GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניר ברקת: אני יודע למה לא רציתי להתחיל את הדיון היום.
ניר ברקת: ניסיתי למנוע אותו.
משה גפני: אתה?
ניר ברקת: כן, ודאי, לא התחלתי דיון על התקציב עד עכשיו כי אני יודע מה המשמעות של להתחיל דיוני תקציב בלי שהמדינה שותפה בחלקה .
ניר ברקת: אני לא מבקש שייתנו את חלקנו כי את חלקנו אנחנו יודעים לשים.
ניר ברקת: בתהליך הזה ביקשו ממני לחכות.
ניר ברקת: לצערנו היה האסון בכרמל וכל תשומת הלב של המדינה והאוצר הייתה נתונה לשם.
ניר ברקת: כיבדנו את זה.
ניר ברקת: אז המדינה הייתה עסוקה בתקציב שלה.
ניר ברקת: היא הייתה עסוקה בסדרה של משברים ואני כיבדתי את העובדה שהמדינה, ראש הממשלה , השרים ושר האוצר עסוקים בנושאים כבדים וטוב שכך.
ניר ברקת: אני מכבד את העובדה שהמדינה צריכה להתעסק ויש לה עוד כמה מטלות.
ניר ברקת: במקום שכאשר יגיע הדיון על העיר ירושלים, במקום שנעלה אותה על ראש שמחתנו, קרה דבר הפוך.
ניר ברקת: המדינה העבירה לנו מסר האומר שהבעיה היא לא של המדינה אלא הבעיה היא של העיר ירושלים, של ראש עיריית ירושלים, תסתדרו, זה מה יש.
ניר ברקת: לא רק זה אלא אני רוצה להזכיר לך שבמשא ומתן באותה עת באו ואמרו לנו שאם אנחנו רוצים ארבעים מיליון שקלים, שנביא ארבעים מיליון שקלים.
ניר ברקת: מה זאת אומרת להביא ארבעים מיליון שקלים?
ניר ברקת: זה עוד יותר לה עלות את הארנונה או לקצץ בחלשים או להקטין את השירותים העירוניים כאשר בשלושת הפרמטרים האלה המצב שלנו בירושלים, כל אחד בנפרד ושלושתם ביחד, זה אומר להרחיק אותנו מלהביא את ירושלים למקום הראוי לה.
ניר ברקת: אני אמרתי להם: חברים, עד כאן.
ניר ברקת: מי שישים לב, הקמפיין הוא לא קמפיין נגד ראש הממשלה, חלילה.
ניר ברקת: אני רוצה שיהיה ברור.
ניר ברקת: אין לי שום דבר נגד ראש הממשלה, לא לי ולא להנהלת העיר.
ניר ברקת: הקמפיין, מי שקורא את השורות, אומר: ראש הממשלה, אל תאבד את ירושלים.
ניר ברקת: אם אנחנו צריכים להיכנס לדיוני תקציב בלי העזרה של המדינה, אנחנו מסתכנים באיבוד ירושלים.
ניר ברקת: אל תעצור לנו את הצמיחה.
ניר ברקת: התחלנו צמיחה.
ניר ברקת: תתערב.
ציון פיניאן: השאלה מה הקוראים מבינים מזה.
ניר ברקת: אני מסביר כאן.
ניר ברקת: הכוונה היא חלילה לא נגד ראש הממשלה.
ניר ברקת: אני מאמין שהבן אדם היחידי שיכול לעזור לנו כרגע, אחרי שמיצינו מהלכים מול האוצר, זה ראש הממשלה ומשרדו.
ניר ברקת: אגב, אין לי ספק שראש הממשלה יודע איפה מקומה של ירושלים ואיפה היא צריכה להיות בפן הכלכלי.
ניר ברקת: אם יש אחד שיכול לעזור לנו, זה ראש הממשלה.
ניר ברקת: אני רוצה להבהיר.
ניר ברקת: הקמפיין חלילה, אין לו שום כוונה נגטיבית כפי שחברים מסוימים חשבו.
ניר ברקת: הכוונה היא: כבוד ראש הממשלה, תעזור לעיר ירושלים.
ניר ברקת: בידיו הדבר.
ניר ברקת: ההחלטה היא לא כזו גדולה.
ניר ברקת: אני רוצה עוד דבר שיירשם בפרוטוקול.
ניר ברקת: באתי לממשלה ואמרתי שאם אין כסף, אתם נדיבים אתנו בתוכנית אב לתחבורה, שמונה מיליארד שקלים אמורה העיר ירושלים לקבל בתוכנית החומש לבניית כבישים.
ניר ברקת: הם גם נדיבים אתנו במקומות אחרים, גם בתיירות וגם בתקציבים הבלתי רגילים.
ניר ברקת: אנא, אם זאת הבעיה, במקום שמונה מיליארד שקלים, תנו לנו שבעה מיליארד שקלים ואני אומר לכם כמי שמכיר את העיר ירושלים, תנו לנו מאה מיליון שקלים לשוטף לסגור את הפער הזה כי אין לנו לחם ומרגרינה.
ניר ברקת: התקציב השוטף של עיריית ירושלים, שם המצוקה ואם יש בעיית כסף, נראה לכם מאיפה להעביר בירושלים מסעיף לסעיף ותישארו עם עודף ביד אבל אל תתנו לעיר ירושלים לסגת לאחור.
ניר ברקת: לצערי הרב לא קיבלנו תשובות אינטליגנטיות.
ניר ברקת: אני מתחיל דיוני תקציב.
ניר ברקת: אספתי היום את כל ההנהלה הבכירה בעיר ירושלים והסברנו לה את המציאות.
ניר ברקת: אנחנו מתחילים בדיוני תקציב עם קיצוץ מאוד כואב.
ניר ברקת: אני צופה, חברי הכנסת, שאת המצוקה של המשמעות של המאה מיליון שקלים שניסיתי ארבעה חודשים למנוע, את המצוקה הזאת אתם תקבלו ולא יהיה אחד בירושלים לצערי שלא ייפגע מהתהליך הזה.
מנחם אליעזר מוזס: משפחות ברוכות ילדים, יקצצו להן בארנונה?
ניר ברקת: לא אני מקצץ להן בארנונה.
מנחם אליעזר מוזס: בהנחות?
מנחם אליעזר מוזס: אז הן ייפלו על מחלקת הסעד וזה יהיה יותר טוב?
זבולון אורלב: יהיה גם פחות למחלקת הסעד.
ניר ברקת: גם לסעד יש פחות.
ניר ברקת: אגב, מאה מיליון שקלים, אין אגף בעירייה – רווחה, חינוך, תרבות – שלא יוצא נפול ראש.
ניר ברקת: זאת המשמעות.
ניר ברקת: גם אם ייתנו לנו ארבעים מיליון שקלים, זאת המשמעות.
ניר ברקת: שיהיה לכם ברור, כי הפער של השבעים לא פותר לנו את הבעיה.
ניר ברקת: בנתוני המקרו כלכלה של העיר ירושלים, זה אפילו לא מתקרב לקרסוליים של הצרכים האמיתיים של העיר ירושלים אם רוצים שהיא תהיה על ראש שמחתנו.
ניר ברקת: ההתעלמות הזאת, כבוד היושב ראש, לא תביא אותנו לשום מקום.
ניר ברקת: ההתעלמות הזאת היא כשלעצמה, אני לא מבין אותה, הניסיון להציג כאילו ראש עיריית ירושלים מכין קמפיין לממשלה, לרוץ לראשות ממשלה, כאילו מפעילים אותי – אלה תירוצים מצוינים למה לא לדון לגופו של עניין בבעיה שירושלים נמצאת בה.
ניר ברקת: אני כמובן מכחיש באופן גורף את הטענות ההזויות האלה.
ניר ברקת: במקום להתייחס עניינית, במקום להבין את מצב המקרו כלכלה של העיר ירושלים, אומרים כך.
ניר ברקת: למה חשוב החוק הזה שיושב לנו על השולחן.
ניר ברקת: הוא יושב כי אולי פעם אחת נסדיר את מערכת היחסים בין העיר ירושלים למדינה ומה חלקה של המדינה בפטורים.
ניר ברקת: אתם רוצים להשית עלינו?
ניר ברקת: בבקשה, אבל בואו נגדיר נוסחה.
ניר ברקת: המדינה רוצה לעבור לתקציב דו שנתי.
ניר ברקת: להסתכל קדימה, אנחנו חודש לא יכולים להסתכל קדימה.
ניר ברקת: לא שנתיים.
ניר ברקת: חודש אנחנו לא יכולים להסתכל קדימה לאור המצב העדין של ירושלים.
ניר ברקת: אני אומר יותר מזה.
ניר ברקת: זה מציף כאן תפיסת עולם שאומרת שאני רוצה להביא את ירושלים לממוצע הערים הגדולות במדינה.
ניר ברקת: אנחנו בכל הפרמטרים מחוץ לסקאלה.
ניר ברקת: בארנונה מחוץ לסקאלה למעלה, ובשירותים מחוץ לסקאלה למטה.
ניר ברקת: בפטורים המדינה הולכת ויורדת והעיר ירושלים הולכת ועולה בפטורים.
ניר ברקת: חלקה של המדינה בסיוע לעיר ירושלים הולך ונשחק.
ניר ברקת: אם הממשלה לא מבינה את זה, אני כן מקווה שראש הממשלה ייכנס כי אני באמת חושב שהוא היחידי שמבין ולשמחתי הרבה אני יכול לומר שראש הממשלה, בשיחות שיש לי אתו, מבין טוב מכל אחד אחר.
ניר ברקת: הוא מבין טוב יותר מכל אחד אחר מה צריך לעשות בעיר ירושלים.
ניר ברקת: הקריאה אליו להתערב תפתור לנו את הבעיה ואין לי ספק בעניין, גם טקטית וגם מערכתית.
אמנון כהן: אדוני היושב ראש, לסדר, אנחנו דנים בחוק היום?
זבולון אורלב: כשמורידים עשרה מיליון שקלים בחלקה ברווחה, פירושו של דבר שהרווחה תקבל פחות ארבעים מיליון שקלים כי העירייה נותנת 25 אחוזים והמדינה נותנת 75 אחוזים.
אמנון כהן: זה לא בכל.
אמנון כהן: זה רק בשכר.
זבולון אורלב: זה לא רק בשכר.
זבולון אורלב: ברווחה זה לא רק בשכר ובחינוך זה לא רק בשכר.
משה גפני: מגיעות עכשיו התקנות של המועצות הדתיות, לעשות את הפער.
אורי אריאל: זאת הזדמנות טובה להחריג את ירושלים כמו לפני שנה.
משה גפני: טוב שאתה אומר לי.
אורי אריאל: אני בגדר אין מזרזים אלא את המזורזים.
משה גפני: עשיתי את זה בשנה שעברה.
משה גפני: אחרי כן התעסקתי עם השאריות.
משה גפני: בינתיים כבר השר לענייני דתות כבר שלח מכתב נגדי לכל ראשי המועצות הדתיות שאני לא מביא את זה לדיון.
אמנון כהן: הוא בחוץ לארץ.
אמנון כהן: איך הוא שלח?
משה גפני: שלח.
משה גפני: יש מכתב שלו.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת יכולים להירשם לדיון?
משה גפני: להתקפות של שר הדתות?
משה גפני: תרשום אותו.
משה גפני: על כל פנים, הייתה התחייבות של האוצר שישנו את הפרמטר הזה בכל הדברים, גם ברווחה, שהשנה יביאו את זה.
משה גפני: יכול להיות שאני אביא את זה לסדר היום.
אמנון כהן: אמרו שזה פיילוט.
משה גפני: כך אמרו.
משה גפני: עכשיו מביאים שוב דתות ועוד התקפה נגדי כאשר בקושי שבוע וחצי זה כאן וזה לא בא לדיון.
משה גפני: התקשר אלי מנכ"ל משרד הדתות ואמרתי לו שוועדת הכספים יש לה סדרי עדיפויות.
משה גפני: אתה מכיר את סדרי העדיפויות.
אמנון כהן: היטב.
משה גפני: היטב אתה מכיר.
משה גפני: זהו, אז יש סדרי עדיפויות.
משה גפני: אני מקבל אדוני ראש העיר את מה שאמרת.
משה גפני: אני נשאר בעצתי.
משה גפני: אתה לא יכול לתאר לעצמך איך אני מקנא בך.
משה גפני: אתה יודע כמה אני רוצה לצאת בקמפיין נגד ראש הממשלה?
משה גפני: כמה אני רוצה לצאת בקמפיין נגד?
משה גפני: אני נושך שפתיים אבל אני משיג יותר לא בקמפיין.
משה גפני: אני משיג יותר בשיחות.
זבולון אורלב: ניסית עם קמפיין?
משה גפני: אני אתן לך דוגמאות שאתה מכיר אותן.
זבולון אורלב: אני יודע מה השגת בלי קמפיין, ועכשיו תאר לך מה היית משיג עם קמפיין.
אמנון כהן: לא ישיג כלום.
משה גפני: זה נכון מה שאמר חבר הכנסת פיניאן.
משה גפני: הקמפיין לאזרח הרגיל הוא נראה נגד ראש הממשלה אבל ההחלטה היא שלך.
ניר ברקת: רציתי להוסיף דבר אחד.
ניר ברקת: כאשר מדובר על תקנת ירושלים במסגרת החוק, יש כמה סעיפים, יש לנו את הבעיה הנקודתית לשנה ואת הטווח הבינוני הארוך.
ניר ברקת: אני חושב שכנראה לא יהיה לנו מנוס השנה מללכת על איזשהו סכום אבל בעיקר לקבוע תהליך שבו ניתן להסדיר את הדברים.
ניר ברקת: אני לא רוצה בשליפה.
ניר ברקת: למשל, אנחנו יודעים להציע איזשהו מנגנון שהוא תלוי פטורים שהמדינה משיתה על העיר, תלוי תקציב, תלוי הפער בין ה -15 לעיר ירושלים אליו אנחנו רוצים לשאוף וללכת על איזשהו מנגנון שיש בו רציונאל שכולנו מסכימים והמדינה צריכה להיות שותפה למאמץ העירוני.
ניר ברקת: היום כל שנה צריך לבוא ולקבץ נדבות מממשלת ישראל על איזשהו מספר שנקבע שרירותית באיזשהו דיון פוליטי ואני חושב שזה לא ראוי ולא מכבד את הממשלה ולא מכבד את ה עיר ירושלים.
ניר ברקת: יש עוד דבר שהצעתי למדינה.
ניר ברקת: לא הכל חייב להיות בתקנת ירושלים אלא חלק יכול להיות בשינוי המצ'ינג, אם זה רווחה, אם זה חינוך, אם אלה דברים אחרים, על מנת להקטין את הפער הזה.
ניר ברקת: אנחנו יודעים מה פערי המסגרת.
משה גפני: חבר הכנסת אורי אריאל, אתה יוזם החוק.
משה גפני: שמת אותי בין יוזמי החוק ואני מזדהה עם החוק הזה.
אורי אריאל: אני מברך על כך שהודעת שאתה לוקח את העניין, ואולי כבר התחלת קודם.
משה גפני: התחלתי קודם אבל אני עכשיו נתקל בקשיים.
משה גפני: למה העליתי את זה?
משה גפני: כי נתקלתי בקשיים.
אורי אריאל: אני מברך על זה ואשמח כמובן להיות לצדך ככל שצריך כיוזם החוק וכיושב ראש השדולה.
אורי אריאל: אני רוצה להציע לראש עיריית ירושלים לעשות הפסקת אש בקמפיין כדי לאפשר ליושב ראש ועדת הכספים לפעול.
אורי אריאל: תמיד ביכולתך לחזור לזה.
אורי אריאל: אני לא אומר לך לא לעשות קמפיין כי אני חושב שקמפיינים כן מועילים.
אורי אריאל: גם יש קשיים והציבור לא תמיד מבין, אבל זה בסדר כי לא כולם מבינים כל דבר, אבל אפשר לעשות הפסקה ולהחליט לפי התוצאות.
אורי אריאל: מבחן התוצאה.
אורי אריאל: מעשיך יקרבוך, מעשיך ירחיקוך.
אורי אריאל: אם הגיעה תוצאה, היושב ראש יצליח, אנחנו כולנו נגיד לו תודה.
משה גפני: לא, לא היושב ראש אלא כולנו יחד.
משה גפני: הכתפיים שלי לא כאלה רחבות.
משה גפני: אתה זוכר מה עוד הטלת עלי?
אורי אריאל: הרב גפני, תרשה לי, אני מסיים את דבריי בעוד דקה.
משה גפני: נמאס לי לנהל את המדינה.
משה גפני: אני לא מצליח בכלום.
אורי אריאל: אני נותן לך טיפול נוסף בירושלים כדי שתצליח.
אורי אריאל: לירושלים יש ברכה מיוחדת.
משה גפני: לא אני לבד.
אורי אריאל: לא לבד.
אורי אריאל: אמרתי שאני מוכן לעזור לך ואני בטוח שידידי זבולון, חבר הכנסת אלקין וכולם יעזרו לך.
אורי אריאל: כולם חתומים על הצעת החוק ויש כאן מגוון נדיר של חברי כנסת מכל המפלגות.
אורי אריאל: אני מציע לראש העיר לשקול הפסקת אש לזמן קצוב, אני הייתי אומר שלושה שבועות או תקופה מסוימת, אבל הוא יכול בכל יום ובכל דקה לחזור ולהפעיל את הקמפיין.
אורי אריאל: החוק בא להסדיר שלושה דברים עיקריים.
אורי אריאל: האחד, את מעמד ירושלים בהטבות שניתנות לאזורי פיתוח.
אורי אריאל: אנחנו לא מדברים כאן על תוספת תקציב.
אורי אריאל: מדובר על התקציב הידוע היום שהוא כ-700 מיליון שקלים.
משה גפני: תגיד על איזה סעיף אתה מדבר.
אורי אריאל: אני אומר את זה באופן כללי.
אורי אריאל: הרי אנחנו נעבור סעיף-סעיף.
משה גפני: כן, אבל תצביע על הסעיף.
ניר ברקת: אזור עדיפות א'.
מירב תורג'מן: סעיף 2 מדבר על אזור עדיפות לאומי וסעיף 3 הוא אזור פיתוח א' בחוק עידוד השקעות הון.
משה גפני: כן, אבל סעיף 3 מיותר.
ניר ברקת: זה לא כולל למשל חינוך.
אורי אריאל: היושב ראש, אל תיכנס עכשיו לפרטים.
אורי אריאל: בוא נישאר ברמה הכללית.
אורי אריאל: אם כן, האחד, הטבות לעיר ירושלים כמו שניתנו עכשיו לסטודנטים וירושלים לא זכתה לזה.
אורי אריאל: מדובר על סעיף סגור מבחינה תקציבית.
אורי אריאל: נכון הוא שכל השאר יקבלו קצת פחות כי אתה מצרף עוד עיר גדולה מאוד, חשובה מאוד, עיר הבירה, לתוך הפול הזה ולכן אחרים יקבלו קצת פחות.
אורי אריאל: זה המחיר.
אורי אריאל: הסעיף השני של דיור הוא דבר משמעותי.
אורי אריאל: אני חושב שגם מבחינה תקציבית הוא משמעותי מאוד.
אורי אריאל: ירושלים מובילה – ראש העיר לא הזכיר את זה – בעליית מחירי הדיור בארץ.
אורי אריאל: אין דירות בירושלים וזה פעם אחת בגלל ההקפאה המדינית ופעם שנייה בגלל שהורידו את ספדי ובסוף יש 200 מכירות פה, 300 מכירות שם וזה יפה מאוד, המאמץ שהעירייה עושה, אבל בין זה לבין תשובה לעיר למחירי דירות כך שיבואו זוגות צעירים, חרדים ואחרים, כאלה וכאלה, יש הבדל.
משה גפני: אל תגיד את המילה חרדים.
משה גפני: נמאס לי מהם.
משה גפני: די.
אורי אריאל: אני לא אגיד את המילה חרדים.
מנחם אליעזר מוזס: תתנצל על כך שאתה חרדי.
משה גפני: אני לא אתנצל בחיים על זה שאני חרדי.
משה גפני: אני גאה להיות חרדי.
משה גפני: חרדים לא צריכים להיות כאן על השולחן.
משה גפני: הם כמו כל אזרחי ירושלים וכמו כל אזרחי המדינה.
אורי אריאל: אין יכולת לזוג צעיר מכל מגזר שהוא, כולל החרדים, להגיע לדירה בעיר ירושלים והמחירים ממשיכים לעלות והם ימשיכו לעלות ב-2011 והם ימשיכו לעלות ב-2012.
אורי אריאל: זה לא שאומרים שעד עכשיו היה כך אבל מעכשיו זה יהיה אחרת וישתנה.
אורי אריאל: לא, זה לא ישתנה.
אורי אריאל: הדבר השלישי הוא תקנת ירושלים שמופיעה כאן.
אורי אריאל: בסך הכל כתוב כאן עניין טכני לכאורה.
אורי אריאל: כתוב כאן שראש הממשלה ושר האוצר יציעו – קרי, שר האוצר יציע – והוועדה תאשר.
אורי אריאל: בעצם מתן יכולת לוועדה לפקח על מה שקורה מראש ולא אחרי שמחליטים כולם מתחילים להתרוצץ בצורה מאוד לא מכובדת, ותסלחו לי על כך.
אורי אריאל: יש את המעשה של עכשיו שאתה מוביל אותו ותוביל אותו.
אורי אריאל: פתרון לעכשיו, שיהיה תקציב לעיר כדי שהיא תוכל להתנהל.
אורי אריאל: כמובן זה לא מספיק.
אורי אריאל: אני רוצה מאוד לבקש ממך שנגיע להסכמות בחקיקה או שלא בחקיקה.
אורי אריאל: אם לא חייבים חקיקה, בסדר, אבל בתנאי שלא נחזור אם אפשר על הסאגה הזאת כל שנה.
אורי אריאל: זאת מין שטות, הבל וראות רוח להעסיק את כולם כאן וכולם רצים.
אורי אריאל: בואו נקבע, ואמר את זה ראש העיר, נוסחה, נקבע שיטה איך מאשרים ונגמור ונדע שזה מה שיש לפי מנגנון.
אורי אריאל: העיר ירושלים תוכל להתארגן כי היא יודעת קבוע מה יש לה ולא לפי מי שר האוצר ברגע זה.
אורי אריאל: אני חושב שנעשה ברכה גדולה.
אורי אריאל: אני רוצה לבקש שמצד אחד אתה תריץ את הניסיון שלך להגיע להבנות אבל מצד שני נמשיך את החקיקה באופן רצוף בשבוע הבא או מתי שתקבע, אבל בהקדם כדי שלא נהיה במצב שעכשיו מחכים ונגמר המושב.
אורי אריאל: תעשה כמו שעשית עד עכשיו.
אורי אריאל: תודה שקבעת את הדיון במהירות הזאת וזה לא דבר מובן מאליו.
אורי אריאל: בסדרי העדיפויות שהיושב ראש הסביר קודם שקיימות, אני רואה שיושב ראש הוועדה ראה בזה חשיבות גדולה.
משה גפני: כן, לפני המועצות הדתיות.
אורי אריאל: נכון ותודה על כך.
משה גפני: הרב מוזס ואחרי כן ציון.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב ראש, תודה על עצם הדיון.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני ראש עיריית ירושלים, מציעי החוק, באמת זה הולך כאן בצורה זריזה מאוד והלוואי והעירייה תראה את הכסף כל כך מהר כפי שכאן מעבירים בכנסת בנושא של ירושלים.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב ראש, אני רוצה לחזור עוד פעם על מה שאמרתי לך בשיחה.
מנחם אליעזר מוזס: משרד האוצר עושה הון תועפות בהכנסות ממקרקעין בירושלים ויש בזה שתי מגרעות.
מנחם אליעזר מוזס: בצד אחד הוא לא בונה לזוגות צעירים כדי להצעיר את ירושלים, ומצד שני הוא בונה לנגידי ושועי הארץ בגלל חמדת הממון ושייכנס כמה שיותר כסף לאוצר.
מנחם אליעזר מוזס: אם אתה תראה, בכל המכרזים ובכל הפרויקטים של מינהל מקרקעי ישראל אין פרויקט לזוגות צעירים.
מנחם אליעזר מוזס: אין.
מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב ראש, לפני עשרים שנים בתוכניות לטווח של מקרקעי ישראל, מה שהוא הולך לעשות, מופיע מתחם שנלר עם אלפיים דירות לזוגות צעירים אבל מה התוצאה?
מנחם אליעזר מוזס: הוציאו 216 דירות לנגידי ושועי הארץ, עוד 400 – משהו מאוד יוקרתי – כאשר כל חדר עולה מיליון וחצי שקלים רק על הקרקע.
מנחם אליעזר מוזס: הכנסות פנטסטיות.
ניר ברקת: אגב, הן לא מגיעות לירושלים.
מנחם אליעזר מוזס: זאת הנקודה שאני מעלה.
מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שהאוצר, מה שהוא עושה מירושלים, הרי הכסף ממינהל ספסרי ישראל נכנס לאוצר כי בעצם זאת פשוט ספסרות הקרקע.
מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שהיו צריכים לקבוע שהסכום שהאוצר עושה מקרקעות ירושלים לפחות, נותנים אותו לירושלים אם לא נותנים את המענק.
מנחם אליעזר מוזס: איפה הצד המוסרי שבדבר הזה?
מנחם אליעזר מוזס: מצד שני, לא מביאים אנשים צעירים לבירה, לא מצעירים את העיר ירושלים.
משה גפני: מה דעתך לגבי החוק?
מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב ראש, אני תומך בחוק בכל לב ונפש.
מנחם אליעזר מוזס: העיקר בחוק הזה הוא נושא עדיפות לאומית א'.
מנחם אליעזר מוזס: זה שהורידו את ירושלים רק לתעסוקה בעדיפות לאומית ולא ביתר הדברים, זה המצב הנוכחי.
מנחם אליעזר מוזס: זה אסון בתחום הדיור ובכל הדברים.
מנחם אליעזר מוזס: אם יהיו איזה שהם חוקים בתחום חוק סבסוד משכנתאות, ירושלים לא תהיה בתמונה כי היא לא באזור עדיפות לאומית א'.
מנחם אליעזר מוזס: היא צריכה להיות באזור עדיפות לאומית א'.
ניר ברקת: אדוני היושב ראש, אני רוצה לחזק את דבריו.
משה גפני: לא אל תחזק את דבריו.
משה גפני: אתה עושה לי בעיות בתוך הסיעה.
מנחם אליעזר מוזס: שאלת מה בנוגע לחוק ואם אני תומך בחוק.
מנחם אליעזר מוזס: אני תומך בחוק, בפרט בנקודה שירושלים היא אזור עדיפות לאומית א' כאשר היום זה המצב רק לגבי תעסוקה בירושלים ולא ביתר השטחים.
מנחם אליעזר מוזס: זה צריך להיות גם בתחום הדיור.
ניר ברקת: וחינוך.
מנחם אליעזר מוזס: לחינוך אני דואג.
משה גפני: הרב מוזס, מה שאני אמרתי זה שכאשר ניכנס לדיון על החוק עצמו, הסעיף של עידוד השקעות הון בתעסוקה מיותר מכיוון שהוא כבר נחקק.
משה גפני: הנושא של עידוד השקעות, לתת אזור פיתוח, לתת בחינוך ובדיור, זה רלוונטי.
מנחם אליעזר מוזס: לא אזור פיתוח אלא אזור עדיפות לאומית א'.
משה גפני: אזור עדיפות.
מנחם אליעזר מוזס: אזור עדיפות לאומית א'.
מנחם אליעזר מוזס: יש הבדל בין א' ל-ב' גם בתחום הדיור.
משה גפני: אתה רוצה את זה בכתב?
מנחם אליעזר מוזס: אני יודע שאתה אתי.
אורי אריאל: כן, תן בכתב.
מנחם אליעזר מוזס: דבר שני.
מנחם אליעזר מוזס: חמור מאוד לשמוע שחושבים להעלות את הארנונה ולקצץ בהנחות בארנונה.
מנחם אליעזר מוזס: זה דבר חמור ביותר כי אנחנו יודעים מי ייפול כאן ואת מי יפילו כאן חלילה.
מנחם אליעזר מוזס: כפי שאמר קודם אורלב, גם לרווחה לא יהיה מה לעשות עם כל אלה.
מנחם אליעזר מוזס: אשר על כן, ראש העיר, אני חוזר אליך שוב ומבקש ממך להתחיל בשביתה מדורגת בירושלים.
מנחם אליעזר מוזס: תתחיל בקריית הממשלה.
משה גפני: תעשה לי טובה, תרגיע אותו.
מנחם אליעזר מוזס: כאן לא יעזור לך בנושא הזה שום דבר.
מנחם אליעזר מוזס: רק השבתות.
מנחם אליעזר מוזס: רק שביתות עוזרות בירושלים ובמדינה הזאת.
מנחם אליעזר מוזס: אני עוד לא ראיתי, לא האחיות, לא הפרקליטים, אף אחד לא השיג כלום רק על ידי שביתות.
משה גפני: אני יכול לדבר אתך אחר כך בארבע עיניים ולומר לך מה עשית לי עכשיו?
מנחם אליעזר מוזס: כשאני אהיה במשרד החינוך, אני לא אוכל לבוא לוועדה.
משה גפני: אל תצהיר הצהרות עכשיו.
משה גפני: אנחנו עכשיו מדברים על ירושלים.
מנחם אליעזר מוזס: חשבתי שתיתן לי איחולים לתפקיד.
מנחם אליעזר מוזס: אני לא אוכל להופיע כאן.
משה גפני: מי אמר מה הולך לקרות?
אורי אריאל: הוא מופיע כאן כסגן שר.
משה גפני: רגע, מי אמר מה הולך לקרות?
משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן, רכז הקואליציה בוועדת הכספים.
ציון פיניאן: אני לא אדבר על שביתות.
מנחם אליעזר מוזס: למה לא? אל תהיה ג'נטלמן.
משה גפני: אורי, תעשה לי טובה, תרגיע אותו .
מנחם אליעזר מוזס: איך השיגו הפרקליטים?
מנחם אליעזר מוזס: איך השיגו האחיות?
מנחם אליעזר מוזס: איך השיגו כולם?
אורי אריאל: אני יכול לבקש מהרב מוזס לבוא אתי לסיור לראות את מצוקת הדיור החרדי עכשיו?
משה גפני: מוזס, החלק האומנותי הסתיים.
ציון פיניאן: אני מצטרף לבקשת היושב ואורי אריאל לראש העיר להפסיק עם הקמפיין.
ציון פיניאן: גם אם אנחנו חברי ועדת הכספים נחשוב שזה לא נגד ראש הממשלה אבל עוד שבעה מיליון תושבים חושבים שזה נגד ראש הממשלה.
ציון פיניאן: אני נמצא כאן שנתיים וכל מה שהשגנו, אני חושב שהשגנו הרבה דברים, הכל בדרכי נועם.
ציון פיניאן: במפלגה שלי יש אחרים שיצאו במלחמות ונכון להיום הם עשו ארבעים כנסים כאן ולא השיגו שקל.
ציון פיניאן: לכן אני חושב שאפשר להשיג רק דברים הפוכים.
משה גפני: סליחה שאני קוטע אותך, אבל זה לא שאנחנו לא הולכים למלחמות.
ציון פיניאן: היכן שצריך, עושים.
משה גפני: לצאת בקמפיין, זה כבר כשכלו כל הקצים.
משה גפני: זה נכון מה שאתה אומר ואכן יש כאלה שיוצאים במחאות ובכינוסים, אבל לא הביאו שקל.
ניר ברקת: יש לכם כנראה הרבה זמן.
משה גפני: אין לנו זמן.
משה גפני: אני אראה לך בעיות ואתה תראה שאין לי יום.
ציון פיניאן: אני אומר לך את זה.
משה גפני: אין לי יום.
משה גפני: אנחנו עוברים כאן כל יום עם הממשלה הזאת.
ציון פיניאן: אני לא רוצה להזכיר את הקמפיין נגד שר התחבורה בנושא של התאונות בדרכים שנכון להיום הוא לא השיג כלום.
משה גפני: הזיק לי.
משה גפני: אנחנו היינו אצל שר האוצר והם לא נותנים את הכסף עכשיו בגלל זה.
ציון פיניאן: צריך לתת אותו.
ציון פיניאן: זאת ההחלטה.
ציון פיניאן: ישבנו עם שר האוצר והוא ייתן את זה.
משה גפני: ולמה הקשיים?
משה גפני: הקשיים בגלל הקמפיין הזה.
ציון פיניאן: נכון, כי זה דבר מזיק.
ציון פיניאן: אני חושב שירושלים קרובה אלינו ולא פחות גם לראש הממשלה.
ציון פיניאן: אני חושב שירושלים היא מעל כל עם ישראל וזה דבר אין עליו ויכוח בכלל.
ציון פיניאן: ירושלים על ראש שמחתנו.
ציון פיניאן: אני תומך בחוק.
ציון פיניאן: גם הקואליציה וגם האופוזיציה תומכת בחוק, במיוחד לא רק אזור עדיפות לאומית א' לדיור ותעסוקה אלא לכל.
ציון פיניאן: אני חי בישוב שהוא באזור עדיפות לאומית א' ואני מרגיש את זה.
ציון פיניאן: אני חי בטבריה ואני מרגיש את הצפון שהוא אזור עדיפות לאומית א' ולכן יש בו הכל, אם אלה מעונות, אם זה דיור, אם זה גם במפעלים ותעסוקה בהם ואני יודע איזה מענקים מקבלים.
ציון פיניאן: כאן מדברים על חינוך ועל תעסוקה אבל לא, אזור עדיפות לאומית א' זה הכל.
אורי מקלב: מכובדי ראש העיר, אדוני היושב ראש.
אורי מקלב: אני באמת רוצה לברך אותך על כך שאתה כן מעלה את ירושלים על ראש שמחתך ואתה באמת נותן עדיפות ומעלה את החוק הזה לדיון, על אף הנושאים הרבים שמונחים על שולחן הוועדה.
אורי מקלב: לצערי הממשלה עד היום לא העלתה את ירושלים על ראש שמחתה וזה הגורם לחוק הזה, בגלל שהממשלה, לצערנו, לא נתנה עדיפות לירושלים וזה כך לאורך זמן.
אורי מקלב: החוק הזה לא היה צריך להיות מחוקק.
אורי מקלב: לא באנו לעשות אותו כיוזמה שלנו בגלל שרצינו לראות עוד משהו, איזה מקום בו חוק לא חוקק וצריך עכשיו להעדיף משהו.
אורי מקלב: זה בא כתוצאה מכך שלא רק שלא הייתה עדיפות אלא אפילו ההידברות עם עיריית ירושלים בנושאים שונים באוצר ובממשלה לא קיבלה את הכיוון הנכון ובצורה הנכונה.
אורי מקלב: אם אנחנו מדברים עכשיו עם ראש העיר ומבקשים ממנו להפסיק את הקמפיין, צריך גם לומר שהיו לו גם קשיים לפני שהקמפיין הזה יצא וההרגשה לא רק לגבי תוכן הדברים אלא גם בצורה בה התנהלו מול עיריית ירושלים.
אורי מקלב: ירושלים עמדה כענייה בפתח, דחו אותה בטענות כאלה ואחרות, אבל אני לא ארחיב בעניין הזה.
אורי מקלב: לא בכדי הצעת החוק הזאת מגיעה.
אורי מקלב: זה לא אומר שאני לא תומך בזה שצריך להפסיק את זה, אבל אני חושב שאולי הגענו עכשיו לנקודת האיזון ובכל אופן נקווה שאכן הגענו לנקודת האיזון בעניין הזה.
אורי מקלב: החוק הזה חוקק בגלל שבהרבה נושאים ירושלים לא קיבלה את הביטוי הנכון ואת התמיכה הנכונה.
אורי מקלב: לכן יזמנו את החוק.
אורי מקלב: אני גם לא אומר שכפי שאין מה לתקן בהצעת החוק, גם כאשר מגיעים לנושא חינוך ועל דיור בר השגה.
אורי מקלב: מטרת החוק היא שצריך להיות שוויון בכל הסקטורים שגרים בעיר הבירה ירושלים, שגרים ורוצים לגור בה.
אורי מקלב: החוק אומר שאולי יש חריגות גם בנושא הדיור וגם בנושאים אחרים, אבל בסופו של דבר אנחנו רוצים שהחוק הזה באמת יקדם את העיר ירושלים ולכן יש חשיבות גדולה מאוד לחוק, לאור המצב שאתה ודאי יודע ומודע לכך, וכך גם החברים, בו נמצאת היום עיריית ירושלים.
אורי מקלב: לעיריית ירושלים עדיין אין תקציב ואנחנו כבר בחודש פברואר.
אורי מקלב: ירושלים הולכת לקיצוצים מאוד מאוד רחבים וכאן אני פונה גם לראש העיר.
אורי מקלב: כמו שאנחנו פונים לממשלה שתיתן עדיפות ולא תפלה אלא תחזק את העיר ירושלים, אנחנו אומרים שגם כאשר עכשיו אתם נמצאים בבעיה, אתם מדברים על קיצוץ ואני מקווה שזה יהיה קיצוץ ביניים, צריך לדעת שהקיצוצים צריכים להיעשות באופן שוויוני ולא כמו אותו בעל ספינה שהספינה עמדה לטבוע ולכן הוא זרק את הטלית והתפילין כדי להקל על העומס.
אורי מקלב: לא לוקחים דברים שנמצאים היום במצוקה כבר שנים רבות.
אורי מקלב: שם בשנים האחרונות לא הייתה תוספת תקציבית ולא צריך לבוא היום ולקצץ בתקציבים.
אורי מקלב: אני מבין את הלחץ שיש אבל באמת צריך לעשות את זה באחריות גדולה ולראות שהקיצוצים יהיו מינימאליים אבל גם שוויוניים ולראות היכן אפשר יותר והיכן אפשר פחות.
אורי מקלב: אנחנו רוצים באמת לתת דוגמה ולהראות שמה שאנחנו דורשים מהממשלה, אנחנו גם מקיימים בעצמנו, ואני מדבר עכשיו על עיריית ירושלים.
פניה קירשנבאום: כבוד היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, ראש העיר.
פניה קירשנבאום: למה אנחנו בכלל צריכים לדבר על הנושא הזה?
פניה קירשנבאום: זה נושא שהיה צריך להיות טבוע בתוכנו ובתודעתנו.
פניה קירשנבאום: אני נוסעת להרבה ערי בירה בארצות השונות ואני רואה כמה כסף מושקע שם.
פניה קירשנבאום: מישהו משווה את פריז לעוד אחת הערים בפריפריה?
פניה קירשנבאום: מישהו משווה את ברלין?
פניה קירשנבאום: מישהו מנסה אפילו להשוות?
פניה קירשנבאום: אין בכלל השוואה.
פניה קירשנבאום: אין גישה כזאת.
פניה קירשנבאום: יש מעמד לעיר בירה וזה חסר לנו.
פניה קירשנבאום: זה היה שהיה צריך להיות בלתי מעורער בכלל.
פניה קירשנבאום: יש מעמד.
פניה קירשנבאום: אלה הפנים של מדינת ישראל וכך אנחנו מקבלים את התיירים.
פניה קירשנבאום: כך אנחנו מרגישים וכך אנחנו מעבירים את זה מדור לדור.
פניה קירשנבאום: זאת הבירה שלנו.
פניה קירשנבאום: איך יכול להיות שבעיר בירה שלנו יש לנו בעיה עם הבנייה?
פניה קירשנבאום: אנחנו לא יכולים לקבוע לעצמנו שאנחנו צריכים שהעיר הזאת צריכה להתרחב ולגדול?
פניה קירשנבאום: המעמד שלה, אם היה נקבע סופית ומוגדר, אז אולי לא היינו נתקלים בכל הבעיות האלה.
פניה קירשנבאום: נכון, אנחנו העברנו כאן בחוק עידוד השקעות והכנסנו את ירושלים, אבל אנחנו היינו צריכים להילחם כדי להכניס את ירושלים לתוך חוק עידוד השקעות הון כי היא לא בפריפריה?
פניה קירשנבאום: זה היה צריך להיות ברור מאליו.
פניה קירשנבאום: בכל מקום שזה מופיע, ירושלים צריכה להיות הראשונה בזכויות האלה.
פניה קירשנבאום: אם זה בתרבות, אם זה בחינוך, אם זה בתעסוקה, אם זה בכל דבר.
פניה קירשנבאום: אולי כל החוקים שאנחנו מעבירים, אולי זה לא נכון ואולי היינו צריכים להעביר חוק אחד גדול שירושלים היא מעל לכל והיא לא עוד עיר אחת במדינת ישראל.
פניה קירשנבאום: כאן צריך לעשות שינוי, שינוי תודעתי, הבנתי, ואני מציעה שנחליט מה אנחנו נעשה עם זה.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שזה נדרש מאתנו.
פניה קירשנבאום: זה צעד אחד מצעדים רבים אבל זאת לא תפיסה כוללת של הנושא.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שחסר לנו כאן להכריז על מעמד מיוחד של ירושלים.