GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: הרב פינדרוס, ממלא מקום ראש העיר.
יצחק פינדרוס: אני רוצה להמשיך את מה שאמרו חברי הכנסת.
יצחק פינדרוס: ירושלים היום נמצאת בתחתית בכל נושא מבחינת התייחסות הממשלה ולא רק מבחינה תקציבית ואני רוצה לומר למה אני מתכוון.
יצחק פינדרוס: אני הייתי בעיר אחרת ואני מכיר איך ערים אחרות נראות.
יצחק פינדרוס: יש הגדרה מאוד ברורה.
יצחק פינדרוס: יש בשוליים אולי משחק אבל יש הגדרה מאוד ברורה איך בנוי תקציב של עיר.
יצחק פינדרוס: 85 אחוזים מגדיש, 75 אחוזים מגדיש, יש הגדרות ברורות אבל בירושלים אין הגדרה אלא זאת החלטה ואף אחד לא יודע של מי.
יצחק פינדרוס: החלטה פתוחה.
יצחק פינדרוס: באופן תיאורטי יכול היה להיות 170 ויכול היה להיות אפס באותה מידה כי אין החלטה או נוהל על פי מה זה נקבע.
יצחק פינדרוס: החליטו.
יצחק פינדרוס: בנושא של מציאות החיים בירושלים וסדרי העדיפויות.
יצחק פינדרוס: זה לא רק דיור.
יצחק פינדרוס: אם זוג צעיר בירושלים משלם על גני ילדים וזוג צעיר בגבעת זאב או בביתר עילית או בכל מקום סביב ירושלים לא צריך לשלם עבור גן ילדים, זה מכפיל את עלות החיים.
יצחק פינדרוס: כפי שאמר הרב מוזס, איך אנחנו רוצים להצעיר את ירושלים, לתת אפשרות לזוגות צעירים לגור בירושלים?
יצחק פינדרוס: בוא נאמר שהם כבר השיגו את הדירה , הם כבר שילמו מיליון וחצי שקלים על עלות הקרקע לחדר, זאת אומרת, הם מצאו מישהו שיממן להם את הכסף לקנות דירה בירושלים, תוסיף על זה גם את עלות המחיה, את עלות גני הילדים, עלות כל הדברים האלה.
יצחק פינדרוס: זה בחלק הזה של חוק ירושלים.
יצחק פינדרוס: זאת אומרת, יש כאן מקום שעקרונית מתייחסים אליו כמרכז הארץ, אין לו את התעשייה והתעסוקה שיש במרכז הארץ, אין לו את אפשרויות העבודה שיש במרכז הארץ, ומצד שני מתייחסים אליו כאל מרכז הארץ וכל ההטבות שניתנות לכל הישובים מסביב, הוא לא מקבל.
יצחק פינדרוס: אם הממשלה רצתה לרוקן את ירושלים, היא הצליחה.
יצחק פינדרוס: היא הצליחה להוציא זוגות חרדים לביתר עילית ולמודיעין עילית, זוגות חילוניים למודיעין ולא למעלה אדומים משום מה.
אורי אריאל: לא משום מה.
יצחק פינדרוס: כי עצרו שם את הבנייה.
יצחק פינדרוס: מצליחים וממשיכים להצליח והאפשרות היחידה איכשהו לזוג צעיר לגור בירושלים זה בחניון סגור.
יצחק פינדרוס: זה המקסימום אליו הוא יכול להגיע, לגור באיזשהו חניון חנוק שהרב מוזס לוקח את כולם לשם.
יצחק פינדרוס: זאת בסופו של דבר האפשרות.
יצחק פינדרוס: מי שנפגע מזה, זאת עיר הבירה.
יצחק פינדרוס: לעיר הבירה אסור להיראות כך.
יצחק פינדרוס: אני רוצה להתייחס לנושא התקציב.
יצחק פינדרוס: אני מבקש ממך, גם כיושב ראש המפלגה שלי ולא רק כיושב ראש ועדת הכספים, להיכנס לנושא הזה ולקרוא לאוצר ולהושיב את האנשים.
משה גפני: בגללך אני בבוץ הזה כבר כמה שבועות.
משה גפני: עכשיו אתה קורא לי?
יצחק פינדרוס: אני מכיר אותך אדוני היושב ראש הרבה מאוד שנים, אתה הבוס שלי הרבה שנים ולא היו לי הרבה בוסים.
יצחק פינדרוס: כשאתה רוצה לצאת מבוץ, אתה עושה את זה מאוד מאוד מהר.
יצחק פינדרוס: כשאתה אומר לי שאתה כמה שבועות בבוץ, זה אומר שעוד לא קיבלת החלטה להוציא את עצמך מהבוץ.
יצחק פינדרוס: ביום שתחליט לצאת, אתה תהיה בחוץ.
יצחק פינדרוס: תודה רבה לך אדוני.
משה גפני: זאת אומרת, תראה מה עשית, עכשיו אם אין פתרון לירושלים, זה פשוט כי לא רציתי.
משה גפני: לא, זה לא המצב.
יצחק פינדרוס: אני מבקש ממך באמת, קח את האנשים.
יצחק פינדרוס: דיברו על זה גם בוועדה הקודמת לפני שבועיים.
יצחק פינדרוס: קח את האנשים ותושיב אותם לישיבה.
משה גפני: אתה מתקשר אלי ולפני שאתה אומר לי בוקר טוב, אתה אומר מה קורה עם ירושלים ומה עשיתי.
משה גפני: באמת, קודם תגיד בוקר טוב.
משה גפני: אני אעשה מה שאפשר.
משה גפני: תודה רבה הרב פינדרוס.
משה גפני: אני מבקש מנציגי הממשלה להתייחס לחוק.
משה גפני: לפני שאתם מתייחסים - קודם קרן טרנר ממשרד האוצר ואחרי כן עורכת הדין הראל ממשרד המשפטים.
משה גפני: – אני רוצה לומר מה תמונת המצב.
משה גפני: בעצם מה שאנחנו מציעים בחוק הזה, אנחנו מציעים את מה שהשלטון המקומי רוצה לגבי הרשויות המקומיות.
משה גפני: הוא רוצה את מענקי האיזון בחוק וזה חלק מחקיקת שלטון מקומי שנמצאת כאן, כמובן בנושא של אזורי עדיפות, כמעט כל הנושאים שמופיעים בחוק הזה.
משה גפני: זאת דרישת השלטון המקומי לגבי כל הארץ.
משה גפני: אני רוצה לומר שני דברים.
משה גפני: דבר אחד כבר אמרתי והוא נאמר כאן על ידי החברים האחרים והוא שירושלים היא עיר הבירה.
משה גפני: מדינה מתורבתת, מסודרת ונורמאלית מתייחסת אחרת לעיר הבירה שלה מאשר היא מתייחסת לכל הישובים האחרים במדינה, מה גם שאנחנו מדברים כאן בעיר בירה שהיא ירושלים.
משה גפני: בניגוד למקומות אחרים בהם עיר הבירה היא עיר הבירה וזהו, ירושלים היא עיר שכל העולם מסתכל עליה.
משה גפני: המציאות הזאת בה תהיה שביתה בשירותים העירוניים ולא יפנו אשפה או כל דבר שיקרה, כל העולם רואה.
משה גפני: זאת המראה של מדינת ישראל כלפי כל העולם.
משה גפני: יש סיבה שנייה.
משה גפני: אם ירושלים הייתה עיר בה סוג האוכלוסייה היה סוג אחד פחות או יותר, בסדר, אז הייתם באים והייתם טוענים, אתם הממשלה, שזה אותו דבר כמו כל המקומות.
משה גפני: הייתם אומרים שנכון, זאת עיר הבירה , אבל אנחנו עדיין לא בלוקסוס הזה של להעדיף את עיר הבירה.
משה גפני: ירושלים היא עיר מסוג שונה, גם אם היא לא הייתה עיר בירה.
משה גפני: יש בה ערבים ויש בה יהודים.
משה גפני: יש בה כל מיני סוגי תושבים.
משה גפני: באופן משמעותי, ואני מדבר רק על ערבים ויהודים, אנחנו מדברים על משהו מאוד דרמטי.
משה גפני: אין את זה באף עיר בארץ, אפילו בחיפה שיש אוכלוסייה ערבית, אפילו בתל אביב עם יפו שיש אוכלוסייה ערבית, יש ישובים ערבים ויש ישובים יהודים.
משה גפני: ירושלים היא העיר היחידה שראש העיר צריך להתמודד עם קשיים שאף ראש עיר לא מתמודד אתם.
משה גפני: המשמעות של אי מתן שירותים מוניציפאליים כפי שצריך, ואין יכולת לפתח מקומות ולעשות דברים, יש לה גם השלכה מדינית.
משה גפני: זאת לא רק השלכה עירונית.
משה גפני: המשמעות של העניין היא שמדינת ישראל לא יודעת להתנהל בדברים הכי רגישים שלה.
משה גפני: לכן החלטות שחייבות להתקבל בעניין הזה, חייבות להתקבל באופן שונה מאשר מתקבלות באופן שיגרתי לגבי שלטון מקומי.
משה גפני: אני מכיר את הדיונים ואני יודע מה הדיונים לגבי הרשויות המקומיות.
משה גפני: ירושלים היא עיר גדולה, היא העיר הכי גדולה במדינה והיא בעצם הייתה צריכה להיות באמת בפורום ה-15, גם מבחינת הגודל שלה, גם מבחינת ההיקף שלה, גם מבחינת התעשייה שצריכה להיות בה, אבל היא לא מתקרבת בכלל לפורום ה-15.
משה גפני: רעננה נמצאת לפניה.
משה גפני: רעננה היא עיר מאוד חשובה ואני מאוד אוהב אותה.
משה גפני: אני לא בטוח שמישהו בכלל מסתכל על העיר הזאת מלבד אלה שגרים שם.
משה גפני: מדינה שמתנהלת בצורה כזאת, הופכים את המצב לבלתי נסבל מבחינה מדינית, מבחינה חברתית, מבחינה כלכלית וזה חוסר שכל וחוסר חזון.
משה גפני: אמרתי את דעתי ועכשיו קרן טרנר, את ברשות דיבור.
משה גפני: את גם שלחת לי מכתב תאמרי את עמדת הממשלה.
משה גפני: לאחר מכן עורכת הדין עדנה הראל.
קרן טרנר: אני חושבת שחשוב להגיד שהממשלה משקיעה בשנים האחרונות הרבה מאוד בירושלים.
קרן טרנר: אני מבינה שהעירייה עושה הפרדה חדה בין התקציב השוטף לבין תקציב הפיתוח, אבל עדיין חשוב להבין אל מול ההיקפים שהשקענו בשנים האחרונות 700 מיליון שקלים בתוכניות פיתוח לתיירות, לצמיחה, לפארקים, למשוך אוכלוסיות חזקות לעיר וזה לא דבר של מה בכך.
קרן טרנר: יש תוכנית נוספת שנבדקת היום, דבר שיעמיד על כמיליארד שקלים.
משה גפני: כמה הוצאתם?
קרן טרנר: 700 מיליון שקלים, כמו שדיווחתי בישיבה הקודמת של הוועדה.
משה גפני: עכשיו אנחנו נכנסים לדיון ה מעשי.
משה גפני: מה שאמרת בפעם הקודמת, זה היה קמפיין של הממשלה ועכשיו אנחנו צריכים להיכנס לפרטים.
משה גפני: השקעתם 700 מיליון שקלים, מתי?
קרן טרנר: אלה תוכניות שהחלו ב-2004.
קרן טרנר: התוכניות החלו ב-2004.
משה גפני: עכשיו אני רוצה לדעת לשם מה השקעתם את הכסף הזה.
קרן טרנר: אני יכולה לפרט.
משה גפני: לשם מה השקעתם את הכסף הזה?
משה גפני: אמרת לעודד אוכלוסיות חזקות לבוא לירושלים.
משה גפני: בדקתם האם זה קרה או שסתם השקעתם כסף לריק?
משה גפני: מאז 2004 זה קרה?
משה גפני: מאז 2004 ועד היום, 2011, באו אוכלוסיות חזקות לירושלים?
משה גפני: היה עדיף לתת את הכסף הזה לישיבות.
משה גפני: הרי לא יצא מזה כלום.
משה גפני: בדקתם?
קרן טרנר: בדקנו.
קרן טרנר: קודם כל צריך לומר שגם התוכניות האלה נעשו עם העירייה.
משה גפני: לא, העירייה לא מעניינת אותי עכשיו.
משה גפני: עכשיו מעניינת אותי הממשלה.
משה גפני: אני שואל האם השקעתם כסף מ-2004 כדי להביא אוכלוסיות חזקות לירושלים ומה קרה מאז 2004?
משה גפני: האם באו אוכלוסיות חזקות או עזבו אוכלוסיות חזקות?
קרן טרנר: קודם כל, התוכניות האלה הן בשלבי ביצוע.
קרן טרנר: את הפארקים, את שדרות הפארקים ושביל האופניים אתה עוד לא רואה.
משה גפני: זאת אומרת שעוד לא קרה כלום.
משה גפני: אז מה את אומרת לי 700 מיליון שקלים?
אורי אריאל: האוכלוסיות החזקות לא יכולות לבוא כי אין להן איך לנסוע עם האופניים בשבילים?
אורי אריאל: איך הם יגיעו?
משה גפני: אני שואל ברצינות.
משה גפני: אני לא שואל כדי להקניט אלא אני שואל ברצינות כי אני הולך לקיים על זה דיון.
משה גפני: הממשלה השקיעה כסף.
משה גפני: אני קיבלתי את מה שאת אומרת.
משה גפני: את לא יכולה לחזור בך עכשיו מזה ולומר שעוד לא רואים את הפארקים.
משה גפני: אז לא רואים את הפארקים.
משה גפני: משקיעים כסף.
משה גפני: כמה השקעתם מאז 2004?
משה גפני: כמה הממשלה השקיעה עד 2011 בנושא הזה?
קרן טרנר: אין לי את החלוקה.
משה גפני: 100 מיליון?
קרן טרנר: מעל מחצית הסכום.
שרית גולדשטיין: בערך 400 מיליון שקלים.
משה גפני: 400 מיליון שקלים.
משה גפני: בדקתם ?
שרית גולדשטיין: כן אדוני היושב ראש.
שרית גולדשטיין: שרית גולדשטיין ממשרד ראש הממשלה מהאגף שמרכז את שתי התוכניות הממשלתיות הגדולות בירושלים.
שרית גולדשטיין: ברשותך, אני אפרט את שתי התוכניות ותראה באמת מה זה תקציבי הפיתוח שקרן דיברה עליהם.
משה גפני: את מבינה מה השאלה שלי.
שרית גולדשטיין: בהחלט.
שרית גולדשטיין: אתה רוצה לדעת מה הושקע, מה רואים ומה זה תרם.
שרית גולדשטיין: זה משהו שאנחנו בודקים והוא עומד בראש מעיננו.
שרית גולדשטיין: תוכנית אחת מדברת על תמיכה כלכלית לירושלים וזה באמת היכן שהממשלה רואה את ירושלים בעוד חמש שנים, בעוד עשור, בעוד 15 שנים וכן הלאה.
שרית גולדשטיין: פעם אחת אנחנו משקיעים בכל הנושא של התעשייה ולטובת העניין הזה הוקצו – את המספרים המדויקים אין לי אבל אני יכולה להגיד שבשתי התוכניות עד עכשיו הוקצו בערך 400 מיליון שקלים – מענקי עידוד למפעלים מעבר לחוק עידוד השקעות הון, מעבר למענקים של חוק עידוד השקעות הון, הקצינו מה שנקרא מענקי ארנונה למפעלים.
שרית גולדשטיין: כל זה באמצעות הרשות לפיתוח ירושלים כמובן.
שרית גולדשטיין: אזור תעשייה עטרות פותח ושווק כולל פיתוח.
שרית גולדשטיין: אנחנו מממנים את שתי המינהלות, גם בעטרות וגם באזור תעשייה הר חוצבים.
שרית גולדשטיין: כל המענקים האלה, מענק לעובד עובר או עובדים של היי-טק שהגיעו, במספרים אולי זה אולי לא נראה הרבה, אבל עד היום באמצעות התוכנית הזאת הגיעו 500 אנשים.
שרית גולדשטיין: עד היום, משנת 2005, אז בפועל התחילה לפעול התוכנית, הגיעו כ-500 עובדים לירושלים, עובדי היי-טק, אוכלוסייה יצרנית, איכותית, אוכלוסייה חזקה.
שרית גולדשטיין: כמו שקרן אמרה, אלה תהליכים שאורכים זמן.
שרית גולדשטיין: לא מספיק לבוא ולתת לעובד מענק של בין 1,000 ל-1,500 שקלים בחודש אלא אתה צריך לייצר בשבילו מסגרת תרבותית.
שרית גולדשטיין: גם על זה התוכניות האלה עובדות.
שרית גולדשטיין: אם אנחנו מדברים על הנושא של תרבות בירושלים, תוכנית גן העיר העתיקה שהיא הצד השני, הנדבך השני, באמצעות התוכנית הזאת יצרנו שני פסטיבלים וכשאני אומרת יצרנו, זאת הרשות לפיתוח ירושלים והקרדיט הוא לא על משרד ראש הממשלה, כמובן בשותפות אתנו, עם משרד האוצר ועם משרד התיירות.
שרית גולדשטיין: מדובר על פסטיבלים שבשנים האחרונות הביאו אנשים.
משה גפני: זה פחות מעניין עכשיו.
משה גפני: אותי מעניינת השאלה העיקרית.
משה גפני: מ-2004 ועד 2011, האם נבדק האם בירושלים הייתה הגירה שלילית או חיובית?
שרית גולדשטיין: יש את זה בשנתון.
משה גפני: אני יודע את התשובה.
משה גפני: זאת שאלה רטורית.
משה גפני: אני שואל מכיוון שהייתה הגירה שלילית, יותר עזבו את ירושלים מאשר באו אליה.
משה גפני: זאת המציאות וזה אמור לגבי כל האוכלוסיות.
משה גפני: אני לא יודע איך זה במגזר הערבי בירושלים, לא יודע מה המצב שם, אבל באוכלוסייה היהודית הייתה הגירה שלילית במשך השנים הללו.
משה גפני: האם לא ישבו לבדוק?
משה גפני: יש כאן הצעת חוק.
משה גפני: באה עיריית ירושלים ובא ראש העיר ירושלים ואומר שכדי לאפשר לו להתמודד עם הבעיה שלא הצלחתם להתגבר עליה, עם כל התוכניות והשקעות הכספים ואני מאוד מכבד את זה ואני מעריך את זה, האם מישהו בממשלה בדק לעשות חושבים מחדש?
משה גפני: משקיעים כסף, ואולי צריך להשקיע את זה בצורה שונה?
משה גפני: אולי צריך לתגבר את זה, אולי צריך ללכת לסעיפים אחרים?
משה גפני: האם הייתה איזושהי חשיבה אצל צוות בממשלה שישב?
שרית גולדשטיין: חד משמעית כן.
משה גפני: ומה המסקנות שלו?
משה גפני: אגב, מי זה הצוות הזה?
שרית גולדשטיין: הצוות מורכב ממשרד ראש הממשלה, ממשרד התיירות, ממשרד האוצר, ממשרד התעשייה.
משה גפני: מתי ישבו בפעם האחרונה?
שרית גולדשטיין: אנחנו ישבנו על זה גם במסגרות של תוכנית הצמיחה, תוכנית שאתה תיארת עכשיו, וגם במסגרת של תוכנית ---
משה גפני: מתי ישבו?
קרן טרנר: בשנה האחרונה ישבנו כמה פעמים.
שרית גולדשטיין: ארבע פעמים.
משה גפני: ובדקתם את מה שמציע ראש העיר
קרן טרנר: לעניין ראש העיר ישבנו יחד.
משה גפני: בדקתם במסגרת הצוות שלכם מה שראש העיר מציע?
משה גפני: אני לא שואל על ראש העיר אלא אני שואל על מה שהוא מציע.
משה גפני: האם זה גם עלה לדיון?
קרן טרנר: נבדק.
משה גפני: והחלטתם לדחות את זה.
משה גפני: לתת אזור עדיפות בחינוך, בכל מה שמופיע בחוק הזה.
קרן טרנר: מה שהציע ראש העיר הוא לתקצב את הפער שנפתח לו בשוטף ובעניין הזה דנו עם ראש העיר, דנו בפערים ולמה הם נוצרו.
קרן טרנר: חשוב לומר שחוץ מתוכניות הפיתוח, לפי נוסחת מענק האיזון, ירושלים לא הייתה אמורה בכלל לקבל מענק איזון אבל היא מקבלת ויש בבסיס תקציב 2011 סכום של 170 מיליון שקלים למענק בירה.
משה גפני: זאת אומרת, הוא לא היה צריך לקבל בכלל.
קרן טרנר: אם ירושלים לא הייתה בסדרי עדיפויות של הממשלה.
משה גפני: אמרת שהוא לא היה צריך לקבל בכלל אבל נתתם לו 170 מיליון שקלים.
קרן טרנר: אני אומרת שלפי הנוסחה.
משה גפני: הוא אמר תודה כשנתתם לו את לו?
משה גפני: כי לא היה מגיע לו.
קרן טרנר: זה לא מה שאמרתי.
קרן טרנר: אני עונה.
קרן טרנר: אמרתי שלפי הנוסחה הפשוטה, זה עניין תוצאתי.
קרן טרנר: מכיוון שירושלים כן בסדר עדיפויות של הממשלה, יש מענק בירה.
קרן טרנר: יש 170 מיליון שקלים.
קרן טרנר: ראש העיר טען שיש לו פער בשוטף שנפתח.
קרן טרנר: חשוב לומר שהעירייה הייתה בתוכנית הבראה והגיעה לאיזון.
קרן טרנר: תוכנית ההבראה דיברה על קיצוץ הוצאות, פיטורי עובדים, והיא הגיעה לאיזון.
קרן טרנר: עכשיו נפתח פער.
קרן טרנר: באנו ובחנו גם מה קורה בשנים הבאות כי הכי פשוט זה לבוא ולהגיד שנפתח פער, קח שיק על סך שמונים מיליון שקלים.
קרן טרנר: גם זה לא פשוט ואי אפשר לומר הכי פשוט, אבל בשנה הבאה זה מתרחב ומתרחב ומתרחב.
קרן טרנר: גם אם היינו מציעים היום לא לסגור חצי מהפער ובוא אתה ראש העיר תעשה צעדים אחרים אלא נסגור את כל הפער, הבעיה הייתה הולכת ומחריפה.
משה גפני: מה אתם מציעים לו לעשות?
קרן טרנר: אני אגיע לעניין שהציג ראש העיר לגבי ההנחות והפטורים.
קרן טרנר: בסוף דצמבר הציע שר הפנים להרחיב את ההנחות והפטורים בארנונה.
קרן טרנר: פנינו לכמה רשויות ופנינו גם לעיריית ירושלים להבין במה מדובר.
קרן טרנר: עיריית ירושלים אמרה שיש 10-20 מיליון שקלים שההשפעה התקציבית עליה.
קרן טרנר: אנחנו שלחנו מכתב לשר הפנים ואמרנו שבלי להבין מה הן ההשלכות על השלטון המקומי, אנחנו חושבים שלא צריך להרחיב את הפטור.
קרן טרנר: מרכז השלטון המקומי לא פעל לעניין הזה.
קרן טרנר: זה נחמד שרוצים לצאת בסדר עם כולם, אבל הנציגים של השלטון המקומי לא אמרו דבר.
קרן טרנר: עליכם זה משפיע עכשיו ב-10 מיליון שקלים אבל לא אתם ולא הנציגים שלכם אמרתם שום דבר לשר הפנים.
משה גפני: לא, את לא מתקדמת.
משה גפני: אנחנו דנים עכשיו על ירושלים ולא מדברים על השלטון המקומי.
קרן טרנר: אבל הנה עשרה מיליון.
משה גפני: יש כאן נציג של משרד הפנים?
מוני מעתוק: כן.
משה גפני: המשמעות של העניין היא שר הפנים אומר שצריך לתת פטורים, הוא אומר את זה גם לעיריית ירושלים ואתם אומרים שלא?
קרן טרנר: הוא הציע להרחיב את הפטור.
קרן טרנר: הוא פנה לשלטו המקומי.
משה גפני: את חוזרת עוד הפעם.
משה גפני: אני שואל מה עולה מדבריך.
משה גפני: משרד הפנים אומר שהוא צריך לתת פטורים ואתם אומרים שלא בגלל שיש פער תקציבי.
קרן טרנר: לא, אנחנו לא אמרנו לא.
משה גפני: מה אתם אמרתם?
משה גפני: אמרתם שהוא לא ייתן את הפטורים?
קרן טרנר: אנחנו אמרנו שצריך להבין את ההשפעה על השלטון המקומי.
משה גפני: תאמיני לי שהוא הבין.
קרן טרנר: איך הוא הבין?
קרן טרנר: השלטון המקומי לא הגיב בכלל?
משה גפני: את רוצה לענות לי על השאלה?
משה גפני: השלטון המקומי לא נמצא כאן על סדר היום אלא עיריית ירושלים.
משה גפני: עיריית ירושלים לא הגיבה?
קרן טרנר: כתבתם מכתב לשר הפנים?
קרן טרנר: אנחנו כתבנו.
ניר ברקת: אין לי מושג על מה את מדברת.
ניר ברקת: אנחנו יושבים במשרד הפנים או באוצר?
ניר ברקת: כמו שהאוצר מגן על המדינה, הוא צריך להגן על השלטון המקומי ועל העיר ירושלים.
קרן טרנר: אולי אם חלק מהפער הרשות היא זו שתידרש לשאת, יכול להיות שהיא לא תבקש ממשרד הפנים להרחיב הנחות.
משה גפני: קרן, הבנתי.
משה גפני: באף סעיף בחוק אתם לא תומכים?
קרן טרנר: לא, אחד מהם אושר בחוק ההסדרים ולכן אי אפשר שלא לתמוך בו.
משה גפני: אני העברתי את החוק הזה.
משה גפני: אתם צריכים להגיד לי תודה, אבל אתם לא אומרים.
משה גפני: אתם רק עושים כאן כל הזמן קשיים.
משה גפני: אם כן, אתם לא תומכים בחוק.
קרן טרנר: לצמצם חלק ניכר מהפער ואחוז אחד מתוך תקציב העירייה, אני חושבת שזה כן עניין סביר שהעירייה יכולה לשאת.
קרן טרנר: תקציב המדינה מקוצץ בהרבה יותר.
מוני מעתוק: אני אתייחס לנתונים התקציביים ולא לסעיפים שעוסקים בחוק בתכנון ובנייה כי לזה יתייחס בני זלמנוביץ מהלשכה המשפטית.
מוני מעתוק: השר תומך בחוק, אבל אני ארצה להעלות כאן מספר נתונים תקציביים כדי לעשות איזשהו סדר ויישור קו.
מוני מעתוק: משנת 2006 עד 2010 גדלו הכנסות העירייה ב-500 מיליון שקלים.
מוני מעתוק: מענקי המדינה לעומת זאת, בתקופה הזאת, קטנו ב-60 מיליון שקלים בלבד וזה משמעותי.
מוני מעתוק: בין 2006 ל-2010 יש קיטון ב-60 מיליון שקלים בין מה שהיה במענקי המדינה השוטפים לרשות.
מוני מעתוק: אני לא מדבר על תוכניות פיתוח.
מוני מעתוק: זה לעומת גידול של 500 מיליון שקלים בהכנסות העירייה הכלליות.
מוני מעתוק: העירייה לא זכאית למענק איזון לפי נוסחת גדיש.
מוני מעתוק: מענק הבירה ניתן כל השנים האלו יותר או פחות.
מוני מעתוק: בשנת 2010 הסכום עמד על 185 מיליון שקלים ובשנת 2011 הוא עומד על 170 מיליון שקלים בלבד.
מוני מעתוק: כרגע יש קיצוץ של 15 מיליון שקלים.
מוני מעתוק: בין 2007 ל-2010 גידול של 570 עובדים בעירייה.
אורי אריאל: מה הביא אתכם לקיצוץ של 15 מיליון שקלים במענק הבירה?
מוני מעתוק: מענק הבירה, לא אנחנו קובעים את הגודל שלו אלא משרד האוצר קובע אותו.
אורי אריאל: קרן, למה הירידה?
קרן טרנר: המקבילה של ה-1,8 מיליארד של השלטון המקומי הוא 140 של עיריית ירושלים.
קרן טרנר: הגדלנו את זה.
אורי אריאל: אנחנו פשוט לא הבנו את זה.
משה גפני: תאמיני לי שכשאת עוזבת את משרד האוצר, אני בא ל עבוד אצלך.
משה גפני: איך עשית את זה עכשיו?
משה גפני: את אומרת שזה לא ירד אלא זה גדל.
מוני מעתוק: אני אסביר.
משה גפני: זה גדל.
משה גפני: זאת אומרת, עיריית ירושלים בעצם, לפי הקיטון של מענקי האיזון, הייתה צריכה לקבל פחות אבל היא קיבלה יותר.
משה גפני: זה מה שאמרת?
מוני מעתוק: אני אציג מה היה מענק הבירה מ-2006 ועד 2010 כל שנה.
משה גפני: קרן, אם היית גבר ולומדת בכולל, היית גאון.
אורי אריאל: היפה הוא שקרן מצליחה להגיד את זה בלי להתבלבל.
משה גפני: היא יכולה להיות מנהלת סמינר.
משה גפני: היא יכולה ללמד בנות.
משה גפני: איזה פלפול.
משה גפני: אומר לך ראש העיר שיש קיטון של 15 מיליון שקלים.
קרן טרנר: אני מסבירה.
משה גפני: את מסבירה שזה בכלל גידול.
משה גפני: הוא לא רואה את זה .
קרן טרנר: זה הפער על שינוייו לבסיס.
משה גפני: אתה מבין עם מה אני צריך להתמודד?
משה גפני: והיא לא הממונה על התקציבים.
מוני מעתוק: מערך הבירה התחלק כדלהלן: בשנת 2006 הוא עמד על 150 מיליון בסוף, ואני לא מדבר מה היה בסיס ומה היו התוספות במהלך השנה.
מוני מעתוק: בשנת 2007 הוא עמד על 110 מיליון שקלים.
מוני מעתוק: בשנת 2008 הוא עמד על 192 מיליון שקלים.
מוני מעתוק: בשנת 2009 הוא עמד על 185 מיליון שקלים.
מוני מעתוק: בשנת 2010 הבסיס היה 146 מיליון שקלים ובסוף השנה הסכום עמד על 185 מיליון שקלים.
מוני מעתוק: הבסיס ב-2011 הוא 170 מיליון שקלים ואני לא יודע מה ייגמר בסוף השנה.
מוני מעתוק: זה לגבי מענק הבירה.
אורי אריאל: קרן, כמה זה ל-2012?
קרן טרנר: 175 מיליון שקלים.
מוני מעתוק: עיריית ירושלים, בשנת 2010, מתנהלת באיזון שוטף.
מוני מעתוק: עיריית ירושלים, נכון לשנת 2010, לדוח רבעוני שלישי שהוא דוח לא מבוקר, מתנהלת באיזון שוטף והגירעון המצטבר לא גדל בדומה לשנה הקודמת.
מוני מעתוק: תקנות הארנונה שהשר פרסם לאחרונה שבעצם מגדילות את הזכאים להנחה, העירייה רשאית לאמץ אותן אבל לא חייבת, למרות שנכון לומר שרוב הרשויות בארץ נוהגות לאמץ אותן ככתבן וכלשונן.
מוני מעתוק: השר והמשרד תומך בחוק.
משה גפני: עורכת הדין הראל, משרד המשפטים.
עדנה הראל: אני חושבת שלשלב הזה של הדיון, כאשר עוד לא דני בסעיפים עצמם, יש שתי סוגיות עיקריות שמהבחינה המשפטית כדאי לשים עליהן דגש.
משה גפני: משרד המשפטים תומך בחוק?
עדנה הראל: משרד המשפטים, אין לו עמדה כמשרד ובכל הכבוד, לממשלה יש עמדה אחת.
עדנה הראל: העמדה של הממשלה הייתה לתמוך אך ורק בקריאה הטרומית ואחר כך החוק יקודם בתיאום, קרי, לא יקודם אלא על פי תיאום עם הממשלה, על פי הסתייגויותיה כפי שהוצגו בפני ועדת השרים.
עדנה הראל: כך שלא ברורה לי השאלה כלפי שרים בנפרד או כלפי משרדים בנפרד.
משה גפני: לא, חשוב לי לדעת כי הדיון עכשיו הולך להיות דיון מקצועי.
עדנה הראל: מהבחינה המקצועית אני אשמח להסביר את הסתייגויות משרד המשפטים.
עדנה הראל: הסתייגויות משרד המשפטים המהותיות הן בעניין דיור בר השגה שלהן תוכל להתייחס הגברת כרמית יוליס.
משה גפני: כן, אבל היום לא נספיק.
משה גפני: ג'ומס, חיכיתי לך מהבוקר.
חיים אורון: כן, אבל אתם מחרבים את המדינה בהרבה ועדות ולא בוועדה אחת, כך שאני צריך לעבור מוועדה לוועדה.
עדנה הראל: בעניין עדיפות לאומית שגם הייתה התייחסות רבה על ידי הדוברים הקודמים, וגם בכל הכבוד, זה בתחום הטיפול שלי.
משה גפני: לגבי הנושא של מענק הבירה, לעגן את זה בחקיקה, יש לכם בעיה עם זה?
עדנה הראל: אני רוצה ברשותכם להסביר.
משה גפני: כן, תעשי את זה בקצרה.
חיים אורון: לפני שאת מסבירה, אני רוצה לומר משהו.
חיים אורון: יש קביעה של היועץ המשפטי לממשלה מלפני הרבה שנים שהממשלה חייבת להופיע בוועדות בקול אחד.
חיים אורון: האם זה בוטל?
עדנה הראל: זה מה שאמרתי לפני רגע.
חיים אורון: אם כך, לכו הביתה ותחזרו בקול אחד.
חיים אורון: אורי אריאל: היא אמרה.
משה גפני: הם צריכים להופיע בקול אחד, זה נכון, אבל אני רוצה לשמוע את הדעה המקצועית של כל משרד ומשרד כשיש חילוקי דעות.
משה גפני: עמדת הממשלה היא אחת.
משה גפני: היא אמרה שעמדת הממשלה היא לתמוך בחוק בקריאה טרומית.
עדנה הראל: בלבד.
משה גפני: בלבד.
חיים אורון: באיזה קריאה אנחנו עכשיו?
משה גפני: אנחנו מכינים את זה לקריאה ראשונה וכאן צריך תיאום בין המשרדים.
עדנה הראל: התיאום הוא בהתאם לעמדות המקצועיות ולהערות המקצועיות של המשרדים השונים.
עדנה הראל: לעניין הערות משרד המשפטים, בהיבט המשפטי של ההצעה בדגש של סוגיית העדיפות הלאומית.
עדנה הראל: נאמר כאן שמדובר בירושלים בירת ישראל, הכיצד אין התייחסות מיוחדת.
עדנה הראל: צריך להזכיר שיש חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל שכולל בסעיף 4 לו גם התייחסות למענק הבירה וגם התייחסות לעדיפויות מיוחדות בפעילויות של רשויות המדינה.
עדנה הראל: הואיל והסעיפים האלה נמצאים, החוק כבר נותן את דעתו לעניין הזה והוא חוק יסוד, והפעולות כמו הפעולות שמשרד ראש הממשלה הצביע עליהן, הן פעולות שאי אפשר היה לעשות אותן אלא על פי ההסמכה המיוחדת הזאת והן גם הבסיס למענק הבירה שהוא התייחסות ייחודית לעיר ירושלים.
עדנה הראל: אפשר להתווכח על הגודל, אפשר להתווכח על הצרכים, אבל מבחינת ההסמכה המשפטית, היא קיימת נכון להיום בחוק יסוד: ירושלים בירת ישראל.
עדנה הראל: לעומת זאת נושא עדיפות לאומית באופן כללי הוסדר ושונה באופן יסודי החל ממחצית שנת 2009 בדיונים במסגרת חוק ההתייעלות הכלכלית, פרק כ"ו, שנדונו בפרוטרוט בוועדה הזאת, ככל הזכור לי בראשות אדוני.
עדנה הראל: מאוד הייתי רוצה שאדוני יקשיב לי.
משה גפני: אני מקשיב לך.
משה גפני: אני עושה שני דברים ביחד, וזה בסדר.
עדנה הראל: אני שמחה.
עדנה הראל: אומרים שבדרך כלל רק נשים יודעות.
משה גפני: אבל אני למדתי מכן.
אורי אריאל: יש שינוי.
אורי אריאל: הממשלה החליטה לשנות את זה.
עדנה הראל: חוק ההתייעלות הכלכלית, פרק כ"ו: אזורי עדיפות לאומית, וככל שזכור לי אדוני ישב בראש הוועדה שדנה בחוק ההתייעלות הכלכלית לפני שנה וחצי ואישר את פרק כ"ו.
משה גפני: נכון, וגם בתקציב האחרון לגבי המעמד המיוחד של ירושלים בחוק עידוד השקעות הון.
עדנה הראל: פרק כ"ו לחוק ההתייעלות הכלכלית משנה את ההסדר לעניין קביעת עדיפות לאומית, אחרי פסק המעקב, וקובע הסדר שכל נקודת המוצא שלו שונה לחלוטין.
עדנה הראל: קודם כל, נתחיל בזה שאין היום אזור עדיפות לאומית א'.
עדנה הראל: אין משמעות ואין תוכן לאמירה הזאת שהמציעים מבקשים ליצוק לעיר ירושלים.
עדנה הראל: אין היום אזור עדיפות לאומית א'.
עדנה הראל: מה שיש, מה שקבעה הכנסת בחקיקה שלה על פי הצע ת הממשלה, זה להסמיך את הממשלה לקבוע אזורי עדיפות לאומית לעניינים שונים, בנושאים שונים, לתקופות שונות לפי העניין ובהתאם לשיקולים שהממשלה הוסמכה לשקול תוך דיווח לכנסת.
עדנה הראל: במסגרת הזאת למשל, ואני אתן לאדוני דוגמה, נקבע כי עדיפות לאומית נקבעה העיר לוד לעניינים הספציפיים והבעיות שלה לתקופת טיפול מסוימת.
עדנה הראל: נקבע אזור עוטף עזה נוכח המציאות הביטחונית שהוא מצוי בה לעניינים מסוימים ולתקופה מסוימת.
עדנה הראל: מה המשמעות שייאמר בחוק, אחרי אותם סעיפי הסמכה, ואולם ירושלים תהיה אזור עדיפות לאומית א'?
עדנה הראל: זאת אומרת שהיא תקבל את מה שצריכה שדרות?
עדנה הראל: שהיא תקבל את מה שצריכה לוד?
עדנה הראל: אין משמעות לזה במבנה של חוק אזורי עדיפות לאומית הקיים.
משה גפני: לא צריך להאריך.
משה גפני: אנחנו מבינים מהר.
משה גפני: אני שואל לגבי מענק הבירה.
משה גפני: מה עמדתכם לגבי מענק הבירה?
עדנה הראל: אנחנו חושבים שהסעיף הקיים היום בחוק יסוד: ירושלים נותן מענה נכון ומספיק לסוגיה של מענק הבירה.
משה גפני: ועל מס ערך מוסף?
עדנה הראל: מס ערך מוסף, אנחנו מתנגדים אבל את זה צריך להסביר על בסיס ההתנגדות לדיור בר השגה.
עדנה הראל: זה לא עומד בפני עצמו.
עדנה הראל: הקושי שם הוא קושי שכרוך בקשיים המשפטיים בדיור בר השגה.
משה גפני: עכשיו יש לי עוד שאלה אחת.
משה גפני: אני עובר על החוק, על כל סעיפיו, סיכום הדברים שלך הוא כדלהלן.
משה גפני: חוק עידוד השקעות הון מיותר, הנושא של אזור עדיפות א', אסור לעשות אותו בגלל שהוא בעצם לא רלוונטי בגלל מה שקורה עם כל הנושא של אזורי עדיפות, דיור בר השגה ומס ערך מוסף, אתם מתנגדים לו.
עדנה הראל: יש קשיים שאנחנו רוצים להסביר לוועדה.
משה גפני: מענק הבירה, מיותר כי יש חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל.
משה גפני: הדבר היחיד שאולי אתם תומכים בו זה שמירת דינים.
משה גפני: זאת אומרת, למה תמכתם בממשלה בחוק הזה בקריאה הטרומית?
משה גפני: לא חבל על הכסף של הדפים האלה?
עדנה הראל: קודם כל, אני חושבת שככל הנראה הממשלה חשבה שחשוב לקיים דיון שבו תלובן מעמדה של העיר ירושלים.
משה גפני: הממשלה לא ליבנה את זה?
עדנה הראל: מה הסמכויות שיש והראיה שכל כך הרבה חברי כנסת חתומים על ההצעה הזאת, שיש מקום לקיום הדיון אחרי קריאה טרומית.
חיים אורון: למה לא תהפכו את זה להצעה לסדר?