GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ד' מילגרום: אני מודה לכם.
משה גפני: דודו מילגרום, מה אתה הולך לעשות?
ד' מילגרום: לפי החוקים שלכם, אני נכנס לצינון.
ד' מילגרום: אני בחופשה.
אלי גולדשמידט: כמה זמן?
ס' אלחנני: תלוי מה אתה הולך לעשות.
ס' אלחנני: יש דברים שלא צריך צינון.
ס' אלחנני: היו"ר א' גולדשמידט: יש מסורת שהנהגנו להביא יועץ לוועדת הכספים בנושאים מרכזיים.
ס' אלחנני: יכול להיות, שבנושא התקציב הקרוב אנו נרצה.
ד' מילגרום: על זה חל צינון מיוחד.
אלי גולדשמידט: אנחנו מחדשים את הדיון לאחר הפסקה.
מוטי אילון: שתי תקנות לפנינו, שעיקרן העברות כספים לרשות הפלשתינאית לקיזוזים של מס קניה.
מוטי אילון: מס קניה צריך להיות מוטל במקום הצריכה בו.
מוטי אילון: כאשר נמכרים טובין לרשות הפלשתינית, והצרכנים הם התושבים הפלשתינאים, מן הדין הוא שזה יגיע אליהם.
מוטי אילון: בהסכם פריז לא דנו בנושא מס קניה מייצור מקומי.
מוטי אילון: דנו אך ורק בנושא מע"מ ונושא יבוא.
מוטי אילון: אכן, כבר מהסכם פריז, החל מאותו הסכם, התחילו להעביר את נושא המע"מ ונושא המכסים – מסי קניה ויבוא.
מוטי אילון: כיוון שהנושא של מס קניה על יצור מקומי לא נדון בפריס, היתה דרישה לגיטימית, בעיקר של היצרנים שלנו, לאפשר את הקיזוז הזה, משום שברגע שהקיזוז הזה לא יתאפשר היצרנים שלנו לא יכלו למכור לרשות הפלשתינית ובצדק מנעו הרשויות שם את רכישת הטובין מישראלים.
יעקב ליצמן: האם יש לפלשתינאים את אותו הסכם, עם כל העולם?
מוטי אילון: בכל העולם זה שונה.
מוטי אילון: אין מס.
מוטי אילון: כיוון שאנחנו במעטפת אחת - -
יעקב ליצמן: אחרי שירדו מסי הקניה כאן, מה הבעיה?
מוטי אילון: מס הקניה עדיין לא התבטל.
מוטי אילון: יש הרבה מוצרים שמיוצרים פה, מעבירים אותם לרשות הפלשתינית, ומין הדין הוא שמס הקניה יעבור.
מוטי אילון: לדוגמה – אני מכיר אישית עסקה שנחתמה בין הרשות הפלשתינית ל "תעשיות רכב נצרת, ובסופו של דבר היא בוטלה, כי לא נמצאה כל דרך להעביר את מסי הקניה על הרכבים שיוצרו ב "מפעלי רכב נצרת".
מאיר שטרית: אתה אומר שהמטרה היא ליצור מצב שכאשר מוכרים טובין כלשהם לפלשתינים, הם יגבו מס קניה?
מוטי אילון: לא.
מוטי אילון: הצד הישראלי מעביר לי את מסי הקניה, ואני, אם הטובין מועברים לרשות הפלשתינית, חייב להעביר לרשות הפלשתינית את מסי הקניה.
מוטי אילון: אני לא מקזז.
מאיר שטרית: זאת אומרת – אתה תגבה עבורם כאן את המע"מ ואת מס הקניה, ותעביר לרשות.
מוטי אילון: בדיוק.
מאיר שטרית: בכמה זה מסתכם, לשנה?
מוטי אילון: לא הרבה, בסביבות 60 מיליון שקל, להערכתנו.
אבשלום וילן: לא הבנתי את הדוגמה שנתת.
אבשלום וילן: למה העסקה בוטלה?
מוטי אילון: משום שטענו הפלשתינאים – איזה הגיון הוא שמדינת ישראל תקבל 65 אחוז מס על הרכב, בעוד אנו משתמשים ברכב אצלנו.
אלי גולדשמידט: הדוגמה ברורה.
אלי גולדשמידט: למעשה עיכבנו את הישיבה עד עכשיו, הואיל והתחייבתי בפני חבר הכנסת ישראל כץ, שנמצא במילואים עכשיו, שנשמע נציגים ממשרדי הממשלה, בעיקר את נציג המשרד לביטחון פנים.
אלי גולדשמידט: הוא רצה לדעת בעיקר על גניבות הרכב.
אלי גולדשמידט: אני, אישית, לא מבין כל כך מה הקשר בין שני הדברים, אך מותר לחבר כנסת לבקש.
מאיר שטרית: אומר לך מה הקשר – כיוון שכלי רכב הוא אחד המוצרים שעליהם יש מס קניה מאד גבוה, עדיין.
מאיר שטרית: התוצאה היא שאם מצד אחד גובים עבורם את המס, ומעבירים להם אותו, והם גונבים את כלי הרכב בארץ, וצריכים לקנות אותם שוב - -
ויצמן שירי: זה לא מזיק לאף אחד: לא למדינה, לא לבעל הרכב.
ויצמן שירי: יש הסכמה בשתיקה על הדברים האלה.
ויצמן שירי: משלמים פעמיים מס קניה, ומע"מ, לחברות הביטוח יש ביטוחי משנה.
ויצמן שירי: כולם מרוצים.
דניאל ישראל: המנגנון המשטרתי בתיאום ובשיתוף מול המשטרה הפלשתינית, מונה שני קצינים: ניצב משנה אנטון איוב, שעומד בראש היחידה, ואני, סגנו.
דניאל ישראל: יש לנו קשר רציף ויום יומי עם המשטרה הפלשתינית, מיום החתימה על ההסכם.
מאיר פרוש: כמה אנשים יש במנגנון מצדם?
דניאל ישראל: יש להם עוד אדם או שניים, אך המנגנון הוא זהה.
דניאל ישראל: אני רוצה להיות ממוקד בנושא של הישיבה.
דניאל ישראל: אני רוצה להתייחס להסכם שנחתם ב- 6.6 השנה, עם הפלשתינים, ובעקבותיו נמסרה רשימה של 20 משחתות רכב.
דניאל ישראל: אלה הם מקומות בהם מפרקים מכוניות גנובות ומוכרים את חלקי החילוף.
דניאל ישראל: הרשימה הזו נמסרה לפלשתינים, ובהסכם נכתב שהם צריכים לסגור את אותן משחטות תוך 30 יום.
דניאל ישראל: התקיימו מספר פגישות מאז.
דניאל ישראל: הפגישה האחרונה בפורום מלא התקיימה בחודש שעבר, ב- 6.8, ובמהלכה הוברר שהמודיעין המשטרתי שלנו זיהה מקום אחד שנסגר בוודאות, עוד שניים שנסגרו אך לא ברור אם באופן זמני או קבוע.
דניאל ישראל: על מנת ללכת לקראתם – שלושה מקומות נסגרו מתוך הרשימה של ה- 20 מקומות.
דניאל ישראל: אתמול התקיימה שיחת עדכון נוספת עם המקביל הפלשתינאי, שעומד בראש הצוות שלהם, ודווח מפיו שלא חלה שום התקדמות, ושאין לו שום עדכון לגבי התקדמות מאז.
דניאל ישראל: נמסרה על ידם רשימה של 66 מקומות שעליהם אין לנו אינדיקציה, ושגם לא ביקשנו לגביהם שום דבר ולא פנינו בעניינם.
דניאל ישראל: לנו אין מושג אם המקומות האלה היו פעילים לפני כן, האם נסגרו ובאיזה אופן.
דניאל ישראל: אלה הם מקומות אחרים, שלא נכללו ברשימה שהגשנו.
דניאל ישראל: אין לנו גם אפשרות של גישה ובדיקה על המקומות האלה.
דניאל ישראל: בשורה התחתונה – מתוך 20 משחטות שהתבקשו לסגור, 3 משחטות נסגרו.
דניאל ישראל: יש פה שאלה לגבי כמות המכוניות שנשחטות מידי יום.
דניאל ישראל: בשנת 97 היו נגנבות בישראל בממוצע יומי 140 מכוניות.
דניאל ישראל: המשטרה, בשורת פעילויות שנקטה ללא קשר לפלשתינים, הצליחה להוריד את הממוצע היומי ל – 75 גניבות ביום.
דניאל ישראל: זה הנתון הנכון להיום.
אבשלום וילן: יש לך אינדיקטורים ממקומות אחרים בעולם?
אבשלום וילן: על איזה מספר גניבות ממוצע ליום היית יכול לומר שזה מספר סביר של פשע שאתו אפשר לחיות?
אלי גולדשמידט: אני מציע שנעשה על זה דיון בנפרד.
אלי גולדשמידט: אני רק רוצה להעיר שבאזור שבו אוכלוסייה אחת חיה עם 16 אלף דולר רווח תמ"ג לנפש, ואוכלוסייה של למעלה ממיליון בני אדם חיה עם 1,600 דולר תוצר לנפש – אין להתפלא שדברים כאלה קורים.
אלי גולדשמידט: ברגע שנצמצם את הפערים, גם הסיפור הזה ישתנה.
אלי גולדשמידט: בעזה ובגדה המערבית, רמת החיים נמוכה ברבה מאשר בישראל.
שמואל מלכיס: בסך הכל נתוני גניבות הרכב של השנה ידועים לנו, פחות או יותר, עד חודש אוגוסט.
שמואל מלכיס: עד אוגוסט אירעו 19,500 גניבות.
שמואל מלכיס: זו ירידה של כ –6.5 אחוזים משנה שעברה, שבה היתה ירידה קריטית במספר הגניבות.
שמואל מלכיס: להערכות המשותפות שלנו ושל משטרת ישראל, 70 אחוז מכלי הרכב שנגנבים לא נמצאים.
שמואל מלכיס: הערכה נוספת היא שמתוך כלי הרכב שלא נמצאים, בין 65 ל- 75 אחוזים עוברים לשטחי האוטונומיה.
שמואל מלכיס: כלומר, להערכתנו, כ- 14 אלף כלי רכב נגנבים, עוברים לשטחי האוטונומיה וחוזרים בחלקם כחלפים לשטח מדינת ישראל.
שמואל מלכיס: ההערכה שלנו לגבי הנזק הכלכלי היא בין 750 ל- 800 מיליון שקל.
שמואל מלכיס: הערכה זו מבוססת על ערך רכב ממוצע של כ- 60 אלף שקל.
שמואל מלכיס: לגבי השאלה שנשאלה פה, ביחס לנתונים מהעולם – יש שוני בין מדינה למדינה.
שמואל מלכיס: בדרך כלל, כאשר יש שתי מדינות משני עברי גבול, כשיש דיפרנציאציה גבוהה מאד ברמת החיים בין שתיהן – הגניבות גדלות.
שמואל מלכיס: לכן בקליפורניה, למשל, באזורים ששוכנים סמוך לגבול המקסיקני, הגניבות הן בערך 12-13 כלי רכב לאלף.
שמואל מלכיס: באירופה זה נע בין 8 ל –12 על כל אלף – תלוי במיקומה של המדינה, וקרבתה למדינות המזרחיות שהיו מעבר למסך הברזל.
שמואל מלכיס: בישראל התחלנו את הפעילות הנמרצת עם משטרת ישראל כאשר מספר הגניבות היה כ- 30 לכל אלף, כלומר – כמעט פי שלוש מהמקובל בעולם.
שמואל מלכיס: היום אנחנו פחות או יותר עומדים על ממוצע של 16-17 לאלף.
שמואל מלכיס: זה עדיין לא הממוצע האירופאי והאמריקאי, אך זה מחצית ממה שהיה קודם לכן.
אלי גולדשמידט: חבר הכנסת ישראל כץ רצה לדעת מה הקיף הגניבות החקלאיות מהרשות הפלשתינית.
יוסף יצחק פריצקי: יש עוד מס קניה כזה גבוה על חלקי חילוף לרכב?
ויצמן שירי: לא על חלקים בטיחותיים.
יוסף יצחק פריצקי: זה נושא לדיון.
מיכה רגב: לגבי שאלתו של חבר הכנסת ישראל כץ – חולקה לכם טבלה לגבי ההתפלגות של גניבות חקלאיות ביישובי התפר.
מיכה רגב: האינדיקציה שלנו היא שרובם ככולם הם גניבות מהרשות הפלשתינית.
מיכה רגב: בסך הכל מדברים בחצי השנה האחרונה על 2,287 אירועים, כאשר זה מחולק לגניבת ציוד חקלאי – טרקטורים, גנרטורים וכדומה - 437, בעלי חיים – 174 אירועים, כאשר מדברים על מעל אלף בעלי חיים – תרנגולות, כבשים, פרות או סוסים.
מיכה רגב: פריצה למחסנים וחצרות, כאשר גונבים ציוד נישא שנתפס – 749, גניבת רכב במסגרת המכה הארצית – 467 ביישובי התפר, תוצרת חקלאית – פירות ירקות, שקים במחסנים וכן הלאה – לא עשינו הערכה שמאית של כל האירועים, אבל צריך לומר שבחקלאות אירוע אחד יכול לחסל משק.
מיכה רגב: אם מסתכלים על העניין מההיבט הציוני, יש לזה גם את המשמעות הזו.
מיכה רגב: לא תמיד יש ביטוח.
מיכה רגב: הנתונים הבאים הם לגבי כוורות.
מיכה רגב: עד היום נגנבו 1,800 כוורות.
מיכה רגב: האינדיקציה היא שרוב רובם עברו לרשות.
מיכה רגב: על כוורות אין ביטוח.
מיכה רגב: לא רוצים לבטח.
אלי גולדשמידט: מה המצב ביחס לשנה שעברה, והשנתיים הקודמות?
אלי גולדשמידט: האם המספרים יורדים, עולים או יציבים?
מיכה רגב: זה לא יורד.
אלי גולדשמידט: מי בעד תקנות יישום ההסכם בדבר העברה מכינה של סמכויות לרשות הפלשתינית, וראה בדבר העברת כספי מסים נוספים ותקנות יישום ההסכם על העברת סוגי טובין מסוימים, כפי שזה מופיע במכתב שר האוצר שעומד לפניכם?
אלי גולדשמידט: התקנות אושרו ברוב של 7 בעד.
אלי גולדשמידט: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים, על סדר היום נמצאים כמה נושאים.
אלי גולדשמידט: לנושא רשות השידור נקצה שעתיים, עד השעה שתים עשרה, בשעה שתים עשרה נדון בהפחתת עלות זמן האוויר לשיחות הפלאפון, לאחר מכן נדון בערבות לחברה לביטוח סיכוני סחר חוץ.
אלי גולדשמידט: אני רוצה להודיע לחברי הוועדה, בשבוע הבא אנחנו מתכננים ישיבה עם שר האוצר שעניינה בנושא תקציב 2001.
אלי גולדשמידט: אני רוצה להזכיר היכן אנחנו נמצאים בסוגיית רשות השידור.
אלי גולדשמידט: התחלנו את הדיונים הנוגעים לרשות השידור בנושא אגרת רשות השידור ותקציב הרשות.
אלי גולדשמידט: אותן ישיבות לא היו קלות, בשלבים מסוימים אף היו על סף "פיצוץ", אך בסופו של דבר אושר תקציב רשות השידור והאגרה תוך התחייבות של משרדי הממשלה הרלבנטיים ברשות השידור לפעול במשותף לביצוע תוכנית ההבראה.
אלי גולדשמידט: היינו אמורים לקיים מעקב בנושא ולדון בכך בישיבה שהייתה אמורה להתקיים לפני כחודש וחצי-חודשיים, הואיל והייתה בעיה קונקרטית של העברת הנושא ממשרד ראש הממשלה לאחריותה של השרה דליה איציק, אני חושב שמן הראוי היה לאפשר לשרה להיכנס לתמונה וללמוד את הנושא, קיימתי אתה ישיבה כדי להבהיר את הדברים.
אלי גולדשמידט: היום אנחנו נמצאים מאחורי כל העניין כאשר הצד העקרוני שביטאתי אותו בצורה חד משמעית על דעת כל חברי ועדת הכספים, שתוכנית ההבראה של רשות השידור מחייבת גיבוי אוצרי משמעותי, אני לא נרתע מלומר, שמדובר במאות מיליוני שקלים.
אלי גולדשמידט: אנחנו לא יכולים לאשר את תוכנית ההבראה של רשות השידור עם תנאי שכר כאלה כבסיס לפנסיה כפי שהם מופיעים היום, אנחנו מודעים לקושי הזה, לא תהיה הבראה ברשות השידור ללא התהליך הזה.
אלי גולדשמידט: אני רוצה להזכיר לכולנו, שוועדת הכספים אישרה לא מעט תוכניות הבראה של מפעלים כלכליים, בין אם אלה היו חברות ממשלתיות או בין אם היו רשויות ציבוריות על פי דין, דוגמת רשות השידור.
אלי גולדשמידט: אנחנו לא עושים כרגע את ההבחנה בין סוגיית התאגידים השונים, אני מדבר על תאגידים שסמוכים על שולחן הציבור, תמיד היה איזשהו תשלום שהיה הכרחי כדי לאפשר את תהליך ההבראה.
אלי גולדשמידט: לא יכול להיות תהליך הבראה אמיתי, התייעלות אמיתית מבלי שאתה מקיים לפחות בתחילת הדרך איזשהו תשלום.
אלי גולדשמידט: אם אתה נוקט בשיטה של עקרונות יחסי עבודה הוגנים – כך אני מאמין שצריך להיות - עובדי רשות השידור עובדים ומשרתים במסירות רבה הרבה מאוד שנים את הרשות ואת המקצוע שעליו הם אמונים – אין שום סיבה להפלות אותם לרעה מול עובדי התעשייה האווירית או עובדי רפא"ל או עובדי רשות הנמלים והרכבות או עובדי בנק הפועלים או עובדי צים או עובדי בזק או כל גוף אחר במשק הישראלי.
אלי גולדשמידט: זאת הגישה של חברי ועדת הכספים, על כך אנחנו עומדים, אני ביטאתי את הדברים בצורה חד משמעית במכתב ששלחתי לשר האוצר עם העתק לשרה ואני מתכוון להמשיך יחד עם חבריי בקו הזה.
אלי גולדשמידט: מצד שני, זה לא אומר שלא יהיו לנו תביעות ודרישות להתייעלות פנימית של רשות השידור, שאיננה תלויה בתקציב שיינתן, אבל אנחנו לא רואים את היכולת לצאת לדרך ללא אותו תנאי סיוע של משרד האוצר.
אלי גולדשמידט: שמעתי שיש מכתב אליי מטעם שר האוצר - אני עוד לא קיבלתי אותו – שיש בו התייחסות לנושא, יכול להיות שהשרה כבר קיבלה אותו, אם את יודעת משהו, אשמח לשמוע בשורות בעניין.
אלי גולדשמידט: אמרתי בעבר ואני אומר זאת שוב, נתנו לממשלה ולרשות השידור ארכה של שנה לפתור את העניין ולגבש תוכנית הבראה כי אי אישור האגרה היה כאן על סף פיצוץ ובמאמץ רב מנענו זאת.
אלי גולדשמידט: כל חברי הכנסת שחברים בוועדה, ללא הבדל זיקה מפלגתית כזאת או אחרת, מאמינים בצורך בשירות של שידור ציבורי, במיוחד על רקע מה שקורה היום בשוק התקשורת.
אלי גולדשמידט: אנחנו מאמינים, שהדמוקרטיה הישראלית זקוקה מאוד לקיומו של השידור הציבורי ולחוסנו, ורק על סמך הקו הזה אישרנו את האגרה.
אלי גולדשמידט: החברים הבינו, שאם יינקטו סנקציות כאלה ואחרות במסגרת אי אישור האגרה, המשמעות יכולה להיות של הרס השידור הציבורי.
אלי גולדשמידט: לכן החברים נתנו לממשלה ולרשות השידור ארכה של שנה לגבש את תוכנית ההבראה, להערכתי הם לא יאפשרו זאת בפעם הבאה שהעניין יבוא לפתחנו ולא יתנו תמיכה מבלי שתוכנית ההבראה תוגש בצורה מסודרת.
אלי גולדשמידט: ברשותכם, אני מעביר את רשות הדיבור לשרה דליה איציק, שתציג את הדברים.
אלי גולדשמידט: בהזדמנות הזאת אני רוצה לאחל לך הצלחה רבה בתחום הזה, הצלחה בתחום איכות הסביבה כבר איחלנו לך בשנה שעברה.
דליה איציק: אדוני יושב ראש ועדת הכספים, יושב ראש הוועד המנהל של רשות השידור, מנכ"ל רשות השידור, חבריי ברשות השידור, חבריי חברי הכנסת, בוקר טוב.
דליה איציק: כאשר ראש הממשלה הציע לי את התפקיד היו לי מספר שיחות אתו ואני השתכנעתי שראש הממשלה מתכוון לשידור ציבורי איתן וחזק על רקע העובדה שאנחנו עתידים להקים ערוץ שלישי בדרך, ערוץ שני כבר קם.
דליה איציק: אני רוצה להזכיר לחבריי חברי הכנסת, כשהערוץ השני קם, הבטיחו לנו הבטחות גדולות מאוד, מה לא אמרו לנו, אמרו לנו: הוא ישביח את הערוץ הראשון, אמרו לנו שהוא יהיה ערוץ איכותי וכו' - אני לא ממונה על הערוץ השני ולפיכך אין לי עניין אבל אמרתי כבר די - והנה קם הערוץ השלישי והערוץ השלישי צריך היה להדליק נורה אדומה לממשלת ישראל במובן הזה שהיא הייתה צריכה לשאול את עצמה – ולצערי הרב, הממשלה שאני חברה בה הפסידה הזדמנות בלתי רגילה לקיים דיון רציני – מה יעשה הערוץ השלישי לערוץ השני, ובוודאי מה הוא יעשה לערוץ הראשון?
דליה איציק: האם התנאים של הערוץ הראשון, קרי, השידור הציבורי, האם התנאים שמעניקים לו הם תנאים כאלה שהוא יכול להתמודד עם מה שהוא אמור להתמודד והאם הוא יכול לקיים את לשונו ורוחו של חוק השידור הציבורי?
דליה איציק: אדוני יושב ראש ועדת הכספים, אני רוצה לומר לך, אני מכירה טוב מאוד את הערוץ הראשון, הייתי חברת הוועד המנהל של רשות השידור, אני מכירה את רשות השידור באמת טוב, יש הרבה דברים שצריך לשפר שם, אפילו הרבה מאוד, אבל יש הרבה דברים שהם אובייקטיביים, הם אינם תלוי יושב ראש, הם אינם תלוי מנכ"ל ולפיכך הדברים האובייקטיבים הללו צריכים לבוא לממשלת ישראל, לשולחן הזה ובעיקר לשולחן האוצר – תכף אני אדרש לסוגיית האוצר – אני מצטערת מאוד ששר האוצר אינו נמצא כאן - - -
אלי גולדשמידט: לדעתי יש סיבה אובייקטיבית, הוא נמצא עדיין בפראג.
דליה איציק: אני אספר לכם את כל השתלשלות המאורעות עד לישיבה הזאת.
דליה איציק: נניח שממשלה אחרת הייתה מבקשת לבדוק את תפקודה של רשות השידור וימיהם של מנכ"לים אחרים ושל יושבי ראש אחרים – כמו שאמרתי, יש כאן דברים שהם אינם תלוי מנכ"לים ויש כאן בעיות אובייקטיביות מאוד קשות – ממשלות ישראל לדורותיהן דיברו גבוהה גבוהה על השידור הציבורי ולא עשו כמעט שום דבר.
דליה איציק: עכשיו יש לי אפילו הוכחה גדולה לכך.
דליה איציק: ישבתי עם יושב ראש הוועד המנהל של רשות השידור ועם המנכ"ל - זה לא סוד שהיחסים לא היו מי יודע מה, אבל אני מוכרחה לומר, שבחודשיים האחרונים ניסינו לסלק כל מניע כזה או אחר ובאמת ובתמים רצינו ורוצים לראות את השידור הציבור לנגד עינינו.
דליה איציק: אני מסתכלת על זה בראייה של מחנכת, אני מאמינה שימין ושמאל יתאחדו כאן כדי לראות שידור ציבורי איתן, חזק, שמקיים את רוח החוק, שרוצה לראות יצירה ישראלית מקורית, שרשות השידור איננה מעניקה אותה ואיננה נותנת בית כזה, היא צריכה לעשות עוד הרבה שיעורי בית, אבל בתנאים שיש לה היום היא איננה יכולה לעשות את זה – קראתי לחבורה הזאת יחד עם הנהלת רשות השידור וביקשתי להגיש לי תוכנית הבראה.
דליה איציק: תוכנית ההבראה היא צעד ראשון מיני סדרת צעדים שנצטרך לבצע אותם.
דליה איציק: עוד אני רוצה לומר, שבג"ץ אמר את דברו לא לגבי חברי המליאה ולגבי הוועד המנהל, אלא לגבי תהליך ההתייעצות שהיה לקוי.
דליה איציק: תהליך ההתייעצות שבג"ץ אמר את דברו אומר, שאנחנו ערב החלפה של חלק מהחברים, אנחנו צריכים לקיים את תהליך ההתייעצות, אנחנו צריכים להיות קשובים למה שבג"ץ אמר, אני נדרשת לעניין הזה כדי לומר, שאסור שמישהו יחשוב, ששר בממשלת ישראל הוא שקובע מי יהיו מנהלי המדיה.
דליה איציק: אני לא רוצה לחיות במדינה כזאת ששר קובע מיהם מנהלי המדיה, אני גם לא רוצה לחיות במדינה כזאת, שהשר הוא זה שקובע את התוכניות.
דליה איציק: ולפיכך, מי שיחליט על תוכניות אחרות או על תוכנית רפורמה המדברת על שינוי, על עיבוי, על איחוד רשתות, תצטרך להיות המליאה החדשה שכנראה תיכנס לתוקפה עוד חודש או חודשיים, אני אמורה עד ארבעה חודשים להביא לממשלה את המליאה החדשה, נאמר בעצם: עד שישה שבועות מאז שבג"ץ אמר את דברו.
דליה איציק: אנחנו קשובים מאוד לבג"ץ, אנחנו מתייעצים כל הזמן, ראיתי את כל הגופים שהחוק מחייב אותי לראות אותם, קיימתי אתם התייעצות, אני קשובה טוב לדברים, אומר לי היועץ המשפטי לממשלה: את נטועה בתוך העם, תקשיבי לגוונים ותקשיבי לקולות, ואת זה אני עושה.
דליה איציק: אני מעירה את ההערה הזאת כי יש מי שיאמר – או יש מי שרוצה תירוץ כדי לומר – החבורה הזאת הביאה תוכנית שהיא צעד ראשון, המדברת על כ-400 אנשים שנשלחים הביתה אם האוצר יאשר את תוכנית ההבראה.
דליה איציק: זה לא קל לא למנכ"ל, לא ליושב ראש וגם לא להנהלה, שהיא יודעת מי האנשים הללו - אני לא יודעת מיהם - כי הם אלה שחותמים על מכתבי הפיטורין.
דליה איציק: צריך לומר ביושר, שמי שמשלם את המחיר זה דווקא אותם אנשים שלא בהכרח היו צריכים לשלם את המחיר, אבל אנחנו רוצים ללכת לתוכנית הבראה.
דליה איציק: זה לא היה פשוט, בתחילה דובר על מספר יותר קטן אבל אני התעקשתי.
דליה איציק: אני מוכרחה לומר, שהנהלת רשות השידור עשתה עבודה מאוד רצינית.
דליה איציק: ראה איזה פלא, אדוני יושב ראש ועדת הכספים, הגענו לשר האוצר מסודרים מאוד, עם תוכנית בהירה וברורה, דיברנו על צעד ראשון ולא דיברנו על הצעד השני, שהרי הצעד השני מחויב הנהלה חדשה ולפיכך אינני יכולה בשלב זה לדבר על הצעד השני.
דליה איציק: בוודאי תסכימו אתי – אני אומרת זאת באחריות – מעולם לא הוגשה תוכנית כזאת של פיטורי 400 אנשים ואנחנו מדברים על עוד 400 במספר.
דליה איציק: לפני כשלושה שבועות התקיימה ישיבה עם שר האוצר, שר האוצר אמר שייתן תשובה תוך עשרה ימים, עשרה ימים נתמשכו לעשרים יום, בינתיים יש לי הרגשה, שמשרד האוצר חשב להכשיל אותנו בזה, שהם אמרו לעצמם: הם רק מדברים, שנים הם מבטיחים לנו תוכנית הבראה והם בעצם לא יביאו תוכנית הבראה.
דליה איציק: כשהבאנו את התוכנית הזאת מי שנבהל זה משרד האוצר ושר האוצר בראשם.
דליה איציק: לפיכך, היום השידור הציבורי נמצא בידיו של שר האוצר במדינת ישראל.
דליה איציק: אם באמת זה היה מס שפתיים, כדאי שגם חברי הכנסת, גם אני, גם הציבור וגם האומנים וגם הסופרים וגם המחנכים וגם העיתונאים יידעו, שהיה מי שלא התכוון לזה, אנחנו מאוד התכוונו.
דליה איציק: כשאני אומרת אנחנו, אני מתכוונת להנהלת רשות השידור ואנוכי, אני חוזרת, מאוד התכוונו לזה.
דליה איציק: אני נחושה שלא לוותר לשר האוצר, אני נחושה שלא לוותר גם להנהלת רשות השידור, לבצע את אותה תוכנית הבראה שהיא כל כך ראויה.
דליה איציק: אדוני יושב ראש ועדת הכספים, אני עוד רוצה לספר לך, שיש מי שחושב באוצר שהוא צריך להסביר לנו מה רוחו של החוק.
דליה איציק: אנחנו מבינים מה רוחו של החוק, כולנו שרים אותו כמעט בעל פה.
דליה איציק: אנחנו גם חושבים שהאוצר – כשאני אומרת האוצר זה פקידי האוצר, יותר קל לי להתנפל על שר האוצר מאשר על פקידי האוצר כי אולי זה לא משחק הוגן – צריך להסביר לנו, שחייבים שם שינויים פרסונליים, לא תפקידו של שר האוצר במדינת ישראל לקבוע איזה שינויים פרסונליים יהיו.
דליה איציק: אני משוכנעת, שחברי הכנסת וחברי ועדת הכספים של הכנסת יגבו אותי בדיוק כמו שאתה גיבית אותי ואת הנהלת רשות השידור במכתב מאוד מרשים לשר האוצר.
דליה איציק: חבריי חברי הכנסת, תנו לי את הקרדיט שאני מתכוונת לעשות את מה שמטיל עליי החוק.
דליה איציק: אני יודעת, אני לא נטולת אשליות, אני יודעת שנכנסתי למקום לא פשוט.
דליה איציק: כפי שאמרתי קודם, אני מכירה אותו טוב מאוד, גם נשבעתי שלא יגררו אותו לשום ביצה שאינני רוצה להיכנס לתוכה.
דליה איציק: אני יכולה להעיד, שהסובבים סביב השולחן הזה עשו כמיטב יכולתם ויכולתם הייתה מרשימה, זה צעד בהחלט ראוי ורציני.
דליה איציק: אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה, לפני שנכנסתי לתפקיד אמרו לי חברים: דעי לך שתמצאי ידיד לשירות הציבורי במדינת ישראל בדמותו של יושב ראש ועדת הכספים, גם אמרו לי, שחברי ועדת הכספים אינם מפולגים ואין כאן ימין ושמאל.
דליה איציק: אני סבורה כמוכם, שצריך לעשות שינויים.
דליה איציק: אני רוצה לומר לכם, השינויים נעשים, מי "שתוקע" אותם בצורה בוטה זה משרד האוצר.
דליה איציק: אם לא יהיה מנוס ושר האוצר לא ייתן לנו תשובה תוך שבוע, אני אצטרך להביא את זה לממשלה והממשלה תצטרך להחליט.
דליה איציק: אני מוכרחה לומר לכם בנימה אישית, לא כל יום שר אומר לעצמו, ניסיתי, לא הצלחתי.
דליה איציק: לא התחתנתי עם שני תפקידים.
דליה איציק: אני השרה לאיכות הסביבה, התיק הזה הוא תיק קשה מאוד ואני לא מתכוונת לאסוף תיקים, אם אראה שזה לא הולך, אחזיר את התיק הזה לראש הממשלה ואומר לו: אדוני הנכבד, אדוני ראש הממשלה, רצית שאבצע את השינויים ברשות השידור, לא הענקת לי כלים, לפיכך אני מחזירה לך את התיק.
דליה איציק: אני לא חושבת שזה הזמן, אני רוצה למצות את כל התהליך הזה, לפיכך אני זקוקה לעזרתכם הנמרצת.
דליה איציק: תודה רבה.
אבשלום וילן: כבוד השרה, אני מזכיר לך, שבסיכומים הקודמים שלנו כאשר תבענו את תוכנית ההתייעלות של רשות השידור, דיברנו גם על דוח גרניט, יו"ר הוועדה הוציא סיכום כתוב, שתנאי לתוכנית ההבראה אנחנו דורשים מהאוצר לממן את הדרוש מימון בעיקר ביציאה מוקדמת לפנסיה ואת תוכנית הגישור.
אבשלום וילן: זה היה חלק מהסיכומים שלנו ורק לאור זה, בנוכחות מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מר יוסי קוצ'יק, אישרנו את גביית האגרה השנה.
אבשלום וילן: אני מזכיר, זה חלק מהעסקה הכוללת.
דליה איציק: אני מודה לך על ההזכרה של דוח גרניט, כמובן באנו אל משרד האוצר על רקע דוח גרניט, זה לא כל כך חשוב לי – אני אומר זאת כאן בנוכחותו – אם דוח גרניט יתקבל כרוחו, ככתבו וכלשונו, יכול להיות שצריכים להיות שינויים, אבל אף ארגון עובדים רציני לא ייכנס אתנו למשא ומתן כשלא אומרים לו מה תנאי הפרישה, כשיודעים שבבזק יצאו בתנאים מרשימים, יש כאלה האומרים מרשימים מדי, שיודעים שברפא"ל שילמו כאשר רצו לעשות תוכנית הבראה, לא יכול להיות שיאמרו לנו, תפרישו את האנשים הללו ככה סתם לרחוב, אני לא אתן את ידי לזרוק סתם כך אנשים לרחוב.
אלי גולדשמידט: הבעיה היא, שאני לא מוצא כמעט חילוקי דעות, הדברים כל כך חד משמעיים וברורים מבחינתנו, שאני לא חושב שהבעיה נמצאת בשולחן הזה.
אלי גולדשמידט: אנחנו עומדים בפני תקציב המדינה, בהנחה שיהיו כאן דיונים נורמליים בנושא התקציב, הוועדה הזאת תציג את נושא תקצוב תוכנית ההבראה כאחד התנאים של הוועדה לקבלת התקציב.
אלי גולדשמידט: אני יודע שישנם תחומים מאוד חשובים בתחום הבריאות, בתחום הרווחה, בתחום החינוך, תקציב הביטחון, אבל אנחנו לא נירתע מלהעמיד גם את הנושא הזה כנושא מרכזי.
אלי גולדשמידט: אני לא מוכן שתהיה אפליה בין עובדי השידור הציבורי לבין עובדים של כל גוף ממשלתי אחר.
אלי גולדשמידט: אני יודע על התרומה הגדולה של עובדי רפא"ל, עובדי תע"ש ועובדי בזק, כולם ראויים, אבל עובדי רשות השידור ראויים לא פחות.
אלי גולדשמידט: אני חושב שבעניין הזה נצטרך לעמוד על שלנו וללכת עם זה עד הסוף.
אלי גולדשמידט: אני רוצה לומר שהתקבל המכתב שהתייחסתי אליו בתחילת דבריי, הוא מכתב די סתמי, הוא מדבר על כך, ששר האוצר מודיע לי בתגובה למכתבי: "נושא תוכניות ההבראה ברשות השידור נמצא בבדיקה במשרדנו.
אלי גולדשמידט: אנחנו בוחנים מספר אלטרנטיבות להצעת רשות השידור על מנת להגיע לפתרון נאות, תהליך זה ייקח כשבועיים" - המכתב הוא מ-19 בספטמבר, אני מניח שזה ייקח עד תחילת אוקטובר - "לאחר סיומו ניפגש עם הנהלת הרשות ועם השרה הממונה לדיון בעניין".
אלי גולדשמידט: אני אומר כבר עכשיו, שאנחנו לא נהיה סבלניים מאוד.
אלי גולדשמידט: כלומר, העניין יידון בדיוני התקציב, אני לא מתכוון לחכות בעניין הזה לדיון על אגרת רשות השידור שבדרך כלל הוא מתקיים חודשיים או שלושה חודשים אחרי תחילת שנת תקציב.
אבשלום וילן: כבוד היושב ראש, אישרנו אישור מותנה שהיו לו שני חלקים, תוכנית הבראה מחד, ועזרת האוצר בתוכנית היציאה לפנסיה וההבראה מאידך.
אלי גולדשמידט: חשוב לי לומר דבר נוסף, חלק מההבראה על פי הדוחות, גם על פי דוח ורדי, קשור למבנה חוק רשות השידור.
אלי גולדשמידט: ועדת הכספים איננה אמונה על חוק רשות השידור ואינני מתכוון להתעסק בנושא חוק רשות השידור, זה תפקידה של ועדת החינוך של הכנסת, אני לא מתכוון לקחת תפקידים השייכים לוועדות אחרות.
אלי גולדשמידט: אנחנו עוסקים בהיבט הכלכלי והכספי, אני לא מתעסק עם הפוליטיקה של רשות השידור, אך ורק בשאלה הכלכלית כיצד מייעלים ומייצבים את המערכת הזאת.
אלי גולדשמידט: אני מבקש גם מנציגי הממשלה שידברו בעניין, כולל מאנשי האוצר, לא בפורום הזה, אתם רוצים לתקן את חוק רשות השידור, יש דרכים, תעשו זאת במקום אחר, לא כאן בוועדה, הוועדה הזאת עוסקת בצד הכלכלי והכספי.
אלי גולדשמידט: לפני שאאפשר למספר חברי כנסת את רשות הדיבור, אני רוצה לשמוע תגובה ראשונית של האוצר על הדברים שנאמרו.
אמיר לוי: התקיים דיון פנימי במשרד האוצר עם השרה לאיכות הסביבה, שר האוצר ביקש מאתנו לבדוק כמה אלטרנטיבות, בעניין הזה אני רוצה לומר לכם, נכון שיש את תוכנית גרניט, זאת לא התוכנית היחידה, יכולות להיות אלטרנטיבות אחרות להצעת תנאי פרישה, אגב, תנאי הפרישה שהציעו לעובדי בזק רחוקים מאשר תוכנית גרניט, זה מבנה העסקה שונה לכן לא הייתי נותן את בזק כדוגמה.
דליה איציק: אנחנו חותמים על תוכנית בזק, קדימה, נסתיימה הישיבה?
אמיר לוי: אני אומר, נכון שיש תוכנית גרניט, נכון שרוצים שהיא תיושם, אבל היא לא בהכרח התוכנית היחידה ויכולה להיות אלטרנטיבה אחרת.
אמיר לוי: הנהלת הרשות צריכה להבין, נכון שהיא הציעה את תוכנית גרניט ונכון שרשות השידור עשתה צעד כביכול, אבל לתוכנית הבראה ולתוכנית התייעלות יש שני מרכיבים, לא רק שינוי מבנה השכר ותנאי הפרישה אלא גם שינוי במבנה הרשות.
אמיר לוי: אם יש יחידות מיותרות, כדי שלא נוציא כוח אדם מיותר מהרשות ושכוח האדם יחזור כמו שקרה בתוכנית קודמות של הרשות, הרשות צריכה לעשות צעדים על מנת שזה לא ייקרה, למשל, לסגור יחידות, לצמצם, לאחד מסגרות.
אמיר לוי: תוכנית כזאת עוד לא הושגה.
אמיר לוי: לכן אני חושב, שזה לא נכון לומר, שמחכים לתגובה ממשרד האוצר, אני חושב שיש גם חלק שמוטל על רשות השידור.
אמיר לוי: כמובן שמשרד האוצר לא צריך להציע איזה יחידות כדאי לצמצם כי התייעלות זה לא רק להפריש כוח אדם, התייעלות אמיתית היא התייעלות בתדרים, במשדרים, ואת זה הרשות עוד לא עשתה ולכן הכדור נמצא ברשות השידור.
אלי גולדשמידט: אנחנו רגילים להחליף מילים מאוד יפות אחד כלפי השני, כל אחד מציג מלל מאוד יפה שכולם מוכנים לחתום עליו.