GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודד שריג: ניהלנו דיונים גם עם חברות הביטוח וגם עם סוכני הביטוח.
עודד שריג: חלק מהדברים כבר מצאו את ביטויים בהצעה שעומדת לפניכם.
עודד שריג: זה שאנחנו מנהלים דיונים, זה לא אומר שאנחנו מסכימים.
עודד שריג: הרבה פעמים אנחנו מוצאים את עצמנו במצב שחברת הביטוח אומרת שהם לא מקשיבים לה כי אנחנו לא קיבלנו את הטיעונים שלהם.
עודד שריג: זה שאנחנו מקשיבים, זה לא אומר שאנחנו נקבל.
עודד שריג: אני מאוד שמח שחברות הביטוח וסוכני הביטוח תומכים בהצעת החוק כי היא חשובה לשוק.
עודד שריג: במובן הזה, זה טוב לכולם.
עודד שריג: אני אולי אומר עוד דבר אחד על מה שאמרה עורכת הדין אילני.
עודד שריג: יש פער בינינו לבין רשות ניירות ערך בעניין הסמכויות.
עודד שריג: אפילו לדוגמה העניין של הקנסות.
עודד שריג: אנחנו מוגבלים למיליון שקלים והם יכולים לעשות חמישה מיליון שקלים.
עודד שריג: אנחנו מדברים כאן על מודל שהוא ממילא כבר נמצא בליגה של המשחק של הסכומים היותר נמוכים ולכן ראוי.
עודד שריג: אם מישהו יכול להסביר לי איך אפשר לבטל רישיון מהיום למחר, אני אשמח לתת את התפקיד שלי מהיום למחר באותה הזדמנות.
עודד שריג: אני לא ראיתי רישיון אחד שבוטל ואני לא יודע איך אפשר לבטל רישיון על זה  ששמונה מסמכים מתוך עשרה הגיעו ושניים לא הגיעו.
עודד שריג: לא יעלה  על הדעת.
עודד שריג: שום בית משפט לא יאשר את זה.
עודד שריג: אנחנו כפופים לבתי משפט.
עודד שריג: לא יעלה  על הדעת שוועדת שימוע שתהיה בעניין הזה או בית משפט שיצטרך לדון בזה, יאשר על מישהו שהעביר שמונה מתוך עשרה מסמכים לשלול רישיון.
עודד שריג: אז תפסיקו להגיד את זה.
עודד שריג: מספיק עם הדמגוגיה בעניין הזה.
עודד שריג: דברו לעניין.
עודד שריג: אנחנו רוצים לדון בחוק?
עודד שריג: נדון בחוק.
עודד שריג: יש לכם טענות על הסעיפים?
עודד שריג: נדון בסעיפים.
עודד שריג: אל תביאו לי סעיפים דמגוגיים וטענות דמגוגיות שאין להן שום דבר לעניין של החוק הזה.
עודד שריג: מי שמקיים את החוק לא חושש מפיקוח.
עודד שריג: החוק הזה הוא חוק שמאפשר לנו לעשות פיקוח יותר יעיל ואני חושב שיש אינטרס לכולם בעניין הזה.
עודד שריג: חבר הכנסת ציון פיניאן מחליף את היושב ראש בניהול הישיבה
שגית אפיק: נתחיל בסעיפים.
שגית אפיק: אני אומר מילה מקדימה.
שגית אפיק: ההצעה בעצם מתקנת שלושה חוקים: את חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), את חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) ואת חוק הייעוץ הפנסיוני, והיא מסדירה פחות או יותר את אותם דברים בשלושת החוקים.
שגית אפיק: אנחנו מתחילים היום עם חוק הפיקוח על ביטוח.
שגית אפיק: הצעת חוק הגברת האכיפה בשוק ההון (תיקוני חקיקה) התשע"א-2010     1.	בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א-1981      אחרי סעיף 49 יבוא:     	סמכויות פיקוח  ובירור מינהלי     	49א	בסימן זה –      חומר מחשב, מחשב, כהגדרתם בחוק המחשבים.
שגית אפיק: חוק המחשבים – חוק המחשבים התשנ"א-1995.
שגית אפיק: חפץ – כהגדרתו בפקודת מעצר וחיפוש.
שגית אפיק: (זה אומר לרבות תעודה, מסמך, חומר מחשב).
שגית אפיק: מסמך – לרבות פלט כהגדרתו בחוק המחשבים.
שגית אפיק: פקודת מעצר וחיפוש – פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) (נוסח חדש), התשכ"ט-1969.
שגית אפיק: 49ב	מוסמכי פיקוח     המפקח רשאי להסמיך עובדי משרד האוצר לצורך הפעלת הסמכויות כאמור בסעיפים 49ג ו-49ד.
שגית אפיק: לא יוסמך אדם לפי הוראות סעיף קטן (א) אלא אם כן מתקיימים בו כל אלה:     (1)	משטרת ישראל הודיעה בתוך שלושה חודשים מפנייתו של המפקח אליה כי אינה מתנגדת להסמכתו מטעמים של ביטחון הציבור לרבות בשל עברו הפלילי.
שגית אפיק: (2)	קיבל הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שהיו נתונות לו לפי סעיפים 49ג ו-49ד כפי שהורה המפקח באישור השר לביטחון פנים, ולעניין הפעלת סמכויות חדירה לחומר מחשב או העתקתו כאמור בסעיף 49ד(א)(3) הוא מיומן לביצוע פעולות של חדירה לחומר מחשב והעתקתו.
שגית אפיק: (3)	הוא עומד בתנאי כשירות נוספים ככל שהורה המפקח.
שגית אפיק: נטע, את רוצה להסביר?
נטע דורפמן רביב: כן.
נטע דורפמן רביב: הסמכויות הנוספות שנוספות בהצעת החוק הן סמכויות פיקוח וסמכויות בירור מינהלי.
נטע דורפמן רביב: הסמכויות האלה יוקנו למעשה לעובדי משרד האוצר, רק עובדי מדינה, שייבדקו על ידי משטרת ישראל שלא מתנגדת להסמכה שלהם ושיש להם הכשרה מתאימה בתחום אותן הסמכויות, הכשרה שמקבלת את אישור השר לביטחון פנים.
חיים אורון: אני רוצה להיות בטוח שאין כאן שום אפשרות לעשות אאוט סורסינג של הפיקוח.
שגית אפיק: אלה עובדי משרד האוצר.
שגית אפיק: ברור שאי אפשר לעשות אאוט סורסינג.
שגית אפיק: מה המצב הקיים?
נטע דורפמן רביב: במצב הקיים אין סמכויות פיקוח וסמכויות בירור מינהלי לממונה על שוק ההון למעט בתחום של הלבנת הון מכוח חוק איסור הלבנת הון.
נטע דורפמן רביב: שם דרך אגב, זה לא חייב להיות עובד משרד האוצר.
נטע דורפמן רביב: היום המפקח ומי מטעמו רשאי לדרוש מסמך אבל הסמכויות שאנחנו מבקשים כאן הן סמכויות להיכנס למקומות ולדרוש בצורות שהן צורות של פיקוח אחר.
חיים אורון: הנוסח כאן סוגר את העניין.
שגית אפיק: לעניין אאוט סורסינג.
חיים אורון: יש כאן איזו הגדרה מאוד רחבה לגבי עבר פלילי.
חיים אורון: רישום פלילי.
חיים אורון: הוא בגין 19 ורבע עישן סמים, זה כאן?
נטע דורפמן רביב: הבדיקה שנעשית על ידי משטרת ישראל היא לא בדיקה שנעשית על ידינו.
נטע דורפמן רביב: המשטרה תצטרך לראות האם לאור העבר הפלילי, אפשר לתת סמכויות שאנחנו מבקשים להקנות.
חיים אורון: בסדר, אבל סמכות בלתי מוגבלת.
רביד דקל: למשטרת ישראל יש תבחינים לפי התפקיד שמבקשים למנות אליו, מה העבירות הרלוונטיות.
רביד דקל: ברור שאם מישהו לפני 18 שנים עישן סיגריה עם חשיש, זה  לא בהכרח משפיע על הכשירות שלו לעבוד.
חיים אורון: לפי מה שכתוב כאן זה כן יכול להיות.
רביד דקל: נכון שהתיבה היא רחבה, אבל ההפעלה של התיבה הזאת בידי רשות מינהלית היא כמובן מונחית על פי הכללים שרשות צריכה להנחות את עצמה.
רביד דקל: דרך אגב, בסעיף הזה אני מבקשת לחזור ולדון בו אולי בפעם הבאה משום שהמדיניות של משטרת ישראל ביחס לבדיקות היזומות שהיא צריכה לעשות השתנתה לאחרונה.
רביד דקל: בוועדת הכלכלה אני חושבת, יש להם איזה שהם תבחינים שאני לא בקיאה בהם אלא אני צריכה לדבר עם חטיבת החקירות מתי הם מתעקשים על פיקוח.
רביד דקל: בדרך כלל הם מתעקשים להכניס את הסעיף הזה כאשר מדובר באוכלוסיות מוחלשות בשיתוף עם המשרד לביטחון פנים.
רביד דקל: זה הועבר לתגובות שלהם.
רביד דקל: המדיניות של המשטרה השתנתה.
רביד דקל: לא בכל תפקיד שממנים אליו הם מוכנים שיטילו עליהם את הנטל הזה.
רביד דקל: אני אחזור בפעם הבאה עם תשובה.
שגית אפיק: זה יבוא שוב בישיבה הבאה.
נטע דורפמן רביב: בממשלה לא קיבלנו התנגדות.
חיים אורון: נטע, זאת תשובה מאוד חלשה.
נטע דורפמן רביב: אנחנו לא  ראינו שהם התנגדו לסעיף.
רביד דקל: זה  השתנה אחרי שזה אושר.
רביד דקל: היו דיונים בוועדת הכלכלה  ושם הרוח השתנתה.
חיים אורון: אני שואל מהכיוון ההפוך.
חיים אורון: על פי הנוסח כאן אין מניעה, יכול להיות שהוא השתתף בהפגנה נגד הכיבוש בגיל 19 ורבע ויש לו רישום פלילי על השתתפותו בהפגנה.
שגית אפיק: השיקול הראשי הוא טעמים של ביטחון הציבור.
חיים אורון: לא כתוב כאן עבר פלילי בהתייחס לתפקיד הזה, ששייך לתפקיד הזה.
שגית אפיק: לא, אבל תסתכל על הסעיף.
שגית אפיק: אומרים אילני: אינה מתנגדת להסמכתו מטעמים של ביטחון הציבור לרבות בשל עברו הפלילי.
שגית אפיק: זאת אומרת, הטעם העיקרי המנחה הוא ביטחון הציבור.
שגית אפיק: עברו הפלילי, זה טעם נלווה.
שגית אפיק: אתה היית רוצה לתקן שזה יהיה ברור שזה ביחס לתפקיד הספציפי.
שגית אפיק: אל תשכח שמדובר בעובד  משרד האוצר.
שגית אפיק: זאת אומרת, מדובר במישהו שהוא עובד המדינה.
חיים אורון: אני אהיה טיפה יותר מפורש.
חיים אורון: מישהו יכול לבוא ולומר שלא מוצא חן בעיניו שאזרח ערבי יהיה לו תפקיד אכיפה.
חיים אורון: אז מה פסל אותו?
חיים אורון: אי אפשר לפסול ערבי, אבל הוא השתתף בהפגנה, הוא עישן סמים או אני לא יודע מה הוא עשה באיזשהו שלב,  לא שייך לגמרי לעניין הזה, אבל זה  רודף אחריו.
חיים אורון: לך יש הרי ויכוח גדול על הרישום הפלילי, כמה זמן וכולי.
חיים אורון: אני לא רוצה להיכנס לכל הנושא הזה.
חיים אורון: זאת הגדרה מאוד מאוד רחבה.
רביד דקל: אני מציעה שאני קודם אבוא עם תשובה מהמשטרה אם הדבר הזה נשאר או משתנה ולפי זה  אנחנו נמצא את הפתרון המתאים למה שמטריד את חבר הכנסת אורון.
נטע דורפמן רביב: אני רוצה לחדד נקודה.
נטע דורפמן רביב: לממונה על שוק ההון יש גם סמכויות ביקורת ואלה סמכויות של עשרות שנים.
נטע דורפמן רביב: שם שמים משרד רואה חשבון שעושה ביקורת תקופתית שוטפת על הגופים המוסדיים.
נטע דורפמן רביב: הסמכות הזאת נשארת וזה לא קשור למסמכי פיקוח וזה  כן נעשה באאוט סורסינג אבל אצל רואה חשבון עם מומחיות מסוימת אבל אלה לא סמכויות הפיקוח בהן מדובר כאן.
שגית אפיק: את הסעיף הזה אנחנו בעצם נשאיר לישיבה הבאה.
חיים אורון: מבחינתי צריכה להיות כאן גדר מאוד ברורה.
חיים אורון: בעצם התחלנו מזה שאכיפה היא בכלל תהיה  רק פלילית.
חיים אורון: אנחנו יותר ויותר  נותנים סמכויות לאכיפות מינהליות מרחיקות לכת ואני בעד, בתנאי שיישמרו כללים מאוד ברורים.
חיים אורון: למשל, שלא יהיה כאן אאוט סורסינג.
נטע דורפמן רביב: אין כאן אאוט סורסינג.
נטע דורפמן רביב: אין אאוט סורסינג לגבי סמכויות הפיקוח  לבירור המינהלי.
חיים אורון: אין אפשרות לבצע את החוק הזה באמצעות גורם שלישי.
נטע דורפמן רביב: לא, אין אפשרות לבצע את הסעיפים האלה באמצעות גורם שלישי.
נטע דורפמן רביב: רציתי לחדד שיש סעיף אחר שאנחנו לא נוגעים בו שמאפשר ביצוע ביקורות בגופים באמצעים משרדי רואה חשבון.
נטע דורפמן רביב: זה סעיף שקיים כבר היום ואנחנו לא נוגעים בו.
נטע דורפמן רביב: לא רציתי שיצא שלא הראינו את כל התמונה לפני הוועדה.
יוסף הלוי: כמה הערות.
יוסף הלוי: ראשית, משטרת ישראל הודיעה בכתב, ואני לא חושב שזה נכון שתהיה איזושהי הודעה טלפונית ממישהו אנונימי.
יוסף הלוי: בכל זאת זה עניין משמעותי, יש לו סמכויות רחבות לאיש הזה, לעובד הפיקוח, ולכן צריך שהאישור יהיה בכתב.
חיים אורון: גם האישור וגם הפסילה .
שגית אפיק: זה נוסח סטנדרטי.
שגית אפיק: לא משתמשים בו בחוקים אחרים?
רביד דקל: משטרת ישראל לא מרימה טלפונים לאיזשהו פונקציונר שהיא לא מכירה.
רביד דקל: היא מדברת בכתובים ובכל מקרה אני אומרת שיכול להיות שהסעיף הזה לא יישאר.
רביד דקל: לכן אני מציעה לדון בו בפעם אחרת.
פניה קירשנבאום: היא תביא חומר ונדון על כך בישיבה הבאה.
יוסף הלוי: זאת סוגיה אחרת, לעניין העבר הפלילי כפי שכתוב כאן.
שגית אפיק: יתכן שהנוסח כולו ישתנה משום שמדיניות המשטרה השתנתה לפי מה שנאמר.
יוסף הלוי: הערה נוספת.
יוסף הלוי: יש לו גם סמכויות חדירה לחומר מחשב או העתקתו, שזה עניין מאוד מאוד רגיש וגם יכול לגרום נזק, אם לא נכנסים כמו שצריך.
יוסף הלוי: כתוב כאן שצריכה להיות איזושהי הכשרה לעניין הזה אבל תנאי הכשירות לא כתובים כאן.
יוסף הלוי: זאת אומרת, לא ניתנה כאן סמכות לתנאי כשירות.
יוסף הלוי: אמנם כתוב בסעיף קטן (3) שהוא עומד בתנאי כשירות נוספים ככל שהורה.
יוסף הלוי: זאת אומרת, הממונה לא חייב להורות.
יוסף הלוי: אנחנו מבקשים שהממונה יקבע הוראות כשירות לגבי כניסה, ושלפחות תהיה לו חובה לגבי כניסה לחומר מחשב.
יוסף הלוי: במחשב יש חומר שלא קשור לאכיפה, יש שם סודות, יש גם חומר פרטי של אנשים.
יוסף הלוי: הרי החקירות יהיו גם כלפי אנשים בשר ודם ולא רק נגד ארגונים.
יוסף הלוי: אין שום סיבה מדוע לא ייכתב שלא תוענק לממונה סמכות לקבוע הוראות כשירות מיוחדות  לעניין חדירה לחומר מחשב.
יוסף הלוי: אנחנו חושבים שגם צריכה להיות תקופת צינון.
יוסף הלוי: מדובר כאן באדם  - אחר כך נראה שאנחנו לא יודעים מה יקרה בסוף החקיקה – שנכנס ויכול לומר שאת זה הוא רוצה ואת זה הוא רוצה.
יוסף הלוי: אני חושב שצריכה ל היות איזושהי תקופת צינון ושקבוצת האנשים האלה של החוקרים יהיו באיזשהו תפקיד ייחודי, שיהיו באגף אחר או במחלקה אחרת באוצר.
יוסף הלוי: כלומר, שלא יהיה ערבוב.
יוסף הלוי: שלא יהיה מחר מקרה שאני עומד מול אדם שמטפל – כמו האנשים המכובדים שנמצאים כאן מהפיקוח – בעניין הוצאת פוליסה והאדם הזה מחר בבוקר הוא איש שעורך את החקירה.
יוסף הלוי: צריכה להיות הפרדה.
יוסף הלוי: החוק הזה שותק לגבי ההפרדה הזאת.
יוסף הלוי: אני לא אומר שה ם צריכים לצאת ממשרד האוצר.
ציון פיניאן: אני מבין שלשיטתך צריך להכפיל את מספר העובדים.
מרים אילני: לא הבנו ממה אתה חושש.
יוסף הלוי: אני חושב שסוג התפקיד הזה של חוקר, הוא חוקר.
רביד דקל: זה לא חוקר.
רביד דקל: זה ממש לא חוקר.
יוסף הלוי: אבל זה סוג.
יוסף הלוי: הוא נכנס ולוקח מסמכים.
ציון פיניאן: מה ההערה השלישית?
יוסף הלוי: אני חושב שצריכות להיות הוראות לגבי תקופת צינון.
יוסף הלוי: רבותיי, האנשים האלה רואים סודות ויכולים להיחשף לסודות מאוד גדולים באקראי וזה אפילו לא קשור למטרה שלכאורה בגינה הם באים כי הם לא יודעים.
יוסף הלוי: החיפוש הוא לא מכוון אלא הם חושבים אולי כאן ואולי שם.
יוסף הלוי: אז שתהיה איזושהי תקופת צינון.
יוסף הלוי: גם בקבלה  של האיש הזה שלא יבוא מאיזשהו מגזר וגם אחרי שהוא מסיים את תפקידו, חייבת להיות תקופת צינון לאנשים האלה.
ציון פיניאן: נטע.
נטע דורפמן רביב: אני רוצה להגיב.
נטע דורפמן רביב: לגבי העניין של החלוקה הפנימית למחלקות, אני חושבת שזה עניין פנים אוצרי איך מחלקים את התפקידים.
נטע דורפמן רביב: כרגע זה במחלקות נפרדות אבל אנחנו לא חושבים שצריכים למנוע מעבר של עובדים ממחלקה למחלקה  ואני גם לא רואה את האינטרס כאן בכך שהעברת אותו.
נטע דורפמן רביב: לגבי תקופת צינון.
נטע דורפמן רביב: על עובדי משרד האוצר חל חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה), חוק שקובע חובת צינון.
נטע דורפמן רביב: כדי לקצר צינון – והצינון הוא שנה – צריך לפנות לוועדה בראשות שופט.
שגית אפיק: זה חל על כל עובדי המדינה.
נטע דורפמן רביב: אני מזכירה שמדובר כאן על עובדי מדינה.
נטע דורפמן רביב: עובדי משרד האוצר, חל עליהם חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה) ויש בדיקה מדוקדקת של כל אדם שרוצה לעבור מהמגזר הציבורי למגזר הפרטי ובודקים בדיוק מה הוא עשה בשתיים שקדמו למועד עזיבתו את המשרד.
נטע דורפמן רביב: אני חושבת שמהבחינה הזאת החוק כבר מטפל בסוגיה.
שגית אפיק: סמכויות פיקוח     לשם פיקוח על ביצוע הוראות לפי חוק זה, רשאי מוסמך פיקוח, לאחר שהזדהה לפי סעיף 49ה,  לדרוש מכל אדם	 הנוגע בדבר למסור לו כל ידיעה או מסמך, להיכנס למקום שאינו בית מגורים בלבד אשר יש בו יסוד להניח כי פועל מבטח או סוכן ביטוח ולדרוש כי יימסרו לו כל ידיעה או מסמך הנוגעים לפעילותו כאמור.
שגית אפיק: ואולם, אין לתפוס מסמך לפי פסקה זו אם ניתן להסתפק בהעתק ממנו.
רונן סולומון: כפי שציינתי קודם, למעשה הסעיף הזה הוא סעיף שמרחיב בצורה דרסטית את הסמכויות של המפקח וזה אומר למעשה לדרוש מכל אדם מסמך ולהיכנס לכל מקום שבו פועל סוכן ביטוח.
רונן סולומון: אני אתן דוגמה.
רונן סולומון: ניקח מפעל כמו אינטל בקריית גת שיש לו מנהל הסדרים פנסיוניים שמטפל בו ויכול המפקח על שוק ההון להיכנס למפעל אינטל, להסתובב שם, להיכנס לחומרי המחשב של מפעל אינטל ולחפש שם חומרים ששייכים לאותו מנהל הסדרים פנסיוניים שמטפל.
רונן סולומון: בהמשך אנחנו גם נראה שהוא יכול לזמן עובדים מהמפעל וכדומה.
רונן סולומון: יש כאן למעשה סמכות חדשה  שהממונה  מצרף לעצמו שזאת סמכות מול מעסיקים שהם לא מפוקחים על ידו.
רונן סולומון: אני לא רואה כאן את התכלית הראויה.
חיים אורון: הכל כאן מופיע – לפעילותו כאמור, בנושאים וכולי.
רונן סולומון: לא, אין מגבלה.
רונן סולומון: למעשה זה כל אדם.
קריאה: אנחנו מציעים להוסיף כאן מגבלה.
נטע דורפמן רביב: אנחנו לא מפרשים את זה בצורה כל כך רחבה כמו שאדוני אומר.
רונן סולומון: זה כתוב.
נטע דורפמן רביב: יש סעיף דומה בחוק איסור הלבנת הון.
נטע דורפמן רביב: כאשר מדברים על כך שנכנסים למקום שיש בו יסוד להניח כי פועל מבטח או סוכן ביטוח, אין הכוונה שכל מקום שהגיע אליו אי פעם סוכן ביטוח, אני יכולה להיכנס.
רונן סולומון: הוא פועל באופן קבוע.
רונן סולומון: מנהל הסדרים פועל במפעל.
נטע דורפמן רביב: הוא יושב במפעל?
נטע דורפמן רביב: אם יש לו חדר באותו מפעל שבו הוא שומר על מסמכים שקשורים לפעילות שלו, בוודאי שאפשר להיכנס לאותו חדר שבו הוא פועל ולחפש מסמכים שקשורים לפעילות.
נטע דורפמן רביב: אין מדובר בכך שאנחנו ניכנס לבתים של אנשים לחפש פוליסות ביטוח וזה לא כתוב בצורה הזאת.
מרים אילני: בחוק ניירות ערך יש סייג: הנוגעים לתאגיד שחוק זה חל עליו או הנוגעים להפרה לפי חוק זה.
מרים אילני: אם כן, זה לא כל מסמך אלא את הסייג הזה.
רונן סולומון: מה לגבי לדרוש מכל אדם?
נטע דורפמן רביב: אנחנו מוכנים להוסיף את הסייג שיש בחוק ניירות ערך.
ציון פיניאן: מוסיפים.
רביד דקל: אני לא יודעת מי העיר את ההערה הזאת אבל הסמכות הזאת, יש כאן איזושהי השמטה  שלמעשה הסמכות ב-49ג היא סמכות שנתונה רק למוסמך הפיקוח.
רביד דקל: היו"ר משה גפני שב לנהל את הישיבה
רביד דקל: הסמכות שנתונה ב-49ג ואחר כך רואים את הטעות הזאת שחוזרת גם בסעיף הבא של סמכויות הבירור המינהלי, שמנוי שם רק מוסמך הפיקוח כמי שיכול להפעיל את הסמכות.
רביד דקל: בתפיסה  שלנו הסמכות הזאת צריכה להיות נתונה גם למפקח עצמו וגם למי שמוסמך על ידו.
רביד דקל: זאת אומרת, זה כמו מפכ"ל המשטרה שהוא פוגש מישהו שצריך לבצע מעצר ברחוב.
שגית אפיק: את מציעה להוסיף: רשאי המפקח או המוסמך.
רביד דקל: גם כאן וגם בסעיף הבא.
רונן סולומון: מהי התוספת?
מרים אילני: גם המפקח עצמו יוכל להיכנס ולדרוש את המסמך ולא  רק מוסמך פיקוח.
רביד דקל: הנוגעים בעסקי התאגיד שחוק זה חל עליו או הנוגעים להפרה לפי חוק זה.
נטע דורפמן רביב: זה לא תאגיד.
נטע דורפמן רביב: הנוגע לעסקי אדם.
נטע דורפמן רביב: כאן זה אדם.
נטע דורפמן רביב: יש לנו גם סוכנים שהם לא תאגיד.
משה ארנסט: אני מבקש הערה נוספת לעניין הזה.
משה ארנסט: אני חושב שלוקחים בצד הדמוקרטי את הסמכויות המינהליות רחוק מדיי.
משה ארנסט: קחו לדוגמה עובד של חברת ביטוח, וסליחה על הדמגוגיה אבל אני נותן דוגמת קצה.
משה ארנסט: אני בטוח שהיושבים כאן לא התכוונו למקרה הזה.
משה ארנסט: אני עובד בחברת ביטוח, אשתי לא קשורה לעניין בכלל.
משה ארנסט: הסעיף מקנה למוסמך פיקוח ללכת, לקרוא לה ולתחקר אותה ולשאול אותה שאלות.
משה ארנסט: היא אדם.
שגית אפיק: אם היא נוגעת בדבר.
שגית אפיק: היא צריכה להיות נוגעת בדבר.
משה ארנסט: בכל זאת אני רוצה להשלים.
משה ארנסט: עם כל הכבוד למדינת ישראל, אני מלווה שתי חברות ביטוח, אחת באנגליה ואחת בארצות הברית.
משה גפני: סליחה, אני פשוט הייתי בוועדת הפנים.
משה גפני: אנחנו תיקנו את העניין הזה.
משה גפני: זאת אומרת, בוא נקצר הליכים.
משה גפני: תגיד אם אתה חולק גם על התוצאה.
משה ארנסט: אני חושב שגם הצמצום שצומצם ---
משה גפני: אתה יודע מה אני הולך להגיד?
משה ארנסט: היא הציעה את התיקון של חוק  ניירות ערך.
משה ארנסט: אני מקשיב.
משה גפני: אני שאלתי את השאלה שלך לפני תקופה  כאן בוועדה.
משה גפני: מה  אישה קשורה לעניין או מה  הבעל קשור לעניין?
משה גפני: האישה היא סוכנת ביטוח ומה רוצים מהבעל או להיפך.
משה גפני: ההצעה שאנחנו נלך להציע כאן היא שזה יהיה רק במקרה שהאישה היא חלק מהעניין או הבעל הוא חלק מהעניין.
מרים אילני: אדוני, דנו בזה בקשר לדיני ראיות ולא בהקשר הזה.
משה גפני: אבל על זה הוא דיבר.
מרים אילני: לא. הוא מדבר על סמכויות חקירה ופיקוח.
משה גפני: אז לא הבנתי.
משה גפני: תגיד עוד הפעם על מה אתה מדבר.
משה ארנסט: אני מדבר על סעיף 49ג(1) שמאפשר למוסמך פיקוח לדרוש מכל אדם הנוגע בדבר למסור כל ידיעה או מסמך.
משה ארנסט: הסעיף הזה למיטב הבנתי מאפשר למוסמך פיקוח לפנות לכל אדם במדינת ישראל.
משה גפני: הנוגע בדבר.
משה ארנסט: הנוגע בדבר.
משה ארנסט: איך הוא נוגע בדבר?
משה ארנסט: יש לו מידע או ידיעות.
משה גפני: תאמרי את הנוסח.
שגית אפיק: אמרנו שאנחנו מוסיפים את הצמצום שיש בניירות ערך ואני חושבת שזה פותר לך את הבעיה משום שזה יצטרך גם לגעת בהפרה, והנוגע בדבר יפורש בשיקול דעת ובסבירות.
רביד דקל: הסעיף הזה  גם קיים בחוק הלבנת הון.
חיים אורון: איך היית מנסח את זה בצורה אחרת?
משה ארנסט: בחוק היום כתוב שזה לנושא משרה או לתאגיד, אפשר להוסיף או לעובד של התאגיד או לכל אדם שהוא חלק.
חיים אורון: אבל אם אשתו שייכת לעניין?
חיים אורון: אצלה בכיס כל המסמכים הגנובים, אז אסור להגיע אליה?
משה ארנסט: יש דרך לפנות למשטרה, צו שיפוטי, בית משפט.
חיים אורון: עוד פעם המשטרה.
חיים אורון: מרים אילני:     	זאת בדיוק ההרחבה שאנחנו רוצים לעשות.
חיים אורון: אתה נוגע בה וזה נ כון.
עודד שריג: את זה הוא רוצה להרוג.
מרים אילני: זה  מה שאנחנו רוצים לעשות בהתאם לחוק ניירות ערך ובחוק איסור הלבנת הון.
מרים אילני: זה מופיע בחקיקה ולא ראינו שנעשה בזה שימוש לרעה ואנחנו מציעים להשאיר את זה.
חיים אורון: אתה בעצם אומר לנו שנלך למסלול הפלילי הרגיל שנחסם.
חיים אורון: הרי מכאן הגענו לסיפור הזה.
חיים אורון: אם המסלול הפלילי הרגיל היה פותר את כל הבעיות, לא היו צריכים את כל החוקים האלה.
חיים אורון: אנחנו מגיעים לחוקים האלה כי בא רגולטור אחרי רגולטור ומסביר לנו שלא בארץ ולא בעולם זה לא עובד במסלולים הפליליים.
חיים אורון: זה בבסיס העניין.
חיים אורון: על זה  קיימנו כאן דיון שנמשך זמן  ובאו מומחים מהאקדמיה ושאלנו אותם וביקשנו שיאמרו לנו, ואחד אחרי השני הם אמרו שהם מכירים במגבלה של החוק הפלילי להתמודד עם כל המכלולים הרחבים הללו, הוא מהווה מסתור למי שעושה עבירות, במה?
חיים אורון: בוא נחזור לבסיס של העניין.
חיים אורון: בכספים של האלמנה ושבעת היתומים.
חיים אורון: זה מה שמונח על השולחן, לפחות במלים שלי.
חיים אורון: אני לא רוצה לקצר הליכים סתם אבל אם בסופו של דבר יתברר שמישהו לוקח כספי ביטוח, כספי פנסיה שזה יותר מביטוח ומסתתר מאחורי אשתו ואי אפשר להגיע אליה אלא בהליך של חמש שנים, אני לא רוצה לאפשר את זה.
חיים אורון: היא תעמוד בפני השאלה האם ההיטפלות לאישה לא הייתה בגדר מה שמופיע כאן, ואז האישה תלך לבית המשפט והוא יחטוף אבל אחרת, מה אתם מציעים לנו לעשות?
חיים אורון: אתה אומר מסלול פלילי, אבל היינו שם כל השנים.
משה גפני: אנחנו מדברים על הנוסח לא כפי שמופיע אלא על הנוסח המעודכן שמדבר על כך שזה נוגע לעסקי אדם שחוק זה חל עליו או הנוגע להפרה לפי חוק זה.
יוסף הלוי: שמעתי והסכמתי, אבל עדיין אני מעורר את השאלה העקרונית והיא שבאים ואומרים שאנחנו רואים את זה בחוק ניירות ערך.
משה גפני: לא, לא אומרים.
קריאה: זה לקוח משם.
קריאה: התוספת.
שגית אפיק: התוספת מצמצמת.
משה גפני: מה אתה רוצה מניירות ערך?
משה גפני: אנחנו לא דנים בניירות ערך אלא אנחנו דנים בזה.
משה גפני: זה בסדר או לא בסדר?
יוסף הלוי: זה חוק ממנו מקבלים השראה.
משה גפני: לא. את ההשראה שלי תשאיר.
משה גפני: לגבי ההשראה שלי, נשאיר את זה להזדמנות אחרת.
משה גפני: אני מאוד מבקש, אני לא הולך לקיים דיון כפול.
משה גפני: אין ניירות ערך יותר.
משה גפני: יש את החוק של הנושא של שוק ההון.
משה גפני: האם הנוסח הזה שמצמצם את זה לאדם שיש לו נגיעה רק לפי החוק הזה, האם זה בסדר או לא בסדר?
יוסף הלוי: הדבר שאנחנו מבקשים שאדם, לפני שהוא נכנס, יש לו סמכויות לא פשוטות, שיכתוב הנמקה, שתהיה באיזשהו מקום תרשומת מנומקת של ההחלטה.
משה גפני: רשמנו את הערתך.
רביד דקל: אדוני, אפשר לומר משהו כללי לעניין סמכויות הפיקוח והבירור המינהלי?
משה גפני: יש צורך בזה?
רביד דקל: אני חושבת כי נראה לי שיש כאן בלבול בין הסמכויות וחבר הכנסת אורון דיבר על עבירות ודברים כאלה.
רביד דקל: סמכויות הפיקוח המינהלי אלה סמכויות פיקוח שגרתיות ולא מונחות חשד, שזה שגרת הפיקוח של המפקח על הביטוח.
רביד דקל: זה אומר שאצל רגולטור מסודר יש תוכנית של פיקוח שיום אחד הוא הולך לחברה.
רביד דקל: מה שמעניין אותו זה לראות אם מי שכפוף לרגולציה שלו פועל כמו שצריך.
רביד דקל: נכון שבמדרג הבא, במצב שבו מתעורר אצלו איזשהו חשד על סמך החומרים שהוא אוסף, פתאום הוא רואה  איזושהי סטייה או איזושהי אי תקינות, אז הוא נכנס לפאזה שמנויה בסעיף 49ד, שאלה סמכויות שהן מוגברות, יותר חודרניות.
רביד דקל: לכן אלה שמנויות ב-49ד הן סמכויות שהוא צריך ביקורת שיפוטית לפני שהוא מפעיל אותן, שבית המשפט ייתן לו אישור ללכת להפעיל אותן, וחוץ מזה, הוא גם יכול לחזור למקומות האלה אבל עכשיו הוא כפוף לתיבה הזאת.
רביד דקל: המקומות שהוא צריך ללכת אליהם ולהפעיל גם את הסמכויות שמנויות ב-49ג, במצב שבו יש חשד להפרה של הוראות החוק, הוא מפעיל אותן ביחס לספקטרום של ההפרה.
רביד דקל: זאת אומרת, הוא לא ילך עכשיו לסבתא של ההוא.
רביד דקל: יש משהו שמנחה את שיקול הדעת המינהלי שלו בצורה סבירה.
רביד דקל: אם זה לא סביר, אם זה משהו שהוא חריג, כמובן שהוא עובר על החוק.
רביד דקל: לכן לא צריך לבוא ולעשות מישמש משתי הסמכויות האלה.
משה גפני: הפסקנו לעשות מישמש ואנחנו הולכים עכשיו לפי הסדר ועוברים נושא-נושא.
רונן סולומון: עדיין יש לי את הבעיה  עם 49ג(ג)(2).
רונן סולומון: לדעתי יכול להיות כאן פתרון.
רונן סולומון: נושא של הכניסה לחצרים בכל מקום, כלומר, אמרנו שגם יכול להיות חצרים של מפעל שמקבל שירות מסוכן ביטוח או ממנהל הסדרים, לדעתי כל עוד זה לא גוף שמפוקח ישירות על ידי הממונה על שוק ההון, לא אמורה להיות בעיה  כי הוא יכול להיכנס אליו כי זה גוף מפוקח.
רונן סולומון: ברגע שמדובר בגוף שהוא לא מפוקח, כמו מפעל, נגיד כמו אינטל לדוגמה, נצטרך כאן צו שיפוטי.
רונן סולומון: כלומר, צו חיפוש שהממונה יבקש ויוכל להיכנס.
מרים אילני: הוא לא מחפש.
מרים אילני: זה לא צו חיפוש.
רונן סולומון: צו כניסה.
רונן סולומון: אני לא יודע איך לקרוא לזה.
משה גפני: מישהו רוצה להשיב לו?
רביד דקל: כאשר מדובר בסמכות דרישה, לא מדובר בסמכות חיפוש.
רביד דקל: יש כאן איזושהי בעיה בסיפא של פסקה (2) בה כתוב ש"אולם אין לתפוס מסמך".
רביד דקל: אין כאן תפיסה של מסמכים אלא יש כאן דרישה.
קריאה: אם ניתן להסתפק בהעתק.
משה גפני: אז נשנה את המילה לתפוס.
קריאה: יש כאן טעות.
קריאה: זה לא צריך לתפוס אלא לדרוש.
משה גפני: אתן לא לוקחות בחשבון שהרמה האינטלקטואלית שלי היא נמוכה ואתן מנהלות דיאלוג שאני לא מבין כלום.
משה גפני: מוציאים את המילה לתפוס ומשנים אותה ואומרים לדרוש?
שגית אפיק: לדרוש.
משה גפני: יש בעיה עם לדרוש?
משה גפני: אחרי כן נדבר על החיפוש.
עודד שריג: אתם הולכים כאן לכיוון הלא נכון.
רביד דקל: סמכות התפיסה מנויה בסעיף 49ד.
שגית אפיק: זאת הכניסה בלבד.
רונן סולומון: גם עצם הכניסה היא בעייתית.
רונן סולומון: הוא ייכנס עכשיו לכל המפעלים בארץ?
נטע דורפמן רביב: הסעיף הזה נלקח מחוק איסור הלבנת הון.
נטע דורפמן רביב: אנחנו כן מפרשים אותו שאפשר לקבל מסמכים וכן באופן של תפיסה.
נטע דורפמן רביב: לכן כתוב: אין לתפוס מסמך לפי פסקה זו אם ניתן להסתפק בהעתק ממנו.
שגית אפיק: גם בחוק ניירות ערך כתוב שאין לתפוס מסמך.
שגית אפיק: יש סעיף זהה.
נטע דורפמן רביב: גם בחוק איסור הלבנת הון.
נטע דורפמן רביב: מדובר על תפיסה של מסמכים.
חיים אורון: אבל מה ההבדל בין תפיסה לדרישה?
רביד דקל: תפיסה היא פעולה אקטיבית כופה של המפקח כלפי המפוקח שלו.
רביד דקל: הוא יכול, למרות התנגדותו, לבוא ולקחת לו את הקלסר.
רביד דקל: בדרישה היא כפוף לשיתוף הפעולה של המפוקח.
שגית אפיק: סעיף 49ד, בהמשך, מתייחס לתפיסה ויש פעמים שהוא דורש אישור בית משפט מוקדם לצורך התפיסה.
שגית אפיק: המטרה כאן בסיפא היא לעניין ההעתק  ולא לעניין שינוי הדרישה.
שגית אפיק: לדעתי זה ברור.
ירון אליאס: צריך אולי להדגיש שעצם הכניסה  היא סמכות מרחיקת לכת.
ירון אליאס: אולי כאן נשמע מה ההבדלים.
רביד דקל: לא, עצם הכניסה לא מרחיקה לכת אלא היא סמכות שגרתית במסגרת סמכויות הפיקוח.
ירון אליאס: אולי נשמע מדוע, ואני מצטער שוב על ההשוואה, בחוק ניירות ערך צריך צו שיפוטי כדי לעשות את זה.
משה גפני: לא. לא צריך.
משה גפני: עוד הפעם רשות לניירות ערך.
משה גפני: אני אקריא לך את החוק של הרשות לניירות ערך בו כתוב: לדרוש מכל אדם ידיעה או מסמך הנוגעים לעסקי תאגיד שחוק זה חל עליו או הנוגעים להפרה או לעבירה כאמור.
משה גפני: בפסקה (2):  להיכנס לאחר שהזדהה למקום שיש לו יסוד להניח כי מתקיימת בו פעילות של גורם מפוקח ושאינו משמש בית מגורים בלבד ולדרוש למסור לו מסמכים כאמור בפסקה (1) ואולם אין לתפוס מסמך כאמור אם ניתן להסתפק בהעתק ממנו.
משה גפני: אתה רוצה שנעתיק את זה?
ירון אליאס: הפרק הרלוונטי לגבינו הוא הפרק שנוגע לאכיפה מינהלית.
ירון אליאס: אנחנו הדגשנו בהתחלה  שיש שני פרקים והפרק הרלוונטי בניירות ערך שנוגע לאכיפה המינהלית –
משה גפני: עוד הפעם ההשוואה.
משה גפני: להקריא הלאה?
ירון אליאס: הפרק שנותן סמכויות של אכיפה מינהלית הוא הפרק שמקביל אלינו.