GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שגית אפיק: "(ב) בהודעה על כוונת חיוב יצוינו בין השאר כל אלה: "(1) המעשה או המחדל (בפרק זה – המעשה) המהווה את ההפרה; "(2) סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו, בהתאם להוראות סעיף 92ו; "(3) זכותו של המפר לטעון את טענותיו לפני המפקח בהתאם להוראות סעיף 92א2; "(4) שיעור התוספת על העיצום הכספי בהפרה נמשכת או בהפרה חוזרת, בהתאם להוראות סעיף 92ה".
שגית אפיק: יש כאן תוספת שהוספנו לצורך הגילוי למפר.
שגית אפיק: "(ג) מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב, זכאי לקבל לידיו את כל המידע הנוגע להפרה שלדעת המפקח נחוץ לשם קבלת החלטה לפי סעיף 92א3; מידע כאמור יועמד לרשות המפר אצל המפקח ממועד מסירת ההודעה כאמור".
שגית אפיק: "זכות טיעון.
שגית אפיק: 92א2.
שגית אפיק: מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב רשאי לטעון את טענותיו, בכתב או בעל פה, לפני המפקח או לפני מי שהוא הסמיך לעניין זה, לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו, בתוך 45 ימים ממועד מסירת ההודעה, או במועד מאוחר יותר שיורה המפקח".
שגית אפיק: גם פה יש שוני, אגב, לעומת חוק ניירות ערך.
שגית אפיק: יש פה זכות טיעון בעל פה, מה שלא קיים בחוק ניירות ערך.
שגית אפיק: "החלטת המפקח ודרישת חיוב.
שגית אפיק: 92א3.
שגית אפיק: (א) המפקח יחליט לאחר ששקל את הטענות שנטענו לפי סעיף 92א2, אם להטיל על המפר עיצום כספי, ורשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי לפי הוראות סעיף 92ד(ב)".
שגית אפיק: הסעיף שהקראנו אותו קודם לכן, בתחילת הישיבה.
שגית אפיק: "(ב) החליט המפקח לפי סעיף קטן (א) להטיל על המפר עיצום כספי, ימסור לו דרישה לשלם את העיצום הכספי (בפרק זה – דרישת חיוב), שבה יציין, בין השאר, את סכום העיצום הכספי המעודכן והתקופה לתשלומו, בהתאם להוראות סעיף 92ו".
שגית אפיק: לבקשת הוועדה: "דרישת החיוב תינתן בכתב ותהיה מנומקת".
שגית אפיק: "(ג) החליט המפקח שלא להטיל על המפר עיצום כספי, ימסור לו הודעה על כך.
שגית אפיק: "(ד) לא ביקש המפר לטעון את טענותיו לפי הוראות סעיף 92א2 בתוך 45 ימים מיום שנמסרה לו ההודעה על כוונת חיוב, יראו הודעה זו בתוך 45 הימים האמורים, כדרישת חיוב שנמסרה למפר במועד האמור".
שגית אפיק: "סעיף 92ג בטל".
שגית אפיק: זה הסעיף שדיבר על דיווח ליועץ המשפטי לממשלה והכנסנו אותו בסעיף אחר.
שגית אפיק: זה הסעיף של הקנס האזרחי שהוא לא רלוונטי לכאן.
שגית אפיק: "(6) בסעיף 92ד – "(א) בסעיף קטן (א) במקום "או קנס אזרחי הנמוך מן העיצום הכספי" יבוא".
שגית אפיק: .. למעשה צריך לבטל את סעיף 92ד, משום שקבענו שיקולים להפחתה בתוספת החמישית ולכן סעיף 92ד למעשה בטל.
שגית אפיק: סעיף 92ה זה סעיף שמדבר על הפרה נמשכת והפרה חוזרת בחוק הקיים.
שגית אפיק: הוא קובע שבהפרה נמשכת ייווסף על העיצום הכספי החלק ה-50 שלו, ובהפרה חוזרת ייווסף סכום השווה למחצית העיצום הכספי.
שגית אפיק: למעשה יש כאן עכשיו התאמות שמורידות את הביטוי "קנס אזרחי" וממירות אותן בביטוי " סכום כספי".
שגית אפיק: "(7) סעיף 92ה – "(א) בסעיף קטן (א), המלים "למעט הפרה כאמור בסעיף 92א(ב)" והמלים "או על קנס אזרחי" – יימחק.
שגית אפיק: "(ב) בסעיף קטן (ב) המלים "או על הקנס האזרחי" והמלים "או הקנס" – יימחקו, ובהגדרה "הפרה חוזרת", במקום "המפורטות בסעיף 92א ו-92ג" יבוא "כאמור בסעיף 92א", והמלים "או קנס אזרחי" – יימחקו".
שגית אפיק: "(8) במקום סעיף 92ו – יבוא: "המועד לתשלום העיצום הכספי.
שגית אפיק: 92ו.
שגית אפיק: העיצום הכספי ישולם בתוך 30 יום מיום מסירת דרישת החיוב כאמור בסעיף 92א3(ב)".
שגית אפיק: "(9) בסעיף 92ז – "(א) בכותרת השוליים, המלים "וקנס אזרחי" – יימחקו;".
שגית אפיק: הסעיף עוסק בעדכון סכומי העיצומים ומשמיט את הביטוי 'קנס אזרחי', שאינו רלוונטי עוד.
שגית אפיק: "(ב).
שגית אפיק: במקום "והקנס האזרחי יהיו" יבוא "יהיה" ובמקום "ביום הדרישה לתשלום" יבוא "ביום מסירת דרישת החיוב, ולגבי מפר שלא טען את טענותיו בהתאם להוראות סעיף 92א2 – "ביום מסירת ההודעה על כוונת חיוב", אחרי "ערעור" , יבוא "על דרישת חיוב".
שגית אפיק: "(10) בסעיף 92ח", שמדבר על הפרשי הצמדה וריבית על תשלום עיצום כספי.
שגית אפיק: "המלים "או קנס אזרחי" – יימחקו", משום שהפכנו אותו לעיצום כספי.
שגית אפיק: "(11) בסעיף 92ט", שמדבר על גבייה לאוצר המדינה, "במקום "וקנס אזרחי ייגבו" יבוא "ייגבה".
שגית אפיק: "(12) בסעיף 92י - ", שעניינו שמירת אחריות פליליות, והזה הסעיף שלמעשה אתה ביקשת ליצור בו תיקון.
שגית אפיק: התיקון לא מופיע כי הבנתי שאגף שוק ההון מבקשים להעיר את ההערות.
שגית אפיק: אני אקריא את הסעיף הקיים.
שגית אפיק: הסעיף הקיים מדבר על שמירת אחריות פלילית, (א) תשלום עיצום כספי לא יגרע מאחריותו הפלילית של אדם בשל הפרה.
שגית אפיק: (ב) הוגש נגד אדם כתב אישום על עברה לפי חוק זה, לא יחויב בשלה בתשלום עיצום כספי ואם שילם, יוחזר לו הסכום ששולם בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלומו ועד יום החזרתו'.
שגית אפיק: זה הסעיף הקיים שימשיך לחול לגבי עיצום כספי.
משה גפני: אם רוצים לעבור לנושא הפלילי, אז צריך אישור של פרקליט מחוז.
מרים אילני: לא, אמרנו שאם מתחילים חקירה פלילית ויש סגירת תיק על ידי פרקליט מחוז, אי אפשר יהיה להתחיל אחר כך הליך מנהלי, זה מה שסיכמנו ב---
משה גפני: כן, אבל אם מטילים עליו עיצום כספי?
נטע דורפמן: אז ממילא הפרקליטות היא זאת שמחליטה אם לפתוח---
שגית אפיק: אז צריך להוסיף את התייעצות---
משה גפני: מחזירים את הקנס עם ריבית והצמדה---
שגית אפיק: אישור פרקליט מחוז ברגע שנפתח הליך פלילי.
משה גפני: אין עונש כפול.
נטע דורפמן: יש היום סעיף שמדבר על הגשת כתב אישום, אנחנו נוריד ובמקום 'כתב אישום' נאמר---
שגית אפיק: זה הסעיף.
שגית אפיק: זאת אומרת שבמקום 'כתב אישום', הסעיף מדבר על הגשת כתב אישום, עכשיו אנחנו מקדימים את זה וזה יהיה ממועד החקירה הפלילית.
משה גפני: נכון, כן.
שגית אפיק: "(13) במקום סעיף 92יא יבוא - "פרסום על דרישת חיוב" ".
שגית אפיק: אני לא בטוחה שצריך את זה לאור הסעיף של הפרסום.
שגית אפיק: למעשה 92יא גם כבר לא דרוש, לאור סעיף הפרסום הכללי.
שגית אפיק: "(14) בסעיף 92יב – "(א) בסעיף קטן (א), במקום "על דרישה לתשלום עיצום כספי או קנס אזרחי", יבוא "על דרישת חיוב"; סעיף 92יב זה הסעיף שעוסק בערעור וגם כאן יש הקלה שאנחנו מבקשים בעקבות מה שנעשה באכיפה מנהלית בניירות ערך, והבקשה היא: "(ג) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא "(ב1) הוגש ערעור על החלטת המפקח, בית המשפט רשאי לאשר את החלטת המפקח לבטלה או לשנותה".
שגית אפיק: הכוונה כאן היא שהערעור יהיה בדיוק כמו שעשינו באכיפה מנהלית, שהוא יהיה ערעור, נדמה לי שקראנו לו מהותי, שיאפשר לבית המשפט ערעור דה נובו, דה נובו חלקי לא דה נובו מלא.
שגית אפיק: זה אותו הסדר שקבענו בעצם בניירות ערך, כשהמטרה היא לאפשר לבית המשפט להתערב מעבר לבחינת סבירות שיקול דעתו של המפקח, אלא לעשות הרחבה לעומת ערעור מנהלי רגיל.
רביד דקל: אנחנו מתנגדים להרחבה, כי זה לא שיקול דעת.
רביד דקל: שיקול הדעת שיש למפקח בהקשר הזה הוא רק בתקנות ההפחתה, למעשה.
רביד דקל: לא כמו ברשות לניירות ערך---
שגית אפיק: זה כבר בחוק, זה לא כבר לא תקנות הפחתה.
רביד דקל: זו תוספת.
רביד דקל: והטווח שכאן הוא יכול להפחית, לעומת רשות לניירות ערך, ששם יש על כל הספקטרום את שיקול הדעת ובאמת ראוי שהבחינה תהיה לא בחינה מנהלית.
רביד דקל: מאוד מאוד חשוב לנו לסמן לבית משפט, יש לנו פסיקה ארוכת שנים ואנחנו רוצים לסמן לבית משפט שמדובר בהחלטה מנהלית ובדיקות על רשות מנהלית.
שגית אפיק: אבל גם ברשות לניירות ערך ההחלטה היתה החלטה מנהלית והוועדה הזאת החליטה לשנות את הערעור, שהוא יהיה ערעור מהותי ויאפשר לבית משפט יותר שיקול דעת, כדי לרפא פגמים שחששנו מהם לאורך ההליך המנהלי.
מרים אילני: ונובע מזה, שגית, שהסנקציות שם חמורות בהרבה ויש שם גם הגבלת עיסוק והסכומים שם הם גבוהים בהרבה, ועכשיו עוד הפחיתו את הסכומים---
משה גפני: בסדר, זאת עמדתכם, אני חולק עליכם.
משה גפני: מדובר על אכיפה מנהלית, מדובר על שיקול דעת של אדם אחד ואם מגישים ערעור, יכול להיות ערעור כמו בניירות ערך.
מרים אילני: בניירות ערך, בעיצום כספי, אין את ההליך הזה.
רביד דקל: כאן זה הולך לבית משפט שלום.
רביד דקל: כל שופט של בית משפט שלום למעשה יהיה המפקח על שוק ההון.
רביד דקל: מה שיש בניירות ערך, זה הולך לערכאה מיוחדת שיש לה התמחות מיוחדת, שהקימו אותה לצורך העניין הזה.
שגית אפיק: (מקריאה): "(ג) בסעיף קטן (ג), במקום "העיצום הכספי או הקנסג האזרחי", יבוא " העיצום הכספי או כל חלק ממנו אשר הופחת על ידי בית המשפט".
שגית אפיק: "(15) אחרי סעיף 92יב יבוא: "אחריות מנהל כללי ושותף שאינו שותף מוגבל.
שגית אפיק: 92יג.
שגית אפיק: (א) המנהל הכללי של תאגיד ושותף, למעט שותף מוגבל, חייבים לפקח ולנקוט את כל האמצעים הסבירים בנסיבות העניין למניעת ביצוע הפרה בידי התאגיד או השותפות, לפי העניין, או בידי עובד מעובדיהם.
שגית אפיק: "(ב) בוצעה הפרה, חזקה היא כי המנהל הכללי בתאגיד או שותף שאינו שותף מוגבל בשותפות, לפי העניין, הפר את חובתו לפי סעיף קטן (א), ואפשר להטיל עליו עיצום כספי בסכום של מחצית מסכום העיצום הכספי שהיה אפשר להטיל עליו אילו הוא היה המפר, אלא אם כן הוכיח שמילא את חובתו לפי סעיף קטן (א)".
שגית אפיק: יש כאן תוספת שמקלה מאוד, שהכנסנו אותה בחוק האכיפה המנהלית ניירות ערך.
שגית אפיק: אני אקריא אותה עכשיו, הכנסנו אותה גם לכאן.
שגית אפיק: "(ג) קבע התאגיד נהלים מספקים למניעת הפרה כאמור בסעיף קטן (ב), מינה אחראי מטעמו לפיקוח על קיומם, וכן נקט אמצעים סבירים לתיקון הפרה ולמניעת הישנותה, חזקה כי המנהל הכללי או השותף, לפי העניין, קיים את חובתו כאמור בסעיף קטן (א)", כלומר את חובת הפיקוח.
שגית אפיק: "(ד) בסעיף זה, "שותפות" ו"שותף מוגבל" – כהגדרתם בפקודת השותפויות (נוסח חדש), התשל"ה-1975".
רונן סולומון: לגבי הקנס על המנהל הכללי.
רונן סולומון: מה שצריך לעשות פה זה למעשה תקרה של קנס של מחצית הקנס.
רונן סולומון: כלומר אם חס וחלילה היה גוף מסוים שהיו בו עשרה עובדים, לא יכול להיות שהמנהל הכללי יקבל את המחצית של כולם וזה יהיה בלי סוף.
רונן סולומון: ויכול להיות שגם עובד ירצה להיות נקמני---
משה גפני: הוא אומר, מחצית של כולם---
רונן סולומון: כל פעם זו מחצית של כל עובד.
רונן סולומון: ניקח עשרה עובדים שרצו להתנקם, התארגנו עובדים ורצו להתנקם בגוף ו---
משה גפני: מה אתם אומרים, עורכת דין דורפמן?
משה גפני: הוא אומר, יש עשרה עובדים שהפרו, אז הוא יצטרך לשלם מחצית מכל עובד כזה?
עודד שריג: אילו הוא היה המפר.
משה גפני: אבל אם יש עשרה עובדים?
רביד דקל: מה זה רלוונטי?
רביד דקל: זה אומר לך שאתה צריך להתייחס לבן אדם אחד.
משה גפני: אז אפשר לכתוב את זה יותר ברור?
רביד דקל: כתוב כאן 'מפר יחיד'.
נטע דורפמן: בשביל זה יש את סעיף קטן (ג) שאומר שאם הוא ממנה אחראי מטעמו---
שגית אפיק: אבל, עורך דין סולומון, יש לך 'אילו הוא היה המפר', זאת אומרת חובת הפיקוח היא פעם אחת.
שגית אפיק: היא ביחס להפרה.
משה גפני: אפשר לכתוב את זה בעברית קלה?
משה גפני: את אומרת שכאילו הוא היה המפר, אבל הוא עומד כלפי כל אחד וצריך לשלם 50%, עכשיו יהיו עשרים עובדים שיעשו לו דווקא.
נטע דורפמן: לכן סעיף קטן (ג) כן פותר.
משה גפני: סעיף קטן (ג) משליך על הכל.
משה גפני: הוא אומר מה הם הדברים שהוא צריך לעשות על מנת שהוא לא ייקרא כמי שהפר, או כל הסדר.
משה גפני: הטענה שלו היא שיישבו עשרים עובדים שירצו לנקום בו, סתם אני הולך למקרה הכי קיצון---
נטע דורפמן: אז הם ישלמו עשרים עיצומים כספיים כדי לנקום?
נטע דורפמן: כל אחד ישלם עיצום כדי שהוא ישלם---
משה גפני: השאלה מה הכוונה שלכם.
נטע דורפמן: כל אחד ישלם עיצום כספי כדי לנקום במנהל הכללי?
נטע דורפמן: זו סיטואציה הזויה.
משה גפני: מה הכוונה שלכם?
משה גפני: האם הכוונה שלכם שאם היו עשרה עובדים שהפרו את ההוראות, האם אז המנהל צריך לשלם 50% תמורת כל עובד?
משה גפני: או האם המפר, כמו שאמרה עורכת דין אפיק---
רביד דקל: אדוני, אפשר רגע להסביר את כוונת הסעיף?
רביד דקל: ואולי לפי זה אפשר יהיה לראות אם צריך פתרון או לא צריך פתרון אחר?
רונן סולומון: בכל זאת אם אני אפנה לחוק האחר, שם בסעיף 38ט שמו תקרה של 50,000.
רונן סולומון: אני מקריא: אחריות המנהל הכללי ושותף למעט שותף מוגבל, הוראות סעיף 52סד לחוק ניירות ערך יחולו, וכולי וכולי וכולי, 50,000 שקלים חדשים.
מרים אילני: על כל הפרה.
שגית אפיק: אם יש עשרה עובדים מפרים, זה יהיה 500,000.
ארנון שגב: אדוני היושב ראש, עוד הערה ביחס לעניין הזה.
ארנון שגב: סעיף תחולה.
ארנון שגב: היות ונדרשת כאן היערכות ותכניות אכיפה ביחס למנהלים הכלליים, ביחס לעיצומים הכספיים, היות ונדרשת היערכות מצד המנהלים הכלליים לתכניות אכיפה ולציוד ולמינוי, ולהוכיח, וכדומה, אנחנו מבקשים שהיישום של הסעיף הזה יידחה למועד מאוחר יותר, בניגוד ליתר הסעיפים שקבועים בחוק.
עודד שריג: מקובל, אין לי בעיה.
יוסי הלוי: יש לי הצעה נוספת והיא לקשור את הסעיף הזה, של אחריות המנהל הכללי, שיכול להיות שהוא יעמוד במצב שבו הוא צריך לתת את הדין על מאה עובדים, למה רק עשרה, אז לקשור את זה לסעיף 92יח, שמקנה למפקח סמכות לראות סדרה של הפרות כהפרה אחת.
משה גפני: אני מבקש לא לבקש יותר בקשות, בגלל שאני נעתר לכל הבקשות.
שגית אפיק: זה גם לדעתי חל---
עודד שריג: אם זה לא חל, זה יוחל.
משה גפני: נראה את הניסוח, ושהניסוח יענה על הדרישה שלו.
משה גפני: 92יד.
שגית אפיק: (מקריאה): "איסור שיפוי וביטוח.
שגית אפיק: 92יד.
שגית אפיק: (א) על אף האמור בכל דין ומבלי לגרוע מהוראות סעיפים 262 עד 264 לחוק החברות, התשנ"ט-1999 – "(1) אין לבטח במישרין או בעקיפין אדם מפני עיצום כספי שיוטל עליו לפי פרק זה, והתקשרות בחוזה לביטוח כאמור – בטלה; "(2) תאגיד לא ישפה ולא ישלם, במישרין או בעקיפין, עיצום כספי שהוטל על אדם אחר לפי פרק זה ובעל שליטה בתאגיד לא ישפה ולא ישלם, במישרין או בעקיפין, עיצום כספי שהוטל על התאגיד, על נושא משרה בו או על עובד בתאגיד, והוראה או התחייבות לתשלום או לשיפור כאמור – בטלה; "(ב) (1) על אף האמור בסעיף קטן (א), ניתן לשפות או לבטח אדם בשל הוצאות שהוציא בקשר עם הטלת עיצום כספי בעניינו, לרבות הוצאות התדיינות סבירות ובכלל זה שכר טרחת עורך דין, ולרבות בדרך של שיפוי מראש;", ונכניס לכאן גם את העניין של תשלום לנפגע הפרה, שאפשר יהיה לשפות או לבטח לגביו.
שגית אפיק: "(2) לא יהיה תוקף להתחייבות לשיפוי או לביטוח לפי פסקה (1) של נושא משרה בתאגיד, אלא אם כן נקבעה בתקנון החברה הוראה המתירה זאת".
ציון שמע: פה אנחנו מבקשים להעיר שאנחנו בעניין---
משה גפני: דקה, אני תיכף אחזור לזה.
שגית אפיק: "שינוי התוספת השלישית והתוספת הרביעית.
שגית אפיק: 92טו.
שגית אפיק: שר האוצר רשאי, בצו, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, לשנות את התוספת השלישית והתוספת הרביעית, ובלבד שסכומי העיצום הכספי לפי התוספת הרביעית לא יעלו על הסכומים כמפורט להלן לפי העניין: "(1) לעניין מבטח – 2,000 שקלים חדשים; "(2) לעניין תאגיד שאינו מבטח – 1,500,000 שקלים חדשים; "(3) לעניין יחיד שאינו מנוי בפסקה (4) 0 600,000 שקלים חדשים; "(4) לעניין יחיד שהוא סוכן יחיד ולעניין יחיד שהוא עובד של תאגיד המנוי בפסקאות (1) או (2) ואינו נושא משרה בו – 70,000 שקלים חדשים; לעניין זה "נושא משרה", כהגדרתו בחוק החברות וכן חבר ועדת השקעות".
שגית אפיק: את 'הפחתת עיצום כספי', הקראנו, 'פריסת התשלום' הקראנו, 'מעשה או מחדל אחד', הקראנו.
שגית אפיק: הכל הקראנו עד עמוד 17 פסקה (16).
משה גפני: אני מבקש שתשלימי את זה.
שגית אפיק: "(16) בסעיף 104 – "(א) בסעיף קטן (א) בהגדרה "הקנס הבסיסי" – "(1) בפסקה (1), אחרי "לגבי סוכן יחיד" יבוא "ולגבי עובד בתאגיד המנוי בפסקאות (3) או (4) שאינו נושא משרה בו"; "(2) בפסקה (2) במקום "שאינו סוכן יחיד" יבוא "שאינו מנוי בפסקה (1)"; "(ב) בסעיף קטן (ב) – "(1) פסקאות (7), (9), (13) ו-(23) – יימחקו; "(2) בפסקה (14) אחרי "או מסמך שהכין" יבוא "הכוללים פרט מטעה" והסיפא החל במלים "ביודעו שיש" – תימחק; "(ג) בסעיף קטן (ג), פסקאות (1), (5), (7), (8), ו-(10) עד (16) – יימחקו".
משה גפני: אנחנו נחזור לנושא של הביטוח.
שגית אפיק: "(1) אחרי התוספת השנייה יבוא: "תוספת שלישית – (סעיפים 92א(א) ו-92טו) " חלק א' ".
שגית אפיק: חלק א' למעשה אלו ההפרות שהיו מנויות בחוק הקיים, לעניין עיצום כספי.
שגית אפיק: "(1) לא מסר למבוטח פוליסה, בניגוד להוראות סעיף 2(א) לחוק חוזה הביטוח, התשמ"א-1981; "(2) הפר הוראה מהוראות המפקח שניתנו לפי סעיף 2(ב) או לפי סימן א'1 לפרק ד'; "(3) לא דיווח על החזקת אמצעי שליטה, בניגוד להוראות לפי סעיף 34א; "(4) לא השתתף באספה כללית של תאגיד, בניגוד להוראות סעיף קטן (א) של סעיף 31 לחוק הפיקוח על קופות גמל, כפי שהוחל בסעיף 36א לחוק זה, או לא מילא אחר ההוראות שניתנו לפי סעיף קטן (ב) של סעיף 31 האמור; "(5) לא הגיש למפקח דוחות והודעות, בניגוד להוראות לפי סעיף 42; "(6) לא כלל בפרוטוקול האספה הכללית של מבטח את הפרטים הדרושים לפי סעיף 48א(א); "(7) נכח או הצביע באספה כללית של מבטח ולא מסר למפקח פרטים, לפי דרישתו, בניגוד להוראות סעיף 48א(ב); "(8) לא מילא אחר דרישה שניתנה לו לפי סעיפים 50 או 73".
שגית אפיק: " חלק ב' ".
שגית אפיק: "(1) לא קיים תנאי מהתנאים שנקבעו ברישיון מבטח בניגוד להוראות סעיף 14; "(2) הפר תנאי בהיתר שניתן לו לפי סעיף 32, בניגוד להוראות אותו סעיף; "(3) לא החזיק בהון מניות מינימלי ובעודף מינימלי של נכסים לעומת התחייבויות, בניגוד להוראות שקבע שר האוצר לפי סעיף 35; "(4) פעל בניגוד להוראות בדבר ניהול עסקים שנקבעו או שניתנו לפי סעיף 36; "(5) לא מינה אורגן, נושא משרה או בעל תפקיד אחר במבטח, בהתאם להוראות לפי סעיף א'1 לפרק ד', ולעניין ועדת השקעות תלויות תשואה – לרבות בהתאם להוראות לפי סעיף 11 לחוק הפיקוח על קופות גמל, כפי שהוחל בסימן האמור, או מינה אורגן, נושא משרה או בעל תפקיד כאמור שלא בהתאם להוראות האמורות; "(6) כיהן כנושא משרה או כבעל תפקיד אחר במפקח, או פעל במסגרת תפקידו כאמור, בניגוד להוראות לפי סימן א'1 לפרק ד', ולעניין חבר ועדת השקעות תלויות תשואה – לרבות בניגוד להוראות לפי סעיף 11 לחוק הפיקוח על קופות גמל, כפי שהוחל בסימן האמור; "(7) חישב את שוויים של נכסים לכיסוי התחייבויות תלויות תשואה בניגוד להוראות שר האוצר לפי סעיף 33(א) לחוק הפיקוח על קופות גמל, כפי שהוחל בסעיף 36א; "(8) לא מילא אחר ההוראות לפי סעיף 33(ב) לחוק הפיקוח על קופות גמל, כפי שהוחל בסעיף 36א, לעניין אופן חישוב שוויים של נכסים לכיסוי התחייבויות תלויות תשואה; "(9) לא חישב תשואה שהשיג מבטח בביטוח תלוי תשואה, או לא זקף את הרווחים וההפסדים למבוטחים, באופן ובמועדים שקבע שר האוצר לפי סעיף 34 לחוק הפיקוח על קופות גמל, כפי שהוחל בסעיף 36א, או לא מילא אחר התנאים שקבע השר לפי הוראות סעיף 34 האמור לעניין כספים חדשים שהפקידו מבוטחים; "(10) לא שלח למבוטחים בביטוח תלוי תשואה דוחות תקופתיים ודוחות נוספים, בהתאם להוראות לפי סעיף 35 לחוק הפיקוח על קופות גמל, כפי שהוחל בסעיף 36א; "(11) לא מילא אחר ההוראות לפי סעיף 36(א9 לחוק הפיקוח על קופות גמל, כפי שהוחל בסעיף 36א, בדבר פרסום ביטוחים תלויי תשואה".
שגית אפיק: " חלק ג' ", החלק הפלילי, לשעבר.
שגית אפיק: החלק הפלילי בחוק הקיים.
שגית אפיק: "(1) שילם עמלה או כל תמורה אחרת, בניגוד להוראות לפי סעיף 32(ה) לחוק הפיקוח על קופות גמל, כפי שהוחל בסעיף 36א; "(2) תיאר תיאור מטעה ביחס לביטוח תלוי תשואה או פרסם או גרם לפרסום שיש בו תיאור מטעה כאמור, בניגוד להוראות לפי סעיף 36(ב) לחוק הפיקוח על קופות גמל, כפי שהוחל בסעיף 36א; "(3) פעל בניגוד להוראות בדבר תנים שבחוזה ביטוח וניסוחם, שנקבעו לפי סעיף 38; "(4) שילם דמי עמילות בניגוד להוראות לפי סעיף 41; "(5) לא הודיע למובטחים או לא פרסם את דבר הטלת העיצום הכספי, בהתאם להוראות המפקח לפי סעיף 92יא; "(6) ביטח אדם מפני עיצום כספי לפי פרק זה, שילם עיצום כספי שהוטל לפי פרק זה במקום יחיד או שיפה יחיד בשל עיצום כספי כאמור, בניגוד להוראות סעיף 92יד".
שגית אפיק: למעשה כל החלקים שהקראתי זהים למה שקיים בחוק הקיים, למעט פסקה (3), הפרה 3, שזה פעל בניגוד להוראות בדבר התנאים ביטוח, שזאת הפרה חדשה שנקבעה פה, ואיסור ביטוח, משום שנקבעה כאן הוראת איסור ביטוח חדשה.
משה גפני: הערות?
ציון שמע: בעניין הביטוח, בישיבה הקודמת הסברתי את הבעיה הקשה שיש לנו, ואנחנו באותה עמדה מבחינה זו.
ציון שמע: אנחנו רוצים שבכל מצב שיתאפשר לעובד שיהיה לו ביטוח של שיפוי.
רונן סולומון: סעיף 92טו, 'שינוי התוספת השלישית והרביעית'.
רונן סולומון: דיברנו כאן בדיון רבות על המספרים, סכומים, סכומי העיצומים הכספיים, ועכשיו אנחנו רוצים להוסיף פה סעיף נוסף שאומר שבאישור, כמובן של שר האוצר, באישור הוועדה, נוכל להכפיל את הסכומים.
רונן סולומון: לדעתי כל הסעיף הזה מיותר.
רונן סולומון: כלומר אם רוצים בעתיד לשנות את החוק, בואו נשנה את החוק, נגיש הצעת חוק מתוקנת וגם נדון אם צריך להכפיל, לרבע, לשלש, מה שזה לא יהיה.
רונן סולומון: לא בטוח שזה צריך להיות כאן בסעיף הזה, האופציה להכפיל.
משה גפני: אתם תשיבו לו.
יוסי הלוי: ראשית לגבי סעיף השיפוי.
יוסי הלוי: אנחנו מבקשים להתייחס למצב שיכול להיות עובד, נושא משרה, שבתום לב, מתוך טעות, כשהקראנו פה את סעיפי ההפרות ראית שהוסיפו הפרה לגבי 'פעל בניגוד לתקנות שקובעות תנאים בחוזה ביטוח'.
יוסי הלוי: יש כאלה, אגב, שלושה סוגים של תקנות כאלה, ונניח שאיזה שהוא עובד פירש בתום לב לא נכון הוראה שם, אז הוא צפוי ובתי משפט לפעמים טועים בפרשנות של חוזים, בשביל זה יש ערכאות ערעור, אין פה חסינות מטעות בפרשנות של חוזה.
יוסי הלוי: לכן מה שאנחנו מבקשים, במקרה שהטעות היא רק בתום לב, לאפשר כן את השיפוי.
יוסי הלוי: הדבר השני, לפחות אם משאירים את הסעיף הזה, להתאים אותו לחוק האחר, כי משם הוא נלקח, ובחוק האחר מאפשרים לעשות שיפוי לאותו הנזק שדיברנו עליו.
שגית אפיק: אמרנו שנוסיף את זה.
יוסי הלוי: לא שמעתי את זה, סליחה.
יוסי הלוי: הדבר הבא, יש פה סמכות לשר האוצר להגדיל את שיעורי הקנסות והעיצומים, אבל מה שקרה, הכנסת הפחיתה פה את הקנסות, אבל בחוק הנוכחי כשקבעו פה 1,500,000 ו-600,000 זה פי שתיים ממה שהיה כתוב בתוספת לפי המספרים הקודמים.
יוסי הלוי: לפיכך, אם הקטנתם את המספרים היום, אז צריך להתאים את המספרים האלה לפי שתיים מ---
שגית אפיק: נכון, כתבנו את זה בנוסח בצד, 'יותאמו הסכומים בהתאמה', אם תסתכל על הסעיף.
שגית אפיק: לא ידענו מה יהיו הסכומים שייקבעו בוועדה.
יוסי הלוי: הדבר הנוסף והאחרון בעניין הזה, אגב התיקון הזה הלכתם ותיקנתם את פרט (14) לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים, שלאו דווקא לצורך העיצום.
יוסי הלוי: אם תסתכלי בתיקון של סעיף 104, בסעיף (16)(ב)(2), זה בעמוד 17, בפסקה (14) אחרי 'או מסמך שהכין' יבוא 'הכוללים פרט מטעה' והסיפא 'החל במלים ביודעו שיש, תימחק'.
יוסי הלוי: מה שקרה פה, לפי ההגדרה דהיום כדי להאשים בעברה, שהיא עברה חמורה, המפר צפוי למאסר של שלוש שנים, בא המחוקק וקבע, ואני קורא בפרט (14), 'כל פרט מטעה בדוח או בהודעה בניגוד להוראות סעיפים 42א, או נתן הסכמתו כי דוח או מסמך שהכין ייכללו בדוח או בהודעה כאמור ביודעו שיש בהם פרט מטעה'.
יוסי הלוי: בשביל להרשיע את האדם הזה, צריכה להיות ידיעה בדבר הפרט המטעה.
שגית אפיק: זה היה בחלק הפלילי קודם, פה זה אזרחי, זאת הסיבה שהורדנו.
יוסי הלוי: באזרחי לא אכפת לי שתעבירו אותו לתוספת.
יוסי הלוי: ..
יוסי הלוי: תנו לי לסיים, זה קצת מורכב להסביר.
משה גפני: לא, זה לא מורכב.
יוסי הלוי: עוד משפט אחד, מה שמשרד המשפטים אומרים, יש הוראה כללית בחוק העונשין שתמיד---
רביד דקל: אולי משרד המשפטים יסביר את עמדתו לבד.
משה גפני: קיבלתי את עמדתך, מה אתה צריך להסביר?
משה גפני: מה שאני מבקש, שבאזרחי להשאיר, בפלילי להוריד.
יוסי הלוי: הפוך.
רביד דקל: כל העברות שמופיעות בחלק הזה, למעט אם כתוב בהן 'ברשלנות', המשמעות היא שצריך להוכיח ידיעה לגבי כל אחד מרכיבי העברה.
רביד דקל: זה משהו שהוא חלק מהדין הכללי, באופן שיטתי אנחנו מורידים את כל המונחים האלה שמדברים על ביודעין, במזיד, במודע, כל הדברים האלה.
רביד דקל: הם לא נחוצים, בשביל זה יש את חוק העונשין, שאומר במפורש שהחלק הפלילי שלו חל על כל העברות ולכן אנחנו לאט לאט---
שגית אפיק: אבל עורכת דין דקל, זה היה בחוק הקיים, ועכשיו כאילו את יוצרת תיקון.
רביד דקל: אני לא יוצרת שום עיוות.
שגית אפיק: תיקון, לא אמרתי עיוות.
רביד דקל: החוק הקיים, סעיף 104, הוא לפני תיקון 39 של חוק העונשין, שבו הוכנסה ההוראה הזאת.
שגית אפיק: ואת מורידה לאורך כל החקיקה את ה'ביודעו', זה לא המקום היחיד שאת עושה את זה בו?
שגית אפיק: את עושה את זה בצורה רוחבית?
רביד דקל: כן, מקום שבו אני פוגשת במזיד, אני---
שגית אפיק: זה פותר לכם את הבעיה.
יוסי הלוי: לא, היא לא עושה את זה בצורה רוחבית.
שגית אפיק: היא אומרת שהיא עושה את זה בצורה רוחבית.
רביד דקל: זאת הפררוגטיבה של המחלקה שלנו, המחלקה הפלילית, זה מה שאנחנו עושים.
יוסי הלוי: אתה יודע מה שהם אומרים?
משה גפני: קיבלנו את עמדתךָ, אם תהיה בעיה, אני לא אביא את זה להצבעה.
משה גפני: בסדר, הבעיה נפתרה.
שגית אפיק: הוא לא אמר שהוא מכניס את זה, הוא אמר שהוא מקבל את העמדה שככל שנעשית עבודה של תיקון רוחבי שבו מורידים את ה'ביודעין' לאורך החקיקה, לגבי הפרות כאלה, זה מקובל שזה ייעשה גם כאן.
מרים אילני: לא, אבל פה זה יותר חשוב להוריד את זה, בגלל שה-104 הוא גם מנהלי וגם פלילי.
רביד דקל: וגם פלילי, ועל המנהלי אנחנו לא רוצים שתהיה המלה 'ביודעו'.
רביד דקל: בגלל זה הורדנו את זה.
יוסי הלוי: תעבירו את זה לתוספת
משה גפני: אתם תנסחו את זה באופן הזה כפי שהוא אמר, תנסחו בהסכמה.
עודד שריג: היא אמרה שבחוק הכללי זה קיים, ואם זה יישאר פה, זה מפר להם את הדברים רוחבי.
משה גפני: הבנתי, והם מורידים את זה ברוחבי.
משה גפני: אם זה בסדר, בסדר.
יצחק מוקמל: אני קטונתי 'ביודעו' בכל הדברים האלה, אני לא שם, אני רוצה לדבר על משהו אחר לגמרי, על הסעיף של איסור שיפוי וביטוח.
יצחק מוקמל: אני לא מדבר על ביטוח, אני מדבר על שיפוי.
יצחק מוקמל: נבצר מבינתי, יש לי הרגשה גם שהממונה על שוק ההון פספס או לא זיהה מה בדיוק מטריד אותנו ולמה באנו לפה וממה אנחנו חרדים.
יצחק מוקמל: לא באנו לפה לנהל קרב מאסף או קרב בלימה על הגובה של 34,000 או 50,000.
יצחק מוקמל: זה פחות מעניין הזה, כי ממילא האנשים שלנו---
עודד שריג: זה לא ניכר עד עכשיו.
יצחק מוקמל: אז טוב שאני עכשיו אומר את זה ומעכשיו אני מקווה שזה יהיה ניכר.
יצחק מוקמל: זה לא הקרב שבאנו לנהל פה, הסכום או הגובה, ממילא הטובים שבינינו, ביועצים, מרוויחים 10,000 או 12,000 שקל, ואני באמת לא רוצה לרדת לרמות של 5,000 ו-6,000 אבל בטח אנחנו לא שם.
יצחק מוקמל: נבצר מבינתי להבין מדוע אתם לא מאפשרים למעסיק, קרי הבנקים, לשפות את העובדים שלהם.
יצחק מוקמל: אתם לא יכולים להעניש עובד פעמיים, כי ממילא עובד שיקבל קנס, המעסיק יגיד 'אני לא צריך יועץ כזה'.
יצחק מוקמל: אי אפשר להעניש פעמיים יועץ השקעות שיושב בבנק שעד שהוא קיבל את הרישיון שלו, הוא באמת השקיע ימים כלילות, בחלק מהמקרים גם על חשבונו הפרטי, וקיבל תעודה של יועץ.
יצחק מוקמל: הוא לא בא עכשיו ואל תהפכו אותו לאימפוטנט.
יצחק מוקמל: בסופו של דבר אנחנו נפסיק לתת ייעוץ כמו שצריך, אנחנו נהיה חרדים על כל פסיק, לא מקובל, לא נכון.
יצחק מוקמל: גם בבתי חולים, גם נהגים.
יצחק מוקמל: ..
יצחק מוקמל: נהג שפוגע היום בהולך רגל, יש מי שישפה אותו ויש מי שיבטח אותו, מדובר שם על סכומים ש...
יצחק מוקמל: אתם מדברים פה על סכומים של מאות אלפי שקלים לעובד, או 50,000 שקל, שזה גם ים כסף, איפה ההיגיון?
יצחק מוקמל: נבצר מבינתי להבין למה אתם לא מאפשרים למעסיקים, קרי הבנקים, שאני מייצג את העובדים שלהם, לשפות את העובד הזה.
יצחק מוקמל: הוא יקבל את עונשו דרך הבנק, יעבירו אותו, יתלו לו את הרישיון.
יצחק מוקמל: חבר'ה, זה לא הגיוני.
יצחק מוקמל: אנחנו מדברים על 'ביודעו', אנחנו מדברים על דברים משפטיים שאני לא יודע איפה אנחנו נמצאים שם.
משה גפני: גם לגבי הנושא של הכפל, הכפלת הסכומים, אני רוצה שעוד נדבר על העניין הזה.
משה גפני: אני רוצה עוד דיון אחד שנעשה לגבי העובדים.
גאלב מג'אדלה: בנושא העובדים אנחנו לא יכולים לעבור לסדר.
גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים תשובה ברורה וקולעת.
משה גפני: אני אגיד לך מה הבעיה.
משה גפני: אני מסכים---
גאלב מג'אדלה: תמיד יש בעיה.
גאלב מג'אדלה: העובד לא יהיה שעיר לעזאזל.
משה גפני: יש עובדים שחוסכים פרוטה לפרוטה והלכו להשקיע את זה באיזה תכנית ביטוח, או פנסיה, או לא חשוב במה, והעובד הטעה אותם, מה עושים אז?
יצחק מוקמל: אתה יודע שבבנק---
משה גפני: לא, לא, נחשוב על העניין הזה.