GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי גולדשמידט: זו פעם ראשונה, שאתה מכניס מס רכישה לגיאוגרפיה.
אלי גולדשמידט: אין במס רכישה עד היום שיקול של גיאוגרפיה.
אלי גולדשמידט: אין לי ויכוח איתך על העניין העקרוני.
אלי גולדשמידט: מ' פרוש: אבל, אני מחפש את הדרך להקל.
אלי גולדשמידט: תכתוב: "שבעים אלף שקל".
מאיר פרוש: לא נראה לי.
אלי גולדשמידט: אני אומר לך, שזה עדיף לי, מבחינת העקרון, כי אז אינני נתקל בבעיה מול קרית-שמונה ומול הנגב.
מאיר פרוש: בוא ונגיד כך: על קרקעות מדינה שיקבלו כמו שיש במקומות אחרים, נניח, 20 אלף שקל הנחה.
משה גפני: האם אין דירוג במס רכישה?
ת' לומברוזו: יש דירוג לפי שווי הדירה ולפי המצב של דירה יחידה.
ת' לומברוזו: בנוסף, אולי יש לציין שיש התחשבות באוכלוסיות מיוחדות - אוכלוסיות של נכים ושל עולים.
אלי גולדשמידט: מס רכישה לא הולך לפי גיאוגרפיה.
אלי גולדשמידט: מס רכישה הוא לפי מצב האדם ולפי ערך הדירה.
אלי גולדשמידט: למה אתה רוצה להכניס את החריג?
מאיר פרוש: אמרתי מעל הבמה במליאת הכנסת, שבדעתי להציע לוועדת הכספים לתת הנחה בקרקעות מדינה בירושלים.
מאיר פרוש: אני מציע, שיתנו 20 אלף שקל הנחה בקרקע למי שבונה דירה בירושלים.
שלום שמחון: גם אני מציע לו לוותר, כפי שאתה הצעת לו.
שלום שמחון: זה משנה פה את כל המבנה.
מאיר פרוש: נעשה 60 אלף ש"ח ו-20 אלף ש"ח לקרקעות מדינה.
אלי גולדשמידט: לא נקבע את הסכום.
אלי גולדשמידט: נדון בזה, כי עלינו ללמוד את הנושא.
אלי גולדשמידט: אבל, מוסכם עליך, שאתה תגיד במליאת הכנסת שאנו נמיר את נושא מס רכישה בנושא ההנחה.
מאיר פרוש: במליאת הכנסת אנו צריכים להביא נוסח.
א' שניידר: היום, יש לנו שני תיקונים: יש לנו תיקון בחוק הלוואות לדיור, ויש לנו תיקון בחוק מיסוי מקרקעין.
א' שניידר: אם עכשיו הוועדה מאשרת זאת לקריאה ראשונה בלי התיקון בחוק המיסוי, השאלה היא האם כתחליף מוסיפים משהו במקום אחר.
מאיר פרוש: אני מציע להוסיף הנחות במחיר הקרקע לקרקעות מדינה.
א' שניידר: אתם מוחקים את מיסוי מקרקעין.
משה גפני: כלומר, יש להוריד את חוק מיסוי מקרקעין.
א' שניידר: הוא יורד, ומה יבוא במקום זה?
משה גפני: במקום זה תבוא הנחה בקרקע.
מאיר פרוש: הנחה בקרקע - בקרקע מדינה.
א' שניידר: הנחה במה?
משה גפני: כשאדם רוכש קרקע שהיא קרקע מדינה.
מאיר פרוש: היום, באיזורי עדיפות כשמשרד השיכון משווק, נניח שעל-פי שמאי ממשלתי מחיר הקרקע על דונם הוא X - 10,000 שקל.
מאיר פרוש: באיזור עדיפות לאומית משלמים- - -
א' שניידר: איפה זה מוסדר?
א' שניידר: האם זה בכללים?
דובר: בהחלטת ממשלה.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת פרוש, זה לא בחוק.
שלום שמחון: מה זה משנה איך הוא מקבל את הכסף?
מאיר פרוש: יש תקנות לפי חוק מינהל מקרקעי ישראל.
מאיר פרוש: יש החלטה של המינהל.
אלי גולדשמידט: כנראה, שזה לא עולה למליאה עד ה-1 בנובמבר.
אלי גולדשמידט: אני מציע, שאנה שניידר ואתה תבדקו את העניין איך לנסח את ההנחה של 20 אלף הש"ח.
אלי גולדשמידט: תרשה לי לומר, שזה לא יהיה למעלה ממה שמשלמים בקו עימות, מהנחה שיש בקו עימות.
אלי גולדשמידט: זה 20 אלף שקל, אך לא יותר מההיקף שיש בקו עימות - בסדר?
א' שניידר: אם כך, אבדוק עם הייעוץ המשפטי במשרד השיכון.
מאיר פרוש: מיכאלה גרזון אומרת 62.5 אלף ש"ח.
מאיר פרוש: אני לא מבקש 62.5 אלף ש"ח.
אלי גולדשמידט: אתם תראו זאת ותנסחו זאת פנימה, ואז זה יהיה מקובל על הוועדה בלי שזה צריך לחזור לכאן.
אלי גולדשמידט: אבל, מול זה אתה מוריד את הסעיף לגבי מס רכישה.
מאיר פרוש: יש לי כל מיני תיקונים לגבי הטבות של זכאים.
א' שניידר: אלה דברים נוספים בחוק הלוואות לדיור.
א' שניידר: אינני יודעת אם עכשיו הזמן לעשות זאת.
אלי גולדשמידט: נעשה זאת בין קריאה ראשונה, קריאה שניה וקריאה שלישית.
א' שניידר: אנו מפנים פה ל"זכאי" כפי שהוא מופיע בחוק הלוואות לדיור.
א' שניידר: אם ברצונך לעשות תיקונים בהגדרת "זכאי", זה אחרת.
מאיר פרוש: אני אומר, ש"זכאי" זה אם הוא מחוסר דיור או במצוקת דיור.
א' שניידר: אבל, היום יש הגדרה בכללים.
משה גפני: מהי הגדרת "זכאי" היום?
מאיר פרוש: מיכאלה גרזון תאמר זאת.
מ' גרזון: נכון להיום, על פי החוק, זכאי, במסגרת החוק, הוא רק מי שהוא חסר דירה.
מ' גרזון: מחוץ לחוק, המשרד מגדיר עוד שורת זכאים שהם בעלי דירה במצוקת דיור.
א' שניידר: אבל, בחוק הלוואות דיור, לפי מיטב זכרוני, כתוב ש"זכאי" זה מי שזכאי על-פי הכללים שלכם.
מ' גרזון: נכון.
א' שניידר: אם כך, אם יש לכם כללים - זה תופס.
א' שניידר: אם כך, אינני בטוחה שצריך לעשות תיקון כלשהו.
א' שניידר: אם הגדרת "זכאי" כפי שהיא קיימת היום מאפשרת הרחבה לפי הכללים, לא צריך לגעת בזה.
מ' גרזון: אבל, אם ההצעה הזו עולה מתוך חוק הלוואות לדיור, פירושו של דבר שהגדרת "זכאי" מצמצמת רק מי שחסר דיור.
משה גפני: איך אתם מרחיבים?
מ' גרזון: אנו מרחיבים מחוץ לחוק.
מ' גרזון: יש זכאים, שמקבלים שלא דרך חוק הלוואות לדיור אלא דרך חוק התקציב.
מ' גרזון: היו"ר א' גולדשמידט: אבל, הוא רוצה ש"זכאי" יהיה בהגדרה אחרת.
א' שניידר: "זכאי" זה לפי ההגדרה בחוק הלוואות דיור, אבל כמה אפשר להרחיב?
אלי גולדשמידט: אנו יוצאים מתוך נקודת הנחה, שחברי הוועדה רוצים שהמונח "זכאי" יהיה רחב ככל שאפשר.
משה גפני: לפי הגדרות משרד השיכון.
אלי גולדשמידט: אם יש הרחבה מעבר לחוק הלוואות לדיור, זה הרצון שלנו.
אלי גולדשמידט: אנו מסמיכים את חבר-הכנסת מאיר פרוש יחד עם אנה שניידר לנסח זאת בהתאם.
מאיר פרוש: אנו מדברים על מענק של ששים אלף שקל מענק, עשרים אלף שקל בהנחות קרקע, ביטול ההצעה לגבי מס רכישה, וב"זכאי" הכוונה תהיה שזה גם לפי מצוקת דיור.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת פרוש, עליך לתת הערכת עלות.
ת' לומברוזו: מבטלים את סעיף מס רכישה.
א קרשנר: שי יפתח, האם יש לך הערכת עלות?
מאיר פרוש: יש לי הערכת עלות.
מאיר פרוש: אם אני מוריד את מס רכישה, משרד השיכון טוען שזה כ-160 מליון שקל.
א' קרשנר: לשנה.
מאיר פרוש: זה לירושלים.
מאיר פרוש: ש' יפתח: תופעת ההגירה השלילית לא יחודית לירושלים.
מאיר פרוש: יש הגירה שלילית בכל הערים הגדולות.
מאיר פרוש: יש הגירה שלילית בחיפה ובתל-אביב, ובשתיהן התופעה הרבה יותר חמורה מאשר בירושלים.
משה גפני: הוא אומר דבר מעניין מאד, ואינני מאמין למשמע אוזני.
משה גפני: הוא אומר, שההגירה השלילית בירושלים--
ש' יפתח: --היא פחות חריפה מאשר בתל-אביב ובחיפה, לפחות לפי רישומי הלמ"ס.
משה גפני: כל הזמן נכנסתי למקלט ושמתי קסדה על ההתקפות של שינוי, שבורחים מירושלים בגלל החרדים.
משה גפני: בא נציג האוצר ואומר, שההגירה השלילית מתל-אביב יותר גדולה מאשר בירושלים.
ש' יפתח: הבעיה כאן היא נושא של היצע.
ש' יפתח: הגידול במלאי הדירות בירושלים, לצורך העניין, נמוך מהגידול הטבעי באוכלוסיה, והוא נמוך גם מהגידול הכולל באוכלוסיה.
ש' יפתח: הגידול במלאי הדירות הוא 2% לשנה, והגידול הטבעי של האוכלוסיה, משקי הבית, הוא 2.5% לשנה.
ש' יפתח: במצב כזה, אין ספק שמי שלא מוצא את הפתרון שלו בירושלים ייצא החוצה מירושלים.
ש' יפתח: בהיעדר פתרונות בצד ההיצע, אין ספק שההצעה לא רק שלא תעזור אלא היא תעלה את המחיר באופן חד-משמעי.
ש' יפתח: כאשר יהיו עתודת בירושלים, זה משהו אחר.
משה גפני: למה עוזבים את חיפה ואת תל-אביב?
ש' יפתח: מאותה סיבה שאין עתודות קרקע.
ש' יפתח: אין אפשרות לבנות או להגדיל את היצע הדיור בהיקפים שמתבקשים לנוכח הגידול באוכלוסיה.
משה גפני: ההגירה השלילית משם יותר גדולה מאשר בירושלים.
ש' יפתח: אני יכול לבדוק זאת שוב, אך אלה רישומי הלמ"ס.
משה גפני: אני שומע לראשונה את הנתון שההגירה השלילית מתל-אביב יותר גדולה, וחבל שלא ידענו אותו קודם.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת גפני רוצה שייאמר, שאין הגירה שלילית מירושלים בגלל החרדים.
אלי גולדשמידט: מ' גפני: נכון.
אלי גולדשמידט: לפי הנתון של הלמ"ס, זה חד-משמעי.
אלי גולדשמידט: יש הגירה חיובית.
אלי גולדשמידט: אני עברתי לירושלים.
משה גפני: זה אומר, שזה דוקא לא נורא ואפילו טוב לגור עם החרדים.
מוסי רז: בתל-אביב בורחים בגלל החילונים.
משה גפני: למה בורחים יותר בגלל החילוניים?
משה גפני: זה אומר, שהחרדים יותר טובים מהחילונים.
משה גפני: לגופו של עניין, אני חושב שהאוצר טועה בפרשנות העניין.
משה גפני: זה שלא גרים בתל-אביב או גרים בחולון - בסדר, אז מבחינה לאומית המשמעות היא ממש לא- - -
ש' יפתח: זה לא עניין שלא גרים.
משה גפני: כלומר, זה שעוזבים את תל-אביב וגרים ברמת-גן, בחולון או במקום אחר--
מוסי רז: --זה אפילו טוב.
משה גפני: --או אם עוזבים את חיפה ועוברים לקרית-ים או לקרית-חיים - זה אפילו יכול להיות אפילו טוב.
משה גפני: בירושלים המשמעות של זה שונה לחלוטין.
משה גפני: הגירה שלילית בירושלים, בין אם זה חילוני ובין אם זה חרדי ובין אם זה לא חשוב מי - המשמעת הלאומית של העניין הזה חמורה מאד.
משה גפני: לכן, לדעתי, האוצר צריך לתמוך בזה.
אלי גולדשמידט: האוצר ישקול את הצעתך.
ש' יפתח: קודם כל, זה לא שאוכלוסיית העיר קטנה, אלא שהאנשים- - - מ' גפני: האם אתה רוצה שיעברו מירושלים למעלה-אדומים?
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת פרוש, מהו המקור התקציבי?
מאיר פרוש: מדי שנה נשאר כ-1.2 מיליארדי שקל מהלוואות ומהסעיף הזה - זה מקור תקציבי.
ש' יפתח: זה לא רלוונטי.
יעקב ליצמן: האם אתם מתנגדים לזה?
אלי גולדשמידט: אני מעמיד להצבעה את הגשת הצעת החוק לקריאה ראשונה בתנאים כפי שסוכמו כאן.
אלי גולדשמידט: הצעת חוק עידוד ירושלים בירת ישראל (תיקוני חקיקה), התש"ס-2000, בתנאים שסוכמו בישיבה זו, התקבלה.
אלי גולדשמידט: הצעת החוק אושרה פה אחד.
אלי גולדשמידט: פרידה מהממונה על התקציבים, דוד מילגרום
אלי גולדשמידט: דוד מילגרום, הממונה על התקציבים, בא להיפרד מהוועדה.
אלי גולדשמידט: אני מבקש ממנו לומר כמה מלים, ולאחר מכן אני וכל אחד מחברי-הכנסת יאמר את דבריו.
ד' מילגרום: כבוד היושב-ראש, אני מודה לך.
ד' מילגרום: ביקשתי להופיע בפני חברי הוועדה, משום שבחדר הזה ביליתי לא מעט שעות ב-3.5 השנים האחרונות שכיהנתי כממונה על התקציבים.
ד' מילגרום: העברתי שלושה תקציבים בוועדה הזו.
ד' מילגרום: לגבי התקציב הרביעי, לבקשת השר שוחט, אאריך בעוד כמה ימים את התפקיד עד ה-19 בחודש בו צפוי התקציב לעבור בממשלה ולא פה.
ד' מילגרום: כלומר, הייתי בתפקיד 3.5 שנים ובהם 3.5 תקציבים ו-4 שרי אוצר.
ד' מילגרום: אני מוצא לנכון להיפרד מחברי הוועדה, משום שאני חושב שבלי סיוע ועדת הכספים האוצר לא יכול להשיג את היעדים המאקרו-כלכליים.
ד' מילגרום: מבחינתנו, אתם הדירקטוריון שלנו.
ד' מילגרום: אם משווים זאת לחברה עיסקית, יש דירקטוריון, אשר ברצותו - מאשר, וברצותו - לא מאשר, וכך אנו מתייחסים לכך.
ד' מילגרום: אני חושב, שהעבודה עם חברי הוועדה הנוכחיים להעברת תקציב 2000, עם כל הביקורת וזה שלא כל סעיף וסעיף עבר, היתה יוצאת מן הכלל.
ד' מילגרום: אני משתתף גם בדיונים בוועדות אחרות, והרבה פעמים אומרים: "מביאים בחטף בוועדת הכספים נושאים של שינויים מבניים, והיא לא מספיקה לקיים דיון ממצה".
ד' מילגרום: ברצוני לומר לכם, שאינני מכיר ועדה שמקיימת דיון ממצה ורציני בנושאים, כולל שינויים מבניים, שהם בחלקם מורכבים, כולל שמיעת כל גורם שמעוניין להופיע בפני הוועדה, כמו ועדת הכספים.
ד' מילגרום: לגבי הטענה שכאילו בגלל שועדת הכספים לחוצה בזמן החקיקה שלה היא באיכות נמוכה יותר, אנו חושבים שהדבר הפוך.
ד' מילגרום: לא פעם יש לנו דיונים בוועדות אחרות, שאנו מסיבות לא ברורות לא מצליחים לקיים, ובוועדה הדיון ענייני.
ד' מילגרום: נכון שאנו לא מעבירים את כל הדברים, אבל חלקם עובר.
ד' מילגרום: אשאיר איזה שהוא נייר שאעבירו לכל חברי הוועדה של שינויים מבניים שעברו בשנים האחרונות באישור ועדת הכספים, ואתם תמצאו שינויים רבים שהוועדה אישרה ושינו את פני המשק.
ד' מילגרום: אם אתמול בערב הצליחו להוציא מכרז ל-130 קווי אוטובוסים בתחבורה הציבורית, זה בזכות שינוי שהוועדה פה אישרה בחוק ההסדרים לאפשר להם להכנס לתחנות כי אם לא נכנסים לתחנות אין טעם לתחרות.
ד' מילגרום: אם DBS עלה ביוני לאויר, זה בזכות ועדת הכספים, כי אם ועדת הכספים לא היתה מאשרת זאת החוק הזה לא היה עובר לעולם.
ד' מילגרום: יש לי רשימה של עשרות רבות של שינויים מבניים.
ד' מילגרום: חשבתי, שאתם שותפים להצלחה.
ד' מילגרום: אני רואה כמשימה אחרונה להעביר לכם את השינויים הללו.
ד' מילגרום: אני חייב לומר, שבמהלך השנה הרגשתי שהיה איזה שהוא תהליך של התאמה.
ד' מילגרום: אנו צריכים להתאים את עצמנו לדירקטוריון, ולא להיפך.
ד' מילגרום: אני חושב, שבאתם עם דרישות, גם אם זה אישורים תקציביים או דברים ביתר פירוט, וניסינו להתאים את עצמנו לדרישות הללו, וזה בהחלט לגיטימי.
ד' מילגרום: אני מאד מקווה, שתאשרו את תקציב 2001.
ד' מילגרום: אני חושב, שהמדינה לא יכולה להיות ללא תקציב.
ד' מילגרום: אני יודע שהמצב הפוליטי מאד מורכב ולא פשוט, אבל אני מתפלל ומייחל לכך שחברי הוועדה יתעלו על בעיות פוליטיות ובכל זאת יאשרו, לטובת המשק, תקציב, כי המשק צריך תקציב.
ד' מילגרום: התקציב של השנה הבאה עומד להיות גבוה מהתקציב של השנה עם הדגשים לנושאים חשובים שהוועדה רואה לנגד עיניה כמו: חינוך, שירותי רווחה ואחרים.
ד' מילגרום: אני מקווה מאד, שהתקציב יאושר.
ד' מילגרום: ברצוני להודות במיוחד לחבר-הכנסת אלי גולדשמידט.
ד' מילגרום: לדעתי, כיושב-ראש הוועדה, יש לו תפקיד אולי מהקשים ביותר בכנסת או בפוליטיקה הישראלית, וכל אחד יכול לראות זאת איך שהוא רוצה.
ד' מילגרום: ההרכב הקואליציוני והבעייתיות הם כאלה שזו כמעט משימה בלתי אפשרית.
ד' מילגרום: אני חושב, שבסך-הכל במציאות הזו הוא תימרן בצורה טובה.
ד' מילגרום: לא תמיד ראינו את הדברים עין בעין, אבל אי אפשר לומר שזה לא טבעי.
ד' מילגרום: איפה שהיה צריך להטות כתף ולעזור לנו, אלי ואחרים, חברי הוועדה, בהחלט מאד עזרו לנו.
ד' מילגרום: ברצוני להודות לצוות המסור של חברי הוועדה, שאני מכיר אותם שנים רבות - אייוור קרשנר, סמדר אלחנני ואנה שניידר - על הסיוע, וכמובן לכל חברי הוועדה שלא פעם התנצחנו ואתם תקפתם אותנו ואנו ענינו.
ד' מילגרום: בסופו של דבר, אני חושב שכולם רואים לנגד עיניהם את טובת המשק.
ד' מילגרום: אני מקווה, שכך גם יהיה בהמשך.
אלי גולדשמידט: תחילה, כנראה שכל המלים תהיינה מהלב, כי הכל היה ספונטני וקיבלנו את ההודעה בדקה ה-90 כך שאף אחד לא היה יכול להכין שום דבר.
אלי גולדשמידט: את דודו מילגרום אני מכיר לא מהיום שהתחלנו לעבוד כאן כשאני יושב-ראש ועדה, אלא גם קודם לכן כחבר ועדת הכספים וכחבר-כנסת בכלל.
אלי גולדשמידט: מצאנו, שיש לנו פרט משותף בביוגרפיה בישיבה הראשונה - שנינו בוגרי קורס חובלים בחיל-הים.
אלי גולדשמידט: שנינו היינו מפקדי דבורים, והוא היה צעיר ממני.
ד' מילגרום: כנראה, ששנינו שחינו בנחל הקישון.
מאיר פרוש: אנו מברכים את שניכם באריכות ימים.
אלי גולדשמידט: אינני רוצה לכחד שביני לבין רבים לחברי הוועדה כאן לבין דודו מילגרום היו מחלוקות, אבל אני חושב שכל המחלוקות היו לשם שמים.
אלי גולדשמידט: כל אחד מאיתנו, גם כאשר חלקנו איש על רעהו, האמין באמונה שלמה שדרכו היא דרך שמובילה את מדינת ישראל למצב טוב יותר.
אלי גולדשמידט: גם כאשר היו לנו ויכוחים, אינני חושב שאם רצינו יותר תקציב לנושאים חברתיים פירושו של דבר שדודו מילגרום חשב שנושא הבריאות, נושא החינוך או נושא התעסוקה הם פחות חשובים ממה שמי שחשב שהדרך צריכה להיות שונה.
אלי גולדשמידט: יש תפישת עולם שמאמינה שהצמיחה בלבד היא זו שמביאה את הדברים, ויש גם גם תפישת עולם קצת שונה, אבל בסך-הכל היעדים הם יעדים משותפים; כולם חושבים, שבסופו של דבר רווחת האזרח היא הדבר המרכזי ורק בדרך להשגתה יש מחלוקות ולפעמים מחלוקות לשם שמים.
אלי גולדשמידט: גם כאשר חלקנו, וחלקנו, והיו לנו רגעים לא קלים, זו תמיד היה מחלוקת כדי להשיג את המטרה ואת ההישגים הטובים ביותר למען הציבור ולמען האזרחים.
אלי גולדשמידט: ברצוני לציין עוד משהו שחשוב לציינו.
אלי גולדשמידט: אני חושב, שמשרד האוצר ובמיוחד אגף התקציבים שבו, שהוא הדגל שלו, מתאפיין במקצועיות ברמה גבוהה מאד שהמדינה יכולה להתברך בה.
אלי גולדשמידט: אם לומר את האמת, לפעמים המקצועיות הזו חסרה לנו גם קצת בוועדה.
אלי גולדשמידט: מטבע הדברים, כולנו חברי-כנסת שבאים מאסכולות שונות, ואנו לא בהכרח כלכלנים או אנשים שצמחו במערכת כלכלית.
אלי גולדשמידט: אנו אנשי ציבור.
אלי גולדשמידט: כל אחד משתדל כמיטב יכולתו ובהתאם לכישוריו ויכולתו לתמרן ולהביא נושאים שלעתים הם נושאים מורכבים, וזו לא בושה.
אלי גולדשמידט: אבל, בסך-הכל, יש את השילוב של המקצועיות של אגף התקציבים עם השכל הישר וכל אחד מן המיטען שיש לו, האינטלקטואלי, האישי והאחר, שהוא מביא איתו לוועדה, ואני חושב שהשילוב הזה בסופו של דבר מוציא את התוצרת המאוזנת שהיא בעצם מטרת קיום הפורום הזה והמערכות המאזנות: משרד האוצר, אגף התקציבים, ממשלה וועדת הכספים והכנסת - אני מונה שהם חמשת הגופים שמובילים את התהליך.
אלי גולדשמידט: אין מחלוקת, שדודו מילגרום ניחן בסגולות אישיות מרשימות מאד וגם באורך רוח אישי.
אלי גולדשמידט: לפעמים, הוא ספג פה צעקות, שלא הבנתי איך הוא החזיק מעמד, אבל הבוקר גם הבנתי קצת איך אפשר לשרוד כאשר מטיחים בך דברים קשים.
אלי גולדשמידט: אבל, זה כנראה חלק מהחיים שלנו כאן.
שלום שמחון: הרב פרוש, מה עשית לו?
שלום שמחון: מ' פרוש: הוא לקח זאת על עצמו.
אלי גולדשמידט: בכל אופן, אני מאחל לך המון הצלחה בכל אשר תלך.
יוסף יצחק פריצקי: האם אתה מוכן להיות יועץ לוועדת הכספים לעניין אגף התקציבים?
אלי גולדשמידט: זה אחרי תקופת צינון מסויימת.
אלי גולדשמידט: אני מאחל לך שתעשה חיל ותצליח.
אלי גולדשמידט: אני בטוח, שבכל מקום שתהיה בו נסיונך העשיר והידע העצום שלך רק יתרמו.
אלי גולדשמידט: אני עדיין מקווה, שגם בתפקידים הלא ציבוריים שלך בעתיד תדע למצוא את הזמן, את המקום וגם את הנישה בהם תוכל להמשיך ולתרום לציבור, ואני בטוח שתמצא גם את הדברים האלה.
אלי גולדשמידט: אני מודה לך וכל טוב.
אלי גולדשמידט: אני מבקש מנציג הליכוד, חבר-הכנסת זאב בוים, לומר דבריו.
זאב בוים: אני נמצא פה במקרה.
זאב בוים: אני מסתכל פה על חברי-הכנסת, ואינני יודע כמה חבר-הכנסת גולדשמידט ישב איתך בישיבות, אך אני זוכר שבכנסת ה-14 מילאת את התפקיד הבכיר כראש אגף התקציבים.
זאב בוים: דבר אחד שאיפיין הוא, שאתה ומה שייצגת הייתם איזה שהוא סלע יציבות בתהפוכות פוליטיות מסביב של חילופי שרי אוצר וכנסת שמקצרת את ימיה.
זאב בוים: בתוך כל זה ראיתם את עצמכם מופקדים לשמור על הדבר החשוב הזה של גם רציפות הטיפול ובעיקר, כמו שאתם הבנתם, שמירה על תקציב המדינה והיכולת בעצם דרך התקציב הזה לגרום לכך שהעסק ימשיך לעבוד, אם נקרא לזה כך.
זאב בוים: הדבר השני, שנראה לי שאיפיין והיה מאד לא פשוט, הוא שמתוך שלושה תקציבים, תקציבי 1997, 1998 ו-1999 היו תקציבים קשים להעבירם כי הם אופיינו בקיצוץ גדול של תקציבי המדינה.
זאב בוים: זה לא היה דבר פשוט.
זאב בוים: אתה היית צריך לעמוד פה בפרץ מול לחצים בלתי רגילים.
זאב בוים: בסופו של דבר, היכולת לעמוד בזה ולהעביר קיצוצים שנדמה לי שלא היה להם אח ורע בתקציבי המדינה לפני כן הבטיחה, בעיניי לפחות, ואינני אומר זאת עתה ככלכלן גדול, איזה שהוא עתיד שעכשיו קוטפים את פירותיו - של צמיחה.
זאב בוים: אולי אלה לא כל הסיבות, אבל ודאי הונחה אז התשתית לחזרה לאיזו שהיא יציבות כלכלית או היכולת מתוך התשתית הזו להתפכחות שהתחילה ב-1999 ואנו עכשיו רואים את זה.
זאב בוים: מבחינה זו במיוחד, עם כל הלחצים האדירים, חבר-הכנסת גולדשמידט ציין את היכולת שלך באופן אישי להישאר איש נעים הליכות וגם בעל סבלנות אין קץ.
זאב בוים: היו מצבים, שחשבתי שלבטח מתחשק לך להכניס איזה שהוא אגרוף לכמה חברי-כנסת תוך כדי הדיונים.
זאב בוים: אתה עומד על דעתך ומגן היטב על דברים.
שלום שמחון: זה לא שלכמה חברי-כנסת לא היה רצון להכניס גם לו אגרוף.
שלום שמחון: ז' בוים: היו פה הרבה כאלה יותר, והוא עמד פה יחיד כצוק גיברלטר שמגן על עמדתו.
שלום שמחון: לא אגיד חויה, אבל זה היה טוב לעבוד עם אדם כמוך, במחיצתך, ולהתבונן - גם להיות מעורב וגם קצת לראות מהצד - איך אתה מייצג לפי השקפתך נאמנה את ענייני המדינה מול הלחצים הפוליטיים שרואים אחרת דברים.
שלום שמחון: זה חלק מהויכוח פה בוועדת הכספים.
שלום שמחון: תודה לך על פועלך הציבורי הזה, ודרך צלחה במה שתעשה.
יוסף יצחק פריצקי: אין לי, אלא לאחל לך בהצלחה.
יעקב ליצמן: העובדה, ששירתת שתי ממשלות, ימין ושמאל, וסגרת את זה לבד, זו מחמאה.
יעקב ליצמן: אני מבקש שלא תאבד את שלוות הנפש, כי זה הנשק נגדנו.
יעקב ליצמן: יש את העובדה שישבת בשקט כאשר התקפנו אותך.
יעקב ליצמן: בדרך כלל, רוצים להוציא איזו שהיא אמירה עם התקפה, ובזה לא צלחנו.
יעקב ליצמן: אני מאחל לך הצלחה.
יעקב ליצמן: תצליח בכל אשר תלך.
שלום שמחון: עבדתי איתך בשני הצדדים של המיתרס, ויש חלקים בהם אני רוצה שתלך כבר - ואינני רוצה להסתיר זאת - ולא תסגור גם את הקצוות.
יעקב ליצמן: יכול להיות, שבגלל זה ביקשו שהוא ישאר.
שלום שמחון: יש כמה דברים שלא אכפת לי שתשאיר לאלה שבאים אחריך.
שלום שמחון: בכל מקרה, יש כמה דברים שאפשר לומר לזכותך.
שלום שמחון: אתה אדם מאד הגון, ותרבות הויכוח איתך יוצאת מן הכלל באופן שאינני רגיל לו בהרבה מקומות.
שלום שמחון: אפשר לא להסכים איתך, אבל אי אפשר להגיד שאתה מנסה לתכמן או 'לעבוד' עלינו ולנסות לסובב את הדברים באופן אחר.
שלום שמחון: הרמה היסודית שלך היא לשבח לפחות בנושאים שעבדתי איתך, והם לא מעטים, כי הם נוגעים גם לעבודת ועדת הכספים אבל גם למיגזר אותו אני מייצג בנקודות הכי מורכבות שהמיגזר הזה עובר בשנים האחרונות גם בקרקע וגם במים.
שלום שמחון: אנו ודאי לא נסכים ברגע הזה.
שלום שמחון: אולי נשת
שלום שמחון: מש בך כיועץ שיעזור לנו בעתיד, אבל אני אומר זאת בלשון ההלצה.
שלום שמחון: בשני המישורים בהם עבדנו, גם בוועדת הכספים וגם במיגזר אותו אני מייצג, אינני יכול להגיד שלא עמד מולנו אדם שכדאי לעבוד איתו.
שלום שמחון: אני מאחל לך הצלחה.
אלי גולדשמידט: יריב ראוי.
מאיר פרוש: חבר-הכנסת ליצמן דיבר על כך, שהוא לא יכול היה להוציא מלה מדוד מילגרום, שתמיד ישב שקט.
מאיר פרוש: אני בטוח, שדוד מילגרום זוכר את הרגע הזה בהם היו צעקות שלי במשך עשרים דקות, ודוד מילגרום נתן מאה מליון שקל.
מאיר פרוש: האם אתה זוכר בשביל מה זה היה?
ד' מילגרום: יכול להיות.
מאיר פרוש: זה היה בשביל פרוייקט דיור להשכרה.
מאיר פרוש: היו צעקות על יעקב נאמן ועל נתניהו - וישבנו בחדר שלך - מכיון שהאמנו למה שאנו ביקשנו.
מאיר פרוש: היו ויכוחים עם האוצר.
מאיר פרוש: זה נכון שאתם תמיד הצלחתם 'לעבוד' על כולם.
מאיר פרוש: אני זוכר איך הייתם אומרים לנו, לממשלה הקודמת: "אם תעשו כך, הצמיחה תבוא", ומדי שנה היינו מאמינים.
מאיר פרוש: אינני יודע מנין יש לכם את הכוחות האלה 'לעבוד' על כולם, אבל עובדה שזה עובד ממשלה אחרי ממשלה וכל אחד קונה את ה'לוקש' הזה.
מאיר פרוש: אבל, אתם עושים את עבודתכם נאמנה, אם כי בהגזמה - ואני אומר זאת בצורה חברית - כלפי נבחרי ציבור, מכיון שבסופו של דבר גם הם מייצגים דרישות מוצדקות.
מאיר פרוש: נכון שאתם צריכים לעשות את שלכם, אבל הרבה אינני רוצה להרחיב מכיון שאתה בין כה מסיים את התפקיד.
מאיר פרוש: אבל, אם להעביר משהו לזה שבא אחריך - קצת ברחמנות.
מאיר פרוש: היושב-ראש אלי גולדשמידט, זרקתי היום את המשפט, ואתה קיבלת אותו אליך.
מאיר פרוש: אני זרקתי ואמרתי מה שאמרתי--
אלי גולדשמידט: "אתה מבחין בין דם לדם".
מאיר פרוש: --כלפי החדר הזה עם ההחלטה הזו.
מאיר פרוש: בוא ולא נחזור לאמירות האלה.
מאיר פרוש: אם אתה נפגעת, אני מבקש באופן אישי סליחה.
מאיר פרוש: אם אתה מחפש פורום רחב יותר שאגיד זאת, בבקשה.
מאיר פרוש: ודאי, שלא הכוונה באופן אישי.
שלום שמחון: דודו מילגרום, האם אפשר להעביר איתך איזה שהוא מסר, ואינני מדבר עכשיו ברמה של ביקורת?
שלום שמחון: אנו, חברי-הכנסת, עוסקים בהרבה מאד נושאים.
שלום שמחון: לעתים מזומנות, אתה מגלה הרבה מאד שטחיות במעשינו ובהתעניינות שלנו בכל הניירות שעל השולחן.
שלום שמחון: הרבה פעמים אני מגיע לכאן לא מוכן ולא יודע על מה מדברים וכו'.
שלום שמחון: ברצוני לומר משהו באופן אישי: לעתים מזומנות, זה קורה גם לפקידים שלך - חוסר השליטה שלהם במה שהם באים להעביר פה הוא לפעמים מדהים.
שלום שמחון: אין לי עניין כאילו להעביר עליהם ביקורת באופן אישי, אך לפעמים זה מדהים כמה אינם מוכנים להתמצאות בתוך הניירות - בהעברות תקציביות.
ד' מילגרום: ביקשתי מהיושב-הראש גולדשמידט, שבמקרים חריגים כאלה אני רוצה לדעת כדי לטפל בהם.
ד' מילגרום: זה, כמובן, לא מקובל עלי.
משה גפני: אני חושב, שההגדרות שנאמרו כאן על דודו מילגרום נכונות.
משה גפני: הוא אדם הגון, ישר ומאד מקצוען.
משה גפני: שלוות הנפש שלו - ואני מנסה ללמוד מזה ולא מצליח - היא באמת עיקר כוחו.
משה גפני: נהניתי מאד לעבוד איתו כמו כל החברים כאן.
משה גפני: מכיון שהזכרת את נושא התקציב, ברצוני לומר שדוקא בתקופה הזו שהיא תקופה פוליטית ואני חושב שהיא חסרת תקדים ומליאת הכנסת לא מצליחה לעשות שום דבר, אתם הצלחתם עם ועדת הכספים.
משה גפני: המליאה זה סתם, וזה כבר הפך להיות אפילו מגעיל.
משה גפני: איך שמליאת הכנסת נראית זו אנרכיה מוחלטת.
משה גפני: בתוך האנרכיה הזו כאן אתם יחד איתנו, וצריך לציין גם את יושב-ראש ועדת הכספים בעניין הזה, הצלחתם להעביר תקציב.
משה גפני: אינני אומר שכל מה שרציתם עבר, אך העקרון עבר.
משה גפני: יש עודפי מסים, עודפי הכנסות - דבר שגם הוא חסר תקדים בתקופה כזו שפוליטית היתה צריכה להפיל את הכלכלה באופן דרמטי, וקרה ההיפך.
משה גפני: כלומר, אי אפשר להתעלם מהעובדה הזו ששיתוף הפעולה, עם כל הביקורת שיש לכולנו או לרובנו נגד אגף התקציבים, שהיה גם על בסיס של מקצוענות הביא למצב כזה שעם כל הטלטלות הפוליטיות המצב הכלכלי השתפר.
משה גפני: אני חושב, שיש לשבח אותך על העניין הזה כמי שעמד בראש האגף הזה שהוא האגף המשמעותי ביותר מבחינת העניין.
משה גפני: אני חושב, שזה באמת תודות לכישורים ולהגינות.
משה גפני: לגבי נושא התקציב, אני חייב לומר משהו אף שזה לא שייך למסיבת פרידה שכן בכל אופן אתה עדיין נמצא כמה ימים.
משה גפני: אנו - ואני מדבר עכשיו על יהדות התורה - השתדלנו, מבחינתנו, לא להביא דרישות שהן בשמים ושהכל יהיה באופן מקצועי והגון.
משה גפני: אנו אמרנו, ואמרתי זאת גם למליאת הכנסת, שאנו מבקשים שלא נקבל טובות ושלא יבוא שר האוצר למליאת הכנסת ויגיד בליל אישור התקציב שיהדות התורה מקבלת כך וכך לנושא זה וזה.
משה גפני: מגיע - מגיע, לא מגיע - אל תיתן בכלל.
משה גפני: אם מגיע, צריך שזה יהיה בספר התקציב.
משה גפני: אינני רוצה לקיים דיון היום על העניין הזה, ואינני רוצה לנהל משא ומתן.
משה גפני: ישבנו פה אתמול על תקציב שהוסכם לגביו, וכולם אומרים, גם משרד האוצר אומר, גם משרד החינוך אומר וכל אחד אומר: "השר הזה הבטיח" ו"השר הזה הבטיח", וזה נופל בין הכיסאות ואנו מתבזים.
משה גפני: אני חושב, שהתרומה שאתה יכול לתרום לנו, לכולנו, היא שמה שהוסכם לגביו ייכלל בספר התקציב.
משה גפני: אני יודע, שמבחינת אגף התקציבים יש עם זה בעיה.
משה גפני: עדיף לכם תמיד שבספר התקציב יהיה פחות כסף, כך שתמיד תוכלו להגיד "הוספנו", ואני חושב שזה לא לכבוד לנו וזה לא טוב לתקציב המדינה.
משה גפני: יש מספיק מתחים.
משה גפני: את התופעה הזו צריך למחוק מדיוני התקציב.
משה גפני: בנוסף לתרומות הרבות שהיו במהלך התקציבים שהעברת, אני חושב שזו יכולה להיות תרומה משמעותית מאד שאנו מאד נודה לך על זה.
משה גפני: אני מאחל לך הצלחה בהמשך הדרך.
מוסי רז: אני חושב, שמכל הגורמים אני הכי פחות מכיר אותך, ואני יותר מכיר אותך מהתקשורת.
אלי גולדשמידט: לעומת זאת, אביך מכיר אותו.
מוסי רז: הפרידה הזו באה בהפתעה, ולא יכולתי לבקש חוות דעת טובה לפני שאני מדבר.
מוסי רז: אם רציתם שאדבר בשם מרצ, אני צריך להגיד שאם יש את השבחים ששמענו עליך מאגודת ישראל, כנראה אינך בסדר.
מוסי רז: אני חושב, ששני דברים ייזכרו מתקופתך.
מוסי רז: כל הדברים הקטנים נשכחים, ומכל מה שהיה בוועדה - את הרוב הגדול ישכחו.
מוסי רז: שניהם יכולים להסביר, וברור שזה לא רק אתה אך אני חושב שיידבקו בך, הם שאכן נכנסת לתפקיד בתקופה שהיתה כמעט השפל הכי גדול של הכלכלה הישראלית בשנות ה-90, ואתה אתה יוצא ותמיד תוכל לומר שיצאת כאשר יש צמיחה של מעל5%.
מוסי רז: ברור שלא הכל זה אגף התקציבים, לא הכל זה האוצר ולא הכל זה הממשלה, ויש הרבה דברים.
משה גפני: קצת זה גם הקב"ה.
מוסי רז: קצת גם הקב"ה, אם יש.
מוסי רז: קצת זה גם אגף התקציבים, ואני חושב שאת זה תוכל לקחת איתך כמין ציוד.
מוסי רז: דבר שני - שאני חושב שעוד מוקדם מאד לראות איך הוא ייזכר בראי של שנים קדימה, ולכל אחד יש פה את העמדה שלו - הוא כמובן נושא הוועדה המפורסמת בנושא הקרקעות.
מוסי רז: אני יותר קרוב לחבר-הכנסת שמחון מאשר אליך בנושא הזה, אך אני חושב שאת הדבר הזה לבטח יזכרו לך.
מוסי רז: אני מקווה בשבילך, שזה יהיה לטובה.
אלי גולדשמידט: קיבלת הרבה שבחים, ואתה מצוייד בציוד לדרך, ואתה יכול גם לקחת סנדביץ' על חשבון הוועדה.