GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: להנמיך את הקנסות.
עודד שריג: אנחנו גם הכנסנו לשיקולי ההפחתה את גובה השכר של בן אדם.
עודד שריג: אני חושב שזה גם חשוב, כדי שניקח בחשבון שאדם שמשתכר מעט, לא נקנוס אותו בצורה לא מידתית.
עודד שריג: הדברים צריכים להיות מידתיים ואנחנו ניקח אותם בחשבון.
עודד שריג: אנחנו חושבים ששלילת רישיון שהציעו בישיבה, היא סופר בעייתית משום שזה מטה לחמו של אדם.
עודד שריג: אנחנו נזהרים ברותחין.
עודד שריג: בעניין הזה לא נוגעים בשלילת רישיון.
עודד שריג: אנחנו מאוד מאוד נזהרים.
שלי יחימוביץ': יש לזה עוד סייד אפקט לשלילת הרישיון.
שלי יחימוביץ': היא הופכת את הבנק להרבה יותר זהיר ולמי שמשליט את הרגולציה בעצמו.
שלי יחימוביץ': פנימית.
עודד שריג: אני מסכים שגם המעביד בעניין הזה, אני מסכים לחלוטין, אבל שוב אני אומר שזה לא בכדי שלא נקטנו באמצעים שעומדים לרשותנו כיום.
עודד שריג: אנחנו עושים את הדברים מתוך שיקול דעת והסתכלות על העובדים.
עודד שריג: אנחנו לא מחפשים לקנוס, אלא אנחנו מחפשים שאנשים יתנהגו בצורה נורמטיבית.
עודד שריג: תראו מה קרה כאן.
עודד שריג: אנחנו הפכנו את הדיון הזה, ויושבת כאן ההסתדרות ובמקום להגן על מיליוני מבוטחים ---
שלי יחימוביץ': מה רע בלהגן על עובדים?
עודד שריג: רגע.
עודד שריג: מיליוני המבוטחים הם גם עובדים.
שלי יחימוביץ': בוא נגן עליהם מבלי לפגוע בעובדים.
עודד שריג: אני אקח את הדוגמה שהיא אמרה.
עודד שריג: היא אמרה שהוא לא בירר צורכי לקוח וזה פגם מינהלי.
עודד שריג: תחשבי על מישהו שקיבל ייעוץ מבלי שביררו את הצרכים שלו.
עודד שריג: מישהו קיבל ייעוץ בלי שביררו את הצרכים שלו.
שלי יחימוביץ': הרטוריקה של להגן על הצרכן, אנחנו מכירים אותה.
שלי יחימוביץ': אנחנו חיים אותה.
שלי יחימוביץ': אנחנו רק שוכחים שכל הצרכנים הם גם אנשים עובדים ולכן יש לנו צורך גם להגן על העובדים.
עודד שריג: אני מוכן.
שלי יחימוביץ': מה שאתה אומר, זה המובן מאליו.
עודד שריג: לא להם.
עודד שריג: לנו.
מירי רובינו: בוא אני ארגיע אותך.
עודד שריג: לא, עוד לא סיימתי את דבריי.
עודד שריג: אני לא רוצה להירגע.
שלי יחימוביץ': אין רע בלהגן על עובדים.
עודד שריג: אין מסכים.
שלי יחימוביץ': אין רע.
שלי יחימוביץ': אין פסול.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא מתביישים בזה.
עודד שריג: שלא יהיה ספק, אנחנו מגינים.
עודד שריג: הכנסנו כאן אלף הגנות.
עודד שריג: אני רוצה לומר שזה לא בכדי שאנחנו לא כופים.
עודד שריג: לא בכדי הורדנו את הסכומים.
עודד שריג: ביקשנו בהפחתה לקחת שיקולים אישיים וזה בפנים.
עודד שריג: לקחנו בחשבון את רמת השכר וזה בפנים.
עודד שריג: תזכרו שמדובר כאן ביועצים.
עודד שריג: ליועצים יש אחריות.
עודד שריג: מה שהם מבקשים זה להסיר את האחריות מהיועצים.
ציון שמע: זה לא נכון.
עודד שריג: מה שהם מבקשים זה להסיר את האחריות מהיועצים, לדאוג שהם יהיו חסינים.
עודד שריג: אני לא רוצה שהם יהיו מוטרדים אבל במידה.
עודד שריג: אני רוצה להזכיר לכם גם שיש חוקים אחרים.
עודד שריג: תחשבו על אותו יועץ שהוא בפן אחד מייעץ בעניינים פנסיוניים ובפן אחר הוא מייעץ בענייני השקעות.
שלי יחימוביץ': את זה אתם חוללתם.
שלי יחימוביץ': לא העובדים.
עודד שריג: סליחה, אני לא חוללתי את זה.
עודד שריג: כל מה שאני אומר זה שרמת הענישה שאנחנו מבקשים היום היא יותר נמוכה מאשר הכוח שקיים בידינו לענוש כרגע.
עודד שריג: אני חוזר ואומר שאני מוכן להפחית, כפי שביקשת.
עודד שריג: אני מוכן להפחית עוד יותר אבל אני חושב שלהגיד שהם יהיו חסינים לחלוטין, זה לא נכון וזה לא נאות.
ציון שמע: אף אחד לא אמר את זה.
עודד שריג: להגיד שהעונש שיעמוד לידינו, לרשותנו, הוא רק שלילת רישיון, זה לא נאות.
עודד שריג: זה מביא אותנו למצבי קיצון כי אנחנו בעונש הזה נזהרים מאוד מאוד ולא נוקטים בו.
עודד שריג: לכן אני אומר יותר מזה.
עודד שריג: המצב הגרוע, אני לא אמשוך את החוק כי החוק הזה הוא חשוב, הוא חוק צרכני ממדרגה ראשונה.
עודד שריג: לכל היותר אני אמשוך את התיקון לחוק הייעוץ ואני אשאר עם הסטטוס הקיים בייעוץ שאני יכול להטיל 12,500 שקלים ולא 5,000 ואני מוכן להוריד את ה-5,000 שקלים.
עודד שריג: אל תגידו לא כי אנחנו לא השתמשנו בו מתוך מחשבה.
עודד שריג: אנחנו לא השתמשנו בו מתוך רצון לא לפגוע.
עודד שריג: הסמכות נתונה בידינו ואנחנו היום מקלים על העובדים.
עודד שריג: זה שלא שמתם לב לזה עד היום, אני מבין, אבל הסמכות בחוק הקיים נתונה בידינו.
משה גפני: פרופסור שריג, למה לא השתמשתם בחוק הזה?
משה גפני: מירי רמזה אולי משהו שאני לא יודע.
משה גפני: היא אמרה שאתם יודעים למה לא יישמתם את זה.
ציון פיניאן: השאלה אם היו מקרים שהייתם צריכים ליישם את זה ולא יישמתם.
עודד שריג: האם היו מקרים בהם יכולנו ליישם על יועצים?
משה גפני: ולא יישמתם.
עודד שריג: התשובה היא יכול להיות שכן, יכול להיות שלא, אני לא יודע את התשובה אבל תכף אליאור גבאי, שהוא המשנה ואחראי על האכיפה יוכל להתייחס לשאלה הזאת.
עודד שריג: אני אומר שוב, בדגשים שלנו, איפה אנחנו מחפשים את הבעיה, זה בהתנהגות נאותה קודם כל של הגופים.
עודד שריג: קודם כל, שם.
עודד שריג: אני באמת מוכן, והצעתי בישיבה כל מיני דברים.
עודד שריג: לדוגמה, כמו שאנחנו אמרנו שגם במקרים שחברה מתנהלת בצורה נאותה, אנחנו ניקח בחשבון התנהלות נאותה כמשהו שאנחנו מתחשבים בו בשאלה שלנו, אמרתי שנקבע עקרונות שאם אדם מתנהל בהתאם לעקרונות וזה קרה אגב שכחה, נטל ההוכחה לזה שהוא לא היה, עובר אלינו.
עודד שריג: לא יכולים לעשות כלום.
עודד שריג: הם לא הסכימו.
עודד שריג: הם רוצים הכול או כלום.
עודד שריג: אנחנו הצענו שלוש הצעות בפגישה – לאף הצעה מקלה הם לא התייחסו.
עודד שריג: הם סירבו לחזור אלינו עם הצעה נגדית.
עודד שריג: אני אומר שוב, אני לא מחפש את העובדים.
עודד שריג: אמרתי את זה בעבר ואני חוזר על זה עכשיו.
עודד שריג: אנחנו רוצים שההתנהלות תהיה נאותה, אבל מקום שאדם לא בירר צורכי לקוח, יש כאן פגיעה בחוסך שהיא קרדינאלית בחסכון שיכול לקחת עשרות שנים.
שלי יחימוביץ': אני שוב מחזירה אותך לשאלה למה לא להטיל את הסנקציה על הבנק עצמו.
עודד שריג: לא סותר.
עודד שריג: הנהלים של הבנק אומרים שהוא חייב לברר את צורכי הלקוח והבן אדם לא בירר, האם הבנק נהג כשורה?
עודד שריג: הבנק נהג כשורה בזה שהוא שם נהלים נאותים.
שלי יחימוביץ': לא, לא נכון.
עודד שריג: הוא שם ממונה על הפיקוח.
עודד שריג: הוא שם מבקר.
משה גפני: אליאור גבאי, אני רוצה לדעת, אני מוטרד מהעניין, מה היעד היום.
משה גפני: שאל חבר הכנסת ציון פיניאן האם היה לכם מקרה בו עובד בעל רישיון עבר עבירה שלפי החוק הקיים אתם רשאים להטיל עליו קנס של 12,500 שקלים.
משה גפני: האם היה לכם מקרה כזה והאם פעלתם על פי זה, ואם לא, למה?
אליאור גבאי: בהקשר הספציפי הזה של המקרה הפרטני של עובד שהוא שכיר ובעל רישיון, שנמצא שהוא פעל ברשלנות, כפי שתיארו כאן קודם, כל תהליך הייעוץ, מאחר שהוא חדש ומאחר שאנחנו עד כה התמקדנו בגוף ולא בעובד הספציפי, לא נתקלנו במקרה כזה שביססנו תהליך ראייתי פיקוחי שמצא מקרים כאלו עד היום.
אליאור גבאי: כל תהליך ההתאמה של הוראות הדין ותהליך האכיפה באמת מתכוונן לעולם החדש גם מצדנו ואנחנו כרגע, ובימים אלו, מרחיבים את האכיפה שלנו גם לתחום של הייעוץ והשיווק.
אליאור גבאי: אין לי ספק שבעתיד יהיו לנו עשרות מקרים מהסוג הזה.
אליאור גבאי: אני רוצה לחדד מספר נקודות שהן יותר חשובות.
משה גפני: אם אני מבין נכון, עד היום פשוט לא התמקדתם בזה.
אליאור גבאי: נכון.
משה גפני: היו לכם תלונות על עובד כזה?
אליאור גבאי: היו תלונות עקיפות מסוג כזה או אחר והן טופלו בצורה שהבטיחה שבאמת הלקוח לא נפגע.
משה גפני: אבל לא הטלתם קנס כספי.
אליאור גבאי: לא העמקנו בבירור המחויבות הספציפית של הגורם שעבד מולו.
אליאור גבאי: אני רוצה גם לחדד נקודה מסוימת.
אליאור גבאי: יש כאן אמירות של בוא נחלק את המסלול למסלול פלילי.
משה גפני: אני אאפשר לך אבל אני אומר לך באמת שמה שמטריד אותנו וזה לב לבו של העניין זה מה היה עד היום.
משה גפני: הרי מה שנאמר כאן כל הזמן, מה שמרחף בחלל החדר – גם בטלפונים שדיברתי וגם בפגישות שנפגשתי – שיישאר המצב הקיים.
אליאור גבאי: זאת לא הנקודה.
אליאור גבאי: אני רוצה להגיב לנקודה מהותית.
משה גפני: אני אאפשר לך, אבל קודם כל אני אומר לך מה מטריד אותנו.
משה גפני: יש תמונת מצב.
משה גפני: מה שמרחף כאן כל הזמן בשיחות זה שאנחנו מעדיפים שיישאר המצב הקיים כי אתם לא נוגעים בזה.
משה גפני: לעומת זאת, אם תעשו חוק, המצב הולך להשתנות.
עודד שריג: בלי קשר.
עודד שריג: אנחנו נשנה את המצב בלי קשר.
עודד שריג: תזכרו שאנחנו לא מדברים רק על יועצים כי הבנקים באו לדבר רק על היועצים.
עודד שריג: אלה אלף האנשים שאנחנו מתמקדים בהם.
עודד שריג: כל הדיון שאנחנו עושים כאן בשתי הפגישות האחרונות מתמקד באלף היועצים האלה אבל יש גם יועצים עצמאיים, יש גם סוכנים, ואותם אנחנו גם כן מכניסים למערכת.
עודד שריג: גם בהם עד היום טיפלנו במידה מופחתת ואנחנו מכניסים את זה בלי קשר לשינוי של הסכומים.
עודד שריג: בלי קשר לשינוי של הסכומים, עד היום לא טיפלנו בסוכני הביטוח ואנחנו מתחילים לעשות ביקורות גם על סוכני הביטוח.
עודד שריג: אני לא ידעתי אם היה קודם.
עודד שריג: אני יחסית חדש בתפקיד ולא ידעתי אם הייתה קודם אכיפה לגבי יועצים בבנקים בשנת 2009 או לא.
עודד שריג: התשובה של אליאור היא שלא הייתה אכיפה אבל גם לא הייתה אכיפה לגבי סוכנים.
עודד שריג: אגב, אותו הדבר אומרת נכון נטע, גם לא לגבי הבנקים.
עודד שריג: גם לא נכנסנו לפקח על הבנקים, על הגופים של הבנקים, אבל אנחנו הולכים להגביר את האכיפה.
עודד שריג: זה יהיה חלק מתהליך.
עודד שריג: הסמכויות שלנו קיימות.
עודד שריג: הסמכויות קיימות ושלא יהיה ספק בכך.
עודד שריג: אם אנחנו לא נקבל את התיקון לחוק הייעוץ הנוכחי, אנחנו נשתמש בחוק הייעוץ הקיים ונאכוף 12,500 שקלים.
קריאה: אבל יש שיפוי.
קריאה: הם לא אומרים את האמת.
משה גפני: אני אמרתי כבר כמה פעמים שכאן לא חייבים להגיד את האמת.
משה גפני: זאת לא ההסתדרות.
שלי יחימוביץ': גפני, אתה לא מצביע היום, נכון?
משה גפני: לא, אני לא מצביע היום.
אליאור גבאי: הייתי שמח להשלים את המשפט בו התחלתי.
משה גפני: אגב, אם הובנתי שאני אמרתי שפרופסור שריג לא דיבר אמת, לא אמרתי את זה.
משה גפני: אמרתי את האיסור שמדבר שקר תרחק, לא שמו בשער פולומבו ואני לא יודע למה.
משה גפני: לא התכוונתי לפרופסור שריג ולא אליכם.
אליאור גבאי: לגבי שאלתך, כפי שאמר עודד, אין לנו שום מניעה להפעיל היום קנס של 12,500 שקלים.
משה גפני: אני לא מעודד אתכם לזה.
משה גפני: אני שאלתי רק את העובדה.
אליאור גבאי: ואמרתי שאין לנו שום מניעה סמויה או קיימת.
אליאור גבאי: ההליך הוא פשוט.
משה גפני: אני ברעיון לא בעד לפגוע בעובדים.
אליאור גבאי: זאת בדיוק הנקודה אליה אני רוצה להתייחס.
משה גפני: אני לא מעודד אתכם לעשות את זה.
אליאור גבאי: זאת בדיוק הנקודה שאני רוצה להתייחס אליה.
אליאור גבאי: האמירות לפיהן בוא נלך למסלול פלילי בקיומן של עבירות מסוג רשלנות רבתי וכדומה, בעצם המשמעות של ההלכה למעשה להפוך את זה לאות מתה.
אליאור גבאי: אני לא רואה וכולנו מכירים את הרשויות ואת התהליכים הקיימים, ואני יכול לתת דוגמאות לגבי סוכנים שנמצאו לגביהם עבירות מאוד מאוד חמורות עם יסודות ראייתיים קשים בהיבט הפלילי.
אליאור גבאי: התהליך של הטיפול בתהליך כזה מבחינת רשויות המדינה הפליליות, הוא בעצם לקחת את הדבר הזה ולתת לסוכן הזה להמשיך לעבוד עוד שנים כאשר בסוף התהליך זה יהיה דבר שבעצם הרשויות המטפלות – פרקליטות, משטרה וכדומה – לא יכולות בעומס הקיים ובמסלולים הקיימים לטפל בזה בצורת האכיפה הנדרשת.
אליאור גבאי: זה לא בא כביקורת.
אליאור גבאי: זה במסלול אחר שכולנו יודעים איך הדברים קורים.
אליאור גבאי: האמירות שלנו בהקשר הזה, ואני חושב שכתוצאה אחרונה, הן מאוד מאוד מידתיות.
אליאור גבאי: זה שלא הטלנו עד כה את ה-12,500 שקלים, זה לא בגלל שלא הייתה לנו סמכות או שיש מכשולים קשים ליישומם.
אליאור גבאי: היעד שלנו הוא לא לחפש את העובד הבודד, את היועץ.
אליאור גבאי: אנחנו באמת מתכוונים להתמקד בתהליך, במערכת וכדומה.
אליאור גבאי: עם זאת, גורם שקיבל רישיון, שמודע לחובות ולזכויות שלו ונבחן על כך ומבין את הדברים הללו, חשוב שיבין שיש לו אחריות אישית בנושא הזה והאחריות האישית הזאת חייבת לקבל איזשהו ביטוי אכיפתי.
אליאור גבאי: הצענו הצעות שאני חושב שהן מעבר לסבירות.
אליאור גבאי: אין לי כוונה להטיל את הקנס הזה או לחפש את היועץ שטעה ולא מילא טופס או לא שלח אותו.
אליאור גבאי: מצאנו שזאת הייתה עבירה שיטתית, חוזרת, כי אנחנו לא מחפשים את היועץ, את העובד הבודד כדי להטיל עליו את הקנס הזה במקרים שאינם מסוג המקרים שאנחנו רוצים להימנע מהם.
אליאור גבאי: בהיעדר זה, אנחנו בעצם לא יכולים לממש מבחינת אכיפה מינהלית את האחריות הנגזרת מבעל רישיון ואין שום הבדל מבחינתנו בין יועץ לסוכן כי יועץ או סוכן שייעץ לעובד שיש לו מקדם קצבה של 140 והמליץ לו לעבור לקופה חדשה, חתך לו ארבעים אחוזים מהפנסיה.
אליאור גבאי: אלה דברים שיכולים לקרות וזה יותר חשוב מאשר ייעוץ השקעות.
נטע דורפמן רביב: נרמז כאן ואפילו נאמר שאנחנו יודעים על איזושהי מניעה משפטית בגללה לא הטלנו עיצומים כספיים על יועצים.
נטע דורפמן רביב: אני רוצה להצהיר לפרוטוקול שלא ידוע לי על שום מניעה משפטית להטלת עיצומים כספיים על יועצים היום לפי החוק הקיים.
נטע דורפמן רביב: הסיבה שלא הוטלו עיצומים כספיים על יועצים היא סיבה אכיפתית בלבד, כמו שנאמר על ידי אליאור.
נטע דורפמן רביב: אין שום מניעה משפטית שאני מודעת אליה.
רן ונגרקו: את יכולה לומר שאין שיפוי היום.
משה גפני: היא לא יכולה להגיד לך כי היא לא קיבלה רשות ממני.
משה גפני: עוד הערת ביניים אחת, אני לא מאפשר לך יותר לדבר.
רן ונגרקו: גם כך אני לא מדבר.
משה גפני: אתה בדיוק כמוני.
משה גפני: אני מדבר כל היום וכל הזמן אני אומר שאני לא מדבר.
רן ונגרקו: לא הוצאתי מילה.
רן ונגרקו: אני רוצה להעלות נקודה אחת.
רן ונגרקו: אני לא מדבר.
נטע דורפמן רביב: את הנקודה הזאת רציתי לחדד.
נטע דורפמן רביב: הסיבה שלא הוטלו עיצומים כספיים על יועצים בבנקים דומה לסיבה שלא הוטלו עיצומים כספיים - ככל שידוע לי, לא הוטלו עיצומים כספיים על הבנקים עצמם – היא סיבה של מדיניות אכיפה שהייתה עד היום והיא לא נובעת מהחקיקה כפי שהיא או מהיעדר אפשרות אלא נובעת ממדיניות.
נטע דורפמן רביב: כיום אין שום מניעה משפטית להטלת עיצומים כספיים.
עודד שריג: אם אנחנו נמשוך את התיקון לחוק הייעוץ, אנחנו נשתמש בחוק הקיים.
רן ונגרקו: תשתמש.
אבי ניסנקורן: זה להלך אימים?
עודד שריג: שלא יהיה ספק שיש לנו את הסמכות.
אבי ניסנקורן: אל תהלך אימים כאן.
משה גפני: על פי התקנות, אפשר.
אבי ניסנקורן: מותר, אבל זה לא עובד.
משה גפני: אנחנו לא נשלים את העניין הזה.
משה גפני: זה סיפור מההפטרה .
משה גפני: יש לנו שני פרקים שהם קופות גמל והייעוץ הפנסיוני.
משה גפני: בסעיפים האלה יש בעיות, בסעיפים עצמם, או שזה חוזר על עצמו, במה שדיברנו על הביטוח?
יוסף הלוי: אדוני היושב ראש, האם ההערות, שיקול הדעת והסיכומים מהישיבה הקודמת נכנסו לנוסח שאדוני קורא?
שגית אפיק: מה שהוועדה קיבלה, נכנס.
שגית אפיק: חלק מהדברים לא הוכרע או שהוועדה לא קיבלה וזה לא הוכנס.
משה גפני: זה יוכרע בהצבעה .
משה גפני: זה הנוהג כאן.
יוסף הלוי: את זה אני מבין אבל הדברים פתוחים.
משה גפני: מה שהוחלט, נמצא בתוך הנוסח.
יוסף הלוי: אנחנו לא יודעים מה תלוי ועומד.
משה גפני: את יכולה לומר?
יוסף הלוי: השאלה היא על מה תצביע.
שגית אפיק: את זה נאמר לקראת ההצבעות.
שגית אפיק: היו להם הערות למשל לעניין התיישנות וכאן מוצע שבע שנים וביקשתם הפחתה לחמש שנים.
יוסף הלוי: אולי אני אזכיר לך.
יוסף הלוי: לעניין סעיף 104, אפילו היושב ראש אמר שהוא מקבל אבל אני לא רואה שכאן יש שינוי.
יוסף הלוי: בסעיף 104 העניין הזה של בידיעה, הידיעה הפלילית הוסרה משם.
קריאה: הוחלט לא לקבל.
שגית אפיק: גם אני הבנתי שהוחלט לא לקבל.
משה גפני: לפני שזה יובא להצבעה, אנחנו נעבור על הכול.
יוסף הלוי: אדוני הזכיר עכשיו את המפר ואני חשבתי שמפר שצריך לפצות נפגע עבירה.
יוסף הלוי: אני הבנתי שאלה לא המטילים היחידים.
משה גפני: יש לי הצעה אליך.
משה גפני: אתה רוצה לעשות עבודה יסודית ולעזור לי?
יוסף הלוי: בבקשה.
משה גפני: אני מבקש שתכתוב את כל מה שאמרת, תגיד מה לפי דעתך קיבלנו בוועדה, מה לפי דעתך אישרנו.
משה גפני: זה יקל עלינו כי אני אשב עם היועצת המשפטית של הוועדה לפני שזה יובא להצבעות ואנחנו נעשה סדר של כל הדברים בהם עדיין אין הכרעה.
משה גפני: אני אציג את זה בפני החברים.
משה גפני: גם לחבר הכנסת אמנון כהן יש שורה של נושאים.
אמנון כהן: יכול להיות שהם כבר טופלו.
משה גפני: תכף אני אאפשר לך.
משה גפני: אנחנו נצטרך להכריע בהם.
משה גפני: אגב, אניח לא אומר את זה רק לך אלא אני אומר את זה לכולם.
משה גפני: לא לכתוב נאומי ציונות אלא מה לפי דעתו של מי שמוצא את עצמו רוצה להעיר על הדברים האלה, לומר שזאת ההערה שלו, היא התקבלה והוא מבקש להכניס אותה לנוסח או שהיא לא התקבלה והוא מבקש להכריע בה.
משה גפני: אני מציע את זה לכל אחד.
משה גפני: לגבי הנושא של שני הפרקים הבאים, אנחנו נצטרך להקריא אותם.
משה גפני: אנחנו לא מחוקקים כלאחר יד, אבל קודם כל קריאת כיוון מכיוון שככל הנראה הישיבה הבאה תהיה הישיבה האחרונה בחוק הזה ואני עוד לא יודע מתי היא תתקיים אבל אני אשתדל לקיים אותה כמה שיותר מהר.
משה גפני: אני רוצה לדעת האם יש בעיות עקרוניות שהן שונות בשני הפרקים הבאים מאשר בפרק של הביטוח.
ארנון שגב: כן.
שגית אפיק: למיטב הבנתי, זאת בעצם חזרה על אותם הדברים שמופיעים בביטוח וכמובן שהוועדה תעשה את ההתאמות הדרושות.
אמנון כהן: היושב ראש, הייתי בדיון אחר ורציתי לדעת לגבי דברים שהעלינו כאן ואולי הם כבר באו לידי ביטוי.
אמנון כהן: תקנות ההפחתה.
שגית אפיק: נכנס לחקיקה בתוספת.
אמנון כהן: לגבי הסוכן, אם הוא גם חברה.
שגית אפיק: לעשות הבחנה.
שגית אפיק: שונו הסכומים ויכול להיות שעכשיו שוב ישונו.
אמנון כהן: גם לגבי סכומים העירו כמה חברים שרצו שזה יהיה עד סכום מסוים.
שגית אפיק: עשינו עד.
שגית אפיק: זה עד.
אמנון כהן: לגבי התראה ואזהרה.
שגית אפיק: התווספה, לא בדיוק התראה.
יוסף הלוי: זה לא עד.
אמנון כהן: אנחנו ביקשנו שזה יהיה עד.
שגית אפיק: הסכום הוא סכום מרבי ובתוספת קבועים שיקולים להפחתה.
יוסף הלוי: אבל זה לא עד.
שגית אפיק: תלוי איך מפרשים "עד".
שגית אפיק: הסכומים שקבענו הם סכומים מירביים וזה מופיע גם בנוסח שזה סכום מרבי.
שגית אפיק: השיקולים לתוספת שיש למפקח הם שיקולים מוגבלים שקבועים בתוספת.
שגית אפיק: אין לו שיקול דעת של מאה אחוזים לבטל את כל העיצום אבל יש לו שיקולי הפחתה שהם שיקולים מצטברים, בחלקם עד שבעים אחוזים, בחלקם עד חמישים אחוזים, והוא יכול להפחית בהתאמה.
שגית אפיק: בנוסף, הוועדה הוסיפה אופציות נוספות כמו עיצום כספי על תנאי שהוא יכול להמיר את כל העיצום בעיצום כספי על תנאי ובאזהרה מסוימת.
אמנון כהן: דיווח, טופסולוגיה, משהו פשוט או שהוא חייב משהו?
אמנון כהן: הוא יכול לפטור אותו עד תשעים אחוזים.
שגית אפיק: הוא יכול לתת עיצום על תנאי.
אמנון כהן: במידה שהוא התרשם שזה לא היה בתום לב.
מרים אילני: אני רוצה להבהיר שהוא צודק, שבתקנות ההפחתה אין התייחסות לנסיבות ההפרה.
שגית אפיק: הם רוצים סעיף סל.
מרים אילני: לא סעיף סל.
מרים אילני: מה שקורה ברשות ניירות ערך, יצאו להם תקנות הפחתה שמאפשרות הפחתה כשבוחנים את העובדות של ההפרה, האם זה רק טופס אחד וכולי.
משה גפני: בסדר, לא נחזור על הדיון הזה.
משה גפני: אני אומר מה הוויכוח בינינו לבין משרד המשפטים.
משה גפני: זאת אומרת, אני לא יודע להסביר אותם אבל אני יודע להסביר את עצמי.
משה גפני: מה שקורה בחוק הזה, אתה נותן שיקול דעת לאדם אחד.
מרים אילני: אני מדברת על העיצום הכספי הפשוט.
משה גפני: חס וחלילה אני לא חולק על משרד המשפטים.
משה גפני: קטונתי.
משה גפני: אני גם מפחד.
משה גפני: במשרד המשפטים יש כאלה שאני מפחד מהם.
אמנון כהן: חשבתי שרק ממשרד הדתות אתה מפחד.
משה גפני: נכון, גם ממשרד הדתות וגם ממשרד המשפטים.
משה גפני: במקרה הנוכחי – ותעזבי את הרשות לניירות ערך מכיוון ששם יושב מותב.
קריאה: ה יא מדברת על המסלול ללא מותב.
משה גפני: העיקרון של החוק של הרשות לניירות ערך מדבר על מותב.
משה גפני: זה בסיסו של החוק.
משה גפני: אנחנו לא נותנים לאדם אחד עם שיקול דעת אלא אנחנו הולכים למותב.
משה גפני: יש מקרים בהם ברשות לניירות ערך, זה יכול להיות אדם אחד, יכול להיות אדם אחד בעבירות קלות.
משה גפני: כאן כל הבסיס שאני ביקשתי ללכת עליו, ואני לא רציתי ללכת למותב, אנחנו נותנים לאדם אחד שיקול דעת.
משה גפני: ביקשתי לצמצם את שיקול הדעת עד כמה שאפשר, להכניס את השיקולים בתוך החוק.
משה גפני: זאת אומרת אמרנו תנאים על מה הוא יכול להפחית, כמה הוא יכול להפחית, ועדיין יש לו שיקול דעת אבל שיקול דעת יותר מצומצם ויש גם את ההתראה.
עודד שריג: שיקול דעת מובנה.
משה גפני: מובנה.
משה גפני: כן, מובנה.
משה גפני: יש גם התראה שהוא יכול להחליט שבמקרה שאמרת, הוא יכול להגיד לו שזה עיצום על תנאי, מעין אזהרה, שידע שהוא עשה את זה ואת זה ואת זה אבל הוא לא מטיל עליו עיצום כספי כרגע.
משה גפני: משרד המשפטים לא אוהב את זה.
משה גפני: אני מכבד אותם.
אמנון כהן: לא שלא אוהב.
אמנון כהן: הוא מצביע על נקודה אחרת.
שגית אפיק: הוא מעדיף שלא יהיה, אם אני מבינה נכון, עיצום על תנאי, מקצתו, אבל כן יהיה שיקול דעת.
מרים אילני: בנוסף לשיקול הדעת מציעים להבנות עוד כמה שיקולים אחרים.
עודד שריג: הם רוצים להוסיף עוד שיקולים.
משה גפני: איזה עוד שיקולים?
מרים אילני: טופס אחד מסכן שבו הוא לא עשה את מה שצריך והיקף הנזק הוא קטן מאוד.
אמנון כהן: יכול להיות שבכלל אין נזק.
שגית אפיק: בעמוד 23 יש את השיקולים ואכן אין את סעיף הסל שיש בתקנות ההפחתה היום לרשות לניירות ערך.
שגית אפיק: אגב, נדמה לי שזאת הפחתה שהרשות מטילה ולא יושב ראש הרשות בעצמו.
שגית אפיק: זאת אומרת, גם שם מליאת הרשות עושה את ההפחתה הזאת ולא אדם אחד יחיד כמו שיש אצלנו.
שגית אפיק: אני הבנתי שהוועדה רוצה להבנות את שיקול דעתו של המפקח ולא להפוך אותו לבית משפט ולתת לו שיקול דעת מלא שהולך ובוחן את נסיבותיו של המקרה ולכן השיקולים שמופיעים אצלכם בעמוד 23 זה הנושא של הפרה חוזרת או הפרה ראשונה.
שגית אפיק: אם זאת הפרה ראשונה, אפשר לתת הפחתה של עד ארבעים אחוזים.
שגית אפיק: אחר כך יש שאם הוא הפסיק את ההפרה מיוזמתו ודיווח עליה למפקח, הוא יכול להפחית עד חמישים אחוזים, אם ההפחתות מצטברות.
שגית אפיק: אם הוא נקט פעולות למניעת הישנות ההפרה ולהקטנת הנזק, יש הפחתה עד עשרה אחוזים.
שגית אפיק: המפקח מתייחס להשפעת הטלת העיצום הכספי על המשך פעילותו וביחס להכנסתו השנתית.
שגית אפיק: זאת אומרת, ההנחה של הוועדה הייתה שאם ההכנסה השנתית של היחיד או של התאגיד היא לא גבוהה במיוחד, המפקח לא יטיל עליו עיצום כספי גבוה.
שגית אפיק: יש כאן גם אופציית הפחתה עד חמישים אחוזים.
אמנון כהן: יחסית למחזור.
שגית אפיק: יחסית למחזור ויחסית להכנסה השנתית או להון העצמי.
שגית אפיק: לגבי יחיד, אם יש נסיבות אישיות שמצדיקות את ההפרה, זאת הפרה של עד חמישים אחוזים.
עודד שריג: אם זה מצטבר.
שגית אפיק: זה מצטבר.
שגית אפיק: לכן זה עד.
שי חרמש: בסוף יצטרכו להחזיר לו כסף.
שגית אפיק: יכול להיות.
משה גפני: אתה נגד העובדים?
משה גפני: מה יש אם יחזירו לו כסף?
שי חרמש: אני קודם כל בעד המבוטחים.
שי חרמש: לכן אני שותק היום.
עודד שריג: גם אנחנו בעד המבוטחים קודם כל.
שי חרמש: לכן גם אתם שותקים היום.
עודד שריג: לא, אנחנו לא שותקים.
שי חרמש: גפני, קחי בחשבון שמול עובד כזה עומדים עובדים חוסכים.
משה גפני: אני מבקש להוסיף שתהיה הפחתה של עובד שפעל על פי ההוראות, לפי נוהלי האכיפה הפנימיים.
שגית אפיק: של הבנק, של התאגיד.
משה גפני: עובד שפעל על פי נהלי האכיפה הפנימיים של התאגיד.
עודד שריג: גם עובד חברת ביטוח.
משה גפני: ברור שזה צריך לחול על כולם.
משה גפני: עובד שפעל על פי נהלי האכיפה של התאגיד, יופחת חמישים אחוזים.
משה גפני: הוא עשה מה שהוא יכול לעשות ואלה הם הנהלים.
אבי ניסנקורן: אם הוא פעל לפי הנהלים, עדיין הוא צריך להיות בחמישים אחוזים?
משה גפני: עדיין הוא צריך להיות בחמישים אחוזים ועדיין יש את האפשרות להטיל עליו עיצום על תנאי, ועדיין יכול להיות עוד דברים כמו נסיבות אישיות וכל מה שנלווה לעניין הזה, ועדיין אם הוא עשה את כל מה שנדרש לעשות, לפי דעתי, אם אני הייתי המפקח, לא הייתי עושה לו שום דבר.
משה גפני: מרים, לא יכול להיות שכל הזמן תגידי שאנחנו לא עושים טוב.
מרים אילני: לא, לא אמרתי.
מרים אילני: צריך להוסיף שתוכנית האכיפה הפנימית תהיה אפקטיבית לפי שיקול דעת הממונה.
שגית אפיק: שזה לא יהיה עלה תאנה.
שגית אפיק: יש לו עד חמישים אחוזים.
שגית אפיק: יש לו שיקול דעת והוא יוכל להחליט במסגרת הזאת.
שלי יחימוביץ': גפני, אתה יכול לקרוא שוב את התוספת הזאת?
שלי יחימוביץ': אתה מכניס את זה כתיקון לחוק?
משה גפני: שגית הראתה לי את זה בעקבות ההערות שנאמרו כאן.
שלי יחימוביץ': אתה יכול לקרוא את זה שוב?
משה גפני: עובד שפעל על פי חוקי האכיפה של הבנק יקבל הנחה של חמישים אחוזים.
אבי ניסנקורן: זה לא מובן.
משה גפני: עובד של התאגיד.
משה גפני: הם קופצים על זה שאם הוא פעל על פי חוקי האכיפה של התאגיד, למה בכלל מגיעים אליו.
משה גפני: יש כאן שיקול דעת של המפקח.
משה גפני: יש בחוק, מה שאנחנו הכנסנו, עיצומים מופחתים מצטברים – הכנסתו השנתית, הכול.
שלי יחימוביץ': את זה אני יודעת.
משה גפני: אם יש מפקח נורמאלי, לא טוב מדיי ולא רע מדיי, על עובד וקרתה תקלה על ידו אבל הוא פעל על פי חוקי האכיפה של הבנק ועל פי הנהלים, והייתה תקלה, העובד בכל אופן נתקל בבעיה, המפקח לא ייגע בו.
משה גפני: צריך להיות באמת משהו חסר דעה, רשע מרושע, התנהלות של נקמנות כדי לעשות את זה אבל את לא יכולה לבטל את זה אלא אם כן אנחנו מחליטים החלטה עקרונית, שהעובד שמקבל רישיון מאגף שוק ההון, לא יחולו עליו בכלל עיצומים.
עודד שריג: חסין.
שלי יחימוביץ': מה זה חסין?
שלי יחימוביץ': הוא עובד במקום עבודה.
שלי יחימוביץ': למקום העבודה יש סנקציות עליו.
שלי יחימוביץ': זאת דמגוגיה.
אמנון כהן: בהמשך לדברים בהם התדיינו כאן, יש גם סעיף שמדבר על הפרה אחת או על הפרת שרשרת.
אמנון כהן: התייחסנו לזה?
שגית אפיק: התייחסנו לזה.
שגית אפיק: בישיבה הקודמת הוכנס סעיף.
עודד שריג: יראו את זה כהפרה.
אמנון כהן: נושא אחרון הוא פריסת תשלומים.
שגית אפיק: התייחסנו לפריסת תשלומים.
שגית אפיק: עד עשרה תשלומים.
שגית אפיק: כל הדברים האלה הוכנסו לנוסח.
אמנון כהן: אני רוצה להודות לשגית שלקחה בחשבון את הדברים שאמרו חברי הכנסת.
משה גפני: ציון שמע, בבקשה.
ציון שמע: אני רוצה להבהיר כדי שנראה על מה אנחנו מדברים.
ציון שמע: העובד שעובד בבנק, ניקח אותו כדוגמה, גם יועץ פנסיוני, הוא עובד על פי נהלים של הבנק והוא כפוף להליכי המשמעת של הבנק.
ציון שמע: אם הוא עובר עבירה כלשהי, הוא עובר בירור רציני מאוד ואני לא פוגם בסמכות שיש למפקח.
ציון שמע: צריכה להיות לו סמכות אבל צריך לראות איפה.
ציון שמע: הוא לא יכול להיענש פעמיים.
ציון שמע: הוא ייענש בבנק על מסלול שהוא פעל לא נכון.
ציון שמע: הכתובת של המפקח היא כמובן הבנק עצמו.
ציון שמע: אם נגרם נזק, העובד ממילא כבר נכנס לענישה.
ציון שמע: אני לא אומר שלא צריך לקחת לו את הרישיון אם הוא לא עובד נכון אבל מה יעשה העובד המסכן הזה?
ציון שמע: אין לו יכולת להשפיע על איזה טפסים יהיו, אין לו יכולת להשפיע על איך תתנהל סביבת העבודה שלו, אין לו יכולת להשפיע על כלום.
ציון שמע: הוא עובד על פי נהלים וגם אם הוא שגה, העסק הזה עובר בירור פנימי בתוך הבנק ומי שמציף את זה , זה המפקח.
ציון שמע: המפקח שתהיה לו סמכות לשלול את הרישיון, אין לנו בעיה עם זה.
ציון שמע: עבירה פלילית, אנחנו לא מגינים על העובד שעובר עבירה פלילית והעובד ימצא את עצמו מפוטר.
ציון שמע: הוא ייפגע פעמיים.
עודד שריג: כמה עובדים פוטרו מהבנקים בעשר השנים האחרונות?
ציון שמע: כל עובד שעבר עבירה פלילית מפוטר.
ציון שמע: על מה אתה מדבר?
ציון שמע: כל עובד שיש לגביו עבירה כלשהי, הוא מגיע עד אלי לבירור.
ציון שמע: עובד שעובר עבירה פלילית מפוטר.
ציון שמע: על מה אתם מדברים בכלל?
ציון שמע: אנחנו לא מגינים עליו.
מוטי קינן: אני מבקש מכבוד היושב ראש לשים לב שלא תהיינה אפליות בין סוגי אנשים בעלי אותם רישיונות זהים מבחינת האכיפה.
מוטי קינן: זאת אומרת, לא יהיה כאן בעל רישיון סוג א' ובעל רישיון סוג ב'.
מוטי קינן: לדוגמה, סוכן הביטוחי הוא בדיוק כמו היועץ הפנסיוני לכל דבר ועניין.
מוטי קינן: מה שאתם הולכים להחיל על אותו יועץ, יחול גם על סוכני הביטוח שגם הם מרוויחים 7,000 ו-8,000 שקלים.
משה גפני: אתה מדבר על עובד לא עצמאי.
מוטי קינן: בדיוק.