GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גאלב מג'אדלה: עזרתי לו כראש מועצה עת הייתי שר וגם כראש אגף חינוך בהסתדרות.
גאלב מג'אדלה: יש לו ישוב קטן שקוראים לו עין חוד.
משה גפני: מקום יפה.
גאלב מג'אדלה: זה היה ישוב לא מוכר עד שרבין עליו השלום נתן לו הכרה.
גאלב מג'אדלה: עד כאן זה נכון מר סלע.
גאלב מג'אדלה: אני מסתכל בניירות שהגישו לנו ואני רואה את עין חוד מופיע אבל אין לידו שום מספר.
גאלב מג'אדלה: אני גם יודע מידיעה – הייתי בעין חוד – שהיו להם נזקים, לא ישירים.
גאלב מג'אדלה: לא נשרפו בתים אבל היו להם נזקים בגלל העשן.
גאלב מג'אדלה: כבוד היושב ראש, בדרך כלל קטנים הולכים בין הרגליים ואנחנו צריכים לדאוג לקטנים, לאזרח.
גאלב מג'אדלה: אני רוצה לבקש ממך בן עטר, יש ישוב קטן שנקרא עין חוד.
אושיק בן עטר: אני מכיר את עין חוד.
גאלב מג'אדלה: ישבת במסעדה של אבולגה?
אושיק בן עטר: לצערי לא.
משה גפני: זה חיים שכאלה?
גאלב מג'אדלה: אני מציע לך לבקר שם.
גאלב מג'אדלה: שם גם כשר.
גאלב מג'אדלה: היות שאני סומך עליך ומאמין בך, אני רוצה שתעשה את הכול שמחר עין חוד לא ישלח לי איזה מכתב והם יודעים לכתוב מהר מאוד.
גאלב מג'אדלה: הם למדו מהקיבוצים.
משה גפני: אוי ואבוי לכם אם יישלח מכתב אליו.
גאלב מג'אדלה: אני מאוד מבקש ממך שתעשה את הכול כדי שלא תהיה להם איזו הרגשה שקיפחו אותם ושהכל בסדר.
גאלב מג'אדלה: אני שמח שלא נשרפו להם בתים.
כרמל סלע: אני חייב להדגיש.
משה גפני: מר סלע, אתה לא חייב.
משה גפני: מה שלא כתוב בתורה, אתה לא חייב.
כרמל סלע: אני מבקש.
גאלב מג'אדלה: הוא חילוני.
גאלב מג'אדלה: לא דתי.
כרמל סלע: אבל אני מאמין.
גאלב מג'אדלה: אני מבקש לקבל תשובה שתירשם בפרוטוקול.
כרמל סלע: אני מבקש להדגיש שנכנסים לארבעה ישובים בשיקום תשתיות כולל עין חוד.
כרמל סלע: 15 מיליון שקלים בהצעה שכתובה כאן מחולקים לארבעה ישובים: עין חוד, ניר עציון, בית אורן ועין הוד.
גאלב מג'אדלה: אני שמח.
כרמל סלע: נכנסים עם כמה מיליונים.
כרמל סלע: שנית, גם קיבלנו מענק ממשרד האוצר, מרשות המים, להקים להם את הביוב.
כרמל סלע: לחבר אותם לביוב.
גאלב מג'אדלה: מצוין.
משה גפני: מר כיוף, ראש המועצה עוספייה.
משה גפני: אנחנו שוחחנו במהלך התקופה הזאת.
משה גפני: מה קורה עכשיו?
וג'יה כיוף: בוקר טוב לכולם.
וג'יה כיוף: קודם כל צריך לומר מילה טובה למשרד ראש הממשלה.
כרמל סלע: נמצא כאן ראש הממשלה.
משה גפני: אתם תכננתם את התשבחות האלה על הממשלה?
וג'יה כיוף: אבל לא סיימתי את דבריי.
משה גפני: סתם.
משה גפני: תגיד מה שאתה רוצה.
משה גפני: אנחנו ישיבת מעקב.
משה גפני: אתה יכול לומר מה קרה לעוספייה כתוצאה מהשריפה?
וג'יה כיוף: תכף אני אגיד.
וג'יה כיוף: אני חושב שהשריפה בעוספייה, השריפה החברתית-תקציבית בעוספייה, היא מלפני חמישים שנים.
וג'יה כיוף: זה לא פתאום רק השריפה עשתה את מה שעשתה.
וג'יה כיוף: הרי עוספייה הוא כפר חסר תשתיות, זה כפר שאין בו כל מנגנון של שלטון או מנגנוני שלטון ואני אתן לכם דוגמה.
וג'יה כיוף: תמיד אמרתי שאם הייתה כבאית אחת בעוספייה, היה אפשר למנוע את השריפה הזאת.
וג'יה כיוף: אבל בעוספייה ובדלית אל כרמל שיש בהם 27 אלף תושבים, אין אפילו כבאית אחת.
וג'יה כיוף: אחרי השריפה באו ואמרו שרוצים להקים תחנת כבאות אבל בינתיים הנושא הזה לא מתקדם.
וג'יה כיוף: עוספייה היא כפר שיש בו 11,700 תושבים.
וג'יה כיוף: גרים בו דרוזים, נוצרים, מוסלמים ויהודים.
וג'יה כיוף: יש לנו 64 משפחות יהודיות בתוך הישוב.
וג'יה כיוף: הכפר הזה הוא אחד הכפרים הטבולים בתוך מיליוני עצים ופארק.
וג'יה כיוף: הפארק הזה, אנחנו מנסים מזה שנה וחצי – מאז אני נכנסתי לתפקיד – להפוך אותו לקטליזאטור כלכלי לתושבים.
וג'יה כיוף: אני רוצה לומר לכם שיש קשר מאוד רציני בין התושבים לבין הפארק הזה כי הפארק הזה לא נולד אתמול ולא לפני שלושים שנים אלא יש בו עצים בני מאה שנים שאנחנו אחראים להם ואנחנו אלה שנטענו אותם.
וג'יה כיוף: השריפה התחילה ליד שכונת חיילים משוחררים בעוספייה.
וג'יה כיוף: אני רוצה לומר לכם שאנחנו כפר שאין בו מתנ"ס והמתנ"ס סגור מזה עשר שנים ולנוער אין פעילות בלתי פורמלית.
וג'יה כיוף: אני מנסה עם משרדים אחרים כמו משרד השיכון, אבל לא קיבלתי ממנו שום דבר למרות הפניות שלי ולמרות התחנונים שלי.
וג'יה כיוף: אני מבקש לעזור ולסייע.
וג'יה כיוף: בתוך השכונה שנשרפה יש בית תרבות שמוקם על ידי עמותה ציבורית שגייסה שני מיליון שקלים אבל חסר שם כסף ואני מנסה שמישהו יבוא.
וג'יה כיוף: יושב ראש הכנסת ביקר ביום הכנסת במקום וראה את המקום ובאמת הוא מנסה לסייע.
וג'יה כיוף: מה שקורה זה שהתשתית המרכזית של ישוב במדינת ישראל חסר.
וג'יה כיוף: זאת אומרת, לא השריפה גרמה לזה שהמתנ"ס סגור, לא השריפה גרמה לזה שאין לנו כבאיות, לא השריפה גרמה לזה שמובילים מים לשכונות דרך צינורות של גומי ואז הצינורות של הגומי נהפכים להיות הגששים של האש לבתים.
וג'יה כיוף: לא השריפה גרמה לכך אלא זאת בעצם תפיסה של בניית שלטון רציני בתוך הישוב, אם זה על ידי כל משרדי הממשלה, אם זה משרד הפנים, משרד השיכון, משרד החינוך ואחרים.
וג'יה כיוף: זה ברמת המקום.
משה גפני: מר כיוף, בוא נחלק את הדברים לשניים.
וג'יה כיוף: תן לי להיכנס עכשיו לנושא.
משה גפני: כן, כי אין לנו הרבה זמן.
משה גפני: אמרתי שזאת ישיבת מעקב.
משה גפני: אני לא אתעלם ממה שאמרת עכשיו ותכף נראה מה לעשות עם העניין הזה, אבל בוא נדבר עכשיו על השריפה עצמה.
וג'יה כיוף: השריפה עצמה, ברוך השם הנזק הפיזי לבתים היה מעט מאוד ולא רציני.
וג'יה כיוף: יש לנו קבוצה שיש לה סולידריות, במיוחד האנשים הצעירים שבאו וכולם עזרו.
וג'יה כיוף: אף אחד מעוספייה לא קיבל 2,500 שקלים מהמדינה.
משה גפני: מכיוון שלא נשרף?
וג'יה כיוף: כי לא נשרף ומצד שני הייתה סולידריות של התושבים שבאו לעזור, לתת ולתמוך.
וג'יה כיוף: אצלנו זה בתרבות שלנו.
וג'יה כיוף: אנחנו הגשנו באופן מיידי בקשה ל-3.9 מיליון שקלים להם אנחנו זקוקים.
וג'יה כיוף: קיבלנו 3 מיליון שקלים.
משה גפני: בהתחלה נתנו לכם מיליון וחצי שקלים.
וג'יה כיוף: כן.
משה גפני: אחרי כן היו כמה טלפונים.
וג'יה כיוף: אנחנו קיבלנו את זה לתשתיות ולא לאנשים.
וג'יה כיוף: למשל, הכביש המרכזי שמוביל היכן שהיער נשרף, זה כביש של שלושה מטרים וצריך להרחיב אותו.
וג'יה כיוף: לשם כך צריך מהנדס, אחר כך אומרים שצריך ועדה, אבל רבותיי, הכביש הזה כשאמבולנס ירד לשכונה להוציא את האנשים והכיבוי עלה למעלה כי אין מים למטה, אני צריך בעצם עכשיו להביא את המים לתוך היערות על מנת שאם חס וחלילה קורה משהו, שהכבאית לא תצטרך לצאת משם לאוניברסיטה על מנת למלא מים.
וג'יה כיוף: הרי הזמן עבד בצורה מאוד משמעותית, כי מה קרה שם?
וג'יה כיוף: אין לי משאבה שעובדת בתוך הכפר על גנראטור, וכאשר קו החשמל של חברת החשמל נפגע, גם המשאבה המרכזית של המים בעוספייה הפסיקה לעבוד.
וג'יה כיוף: כשהיא הפסיקה לעבוד, צריך מקור של מים ומאיפה יבוא מקור המים?
וג'יה כיוף: מהאוניברסיטה.
וג'יה כיוף: זאת אומרת, צריך ללכת לאוניברסיטה למלא מים.
וג'יה כיוף: עכשיו צריך לבנות את המשאבה הזאת וצריך לבנות את הכבישים האלה.
וג'יה כיוף: צריך להכניס במקום צינורות כאלה של פלסטיק, להכניס צינורות בצורה מאוד יסודית וזאת עבודה של מהנדסים.
וג'יה כיוף: אנחנו מנסים עכשיו להתגבר על מה שנקרא כל הנושא של הוועדות למיניהן, החשב המלווה, שאם יש לך איזה מקום שאתה צריך לעבד את הכביש, אומרים לך שזה לא מהשריפה.
וג'יה כיוף: מה שקורה זה שאנחנו נבלעים במנגנונים.
וג'יה כיוף: אם אנחנו רוצים לנייד כסף, אתן לכם דוגמה.
וג'יה כיוף: אנחנו הבאנו את המזרונים למתנ"ס בעוספייה אותו פתחנו.
וג'יה כיוף: אני היום אומר שמרכז הפינוי שיש לי הוא מתנ"ס הכפר ואני ראיתי לנכון עכשיו לנייד כספים.
וג'יה כיוף: אני מבקש היום ממשרד ראש הממשלה, אליו פניתי, לנייד את הכסף ממקום למקום.
וג'יה כיוף: אם מחר יקרה משהו, אני רוצה לנייד את התושבים, אני רוצה לעשות מרכז שהתושבים ידעו שזה המרכז אליו צריכים להגיע.
וג'יה כיוף: היות שאין לי מקום, משרד השיכון לא עוזר לי בנושא המתנ"ס, אני רוצה לגייס על מנת שאני אוכל לפתוח מרכז כזה שהוא יקלוט את האנשים.
עלמי נאטור: אני סגן ראש המועצה דלית אל כרמל.
משה גפני: אני אאפשר לך, אבל רגע.
משה גפני: לנושא של נפגעי השריפה יש לנו שלושה חלקים.
משה גפני: הנושא האחד הוא אלה שנפגעו במישרין, כמו המועצה האזורית חוף הכרמל.
משה גפני: ה נושא השני הוא אלה שלא נפגעו אבל התברר פתאום, כתוצאה מהשריפה, שאין להם אמצעים אלמנטאריים ברגע שקורית שריפה או משהו מהסוג הזה, כפי שהעלה מר כיוף, ואלה דברים שצריך לדבר עליהם.
משה גפני: הנושא השלישי הוא של אלה שלא נפגעו מהשריפה אבל הם איבדו כתוצאה מהשריפה הכנסות, דבר שגרם להם נזק ישיר כמו מלון ניר עציון.
משה גפני: ביקשתי ממנכ"ל המלון שיבוא לישיבה ויציג את העניין.
משה גפני: מדובר על שלושה בתי מלון.
שמואל צוראל: באזור.
משה גפני: ניר עציון, יערות הכרמל ובית אורן.
משה גפני: בתי המלון האלו לא נפגעו מהשריפה.
שמואל צוראל: לא, יערות הכרמל כן נפגע.
שמואל צוראל: מעט, אבל נפגע.
משה גפני: במה שהוא נפגע, הוא במסגרת תשלום הפיצויים.
שמואל מלכיס: הוא היה מבוטח.
וג'יה כיוף: אני מבקש להוסיף לרשימה גם את חדרי האירוח שיש אצלנו, צימרים.
משה גפני: אני לוקח את זה כמשל.
משה גפני: אני ארצה שתהיה עמדה אחידה לגבי העניין הזה.
שמואל מלכיס: כבוד היושב ראש, היו גורמים שנפגעו.
שמואל מלכיס: משום מה מתעלמים מהעובדה שמי שהיה מבוטח, קיבל תגמולי ביטוח מחברות הביטוח ורוב הנפגעים תביעתם כבר יושבה.
משה גפני: אני מודיע שאתה מציין את העובדה הזאת שמי שהיה מבוטח, קיבל את תשלומי הביטוח.
שמואל מלכיס: גם המועצה האזורית חוף הכרמל הייתה מבוטחת.
משה גפני: אמרת את דברך והוא נרשם בפרוטוקול.
משה גפני: מנכ"ל מלון ניר עציון, בבקשה.
יואל רז: בוקר טוב.
יואל רז: אני הייתי מבקש, בזמן שאני אדבר, אולי יהודית תריץ את המצגת וכך נחסוך בזמן.
יואל רז: השריפה פרצה בערב חנוכה, יום חמישי, והמלון היה מפוצץ.
יואל רז: הגיעו אורחים להתארח במלון, עוד הספיקו להדליק נרות חנוכה, אבל אחרי שעתיים-שלוש ועוד לפני שהספיקו אפילו לגשת לאכול, קיבלנו הוראת פינוי מהמשטרה שאמרה לפנות כמה שיותר מהר את האורחים על מנת שלא ייפגעו.
יואל רז: במקביל קיבלנו הוראת צו לסגור את המלון לכל שמונת ימי החנוכה.
יואל רז: מבחינתנו חנוכה הוא שיא העונה.
יואל רז: היינו בתפוסה הכי גבוהה שיש, בין 95 ל-100 אחוזי תפוסה אבל כל חנוכה היינו סגורים וכל האורחים התפנו.
יואל רז: אנחנו בעצם הפסדנו הכנסה מאוד גבוהה.
יואל רז: זה לא שאולי היו מגיעים אורחים אלא אלה אורחים שהיו במלון והתפנו.
יואל רז: בנוסף לזה גם קיבלנו מכתבי תביעות מהאורחים מאחר שפינינו אותם והם רוצים פיצוי כספי ואירוח חוזר.
יואל רז: אני חושב שבמקרה כזה, אין שום סיבה שהממשלה תתעלם מכך.
ציון פיניאן: החזרתם כספים לאורחים?
יואל רז: החזרנו כספים.
יואל רז: בטח.
יואל רז: כל מי שהגיע, החזרנו לו.
יואל רז: היו אצלנו אורחים שהם אנשי קבע ואורחים אחרים, קבוצות וארגונים.
יואל רז: מה שכן, אירחנו כאן את כוחות הביטחון ואת כוחות ההצלה על חשבוננו, חינם, ולצערי המדינה גם לא דואגת למכבי האש שהיו במקום.
משה גפני: תעצור את המצגת.
משה גפני: אלה שנמצאים כאן, הם נמצאים במלון?
יואל רז: אלה כוחות כיבוי אש, גם חברי ישוב וגם מבחוץ שבאו לכאן ונשארו בישוב עצמו כדי להציל אותו, כדי שלא תהיה בו שריפה.
משה גפני: אלה כבאים ואנשי המלון?
יואל רז: בדיוק.
יואל רז: לא אורחים.
יואל רז: עובדים שנרתמו לעזור.
משה גפני: עובדים של המלון וכבאים.
יואל רז: כן.
קריאה: זה לא בתשלום.
יואל רז: כל זה לא בתשלום.
יואל רז: אוכל על חשבוננו.
יואל רז: כל זה רק כדי שלא תהיה שריפה.
יואל רז: ניר עציון ברוך השם, בגלל שהוא עמד על שלו, בעזרת השם, אנחנו נשארנו שלמים שלא כמו בשריפה הקודמת, ב-1998, שכמעט כל המלון נשרף.
גאלב מג'אדלה: אנחנו צריכים לעשות סיור במקום כדי לראות את הדברים בפועל.
יואל רז: בנוסף לכך, אנחנו שלחנו את האורחים הביתה.
יואל רז: האנשים ישבו בבית ואנחנו שילמנו לכל העובדים.
יואל רז: אנחנו מחזיקים מעל מאה עובדים ושילמנו לכל העובדים את כל התשלום כי אני חושב שאנחנו מקום שנאמן לעובדים וצריך גם בשעות קשות לעמוד לצידם.
משה גפני: אתם ביקשתם מהממשלה פיצוי?
יואל רז: ביקשנו.
יואל רז: היה ביקור של שר התיירות.
מגלי והבה: נציג חברת הביטוח אמר ששולם הפיצוי.
יואל רז: אנחנו עדיין לא קיבלנו שקל אחד.
יואל רז: על זה אין לנו ביטוח.
יואל רז: יש לנו ביטוח לישוב ולמלון.
יואל רז: מהביטוח עדיין לא קיבלנו שקל.
יואל רז: חוץ מזה, יש גם את ההשתתפות העצמית.
שמואל מלכיס: יש לכם ביטוח אובדן רווחים?
שמואל מלכיס: אז למה שלא תקבלו?
גאלב מג'אדלה: אבל הגשתם דרישה.
יואל רז: הגשנו.
יואל רז: קודם כל, שמונה הימים הראשונים, אמרו לנו שעל זה אנחנו לא נקבל בכל מקרה כי יש השתתפות עצמית ואת זה אנחנו מבקשים.
שמואל מלכיס: אלה תנאי הפוליסה.
שמואל מלכיס: אף אחד לא מתיימר לשלם מה שלא בתנאי הפוליסה.
שמואל מלכיס: אם מישהו טוען שלא קיבל על פי תנאי הפוליסה, זה משהו אחר.
יואל רז: אני לא בא עכשיו אל חברת הביטוח אלא אני בא למדינה.
משה גפני: לנהל עם חברת הביטוח, תנהל.
משה גפני: אנחנו מדברים עכשיו על עקרונות.
גאלב מג'אדלה: אנחנו נעזור לך בחלק של המדינה.
גאלב מג'אדלה: זה החלק שלנו.
משה גפני: הביטוח הוא ביטוח.
משה גפני: תכף נראה מה קורה.
משה גפני: אנחנו לא נכנסים לדיון הזה.
יואל רז: אנחנו דורשים מהמדינה שבעקבות הוראת הפינוי בצורה מסודרת התפנינו, אירחנו, מגיע לנו על שמונת הימים האלו.
יואל רז: אנחנו השתדלנו לפתוח את המלון כמה שיותר מהר ופתחנו אותו שמונה ימים אחרי שהוא נסגר.
יואל רז: אנחנו מבקשים לקחת אחריות על מה שנעשה.
יואל רז: לא יתכן שאנחנו לא נקבל על אובדן רווחים כשפינו את האורחים שלנו.
יואל רז: כאמור, אנחנו מבקשים פיצוי עבור שמונת הימים.
יואל רז: אנחנו לא מבקשים את הכסף עבור אירוח כוחות הביטחון שהוא על חשבוננו, כאן נפנה למי שצריך.
משה גפני: מר בן עטר, אני מבקש לדעת לגבי שלושת הדברים.
משה גפני: תכף אני אאפשר גם לסגן ראש המועצה של דלית אל כרמל אבל אני רוצה לדעת לגבי שלושת החלקים.
משה גפני: לגבי החלק הראשון של הפיצויים, קיבלנו קודם תשובה שאלה שנפגעו, אנחנו מקווים שלא נצטרך יותר לדון בעניין הזה ושהעניין יסודר.
משה גפני: אם חס וחלילה זה לא יקרה, נצטרך להיכנס מחדש לנושא.
משה גפני: לגבי החלק הזה של מה שהעלה ראש המועצה בעוספייה.
משה גפני: כאשר מתברר תוך כדי מהלך השריפה שאין את השירותים האלמנטאריים בישוב שנמצא על המקום הזה שבו יש את העצים ובו היו שריפות בעבר ועכשיו הייתה שריפה נוראה שלצערנו הגדול גבתה גם חיי אדם רבים, האם אתם הולכים לדון על העניין הזה או שעולם כמנהגו נוהג?
משה גפני: זאת אומרת, הייתה שריפה, מפצים את אלה שנפגעו, וממשיכים הלאה לחיות כמו שחיינו עד עכשיו.
משה גפני: השאלה הנוספת היא לגבי אותם צימרים והמלון בניר עציון ומלון יערות הכרמל.
משה גפני: אני לא מדבר על מקום מוגדר.
משה גפני: האם אלה שהיה להם אובדן רווחים, שהמשמעות של העניין היא נזק כספי ממשי כפי שתיאר כאן מר יואל רז, האם במקרה הזה המדינה נכנסת?
משה גפני: אני שואל גם על מה המדינה נכנסת.
משה גפני: המציאות היא שיש ביטוח או אין ביטוח על אותו תהליך, ואני לא נכנס לעניין הזה.
משה גפני: יש להם ביטוח של אובדן רווחים, הם צריכים לפנות לחברת הביטוח ואם יש להם קשיים עם חברת הביטוח, נאמר כאן בוועדה שהמדינה תסייע להם בזה, גם מול חברות הביטוח.
משה גפני: המדינה צריכה להיכנס לעניין הזה אם יש קשיים עם חברות הביטוח.
משה גפני: אני לא הולך לתת נאום ציוני עכשיו כי אני יכול להגיד מי אשם בשריפה, אני יכול להגיד מה חלקה של המדינה בשריפה, אני יכול להגיד הרבה דברים אבל אני לא אומר כי זה דיון מעקב.
משה גפני: אני יכול להגיד עוד הרבה דברים.
משה גפני: המדינה לא גוף ניטראלי בעניין הזה שבא מהאו"ם, קרה משהו ושלום על ישראל.
משה גפני: קרה משהו שהמדינה היא חלק ממנו.
משה גפני: אנשים עומדים מול חברות הביטוח ונאמר כאן בוועדה שיסייעו להם גם בעניין הזה, אבל המדינה לא צריכה להוציא שקל אחד על מה שחברות הביטוח צריכות לשלם.
משה גפני: זה ברור ולא מדברים על זה.
משה גפני: מר מלכיס אמר את מה שאמר.
משה גפני: לא שמעתי תלונות מיוחדות, אם זה כן טוב או לא טוב.
משה גפני: יכול להיות שיש גם תלונות על העניין הזה, אבל זה עדיין בגדר הסביר ואני מקווה שהכל ייפתר.
שמואל מלכיס: אני רוצה לומר עוד משהו.
משה גפני: מי אמר שאתה צריך?
שמואל מלכיס: אם אתה לא רוצה, אז לא.
משה גפני: אני כן רוצה, אבל אני באמצע דבריי.
משה גפני: באים הגופים הללו ואומרים שיש דברים שהם לא מכוסים על ידי חברות הביטוח כמו בפיצויים.
משה גפני: האם המדינה הולכת לסייע בעניין הזה?
משה גפני: אלה שלושת השאלות.
משה גפני: לפני שאתה עונה, אני מבקש את סגן ראש המועצה דלית אל כרמל לומר את הדברים.
עלמי נאטור: בוקר טוב לכולם.
עלמי נאטור: תודה על הישיבה.
עלמי נאטור: אני מייצג את ראש המועצה בישיבת הוועדה.
עלמי נאטור: קודם כל, אני רוצה לחדד את מה שאמר ידידי וחברי כיוף.
עלמי נאטור: אנחנו נמצאים במקום מיועד שהוא מובלעת פארק, אחת היפות בעולם.
עלמי נאטור: המדינה והממשלות היו צריכות לדאוג שהמקום הזה – ואנחנו יודעים בדיוק את מזג האוויר, את החום ואת השרב במקום – יהיה מכוסה על ידי כבאיות שנמצאים בתוך המקום.
עלמי נאטור: השריפה הזאת שרפה הרבה עצים כי הכבאיות לא הצליחו לתפקד כי אין להן אפשרות להגיע למקום.
משה גפני: כן, מר כיוף אמר את זה.
עלמי נאטור: אני מדבר גם על השבילים ועל כך שהכבאיות לא יכלו להיכנס פנימה.
עלמי נאטור: ברוך השם דלית אל כרמל לא נפגעה באופן ישיר ולא נשרפו בתים אבל נתפסנו – וסליחה על הביטוי – עם המכנסיים למטה.
עלמי נאטור: אנחנו לא יכולנו לתפקד כי אין לנו אמצעים ולא הייתה לנו אפשרות.
עלמי נאטור: אם הרוח הייתה הפוכה, כל דלית כרמל הייתה נשרפת.
משה גפני: מאז השריפה השתנה משהו?
משה גפני: תמונת המצב השתנתה מאז השריפה?
עלמי נאטור: לא.
משה גפני: קיבלתם סיוע?
עלמי נאטור: קרוב למיליון שקלים לשיפוץ קצת תשתיות אבל אתה יודע שמיליון השקלים האלה לא יעשו כלום.
עלמי נאטור: יש לנו שכונות בתוך המובלעת הזאת, שכונות שלמות של מאות בתים ואין להם לא מים, לא חשמל ולא תשתיות וכבישים.
עלמי נאטור: אין להם כלום.
עלמי נאטור: דבר כזה צריך לבוא ולראות ולתת את הדעת עליו.
עלמי נאטור: רציתי להבהיר עוד נקודה שקשורה לבעלי העסקים אצלנו.
עלמי נאטור: אתה יודע שכפר דלית אל כרמל הוא כפר תיירותי.
עלמי נאטור: בשריפה הזאת בעלי העסקים נפגעו בצורה מאוד קשה.
עלמי נאטור: גם הצימרים לא עבדו, כמו בתי המלון, ולנו שם אין ביטוחים.
עלמי נאטור: גם בעלי העסקים עצמם שמחייתם על כך שהם מוכרים בסופי שבוע, גם הם לא עבדו וסגרו את החנויות.
עלמי נאטור: בנוסף לכך, באותו שבוע היה לנו פסטיבל קפה והרבה עסקים בנו על הפסטיבל הזה שיכול להביא הכנסות, וכולם יודעים באיזה מצב כלכלי נמצאים שני הישובים האלה, דלית אל כרמל ועוספייה, וגם הפסטיבל הזה נכשל ולא התקיים.
משה גפני: מר מלכיס, רצית להגיד משהו על הביטוח?
שמואל מלכיס: רציתי לומר שאין שום צורך, לפחות לפי המציאות שמצטיירת כאן, שהממשלה תתנדב לייצג את המבוטחים.
שמואל מלכיס: לפי מה שאני רואה כאן, הממשלה עוד טרם החליטה אם היא תפצה את הנפגעים ובכמה, כאשר לפי הדיווח שאני קיבלתי מחברות הביטוח, כמעט כל המבוטחים בלי יוצא מן הכלל, תביעתם כבר יושבה וכולם בלי יוצא מן הכלל קיבלו מקדמות.
משה גפני: אתם במלון קיבלתם?
יואל רז: עד עכשיו במלון לא קיבלנו שקל אחד.
שמואל מלכיס: קודם כל, זה הגורם היחידי עד עכשיו שאני שומע מכל אלה שנפגעו בשריפה שטוען שלא קיבל כסף מחברת הביטוח.
שמואל מלכיס: אף אחד מהם לא הציג איזושהי תמונת מצב שלפי הפוליסה שיש בידכם מגיע לכם כסף כלשהו או תגמולי ביטוח.
שמואל מלכיס: במידה שלא הייתה לכם פוליסה שמכסה את הנזק או שהייתה לכם השתתפות עצמית לתקופה מסוימת בגין אובדן רווחים.
שמואל מלכיס: אם לא היה מגיעים לכם תגמולי ביטוח, לא תקבלו תגמולי ביטוח.
משה גפני: מר מלכיס, בסדר גמור.
משה גפני: אני מבקש לגבי המקרים עליהם אנחנו דיברנו שתפנו לחברת הביטוח.
יואל רז: פנינו.
משה גפני: תפנו היום עוד הפעם.
משה גפני: אני מבקש שתפנו עוד הפעם.
משה גפני: עד עכשיו זה היה ביניכם לבין חברת הביטוח ועכשיו גם אנחנו בעניין.
משה גפני: אנחנו רוצים לדעת מה קורה עם העניין הזה.
משה גפני: אני סומך על מר מלכיס שמה שהוא אומר, זה נכון.
משה גפני: הוא אומר שכולם קיבלו.
משה גפני: יכול להיות שיש בעיה עם הפוליסה שלכם.
משה גפני: אם אין בעיה עם הפוליסה שלכם, תפנו לחברת הביטוח היום ותשאלו אותה למה לא קיבלתם ותנו לנו את התשובה.
משה גפני: בפעם הבאה שמר מלכיס יבוא לכאן, ניקח את הדברים שלו קצת בעירבון מוגבל כי אם הוא אומר שכל מי שתבע ומגיע לו קיבל ויתברר שמישהו לא קיבל ומגיע לו, נתייחס לזה אחרת.
שמואל מלכיס: לא כל התביעות יושרו אבל כמעט כל התביעות.
משה גפני: כמעט זה כבר יותר טוב.
משה גפני: אני מקווה שהם לא יהיו בכמעט.
משה גפני: תפנו עוד הפעם ותעדכנו אותנו רק אם זה סודר או לא סודר.
משה גפני: אמרתי שלא זה נושא הדיון.
משה גפני: באופן פרטני תעזור עם העניין הזה כדי שאנשים יקבלו את מה שמגיע להם לפי פוליסת הביטוח.
משה גפני: מר בן עטר, לגבי הפיצויים אמרנו שמתקדם ואני מקווה שהכל יהיה בסדר.
עלמי נאטור: מה עם העסקים שאין להם ביטוח?
עלמי נאטור: יש לנו עסקים קטנים שאין להם ביטוח.
משה גפני: הביטוח לא רלוונטי לדיון הזה.
משה גפני: הביטוח הוא לא הנושא.
משה גפני: אם יש ביטוח, יש ביטוח, ואם אין ביטוח, המדינה בעניין אם אכן זה עומד בהחלטת הממשלה.
משה גפני: מר בן עטר, אני מבקש לדעת לגבי הנושא השני.
גאלב מג'אדלה: נאמר כאן, המדינה.
משה גפני: הנושא השני, הכוונה לאלה שכתוצאה מהשריפה היו צריכים לפנות אנשים ובעצם היו צריכים לשלם להם כסף, להחזיר כסף, ואפילו במקרים מסוימים לשלם פיצויים.
משה גפני: האם המדינה נכנסת לעניין?
אושיק בן עטר: קודם כל, לגבי השיפוי של המועצות שהעבירו.
אושיק בן עטר: חלק מהשיפוי שניתן למועצות היה בגין העברה של אנשים, הסעדה שלהם וטיפול בהם בימים הראשונים.
משה גפני: מה עם ניר עציון כמשל?
אושיק בן עטר: ניר עציון כמשל.
אושיק בן עטר: אנחנו מאוד חוששים מסיוע כזה ולאו דווקא בהיבט הכספי הספציפי הפרטני.
משה גפני: פניה, זה את הכנת את הצעת החוק?
פניה קירשנבאום: להכיר באירוע הזה כאסון טבע.
משה גפני: יש יוזמה להגיש הצעת חוק כזאת.
פניה קירשנבאום: לא, הגשתי.
פניה קירשנבאום: זה כבר מוגש במזכירות ומחכה.
משה גפני: אני מתכוון להתקדם בחקיקה הזאת.
אושיק בן עטר: מי שגר באזור מיוער ומחליט לעשות ביטוח ומבטח את הנכסים שלו בצורה מלאה, יכול לקבל החלטה, לשלם פרמיה יותר נמוכה ולהגדיל את ההשתתפות העצמית שלו.
אושיק בן עטר: הוא יכול לקבל החלטה לשלם פרמיה יותר נמוכה ולהקטין את הכיסוי שלו.
אושיק בן עטר: עולם הביטוח הוא עולם מורכב.
משה גפני: אני לא חוזר על הדיון של הישיבה הקודמת.
משה גפני: אני נורא מצטער.
משה גפני: אתה רוצה שאני אוציא לך את הפרוטוקול ותקרא את מה שאמרתם?
משה גפני: אני שואל שאלה, תענה לי עליה.
משה גפני: זאת ישיבת מעקב.
משה גפני: אני אומר את זה בפעם השישית.
משה גפני: אתה מתחיל לתת לי אידיאולוגיה מה עושים עם ביטוחים.
משה גפני: עם כל הכבוד, כבר דיברנו על העניין הזה.
משה גפני: המדינה אשמה בשריפה הזאת.
משה גפני: מה אתה עושה לי כאן עכשיו הכללות?
משה גפני: אין כבאים בעוספייה, אין כלום.
משה גפני: היה צריך להביא סופר טנקר.
משה גפני: ראש הממשלה היה צריך לטוס בו.
משה גפני: המדינה אשמה במישרין בשריפה הזאת.
משה גפני: מה אתה נותן לי עכשיו דיון אידיאולוגי?
משה גפני: השאלה היא כן או לא.
משה גפני: האם כתוצאה מההחלטה שלכם, האם כל הקבוצה הזאת, הצימרים בדלית אל כרמל, מלון ניר עציון, העסקים הקטנים, כל אלה שנפגעו לא במישרין אלא נפגעו בעקיפין, האם המדינה נכנסת לעניין הזה?
אושיק בן עטר: ראשית, לא נדרשנו לשאלה הזאת עד עכשיו.
משה גפני: עכשיו אתם נדרשים לה.
משה גפני: אני לא רוצה תשובה עכשיו.
משה גפני: אני רוצה שהשאלה הזאת תישאל ואני רוצה תשובה מוסמכת.
אושיק בן עטר: בסדר.
אושיק בן עטר: ניתן לך תשובה מוסמכת.
משה גפני: לו אני הייתי במקום הצימר בדלית אל כרמל או במקום מלון ניר עציון, אני הייתי הולך לתביעה בבית המשפט.
גאלב מג'אדלה: מזמן.
משה גפני: אבל אני לא מציע להם את זה כי אני המדינה.
גאלב מג'אדלה: לא, אתה לא מציע להם בשלב זה, עד שנקבל תשובה.
משה גפני: אני לא מציע להם.
גאלב מג'אדלה: אחרי שנקבל תשובה לא מספקת, הם רשאים לעשות מה שהם רוצים.
משה גפני: חבר הכנסת מג'אדלה, אנחנו עושים צחוק.
גאלב מג'אדלה: לא, כדי שלא יסמכו עלינו.
משה גפני: אני אגיד לך.
משה גפני: אנחנו לא יכולים להגיד להם ללכת לבית המשפט, גם אם זה לא יסודר.
גאלב מג'אדלה: לא אמרנו להם ללכת לבית המשפט.
גאלב מג'אדלה: אני אגיד לך מדוע הם צריכים ללכת.
גאלב מג'אדלה: עד עכשיו הם סומכים עלינו כי אנחנו מטפלים בזה.
גאלב מג'אדלה: אם נקבל תשובה שלילית, הם חופשיים לבחור בדרך בה הם רוצים.
משה גפני: הם חופשיים גם עכשיו אבל אני לא מציע להם.
גאלב מג'אדלה: לא, עכשיו לא.
גאלב מג'אדלה: כי עכשיו יש מי שדואג לאזרח.
גאלב מג'אדלה: עכשיו לא, כי יש מי שדואג לזה.
משה גפני: אני רוצה לומר לך חבר הכנסת ראלב מג'אדלה שאני מקווה שהממשלה תטפל בזה.
משה גפני: אם הממשלה לא תטפל בזה, אני לא אומר להם ללכת לבית המשפט.
גאלב מג'אדלה: אני לא אמרתי.
משה גפני: תשמע את המשפט עד הסוף.
משה גפני: אנחנו לא סיימנו בתפקיד הזה.
משה גפני: אז אנחנו הולכים על החוק של פניה קירשנבאום ומחייבים אותם לעשות את זה.
משה גפני: מה בית המשפט?
משה גפני: אנחנו מעל בית המשפט.
משה גפני: אתה צריך להבין את הדבר הזה ולא כולם מבינים את זה.
משה גפני: השאלה אם נהיה כאלה שבאמת נעביר את החוק.
גאלב מג'אדלה: אנחנו לא מעל בית המשפט.
משה גפני: מעל בית המשפט.
משה גפני: בית המשפט מפרש את מה שאנחנו עושים אבל העשייה היא שלנו.
משה גפני: לגבי הדבר השלישי, מר בן עטר.
משה גפני: אני מבקש תשובה לגבי השאלה הזאת ולגבי הדבר השלישי של המועצות של עוספייה ודלית אל כרמל.
משה גפני: דרך אגב, כתוב בספרים היהודיים שאחרי שריפה מתעשרים.
משה גפני: בספרים של חז"ל.
משה גפני: אני גרתי באופקים, ושם היו שלוש שריפות במשך 21 שנים בהן גרתי – אחת הייתה בליל שבת מעל הדירה שלי – ולכולם נולדו אחרי השריפה תאומים.
משה גפני: השכן שלי, התאומות שנולדו לו כבר התחתנו.
משה גפני: מתברר במהלך השריפה שהמדינה פשוט מזניחה באופן חמור את שני הישובים האלה שנמצאים בלב היער.
משה גפני: אני מבקש גם על זה תשובה.
משה גפני: לא דיון.
משה גפני: דיברתי עם משרד הפנים ואני רוצה לומר שבאמת נעשו דברים.
משה גפני: אני גם משבח את הממשלה ואני אחזור על זה בתשובה, אבל אני גם משבח את הממשלה בטיפול בדברים האלה.
משה גפני: אני מבקש תשובה על שני הדברים הנוספים.
משה גפני: ניר עציון כמשל, כל מה שנלווה לעניין הזה.
משה גפני: אל תגידו לי אידיאולוגיה כי אידיאולוגיה פשוט מעצבנת אותי.
משה גפני: אידיאולוגיה, אני יכול גם להגיד אידיאולוגיה, מה תפקידה של מדינה מסודרת בשירותי כבאות.
משה גפני: גם אני יכול לומר כמה דברים.
משה גפני: הייתי יושב ראש ועדת הפנים ואתה יכול לקחת את הפרוטוקולים – ועברו מאז עשר שנים – ולקרוא מה אז אמרתי.
משה גפני: הייתה הצעת חוק שלי על הכבאות והכבאים היו נגד.
משה גפני: מה לעשות, מי שנמצא הרבה שנים בכנסת – זה מה שאמר שלמה המלך – שיוסיף דעת, יוסיף מכאוב.
משה גפני: באים עכשיו ואומרים כאילו הכתובת האדומה לא הייתה רשומה על הקיר.
משה גפני: הממשלה לא עשתה דבר.
משה גפני: כל הממשלות לא עשו כלום.
משה גפני: ממש כלום.
משה גפני: עכשיו מדברים אידיאולוגיה.
גאלב מג'אדלה: בעניין הזה.
משה גפני: יש עוד כמה עניינים, אבל בעניין הזה כל הממשלות לא עשו דבר.
משה גפני: אם כן, תשובה לגבי הרשויות האלה.
משה גפני: אני מבקש לדעת האם הולכים לטפל בזה כך שלפחות תהיה שם כבאית.
משה גפני: אגב, בשבוע הבא ביום רביעי יהיו כאן שני המנכ"לים, גם של המשרד לביטחון פנים וגם של משרד הפנים, כדי לדון על מערך הכבאות.
משה גפני: סיכמנו באחת הישיבות שאנחנו מזמינים את שני המנכ"לים ובעזרת השם הישיבה תהיה ביום רביעי הבא.
משה גפני: רבותיי, הישיבה לא הסתיימה.
מגלי והבה: אחת הבעיות החשובות כתוצאה מהשריפה שהיום כולם מעלים – שמחתי לשמוע את יושב ראש מועצת חוף הכרמל שאמר שחיברו את הבתים לחשמל והממשלה מטפלת אבל יש בעיות שאתה התייחסת אליהן – היא אחת הבעיות החשובות והיא חיבור הבתים לחשמל באותן שכונות, אם זה בדלית אל כרמל או בעוספייה.
מגלי והבה: כל יום אנחנו עומדים בפני אסון.
מגלי והבה: היה אסון שמשפחה שלמה הלכה.