התאגיד ולא על השכיר.
אוריאל לין: הוא פועל על פי נהלי התאגיד.
שרה לזרוביץ: ואם התאגיד מדבר בשני קולות?
משה גפני: הדיון נגמר.
אוריאל לין: דבר שלישי.
אוריאל לין: כל מה שנוגע לעקרונות השיפוי, יש לנו עקרונות ברורים היום בחוק החברות ואין צורך ליצור עקרונית חדשים.
אוריאל לין: על פי חוק החברות עובד יכול לקבל שיפוי מהמעסיק אם הוא לא בעבירה פלילית אלא רק בשגיאה.
משה גפני: חבר כנסת צריך להיות רשע ולא טוב לב.
משה גפני: היינו צריכים לסיים את הדיון בשעה 12:00.
משה גפני: אני מבקש לגבי הייעוץ הפנסיוני וקופות הגמל, להתאים את הסכומים, אותו הדבר, ולהכין בנוסח את הסכומים עליהם מדובר שהם יחולו גם על המקרה הזה.
משה גפני: אני מבקש לגבי הנושא של שכיר, לא לעשות הבדל כפי שאמר אוריאל לין וכפי שדובר גם קודם.
משה גפני: לא לעשות הבדל בין מי שהוא שכיר ולא משנה אם הוא יועץ פנסיוני, עובד בנק, או שהוא סוכן ביטוח.
משה גפני: אם הוא עובד שכיר, סכומי העיצומים יהיו אותו הדבר.
משה גפני: פרופסור שריג, אני מבקש שתשקול את העניין הזה.
משה גפני: זה גם נשמע לי, כשאמרתי את זה, קצת בעייתי.
משה גפני: בן אדם עובד לגמרי לפי הכללים, אז תחשבו על זה.
משה גפני: אתם לא צריכים לתת לי עכשיו תשובה, אבל איפה יכול לקרות דבר כזה?
משה גפני: אני העובד, אני לא אומר כזה ראה וקדש, אבל תחשבו איפה יכול להיות מצב שאני עובד הבנק, פעלתי על פי כל הנהלים, מה עשיתי?
משה גפני: הוצאתי מידע?
משה גפני: אז זה לא על פי הנהלים של הבנק.
משה גפני: תחשבו על העניין הזה.
משה גפני: אתם לא חייבים לקבל את העמדה הזאת, אבל זה נשמע לי כאן דבר שאני לא בטוח שחשבנו עליו עד הסוף.
משה גפני: אני מציע שלגבי יחיד, כפי שאמרתי, שהוא שכיר, כולם אותו הדבר.
משה גפני: אני מציע לגבי יחיד שהוא עובד של תאגיד, שהפרת ההוראה המנויה בחלק א' לתוספת השלישית, הסכום יעמוד על 3,000 שקלים.
משה גפני: הפרת הוראה המנויה בחלק ב' לתוספת השלישית, הסכום יעמוד על 5,000 שקלים.
שלי יחימוביץ': אתה מדבר עכשיו על שכיר?
משה גפני: על שכיר.
משה גפני: הסכום יעמוד על 6,000 שקלים והחלק השלישי, אם צריך אותו – אם לא צריך אותו, אני מבקש להוריד אותו – יעמוד על 9,000 שקלים.
משה גפני: אותו הדבר לגבי יחיד שהוא סוכן, יהיה כפול מזה כפי שקבענו.
משה גפני: זאת אומרת, במקום 10,000 הסכום יהיה 6,000.
משה גפני: אני לא הולך נגד הממשלה, במיוחד שהם אנשים נחמדים באגף שוק ההון, אלא אני מציע להם את ההצעה הזאת.
משה גפני: אני גם מקווה שהם יקבלו אותה.
ארנון שגב: ולעניין יחיד שהוא נושא משרה?
ארנון שגב: שהוא גם כן עובד?
ארנון שגב: פסקה אחת למעלה.
משה גפני: אני מבקש שתחשבו על העניין הזה.
משה גפני: אני עוד אדבר על הנושא.
משה גפני: אני מודה לכם על ההשתתפות הערה.
משה גפני: חבל שלא עשיתם את זה בחוק של הרשות לניירות ערך.
משה גפני: פעם עיתונאי ראיין אותי ושאל אותי שאלה מעצבנת ועניתי לו עליה.
משה גפני: הוא אמר: חבל, התחרטתי כבר על השאלה.
משה גפני: בישיבה הקודמת סיכמנו – ותקנו אותי אם אני טועה – מה שאנחנו מדברים על יחיד, שעליו אנחנו מדברים, שעליו חל העיצום הזה של ה-3,000 שקלים שאמרנו עכשיו, זה מי שיש לו רישיון לעסוק.
משה גפני: כל מי שהוא מתחת לזה, לא נכלל בעיצומים.
עודד שריג: לא, הסכמנו כבר קודם שזה לא חל על עובדים זוטרים.
משה גפני: המילה זוטר, את ההגדרה המשפטית.
משה גפני: מי שהוא איננו בעל רישיון והוא איננו נושא משרה, עליו לא יחולו העיצומים.
נטע דורפמן רביב: מנהל השקעות בחברת ביטוח, אין לו רישיון והוא לא נושא משרה אבל זה תפקיד בכיר שבהחלט מחייב במקרים מסוימים.
משה גפני: תשבו על הנוסח הזה.
משה גפני: אנחנו עושים הפסקה של חמש דקות ועוברים לסעיף הבא.
משה גפני: על סדר היום ניצולי שואה המקבלים רנטה ואינם זכאים להשתתפות ברכישת תרופות, הצעתו של חבר הכנסת .
משה גפני: אנחנו נשתדל להיות תכליתיים בישיבה הזאת.
משה גפני: חבר הכנסת בילסקי, בבקשה : תודה, אדוני היושב ראש.
משה גפני: קודם כל אני שמח לבשר לך שבאשר למטלה שהטלת עליי ועל הצוות של ועדת הכספים בכל הנושא של בנק לאומי והחברה להשבת רכוש, המשימה הושלמה במלואה.
משה גפני: לפני מספר ימים נחתם הסכם בעקבותיו יועברו 130 מיליון שקלים מבנק לאומי לחברה להשבה.
משה גפני: זה לקח לנו בערך שנה וחצי, אבל צריך לראות תמיד את הטוב מכיוון שאם היינו ממשיכים בדרך המשפטית כפי שזה היה לפני שהוועדה התערבה זה היה לוקח לנו שבע שנים לפחות.
משה גפני: כמו קודם, כל השנים שזה נמשך.
משה גפני: : בדיוק.
משה גפני: אני ביררתי הבוקר, לפני שהגעתי לפה, והובטח לי שהכסף באופן פיזי יגיע לחברה תוך מספר ימים.
משה גפני: זה יכול להיות כנראה עד סוף השבוע, או יום יומיים לאחר מכן.
משה גפני: לכל אלה ששמעתי אומרים 'תשמע, זה לא מספיק, היה צריך יותר', אני רוצה להגיד לכם, בתור מי שהיה בתוך המשא ומתן, זה הישג גדול מאוד מכיוון שלכל אחד יש טענות כבדות מאוד שיכלו להתקבל בבית משפט ולכן אף אחד לא יודע כמה היינו מקבלים אם היינו מקבלים.
משה גפני: לכן אני רוצה להודות לך קודם כל, היושב ראש, אני רוצה להודות לשר המשפטים שאישר את ההצעה לסדר שלי שהגיעה אליך, כי אחרת זה היה מת שם.
משה גפני: אני רוצה גם להודות לחברי ועדת הכספים, בראש ובראשונה לחבר הכנסת חיים אורון, ג'ומס, לחברי הכנסת יעקב אדרי, מירי, ולאמנון, שהם היו הצוות שהטלת עלינו לעשות את זה ונעשתה עבודה טובה.
משה גפני: כמו כן אני רוצה להודות ליושב ראש החברה להשבה, מר מנחם אריאב, ולשני המנהליים הכלליים, גם מר צביקה קנור, שעזב במהלך התקופה, אבל התרומה שלו להתחלת הדיונים היתה דרמטית, אפשר להגיד, וגם למנהל הכללי הנוכחי, מר ירון יעקובס.
משה גפני: יחד עם זה לבנק לאומי, לשני יושבי הראש, במיוחד לגב' גליה מאור, ואחרון אחרון, מר אבירם כהן מבנק לאומי.
משה גפני: שהם הביאו להישג הזה.
משה גפני: יכול להיות שבגלל הסיפור הזה הרווחים שלהם גדלו מאוד?
משה גפני: : אני מעריך שכן, כי חייבים בוועדה הזאת סיעתא דשמיא.
משה גפני: הקדוש ברוך הוא מנהל את העולם, אם עושים בשביל ניצולי שואה.
משה גפני: .. : ולכן אני אמרתי להם היום שהרווחים של 2 מיליארד שקלים לא באו סתם, כיוון שהרצון הטוב שלהם הביא לכך ולכן אדוני צודק בהחלט.
משה גפני: אגב, אני חייב להגיד פה לפרוטוקול שעד היום יש לי איתך, אני לא יודע איך להגיד את זה, מאזן של 100%, כל מה שהעליתי פה היושב ראש הרים ודחף את זה והצלחנו ב-100%.
משה גפני: גם בנושא של התרופות לפני כשנה, כשוועדת דורנר קבעה ולא קרה שום דבר, לא עשו שום דבר, העלינו את זה פה וזה מתבצע, וזו כבר תחילה למה שאני רוצה להגיד עכשיו, על הדיון של היום.
משה גפני: לא יכול להיות שאנחנו נפר מאזן כל כך טוב של הצלחות, לכן אנחנו חייבים להצליח גם היום.
משה גפני: לגבי מה שהעלית, לפני שאתה עובר לזה, הצוות סיים את העבודה, או שנשארו עוד בנקים?
משה גפני: : הבנקים האחרים שנשארו, בלחץ הצוות וועדת הכספים, נכנסו למשא ומתן, בנק המזרחי, בנק הפועלים---
משה גפני: הגדול היה בנק לאומי.
משה גפני: הוא היה הכי גדול.
משה גפני: : כן, כל השאר זה דבר---
משה גפני: זאת אומרת לא נשאר עוד בעניין הזה?
משה גפני: : אתה יודע מה?
משה גפני: מכיוון שאתה שואל, לאחת הישיבות הקרובות אני אביא דוח על הבנקים האחרים ויכול להיות שאם צריך, אז נדבר---
משה גפני: אתה יכול להביא לוועדה דוח ממש?
משה גפני: : כן, בהחלט.
משה גפני: זה חשוב.
משה גפני: : אדוני צודק, נעשה את זה.
משה גפני: תביא דוח, גם על מה שנעשה, וגם אם יש שאריות, ש... : צודק.
משה גפני: יכול להיות שבאמת נשאר, מרוב ההצלחה על ה-130 מיליון, שכחתי, אבל גם 10 מיליון זה כסף.
משה גפני: עכשיו נעבור להיום.
משה גפני: : לפני למעלה משנה אני העליתי פה בוועדה את הנושא של אי קיום הדוח של ועדת דורנר לגבי הנושא של השתתפות בתרופות וכתוצאה מהפעילות הנמרצת של הוועדה העניינים זזו, קופות החולים חתמו הסכמים והיום הנושא הזה פחות או יותר הוסדר.
משה גפני: מה שלא הוסדר זה בין 13,000 ל-15,000 איש, ניצולי שואה, שהם מקבלים את הרנטות שלהם מגרמניה, מזה שנים והיום הם מוצאים את עצמם מופלים לרעה לעומת אלה שמקבלים את הרנטות מישראל.
משה גפני: אנחנו בדקנו את הנושא וראינו שבגלל מספרם היחסית מועט, כמובן ש-13,000, כל אחד הוא עולם ומלואו, אבל בסך הכל בכסף מדובר במשהו בסביבות 10 מיליון שקלים.
משה גפני: לכן אני, בהתייעצות מוקדמת עם היושב ראש, העליתי את זה על הכתב ואנחנו מבקשים היום שלא ייצא מצב של אפליה בנושא של ההשתתפות בתרופות.
משה גפני: יש עוד מספר נושאים שאנחנו נעלה במשך הזמן, של אפליה בין ציבור אחד לציבור שני, ואדוני יודע שאם כולם מרגישים לא טוב, אז זה בסדר, אם כולם מרגישים טוב, עוד יותר בסדר, אבל אם חלק גדול מרגיש שהוא בא ומקבל את ההשתתפות וחלק אחר רואה את השכן שלו, שיחד איתו הם היו באושוויץ, או יחד איתו הם היו בגטו, זה מקבל בצורה כזאת וזה צריך לעבור שבעה מדורי גיהינום כדי לעשות את זה, זאת הרגשה גרועה מאוד.
משה גפני: מתנהל משא ומתן וגם היושב ראש התעניין בנושא הזה ודווח לו על משא ומתן בין ממשלת ישראל לבין ממשלת גרמניה, אבל מטבע הדברים, גם מתפקידי הקודם, אני זוכר משאים ומתנים עם ממשלת גרמניה ולהשבת רכוש והעסק הזה לוקח הרבה מאוד שנים.
משה גפני: אנחנו מדברים על מצב שבכל יום נפטרים ניצולי שואה שיכלו להיעזר על ידינו.
משה גפני: לכן מה שהייתי מציע ליושב ראש זה לא לחכות עד להשלמת המשא ומתן בין ממשלת ישראל לממשלת גרמניה, אלא בגלל הסכום הלא גדול ובגלל הצורך, בגלל האפליה, בגלל שזה לוקח כבר שנים, שנקבל החלטה היום שמשרד האוצר ימצא את הכסף, אני בטוח שבנק לאומי בטח יחלק איזה דיווידנד מזה הולך מס לאוצר, יש לו מספר מקורות שאנחנו יכולים להצביע עליהם, כי בוועדה תמיד היושב ראש מקפיד על המקורות, 'נו, מאיפה יבוא הכסף', אז יש לנו מספר הצעות, אבל אני חושב שלא צריך---
משה גפני: : אין צורך בכך ובמגעים שלנו עם משרד האוצר, בשיחות שלי עם סגן השר ועם גב' עפרה רוס, שנמצאת פה ועוזרת לנו בצורה בלתי רגילה, והשיחות שהיושב ראש יכול לקיים, אני בטוח שאנחנו יכולים לצאת מפה היום עם החלטה שממש בימים אלה אנחנו נשווה את המצב ואותם 13,000 ניצולי שואה יקבלו מאיתנו היום, ערב היציאה לפגרה של הכנסת, בשורה טובה שהם למעשה מושווים לכלל ניצולי השואה בכל הנושא של השתתפות בתרופות.
מרים גרייבר: אני רוצה להוסיף משהו.
מרים גרייבר: אני מהעמותה הפרלמנטרית וגם מעמותת י"ש.
משה גפני: רגע, אני רוצה לשמוע קודם את הממשלה.
מרים גרייבר: רק אני רוצה להוסיף חלק קטן מפני שחבר הכנסת בילסקי, ואני מאוד מעריכה אותו, אבל---
משה גפני: גם אני מעריך אותו, אבל נשמע קודם את הממשלה, בבקשה.
משה גפני: גב' עפרה רוס.
משה גפני: אתמול היה אצלי מר משה ברסימנטוב, סגן הממונה על התקציבים, אולי תוכלי לומר, אני מבין שאנחנו לא נצטרך להתעמת עם הממשלה בעניין הזה בגלל שהממשלה רוצה לפתור את הבעיה.
עפרה רוס: ממש לא.
משה גפני: היא לא רוצה לפתור?
עפרה רוס: היא רוצה לפתור.
יצחק וקנין: היא מחזקת את מה שאתה אומר, אדוני.
עפרה רוס: אז קודם כל אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא, אנחנו והכנסת, בכל מה שקשור לניצולי השואה ובאמת יש הרבה מאוד הישגים גדולים ויפים וזה חשוב מאוד, לטובת כולנו.
עפרה רוס: לנושא הזה, הממשלה תמצא את הפתרון ויהיה פתרון והפתרון גם יהיה מהיר.
עפרה רוס: אנחנו נמצאים כרגע במגעים, כפי שאמר חבר הכנסת בילסקי, עם משרד האוצר הגרמני בכל מה שקשור לנושא הזה של תרופות ואולי גם דברים נוספים.
עפרה רוס: אנחנו כן רוצים לקבל עוד פרק זמן קצר ממש כדי למצות את התהליך, באמת לא הרבה מאוד זמן.
עפרה רוס: יחד עם זה אנחנו גם נתחיל בתהליך הביורוקרטי כי זה גם כרוך באיזה שהוא תהליך ביורוקרטי, משום שיש לנו את הרשימה של כ-15,000 איש שיושבים בלשכה לפיצויים אישיים, יחד עם זאת יש אוכלוסייה גדולה, או כך טוענים, שמעולם לא הגיעה ללשכה לפיצויים אישיים כך שלא יודעים מי הם, אז אנחנו נעשה גם את הפעילות כדי לא לאבד זמן, לעשות את הפעילות הביורוקרטית כדי להגיע גם לאוכלוסייה הזאת ולהתחיל את זה.
עפרה רוס: המדינה לקחה על עצמה את האחריות כלפי האוכלוסייה הזאת לנושא התרופות, יחד עם זה אנחנו רוצים גם למצות את התהליך הזה, כי באמת גם ממשלת גרמניה צריכה---
משה גפני: מתי התחלתם לטפל בעניין הזה באופן אינטנסיבי?
עפרה רוס: התחלנו כבר לפני כחודש, משהו כזה.
עפרה רוס: התחלנו לטפל בנושא וזה מתקדם, הנושא מתקדם.
עפרה רוס: אנחנו צריכים עוד לא הרבה זמן, ואם זה לא יקרה, מדינת ישראל תיקח על עצמה והיא באמת תשתתף בתהליך הזה.
משה גפני: גב' מרים גרייבר?
מרים גרייבר: אני רק רוצה להוסיף שבקרן סעיף 2, חלק מהם גם לא מקבלים תרופות, במיוחד בכללית.
מרים גרייבר: אני נמצאת בשטח, אני מדברת עם אנשים והם אומרים שהם מסעיף 2 ומאחר שקרן סעיף 2 אינה מבוססת על אחוזי הנכות, לכן הם גם לא מקבלים תרופות.
מרים גרייבר: אני מבקשת להכליל בבקשה של חבר הכנסת בילסקי גם את סעיף 2.
משה גפני: מרים גרייבר: קרן סעיף 2. : אנחנו מדברים פה על כל ניצולי השואה שמקבלים קצבה מכח חוק נכי רדיפות הנאצים, תשי"ז-1957, או מקרן סעיף 2, או יוצאי מחנות וגטאות, בהתאם לחוק ההטבות תש"ז.
משה גפני: העיקרון של הבקשה כאן זה שלא תהיה אפליה.
מרים גרייבר: נכון, לכן מדוע שאנחנו נפלה בין האנשים---
משה גפני: בסדר, לא נפלה.
עפרה רוס: אני פשוט מופתעת, כי קרן סעיף 2 כן מקבלים.
מרים גרייבר: לא.
עפרה רוס: הנחה בתרופות הם מקבלים.
מרים גרייבר: אני נמצאת בשטח ובמיוחד בכללית יש להם בעיות.
עפרה רוס: אם יש לך מקרה או שניים, תעבירי אלינו, כי הם פשוט מקבלים.
עפרה רוס: זו איזה שהיא בעיה אולי בקופת חולים.
עפרה רוס: : עפרה, כדי לסגור את זה בהחלטה שלנו אנחנו נקבע גם את זה, אם יש מישהו שלא מקבל, אז הוא בפנים.
מרים גרייבר: תודה רבה
יצחק וקנין: אני רוצה להתייחס.
יצחק וקנין: אני רוצה להודות לך, אדוני יושב ראש הוועדה.
יצחק וקנין: אני חושב שלקחת את הנושא הזה ברצינות.
יצחק וקנין: אני יושב פה הרבה זמן בנושא הזה ואני רוצה להגיד לחבר הכנסת בילסקי משהו, אם הוא בא לכנסת רק בשביל הדבר הזה, דיינו.
משה גפני: לא, יש עוד כמה דברים שהוא עושה, אבל זה מאוד חשוב.
יצחק וקנין: אבל אני יכול להגיד שהנושא של ניצולי השואה, איך שהוא מוביל אותו ואדוני נתן לזה את כובד המשקל הראוי בוועדה, אני חושב שצריך להודות גם לך וגם לו.
ציון פיניאן: אני מצטרף לברכות גם ליושב ראש שלקח את הנושא הזה.
ציון פיניאן: כפי שאני רואה בשנתיים שאני נמצא פה, הנושא הזה הוזנח על ידי יושבי ראש ועדות כספים לשעבר, אני לא ראיתי, אבל כפי שאני רואה, זה מוזנח.
משה גפני: זה הוזנח, אבל---
ציון פיניאן: בוא נאמר שנתת לו דחיפה כדי שהוא יתקדם קדימה.
משה גפני: האמת היא שאין הבדל בין ראשי ועדות הכספים, ההבדל ביני לבין הקודמים שיש לי את חבר הכנסת בילסקי, להם לא היה.
ציון פיניאן: אני עכשיו מגיע לחבר הכנסת בילסקי.
ציון פיניאן: מה שבילסקי עשה ברעננה, אני חייב לזכור לו את זה כעובד מוניציפלי לשעבר, אז תמיד בילסקי היה מודל לחיקוי.
ציון פיניאן: אני לא יודע כמה חיקו אותו עד היום, אי אפשר להגיד שיש לו תחליף, אבל עשית עבודה טובה ברעננה, עשית את אותה עבודה טובה גם בנושא הזה ויישר כח.
ציון פיניאן: באמת, כל המציל נפש אחת מישראל כאילו קיים עולם ומלואו ויישר כח.
משה גפני: תודה, חבר הכנסת פיניאן.
רחל דואני: אני מהעמותה הפרלמנטרית.
רחל דואני: מה שרציתי להגיד, שאלה שעלו אחרי 53', אין להם שום הטבה, לא בשום נושא, לא בארנונה, לא... לא מספיק שהם לא מקבלים את הקצבה, את התגמול, אלא גם לא מקבלים שום הטבה.
רחל דואני: זאת אומרת שהם במצב קשה מכל הבחינות, לזה צריך לתת פתרון.
רחל דואני: : אני חושב שאת צודקת.
רחל דואני: למדתי את החוקים בכנסת, אתה צריך לעשות משהו, לסיים, להמשיך הלאה.
רחל דואני: תפסת מרובה לא תפסת בכלל, ובכנסת בפרט.
רחל דואני: הנושא של 1953 יטופל על ידינו ואני אשמח לשמוע ממך על כל מה שאת חושבת בנושא הזה.
רחל דואני: אני גם רוצה בהזדמנות הזו, אדוני היושב ראש, להודות לבחור צעיר, עורך דין יוסי חיות, שיושב פה עם שני הסטודנטים שלו.
רחל דואני: הוא מרצה באוניברסיטת תל אביב, עורך דין במקצועו ולקח על עצמו להקים קליניקה משפטית למען ניצולי שואה.
רחל דואני: יש לו סטודנטים שמתעסקים בזה, הם מכינים ניירות עמדה, הם למדו.
רחל דואני: יישר כח, יוסי, ותודה על העבודה שעשית בשבילי לקראת הדיון הזה.
משה גפני: ראשית, חבר הכנסת בילסקי, מה שענית לגבי הנושא שצריך לעשות משהו ולסיים, זה מאוד נכון.
משה גפני: היתה אמורה להיות פגישה שלי עם השר פלד ועם שר האוצר, לגבי הנושא של כפל קצבה, שזה גם דבר שמעיב על העבודה כאן.
משה גפני: ניצול שואה שמגיע לגיל זקנה, כשהוא צריך לקבל קצבת זקנה או קצבת נכות או לא חשוב מה, הוא לא יכול לקבל גם הקצבה בשל היותו ניצול שואה, שזו קצבה שונה לחלוטין.
משה גפני: הדיון הזה נדחה.
משה גפני: וזה נכון שמה שקרה בשנתיים האחרונות, אנחנו עוברים נושא נושא, זאת אומרת לא קופצים את כל המדרגות יחד, אני מציע, באמת, לגבי הבעיה הידועה של שנת 1953, שתיכנס לעניין, מכיוון שאני מקווה שבעיית התרופות מסתיימת.
משה גפני: אני מקווה שהיא מסתיימת.
משה גפני: ועדת הכספים שמעה את הגב' עפרה רוס, את מנהלת הרשות לניצולי השואה, ואנחנו מברכים על ההודעה הזאת.
משה גפני: אני גם אמרתי לחבר הכנסת בילסקי לפני הישיבה, ואני אמרתי את זה גם קודם, משרד האוצר, אגף התקציבים, נכנס לעניין, ואתם מנהלים, כפי שאמרת, משא ומתן מול ממשלת גרמניה וזה בסדר גמור, אבל אני רוצה שנקבל החלטה.
משה גפני: אני רוצה שנקבל החלטה שמדינת ישראל לוקחת את זה על עצמה.
משה גפני: ועדת הכספים מבקשת מהממשלה, ואנחנו מודיעים את זה, אנחנו מקבלים החלטה שלא יכולה להיות האפליה הזאת בין ניצולי שואה ואלה שמקבלים גם לפי קרן סעיף 2, כל מה שנלווה לעניין, כל מה שדובר כאן, הם יתחילו לקבל השתתפות בתרופות.
משה גפני: מה שאנחנו מבקשים לעשות באופן מיידי זה למפות את הנושא, מכיוון שלמדנו מפעמים קודמות שעם ניצולי שואה יש בעיות טכניות, עד שמאתרים אותם והדיונים עם הקופות, זאת אומרת להתחיל מרגע זה את הפעילות כאילו יש כבר החלטה ויש כבר כסף, כאילו ממשלת גרמניה נתנה או ממשלת ישראל נתנה.
משה גפני: הולכים לכיוון הזה.
משה גפני: עד יום השואה שהם יתחילו לקבל את ההשתתפות.
משה גפני: אם יקבלו מממשלת גרמניה, טוב, ואם לא, מממשלת ישראל.
משה גפני: מדובר בסכום לא גדול, אין ויכוח בעניין הזה, הממשלה בעד, אנחנו בעד, כולם בעד, להתחיל את הפעילות כאילו שזה כבר מתבצע באופן מיידי, כדי שאם תהיה החלטה בעוד שבוע או בעוד שבועיים, הדד ליין הוא יום השואה, שזה יוכל להתבצע באופן מיידי ויום השואה הוא המועד האחרון שבו הנושא הזה כבר צריך להיכנס לפעילות ממשית ושיקבלו את התרופות.
משה גפני: אנחנו לא רואים בזה תאריך יעד, אנחנו רוצים שזה יהיה קודם, אבל את הפעילות צריך להתחיל מיד.
משה גפני: אני מודה לך, חבר הכנסת בילסקי, אני מודה לךְ, אני מודה לכם, אני מודה לכל המשתתפים, תודה רבה.
משה גפני: אנחנו נעקוב אחרי זה ואם תוכלי גם לדווח לנו, אנחנו נשמח להודיע על זה.
משה גפני: אנחנו עובדים גם בפגרה, אז אם תהיה בשורה שזה מתבצע כבר קודם, אנחנו נודיע את זה ואני אשמח מאוד לשמוע.
משה גפני: אני פותח את הישיבה השנייה של ועדת הכספים.
משה גפני: בקשה מספר 41002 – רשות המים הרפרנט לא הגיע.
אמנון כהן: מי שלא הגיע, יישאר בעיכוב.
משה גפני: בקשה מספר 73001 – פעולות משק המים, מפעלי מים הרפרנט לא הגיע.
משה גפני: בקשה מספר 83002 –
מיכה פרלמן: הבקשה נועדה להעביר עודפי תקציב מנת 2010 לשנת 2011 בסעיף 83.
מיכה פרלמן: יש שם מגוון של נושאים, ביניהם למשל רכבת ישראל, שיש שם פרויקטים שלא בוצעו בדיוק בקצב.
מיכה פרלמן: יש מעט יחסית עודפים מזומן שאנחנו מעבירים כדי שנבצע אותם השנה.
מיכה פרלמן: כל הפרויקטים בכל התחומים הם פרויקטים שהם בהרשאה להתחייב.
מיכה פרלמן: זאת אומרת, אלה עודפים מחויבים כנגד הרשאות שנתנה המדינה.
חיים אורון: מה זה גופים במשבר?
מיכה פרלמן: יש כאן מגוון.
מיכה פרלמן: אני מכיר בעיקר את רכבת ישראל.
מיכה פרלמן: ברכבת ישראל באמת זה בפרויקטים.
חיים אורון: יש כאן 200 מיליון שקלים.
מיכה פרלמן: בתוכניות הבראה.
פניה קירשנבאום: תוכניות הבראה של מי?
מיכה פרלמן: את זה אני יכול לברר.
מיכה פרלמן: שוב, זה סעיף סל שיש בו כל מיני רפרנטים.
חיים אורון: תבואו לכאן עם הסלים.
מיכה פרלמן: אני אברר את זה, אני אבדוק ואני אחזור אליכם.
גאלב מג'אדלה: מדלגים.
משה גפני: בקשה מספר 06003 – משרד הפנים
סימן טוב: הבקשה נועדה לאפשר העברה של עודפים המחויבים משנת 2010 לשנת 2011, בתקציב משרד הפנים, תקציב התפעול של משרד הפנים.
סימן טוב: העודפים שיש שם בעיקר נובעים מהתכנון.
סימן טוב: יש שם כ-40 מיליון שקלים.
סימן טוב: בנוסף במחשוב, שגם אלה פרויקטים רב שנתיים ויש שם קצת עודפים.
סימן טוב: ובשירותי דת לעדות לא יהודיות.
סימן טוב: אלה בעצם הקבוצות הגדולות של העודפים.
משה גפני: ה צ ב ע ה בקשה מספר 06003 – אושרה פה אחד
גאלב מג'אדלה: איזה שירותי דת אלה ?
משה גפני: ללא יהודים.
משה גפני: זה נמצא במשרד הפנים.
גאלב מג'אדלה: גם בשביל להתפלל צריך לקבל כסף?
משה גפני: מה דעתך שהמזכירה שם צריכה לקבל משכורת ולהביא פרנסה הביתה, בעדות הלא יהודיות?
משה גפני: מה זה להתפלל?
גאלב מג'אדלה: בקוראן כתוב: תתפללו ללא תמורה.
משה גפני: בסדר, אבל המזכירה צריכה לעשות את העבודה ולקבל משכורת.
פניה קירשנבאום: הוא בא עכשיו ויש לו מרץ לשאול אותך מיליון שאלות.
פניה קירשנבאום: אני נמצאת כאן משעה 10:00 בבוקר.
משה גפני: בקשה מספר 14001 – בחירות, מימון מפלגות
סימן טוב: גם הבקשה הזאת נועדה לאפשר העברה של עודפים מחויבים משנת 2010 לשנת 2011.
פניה קירשנבאום: איזה בחירות?
סימן טוב: אני אסביר.
סימן טוב: סעיף 14 מורכב ממימון מפלגות ובנוסף הוא מורכב מוועדת הבחירות המרכזית.
משה גפני: זה השוטף שלהם.
משה גפני: ה צ ב ע ה בקשה מספר 14001 – אושרה פה אחד בקשה מספר 002 – תיאום הפעולות בשטחים
גאלב מג'אדלה: כאן יש לי בעיה.
אמנון כהן: הרפרנט לא נמצא.
משה גפני: בקשה מספר 34002 – הוצאות משק הדלק 45 מיליון שקלים.
אמנון כהן: הם לא זקוקים לכסף.
משה גפני: בקשה מספר 32004 – פיתוח אנרגיות חלופיות