GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדנה הראל: בתור דיון בו הממשלה תסביר את עמדותיה.
עדנה הראל: לכן כל הטיעונים האלה היו בפני ועדת השרים וועדת השרים אמרה בדיוק את האמירה הזאת.
עדנה הראל: מעבר לזה אני רוצה לומר לאדוני עוד דבר בגדר תשובה.
עדנה הראל: לעניין דיור בר השגה, לא שמעת את ההסתייגויות.
עדנה הראל: יכול להיות שההסתייגויות מאפשרות ולא אומרות לחלוטין שאין על מה לדבר.
משה גפני: זאת אומרת, אתם נותנים לנו קרן אור.
משה גפני: ג'ומס, רצית לומר משהו?
משה גפני: אני רוצה לנעול את הישיבה.
חיים אורון: תנעל.
חיים אורון: אני חושב שהכל ברור.
משה גפני: מה ברור לך?
משה גפני: לא היית בדיון וכבר ברור לך?
חיים אורון: חילקו סוכריות לאורי אריאל ולחברים אחרים אבל אף אחד לא התכוון ברצינות.
חיים אורון: הסוכרייה היא עם עטיפה ריקה מתוכן ולכן אני מציע לכם לעשות דבר הרבה יותר פשוט.
חיים אורון: תוסיפו מאה מיליון שקלים בהעברה תקציבית למענק הבירה.
חיים אורון: יש סעיף, יש מקום, תביאו את זה לכאן בשלוש קריאות, מאה מיליון שקלים ונגמר העניין.
משה גפני: לא שלוש קריאות.
משה גפני: אפשר לעשות את זה בהעברה תקציבית רגילה.
חיים אורון: רק אם האוצר יביא.
חיים אורון: אם האוצר לא מביא לך, אתה צריך שלוש קריאות.
חיים אורון: תגיד מאה מיליון שקלים לסעיף קיים, אתה רוצה לתת מאה מיליון שקלים מענק בירה, עושים את זה והעניין נגמר.
חיים אורון: למה לך לעשות את כל התרגיל הזה?
חיים אורון: גם באתי וגם נתתי לך עצה.
חיים אורון: תציע הצעה ונראה איך מעבירים מאה מיליון שקלים.
משה גפני: אם אנחנו נשנה את ה חוק הזה ונוסיף מאה מיליון בחוק, אתה תטען נושא חדש?
חיים אורון: נושא חדש בהגדרה הוא נושא פוליטי.
משה גפני: נושא חדש הוא לא נושא פוליטי.
חיים אורון: נושא חדש הוא פוליטי.
חיים אורון: עדנה, נכון?
משה גפני: למה אתה שואל אותה?
משה גפני: יש יועצת משפטית לוועדה.
חיים אורון: עדנה, אני צודק?
משה גפני: לא, אל תתערבי בזה.
משה גפני: קרן, אני עכשיו מבין למה ראש העיר לא אמר לכם תודה.
משה גפני: אתם חייבים על פי חוק יסוד – וטוב שעדנה הראל הביאה את זה – לתקצב את מענק הבירה של ירושלים.
משה גפני: אתם יכולים להיות רשעים ואתם יכולים לתקצב אותם בקצת ואתם יכולים לתקצב אותם בהרבה.
משה גפני: זה תלוי בהתנהלות.
משה גפני: הפעם תקצבתם אותם במעט, עם כל מיני תירוצי סרק של מענקי האיזון.
משה גפני: אין השלכת רוחב לדיון על ירושלים לגבי השלטון המקומי.
משה גפני: המילה שלטון מקומי שעלתה כאן, מיותרת לחלוטין והיא נוגדת את חוק היסוד כיוון שחוק היסוד קובע במפורש, לא בחקיקה רגילה, שירושלים בירת ישראל, יש לה מעמד מיוחד, יש לה תקצוב מיוחד, יש לה מענק מיוחד בכל נושא.
משה גפני: אם אנחנו נבוא ונעשה חוק שתל אביב צריכה לקבל משהו מיוחד, יקום משרד המשפטים וכל אחד מחברי הכנסת ויגיד שיש לזה השלכת רוחב וזה לא שוויוני.
משה גפני: המקום היחיד שעל פי חוק היסוד, לא רק שמותר לעשות את זה אלא חייבים לעשות את זה, זאת ירושלים.
משה גפני: זאת נקודת המוצא.
עדנה הראל: אבל זה צריך להיות מידתי, סביר ובאופן יחסי.
עדנה הראל: לא אמרתי שלא.
משה גפני: לא ביקשתי אישור של משרד המשפטים למה שאני אומר.
משה גפני: אני אומר לך שזה צריך להיות מידתי ומידתי, אם זה היה 185 מיליון שקלים ואתם מורידים את זה ל-170 מיליון שקלים, אתם עוברים על חוק היסוד כי זה לא מידתי.
משה גפני: הטיעון שלכם הוא מענקי האיזון.
משה גפני: המחוקק אמר בחוק יסוד לא להסתכל על מענקי האיזון.
משה גפני: אתם הורדתם את זה באופן לא מידתי.
משה גפני: אתם מתייחסים לירושלים כמו שאתם מתייחסים לכפר ירקא ומאוד חשוב לי שתעזרו לירקא ואתם לא עוזרים.
משה גפני: כל הטיעון של מענקי האיזון ולעשות השוואה שכאן הורדנו ואז אנחנו גם מורידים כאן וממילא זאת העלאה, זה פשוט נגד חוק היסוד.
משה גפני: ירושלים נמצאת מחוץ לדיון העקרוני.
משה גפני: נקיים דיון עם משרד המשפטים ונקיים דיון אתכם האם כל הדברים האלה נכונים, ואני מקבל את ההצעה של חבר הכנסת אורון.
אורי אריאל: זה לא קשור לדיור בר השגה שעדנה עוד לא עמדה את עמדתה.
משה גפני: לא אמרתי שאנחנו מורידים את החוק.
משה גפני: אני אומר שמכיוון שהרשות המבצעת לא עושה את תפקידה בעניין של מענק הבירה, אנחנו במסגרת החקיקה הזאת נכתוב מאה מיליון שקלים שחייבים להוסיף למענק הבירה בהוראת שעה.
משה גפני: אני כבר כל כך עצבני על הממשלה שכבר הייתי שם מאתיים מיליון.
אורי אריאל: זה הרגע לצאת.
משה גפני: אני מסכם.
משה גפני: הדיון לכן צריך להיות דיון ענייני לגבי הנושא של ירושלים מבלי שתהיה השלכת רוחב.
משה גפני: אני פונה אליך אדוני ראש העיר, ההחלטה היא בידיך.
משה גפני: חלק מהחברים כאן סבור שאתה צריך להכריז על שביתת נשק, על הפסקת אש, ולהתחיל לקיים דיון, ולא נאמר זמן.
יעקב אדרי: עד סוף הקדנציה.
משה גפני: אדוני ראש העיר, אני מאוד מודה לך.
ניר ברקת: תודה רבה לך.
משה גפני: אני מודה לכל המשתתפים ואני מודה לחברי הכנסת.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק הגברת האכיפה בשוק ההון (תיקוני חקיקה), התשע"א-2010.
משה גפני: בישיבה הקודמת---
שגית אפיק: אנחנו בסעיף 92א, היינו בעיצום הכספי ועברנו לתוספת של העיצומים.
משה גפני: אנחנו אמרנו להכניס בחוק את האופנים שבהם להפחית ואת כל מה שנלווה לטבלה הזאת.
משה גפני: אני מבקש מהיועצת המשפטית, היות ואת באת בדברים עם האגף לשוק ההון, אני רוצה לדעת למה הגעתם.
שגית אפיק: הוועדה בעצם ביקשה מספר דברים שאפשר לראות אותם בנוסח המעודכן.
שגית אפיק: ראשית, לעניין הסכומים; הסכומים שהיו קבועים במקור בהצעת החוק הופחתו לגבי יחידים, אפשר להסתכל בעמוד 22 לנוסח החדש.
שגית אפיק: למעשה התוספת מתחילה בעמוד 21.
שגית אפיק: אם תסתכלו בעמוד 21 למעלה, לגבי מבטח, הסכומים נותרו כפי שביקש משרד האוצר בהצעת החוק שבכחול.
שגית אפיק: כך גם לגבי תאגיד שאינו מבטח ואינו סוכן.
שגית אפיק: התווספה קטגוריה של סוכן תאגיד.
שגית אפיק: (מקריאה) (18)(3) לעניין סוכן תאגיד: "דמי עמילות הפרת הוראה הפרת הוראה הפרת ההוראה בשנה (במיליוני) המנויה בחלק א' המנויה בחלק המנויה בחלק שקלים חדשים) לתוספת השלישית ב' לתוספת ג' לתוספת השלישית השלישית עד 5 50,000 112,500 187,500 מעל 5 200,000 450,000 750,000" יש חלוקה לפי ההפרות, הפרה מהסוג הפשוט ביותר, עד 5 מיליון, 50,000; הפרה בחלק ב', 112,500 ואת ההפרה החמורה ביותר, 187,500.
שגית אפיק: מעל 5 מיליון דמי עמילות בשנה, 200,000, 450,000 ו-750,000.
אמנון כהן: מאיפה המספרים האלה נלקחו?
שגית אפיק: כמו מבטח.
שגית אפיק: מעל 5 מיליון דמי עמילות בשנה, כמו חברת ביטוח למעשה.
שגית אפיק: (מקריאה): "(4) לגבי יחיד שהוא נושא משרה או מחזיק אמצעי שליטה במבטח או בסוכן תאגיד או מי שפועל ללא רישיון (או לעניין יחיד שאינו מנוי---
נטע דורפמן: בחוק קופות גמל יש לנו גם מקרים מצומצמים שניתן יהיה להטיל עיצומים על הפרות של מעסיקים.
שגית אפיק: זה כשנגיע לשם.
שגית אפיק: למעשה אנחנו כרגע מטפלים בחוק הביטוח, בהמשך יש לנו עוד שני חוקים נוספים שההתאמות שנעשות כאן ייעשו גם שם, גם לעניין ההוראות המהותיות וגם לעניין הסכומים.
שגית אפיק: אז לגבי יחיד כזה, שהוא נושא משרה, הסכומים הם: "הפרת הוראה הפרת הוראה הפרת הוראה המנויה המנויה המנויה בחלק א' לתוספת בחלק ב' לתוספת בחלק ג' לתוספת השלישית השלישית השלישית 25,000 60,000 75,000" לגבי יחיד שהוא סוכן יחיד, אתם יכולים להסתכל בפסקה 5 החדשה, זה 10,000, במקום 12,500 שהיה במקור, 20,000 במקום 25,000, 25,000 במקום 35,000 שהיה.
שגית אפיק: "(5) לעניין יחיד שהוא סוכן יחיד: סכום העיצום הכספי (בשקלים חדשים) "הפרת הוראה הפרת הוראה הפרת הוראה המנויה המנויה המנויה בחלק א' לתוספת בחלק ב' לתוספת בחלק ג' לתוספת השלישית השלישית השלישית 10,000 20,000 25,000" "(6) לגבי יחיד שהוא עובד של תאגיד", והוא לא סוכן יחיד והוא לא נושא משרה, הסכומים הם הנמוכים ביותר למעשה---
חיים אורון: למשל מי זה יכול להיות?
חיים אורון: עובד בנק?
מוטי קינן: עובד בנק, עובד בסוכנות ביטוח.
נטע דורפמן: למשל מנהל השקעות בגוף מוסדי שאינו נחשב נושא משרה---
מוטי קינן: כל עובד, למה רק מנהל השקעות?
נטע דורפמן: ביקשו למשל.
מוטי קינן: למשל גם עובד זוטר יותר.
נטע דורפמן: אני רוצה להדגיש, המצב המשפטי היום הוא שניתן להטיל עיצומים כספיים על עובדים.
מוטי קינן: אבל זה שונה, זה לא נכון.
מוטי קינן: זה לא נכון.
משה גפני: לא, לא, מצטער, לא נקיים ככה דיון.
משה גפני: אני מוכן לתת לכם, תנסחו את החוק.
מוטי קינן: אנחנו לא רוצים לנסח את---
משה גפני: אתם לא רוצים?
משה גפני: אז תדבר בתורך.
משה גפני: אנחנו הולכים לקראת, אנחנו עושים כל מה שאפשר, בואו נקיים את הדיון, הרי אנחנו עוד לא מצביעים.
משה גפני: הסיפור של ה-5,000 זה הסיפור של מי שלא שלח פוליסה?
שגית אפיק: זה העובד הזוטר.
משה גפני: שלא שלח פוליסה.
קריאה: בזמן, זה לא שלא שלח.
שגית אפיק: לא, הוא ביצע הפרה.
נטע דורפמן: בוא נגיד כך, אם נסתכל על קיום החוק עד עצם היום הזה, יש לנו כבר למעלה מחמש שנים חוק שמאפשר הטלה של עיצומים כספיים על עובדים בסכומים גבוהים פי חמישה מהסכום שמדובר פה כרגע.
נטע דורפמן: אנחנו הפחתנו מאוד את העיצום הכספי.
נטע דורפמן: עד היום לא הטלנו עיצום כספי על עובדים.
נטע דורפמן: במקרים החמורים, כאשר יהיה מצב שעובד פעל בצורה חמורה, לדוגמה, שאנחנו מעלים על דעתנו, מנהל השקעות, שלא נחשב נושא משרה מכיוון שהוא לא כפוף ישירות למנהל הכללי, הוא בדרגה של סמנכ"ל, פועל בצורה שמנוגדת לחוק או לתקנות.
נטע דורפמן: אנחנו לא מדברים ואין כוונה להטיל עיצום כספי על פקיד, אלא אם כן הפקיד עשה את המעשה מתוך כוונה אפילו ברמה מאוד מאוד חמורה.
נטע דורפמן: עד היום, חמש וחצי שנים, לא הטלנו ולו עיצום כספי אחד על עובדים.
נטע דורפמן: אין פה כוונה להתחיל להטיל---
משה גפני: למה לא הטלתם?
נטע דורפמן: בגלל שבכל אופן גם באכיפה יש נושא של שיקול דעת.
נטע דורפמן: כמו שיש הרבה מאוד חוקים במדינת ישראל והמשטרה לא בכל מקרה של מה שנקרא דה מינימי, ממצה את מלוא חומרת הדין, גם לנו אין כוונה למצות את מלוא חומרת הדין, במקרים פעוטי ערך או במקרים ש---
משה גפני: אולי נוריד את העובד הזוטר בחברה?
נטע דורפמן: אבל אנחנו לא יודעים להבחין בין.
נטע דורפמן: מה זה עובד זוטר, איך נגדיר עובד זוטר?
נטע דורפמן: יכול להיות מצב שאנחנו יודעים להגדיר בין נושאי משרה, שזה באמת בדרגה הניהולית הגבוהה ביותר ולכן הסכומים גבוהים יותר, לבין עובדים שאינם נושאי משרה.
נטע דורפמן: אבל גם עובדים שאינם נושאי משרה בהחלט יכולים לגרום נזקים חמורים למבוטחים, בהחלט לא כולם זה המזכירה ואחרון הפקידים המסכן שעליהם אנחנו מדברים, ואם מסתכלים לשיקול הדעת שהופעל עד היום על ידי הממונה על שוק ההון, שאפילו פעם אחת לא הטילו עיצום כספי, אני חושבת שאין מקום לחשוש שנתחיל להטיל פה עיצומים כספיים---
משה גפני: לא, אבל למה על הדרך צריך להכניס את זה?
נטע דורפמן: לא הכנסנו, אנחנו הפחתנו.
נטע דורפמן: שוב, המצב המשפטי היום הוא שניתן להטיל עיצומים כספיים על עובדים.
נטע דורפמן: אנחנו לא שינינו את---
משה גפני: אם היינו מוצאים את ההגדרה המשפטית של להבחין בין עובד זוטר לעובד בכיר, זה היה בסדר?
משה גפני: אם היה ניתן למצוא הגדרה משפטית?
עודד שריג: אני אקח החלטה, התשובה היא כן.
שגית אפיק: כן?
שגית אפיק: זאת אומרת אם למשל נבחין בין עובד שהוא כפוף לנושא משרה, אפשר?
שגית אפיק: ואז לגביו פטור?
חיים אורון: יכול להיות שההבחנה, אם זה קיים---
נטע דורפמן: לא, עובד שכפוף ישירות לנושא משרה, אפשר יהיה להטיל עליו.
נטע דורפמן: הוא לא זוטר.
חיים אורון: זה קיים היום פי ארבע.
קריאה: זה לא קיים היום.
מוטי קינן: סליחה, קיים, לא להטעות.
חיים אורון: עם כל הכובד, אנחנו עובדים אצלם, אם הם אומרים שזה קיים.
חיים אורון: אם יש לך הוכחה שזה לא קיים---
מוטי קינן: קיים, 25,000 שקלים.
קריאה: אבל איזה עובד אינו כפוף לנושא משרה?
חיים אורון: איפה התוספת השלישית?
שגית אפיק: התוספת השלישית היא ההפרות, היא נמצאת בעמוד 18, היא מונה את ההפרות והיא מבחינה בין שלושה סוגים של הפרות.
שגית אפיק: החלק הראשון של ההפרות זה העיצום הכספי לשעבר שהיה בחוק הביטוח, עיצום כספי היום.
שגית אפיק: החלק השני זה החלק שכלל את ההפרות הפליליות שהיו בחוק הביטוח, הן היו עברות פליליות, והחלק השלישי זה עברות פליליות חמורות יותר לשעבר, עכשיו הכל הפך להיות מנהלי, כאשר אם תשימו לב סעיף 92א קובע הגדלת סכום העיצום הכספי כאשר יש לצדו את ה...
חיים אורון: הייתי מחפש, היות והעיצום הראשוני הוחל על התוספת השלישית ועל פרק א', יכול להיות שאם נכניס פה אלמנט של רשלנות או כוונה---
שגית אפיק: לא, כל המטרה של ההליך הזה היא לומר שאנחנו לא נכניס את היסוד הנפשי של רשלנות.
שגית אפיק: ברגע שאנחנו עוברים לכוונה אנחנו כבר לא נמצאים במשחק הזה, אנחנו במשחק אחר.
חיים אורון: אבל אי מסירת הודעה למבוטח לא יכולה להיות עילה לפגוע בעובד.
שגית אפיק: אבל עדיין יש לו שיקול דעת להחליט אם הוא מטיל עיצום, ואם תשמעו, יש עוד כמה דברים שהכנסנו, כמו עיצום על תנאי, כמו הפחתות שיש בהמשך, ש---
משה גפני: אני מציע, עורכת דין אפיק, להציג את התמונה הכוללת, אבל אנחנו נעשה את ההבחנה בין עובד זוטר לבין עובד בכיר, כפי שפרופ' שריג אמר.
משה גפני: עובד זוטר לא ייכלל בחוק, אף על פי שעד היום הוא היה כלול.
פניה קירשנבאום: בשינויים שאנחנו דיברנו עליהם---
שגית אפיק: אנחנו סוגרים את הכל.
פניה קירשנבאום: יש לי עוד שאלה, חבר הכנסת אורון הציע---
משה גפני: שנייה, רבותיי.
משה גפני: אנחנו עובדים, אנחנו מנסים להגיע לפתרונות שיהיו מוסכמים, אם מישהו חושב לעשות פה פיליבסטר וכל הזמן להתערב, אני מודיע לכם, בסוף יהיה ביטוח, זאת אומרת האנשים יוכלו לעשות ביטוח.
משה גפני: עכשיו אתם יכולים ללכת, בסוף אנחנו נחזיר את הביטוח.
משה גפני: כמו ברשות לניירות ערך, פתאום על כל חצי סעיף יש דיון, כאילו שלא אכפת לנו מהעובדים, לא אכפת לנו משום דבר.
משה גפני: תשמעו את התמונה הכוללת ואחרי זה נדבר.
משה גפני: הרי אם נעשה ביטוח.
משה גפני: אז כולם הולכים.
משה גפני: יצרו לנו תקדים ברשות לניירות ערך, שאף אחד לא דיבר מלה, ישבנו פה 12 ישיבות, אף אחד לא פתח את הפה, היינו צריכים להגיד שיש ביטוח, ואחרי זה להוציא את הביטוח.
משה גפני: כן, חברת הכנסת קירשנבאום?
פניה קירשנבאום: חבר הכנסת אורון הציע בישיבה קודמת שהסכום יהיה כתוב 'עד סכום כזה וכזה'.
משה גפני: זה עכשיו.
שגית אפיק: כל מה שהוועדה ביקשה מופיע כאן בנוסח, אני עכשיו אפרט.
עודד שריג: כל מה שביקשתם, מתוך זה שאנחנו רואים בחוק הזה חשיבות עליונה, הלכנו ככל שיכולנו לקראת הבקשות.
רביד דקל: אנחנו רוצים להבין; ההבחנה שנעשית עכשיו בין נושא משרה לעובד זוטר, כבר היום בחוק הביטוח, הגדרה---
עודד שריג: לא נושא משרה.
שגית אפיק: לא נושא משרה, בין עובד לעובד זוטר.
רביד דקל: אבל מה ייחשב עובד זוטר?
עודד שריג: את ההגדרה הזו אנחנו ננסח, אנחנו נמצא הגדרה שבה עובד זוטר לא יוחל בתוך העניין הזה.
מרים אילני: רק לתשומת לב הוועדה, שבהגדרה של נושא משרה בחוק הזה כתוב 'נושא משרה, לרבות מי שכפוף לו במישרין'.
מרים אילני: אם מה שהוועדה כיוונה לו, שעל אלה אפשר יהיה להטיל עיצום כספי ולא על אחרים, שהם לא נכנסים למשבצת הזאת, אז אפשר להסתפק בהגדרה של נושא משרה, לפי החוק.
מרים אילני: זה מפשט את העניינים.
שגית אפיק: ולהוריד את היחיד לחלוטין.
שגית אפיק: אם אגף שוק ההון מסכים לזה, זאת הצעה לא רעה.
עודד שריג: אתי אלון לא היתה נושאת משרה ולא כפופה ישירות לנושא משרה.
שגית אפיק: אבל היא היתה במישור הפלילי.
עודד שריג: אנחנו לא במישור הפלילי, אנחנו לא במשחק הזה.
רן ינגרקו: במישור הפלילי אין שום בעיה.
רן ינגרקו: אנחנו לא צריכים לשכוח---
משה גפני: אני מצטער, אין רשות דיבור.
משה גפני: אנחנו סיימנו את הקטע הזה.
משה גפני: אנחנו לא הולכים לדון איך מגדירים את זה.
משה גפני: מה שסיכמנו לגבי העניין הזה, תגדירו אחרי הישיבה, תביאו את זה לישיבה הבאה.
משה גפני: השאלה אם אנחנו רוצים להתקדם בחוק או רוצים לעצור אותו.
משה גפני: עוד מעט יבוא ששינסקי ואנחנו נדחה את זה לקיץ.
משה גפני: זה בסדר, אני לא ממהר לשום מקום.
שגית אפיק: אנחנו נמשיך.
שגית אפיק: אם תסתכלו בעמוד 23, הוספנו תוספת חדשה, תוספת חמישית, ויש כאן חידוש שהוא סוג של פשרה שהתקבלה.
שגית אפיק: במקור הוועדה ביקשה והנחתה שהשיקולים להפחתה יהיה בחקיקה ראשית, בשונה ממה שלכאורה קיים היום, שניתן לקבוע את השיקולים להפחתה בתקנות בלי אישור הוועדה.
שגית אפיק: מטרת הוועדה היתה ליצור שקיפות וגילוי ושהכל יובא אלינו בפעם אחת ככה שהיא תוכל לראות את התמונה המלאה ואת שיקולי ההפחתה, כך שסכומי העיצומים הכספיים יהפכו להיות סכומי גג, סכומים מרביים, כאשר למפקח יש שיקול דעת להפחית לפי השיקולים שמנויים פה.
שגית אפיק: הפשרה שהתקבלה בין חקיקה ראשית לבין תקנות היא שקבענו את זה בסופו של דבר בתוספת, השיקולים והשיעורים מנויים בתוספת וכדי לשנות את התוספת, שר האוצר, באישור ועדת הכספים יוכל לעשות את זה.
שגית אפיק: אז אם תסתכלו בעמוד 23, בתוספת החמישית החדשה, אני אקריא אותה: "תוספת חמישית".
שגית אפיק: "(סעיף 92טז) "המפקח רשאי להפחית מסכום העיצום הכספי את הסכום הנקוב לצד כל נסיבה, ובהתקיים כמה נסיבות – בשיעור המצטבר של השיעורים המנויים לצדן:".
שגית אפיק: זאת אומרת אפשר כמה הפחתות והן יצטברו זו עם זו.
שגית אפיק: "(1) בשלוש השנים הקודמות למועד ביצוע ההפרה לא מצא המפקח כי המפר הפר את אותה הפרה – עד 40%; ואולם אם מצא המפקח כי המפר הפר הוראות לפי חוק זה, חוק הפיקוח על קופות גמל, חוק הייעוץ וחוק השיווק הפנסיוני במהלך שלוש השנים שקדמו להפרה, יהיה גובה ההפחתה לפי פסקה זו – עד 20%.
שגית אפיק: "(2) המפר הפסיק את ההפרה מיוזמתו ודיווח עליה למפקח לפני פנייה מטעם המפקח – עד 50%.
שגית אפיק: "(3) המפקח נקט פעולות למניעת הישנות ההפרה ולהקטנת הנזק, להנחת דעתו של המפקח – עד 10%".
אמנון כהן: כל זה שינויים.
שגית אפיק: כל זה הפחתות חדשות שלא היו קיימות בהצעת החוק המקורית.
שגית אפיק: זה מופיע בתוך החקיקה כמו שביקשתם.
אמנון כהן: אני רוצה להגיד יישר כח, כי אתם מתחשבים---
משה גפני: רגע, חבר הכנסת כהן, נראה את התמונה הכוללת.
שגית אפיק: זה בנוסף על מה שהיה בתקנות, זה מורחב הרבה יותר.
שגית אפיק: התקנות לא יהיו, לא צריך אותן משום שזה יהיה בחקיקה ראשית, זה רחב יותר.
שגית אפיק: (מקריאה): "(4) השפעת הטלת העיצום הכספי על המשך פעילותו של המפר או על המבוטחים של המפר, לרבות לנוכח היחס בין גובה העיצום הכספי לבין מחזור הפעילות השנתי של המפר או להכנסתו השנתית או להונו העצמו – עד 50%".
שגית אפיק: זה שיקול הפחתה חשוב מאוד.
שגית אפיק: "(5) למפר מערכת נהלים פנימית שנועדה לאתר או למנוע ביצוע של ההפרה וההפרה מעידה על כשל נקודתי ולא על כשל מערכתי – עד 25%".
שגית אפיק: זה היה אחד הדברים שהוועדה ביקשה, שגם אותו לא היה עד היום.
שגית אפיק: "(6) לגבי מפר שהוא יחיד, שההפרה נגרמה בשל נסיבות אישיות המצדיקות הפחתה של העיצום הכספי או שנתקיימו בו נסיבות אישיות קשות המצדיקות שלא למצות עמו את הדין – עד 50%", זה לגבי יחיד.
שגית אפיק: "המפקח יגיש אחת לשנה ליועץ המשפטי לממשלה, או למי שהוא יורה, דין וחשבון על השימוש בסמכות לפי פסקה זו והטעמים שבשלהם ניתנת ההפחתה לפיה".
משה גפני: הסיבה שהמפקח יגיש היא מכיוון שאנחנו לא עושים מותב בעניין הזה, פה זה שיקול דעת אך ורק של המפקח, של אדם יחיד, ולכן צריך שיהיה על זה איזה שהוא דין וחשבון שהמפקח מוסר ליועץ המשפטי לממשלה.
משה גפני: כדי למנוע את המציאות הזאת שבה אנחנו נותנים סמכות לאדם יחיד ויש לו גם שיקול דעת לפי החוק, אז שהוא יגיש את הדוח.
משה גפני: יש מבין חברי הכנסת הערות?
שגית אפיק: אולי כדאי להגיד את הכל.
שגית אפיק: דברים נוספים שהתווספו, עמוד 12, בנוסח החדש.
שגית אפיק: התווספה האופציה לפרוס את תשלום העיצום הכספי, דבר שלא היה בנוסח הכחול.
שגית אפיק: 92יז, סעיף חדש שמאפשר פריסת התשלום.
שגית אפיק: (מקריאה): "פריסת תשלום עיצום כספי.
שגית אפיק: 92יז.
שגית אפיק: (א) המפקח רשאי, על פי בקשתו של מפר, להחליט על פריסת התשלום של עיצום כספי, אף אם החליט על הפחתתו לפי סעיף 92טז, ובלבד שמספר התשלומים לא יעלה על עשרה תשלומים חודשיים".
שגית אפיק: "(ב) התשלום החודשי כאמור בסעיף קטן (א) יהיה מעודכן למועד תשלומו, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית לפי חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961 (בסימן זה – הפרשי הצמדה וריבית); לא שילם המפר תשלום חודשי במועדו, יראו את החלטת המפקח על פריסת התשלום כאמור בסעיף קטן (א) כבטלה ויחולו על יתרת התשלום של העיצום הכספי הוראות סעיף 92ח".
שגית אפיק: סעיף 92טז זה סעיף שקובע את ההסמכה לקבוע את ההפחתות.
שגית אפיק: אני יכולה להקריא אותו.
אמנון כהן: דילגת עליו.
שגית אפיק: זה שייך לתוספת החמישית של ההפחתות, זו ההסמכה לתקן את התוספת.
שגית אפיק: דבר נוסף שהוועדה ביקשה, בעמוד 13.
שגית אפיק: הוועדה ביקשה שתהיה התייחסות לגבי הפרת שרשרת ולכן התווסף סעיף 92יח שמקנה שיקול דעת למפקח.
שגית אפיק: "מעשה או מחדל אחד שבשלו נגרמו מספר הפרות.
שגית אפיק: 92יח.
שגית אפיק: המפקח רשאי לקבוע כי יראו מי שהפר הוראה זהה כלפי כמה מבוטחים, כמבצע הפרה אחת, אם ההפרה נעשתה באותו יום, במעשה או במחדל אחד ובשל אותו גורם".
שגית אפיק: זה דבר שבאמת פותר את הבעיה שעלתה כאן לגבי הפרת שרשרת, לגבי מספר מבוטחים במעשה אחד.
פניה קירשנבאום: כאילו אם המחשב פתאום הוציא איזה טעות וזה עשה לכמה---
שגית אפיק: זו הפרה אחת ולא 50,000 הפרות, לפי מספר המבוטחים.
שגית אפיק: זה דבר שהוועדה ביקשה וניסחנו אותו בהתאמה.
אמנון כהן: הם קולטים מה שאנחנו מבקשים.
עודד שריג: זה לא מספיק שהיא שמעה, זה חשוב שגם אנחנו נסכים.
משה גפני: שלא תהיה אי הבנה, החוק הוא של אגף שוק ההון במשרד האוצר.
אמנון כהן: אבל הוא לא ייצא איך שהוא נכנס.
משה גפני: בסדר, הוא ידע את זה מראש, זה לא עומד לדיון.
משה גפני: אבל באמת אני מעריך מאוד את נכונותם של אגף שוק ההון לעניין הזה.
משה גפני: אבל זה החוק של אגף שוק ההון במשרד האוצר.
אמנון כהן: ויש לנו כמה חוקים טובים שבאים להסדיר כמה דברים בשוק ההון, חקיקות פרטיות שלנו, אז אנחנו מבקשים שגם שם תהיה התחשבות.
אמנון כהן: אנחנו מוכנים לתאם עמדות, אבל לא תמיד להגיד ישר 'לא', להיות פתוחים.
פניה קירשנבאום: בחקיקה הפרטית אתה מתכוון?
אמנון כהן: שלנו, כי אנחנו רוצים מדי פעם לעזור גם לשוק ההון, שלא תמיד מסתכל על כל ההיבטים.
אמנון כהן: לפעמים ההיבטים הצרכניים, או ההיבטים של היציבות, זה היה מהתעקשות שלנו, אבל מדי פעם להתחשב גם בצרכי ציבור.
עודד שריג: אנחנו תמיד בעד דו שיח ואני חושב שמה שקורה פה יותר מהכל משקף את הדו שיח הזה שקורה.
אמנון כהן: פה הדו שיח היה פרודוקטיבי.
שגית אפיק: הוראה נוספת שהתווספה, בעמוד 13, סעיף 92יט.
שגית אפיק: זאת אופציה שאני חושבת שהיא חשובה מאוד.
שגית אפיק: זה עיצום כספי על תנאי, למפקח יש שיקול דעת בהחלטה מנומקת בכתב לא להטיל את העיצום הכספי אלא להטיל אותו על תנאי בלבד.
שגית אפיק: אני אקריא את הסעיף: "עיצום כספי על תנאי.
שגית אפיק: 92יט.
שגית אפיק: (א) החליט המפקח על הטלת עיצום כספי על מפר כאמור בסעיף 92א, רשאי הוא להורות בהחלטה מנומקת בכתב שהעיצום הכספי, כולו או מקצתו, יהיה על תנאי לתקופה שיקבע המפקח ושתחילתה ביום ההחלטה על הטלת העיצום כאמור, ובלבד שהתקופה כאמור לא תפחת משנתיים ולא תעלה על חמש שנים (להלן בהתאמה – עיצום על תנאי ותקופת התנאי).
שגית אפיק: "(ב) המפקח רשאי לקבוע תנאים נוספים שעל המפר לעמוד בהם במהלך תקופת התנאי, במטרה להקטין את הנזק שנגרם מההפרה או למנוע את הישנות ההפרה.
שגית אפיק: "(ג) המשיך המפר להפר במהלך תקופת התנאי את ההוראה שבשל הפרתה הוטל עליו העיצום הכספי כאמור בסעיף קטן (א), חזר המפר והפר את ההוראה כאמור או הפר תנאי מהתנאים הנוספים שקבע המפקח, כאמור בסעיף קטן (ב) – ישלם המפר את העיצום על תנאי בתוספת הפרשי הצמדה מיום ההחלטה על העיצום כאמור".
שגית אפיק: זאת הוראה מוצלחת.
שגית אפיק: הוראה נוספת בעמוד 14 למעלה, זאת הוראה בעקבות הערתה, בין היתר, של חברת הכנסת פאינה קירשנבאום: "נקיטת פעולות לתיקון ההפרה ומניעת הישנותה.
שגית אפיק: 92כ.
שגית אפיק: המפקח רשאי להורות למפר על פעולות שעליו לנקוט לשם תיקון ההפרה ומניעת הישנותה, ורשאי הוא לדרוש מהמפר להפקיד עירבון להבטחת ביצוע הפעולות כאמור; שוכנע המפקח כי המפר לא ביצע את הפעולות שהוא הורה לו עליהן כאמור, יחולט העירבון שהופקד".
שגית אפיק: הוראה נוספת היא התיישנות.
שגית אפיק: למעשה בהצעת החוק שהובאה בפניכם לא היתה הוראה בדבר התיישנות ולכאורה ניתן היה לפתוח בהליך האכיפה המנהלי בכל עת.
שגית אפיק: יש כאן הוראה של התיישנות.
שגית אפיק: "מגבלת זמן לעניין הטלת עיצום כספי.
שגית אפיק: 92כא.
שגית אפיק: (א) בסעיף זה, "התקופה הקובעת" – שבע שנים מיום ביצוע ההפרה, ואולם אם החל הליך הפעלת סמכויות פיקוח לפי סעיף 49ג או הליך בירור מנהלי לפי סעיף 49ד (להלן – תחילת הבירור) בתוך המועד האמור – תוארך התקופה עד תום שנתיים מיום תחילת הבירור".
שגית אפיק: זאת אומרת החשיפה המקסימלית לכל היותר במקרה הגרוע ביותר, כשהתחיל הליך הבירור בתוך שבע השנים, תהיה תשע שנים.
שגית אפיק: "(ב) לא תישלח הודעה על כוונת חיוב לאחר התקופה הקובעת.
שגית אפיק: "(ג) במניין התקופה הקובעת לא יובא בחשבון פרק הזמן שבו נבצר מהמפקח להשלים את הליך הבירור המנהלי בשל אחד מאלה: "(1) הימצאות המפר מחוץ לישראל; "(2) התחמקות המפר; "(3) מצבו הרפואי או הנפשי של המפר; "(4) לא ניתן לאתר את המפר במאמץ סביר".
שגית אפיק: הוראה נוספת שהתווספה כאן היא האופציה למפקח להטיל על מפר, שהוטל לגביו עיצום כספי, במקום העיצום הכספי או בנוסף אליו, תשלום לנפגע הפרה.
שגית אפיק: אני חושבת שזאת הוראה שהיא חשובה ביחס לתחום שאנחנו עוסקים בו.
שגית אפיק: זה סעיף 92כב: "תשלום לנפגע הפרה.
שגית אפיק: 92כב.
שגית אפיק: (א) מבלי לגרוע מסמכויות המפקח לפי סעיפים 60 עד 62, המפקח רשאי להטיל על מפר לשלם לאדם שמונה לפי סעיף קטן (ד) (בסעיף זה – האחראי על תשלום), סכום בשיעור כמפורט להלן, לפי העניין, אשר יחולק בין נפגעי ההפרה באופן שיורה האחראי על תשלום: "(1) אם הוטל על המפר, בשל אותה הפרה, גם עיצום כספי לפי סעיף 92א – בשיעור הגבוה מבין אלה: "(א) סכום הנזק שנגרם לכלל הנפגעים מן ההפרה, עד לשיעור של 20% מסכום העיצום הכספי שהוטל על המפר; "(ב) סכום הרווח או טובת ההנאה, לרבות מניעת הפסד, שהשיג המפר, במישרין או בעקיפין, כתוצאה מביצוע ההפרה, ובלבד שלא יעלה על סכום העיצום הכספי המרבי שניתן להטיל בשל ההפרה.
שגית אפיק: "(2) אם לא הוטל על המפר, בשל אותה הפרה, גם עיצום כספי לפי סעיף 92א – בשיעור של סכום הרווח או טובת ההנאה כאמור בפסקה (1)(ב), ובלבד שלא יעלה על סכום העיצום הכספי המרבי שניתן להטיל בשל ההפרה.
שגית אפיק: "(ב) על תשלום לפי סעיף זה יחולו הוראות סעיף 92ח, עד תשלומו, ועל גבייתו יחולו הוראות סעיף 92ט.
שגית אפיק: "(ג) האחראי על התשלום יכריע בדבר אופן חלוקת התשלום לפי סעיף זה, בין נפגעי ההפרה.
שגית אפיק: "(ג) שר המשפטים, לאחר התייעצות עם המפקח ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות בדבר – "(1) מינוי האחראי על התשלום, ובכלל זה הגורם שימה אותו ותנאי הכשירות למינויו; "(2) האופן שבו על האחראי על התשלום למלא את תפקידו, ובכלל זה דרך הפנייה של נפגעי ההפרה אליו והאופן שבו הוא יערוך בירור של שיעור הנזק וחלוקתו בין נפגעי ההפרה, וכן הדיווחים שיידרש למסור בקשר למילוי תפקידו.
שגית אפיק: "(3) שכרו והוצאותיו של האחראי על התשלום".
משה גפני: מה זה פרסום על הטלת עיצום?
שגית אפיק: פרסום על הטלת עיצום כספי, הוועדה ביקשה שהמפקח, לאחר שהוא הטיל עיצום כספי, יפרסם את דבר הטלת העיצום, לרבות ההפחתה ולרבות אם הוגש ערעור לגביו.
שגית אפיק: המטרה היא להגן על ציבור המבוטחים ועל ציבור העמיתים בחוק הבא.
משה גפני: כן, אבל הוא לא חייב לעשות את זה.
משה גפני: זה צריך להיות בשיקול דעתו.
שגית אפיק: זה בשיקול.
משה גפני: זה לא בשיקול.
שגית אפיק: 'רשאי בדרך שימצא לנכון, ושתבטיח שקיפות בנסיבות העניין'.
משה גפני: אבל 'רשאי' אומרים שזה חייב.
נטע דורפמן: לא במקרה הזה.
משה גפני: למה זה שונה?
נטע דורפמן: לא תמיד רשאי זה חייב.
משה גפני: למה פה לא?
משה גפני: מי מחליט?
נטע דורפמן: קודם כל שיקול הדעת ניתן פה למפקח.
עודד שריג: אני חושב ששיקול הדעת בעניין הזה הוא חשוב.
משה גפני: יש לפעמים מקרים שבאמת לא---
עודד שריג: אתה לגמרי צודק.
עודד שריג: אני מקבל את זה ואנחנו לא נשתמש בסמכות הזו---
משה גפני: לא, אבל אמרו לי כל הזמן ש'רשאי' זה 'חייב'.
עודד שריג: להבנתי, מקום שבו כתוב רשאי לפעמים מפרשים את זה חייב, אבל לא חייבים לפרש את זה כחייב.
משה גפני: איך אני יכול לדעת?
עודד שריג: אם אנחנו מצהירים שזו הכוונה---
משה גפני: לא, מצהירים זה לא מספיק, מישהו יכול ללכת לבג"צ.