GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי גולדשמידט: מה שאתה אומר נשמע נהדר, הבעיה היא שאתה אומר את הדברים מחודש פברואר ואנחנו אומרים את הדברים מחודש פברואר, אבל התקדמות בעניין הזה לא נעשתה.
אלי גולדשמידט: התברר לי, שלא היו בכלל פגישות.
אמיר לוי: זה לא נכון, נפגשנו עם הנהלת הרשות לפחות פעמיים.
אלי גולדשמידט: יכול להיות שזה קרה לאחר הישיבה הקודמת.
אמיר לוי: נכון, נפגשנו לאחר הישיבה הקודמת.
אלי גולדשמידט: אני לא צולב כאן אף אחד, אני מנסה לתאר את הסיטואציה.
אלי גולדשמידט: אנחנו נמצאים עכשיו בחודש ספטמבר, עוד מעט אוקטובר, יש חגים באמצע, מן הסתם בחגים אף אחד לא עושה דבר, אחרי החגים מתחילים כאן דיוני התקציב עם בעיות הרות עולם, תחושת הבטן שלי מהניסיון הלא גדול, שזה יתמוסס.
אלי גולדשמידט: יש לי תחושה יותר חזקה, שמישהו רצה שזה יתמוסס, שנגיע לשלב שבו הדברים יתמוססו ונעמוד בפני שוקת שבורה.
אלי גולדשמידט: משרד האוצר היה צריך לומר: אנחנו מוכנים לתת את חלקנו.
אלי גולדשמידט: אף אחד לא מכיר תוכנית הבראה במדינת ישראל, שמצד אחד האוצר נותן והצד השני רק מקבל.
אלי גולדשמידט: השאלה, למה אתם לא באים קודם ואומרים: אנחנו מוכנים לתת?
אלי גולדשמידט: העיקרון, שאי אפשר להוציא עובדים בסדר גודל כזה על בסיס פנסיה, ששכר היסוד הוא 3,000-4,000 שקלים בחודש.
אלי גולדשמידט: אנחנו מוכנים להיכנס לדיון בנושא הזה, אבל ברור, שתנאי לזה שנעשה את זה, שרשות השידור תראה לנו תוכנית הבראה אמיתית, אבל תגידו שאתם מוכנים לעשות את זה, אומנם מותנה, אבל לפחות תגידו את זה.
אלי גולדשמידט: אתה מוכן לומר את המשפט הזה?
אמיר לוי: אמר לך שר האוצר, אני אקריא זאת שוב: "אנו בוחנים מספר אלטרנטיבות להצעת רשות השידור על מנת להגיע לפתרונות".
יעקב ליצמן: אפשר לומר זאת גם על משרד הדתות?
אלי גולדשמידט: אני שואל אותך, העיקרון שמשרד האוצר יקצה כסף על מנת לתת תוכנית פרישה הוגנת לעובדים כבחינת אחת האלטרנטיבות, זה מקובל על משרד האוצר?
אמיר לוי: לא, אני לא בטוח שכסף - - -
דליה איציק: חבל על הזמן, הם לא מעונינים.
אמיר לוי: צריך לחלק את הדיון לשניים: האחד, איזה תנאי פרישה נותנים, השני, איזה תוכנית הבראה מבצעים.
אמיר לוי: החלק השני של הדיון הוא תקציבי, אנחנו עדיין לא נמצאים בחלקו הראשון.
אלי גולדשמידט: אני רוצה לחדד את השאלה.
אלי גולדשמידט: אין מחלוקת שגובה המשכורות ברשות השידור לצורך פנסיה הוא נמוך מאוד.
אלי גולדשמידט: אני מניח שגם אתה מסכים לזה, אתם מסכים לזה?
אלי גולדשמידט: אתה מסכים אתי, שבמקרים דומים, בתאגידים ממשלתיים, כדי להבריא, לפטר, לייעל, שיפרו את תנאי הפרישה.
אלי גולדשמידט: אני שואל אותך, האם הטבת תנאי הפרישה בתנאי שהעניין הזה מותנה בתוכנית הבראה שתהיה מקובלת על משרד האוצר, בתוכנית התייעלות, האם הטבת תנאי הפרישה עם הצורך לתקציב בעניין הזה זאת אחת האלטרנטיבות שנבדקות אצלכם?
אמיר לוי: חלק מזה.
אמיר לוי: ברגע שנציע תנאי פרישה מסוימים, גם אם נרצה וגם אם לא נרצה, אנחנו משלמים.
אמיר לוי: כל אותם עובדים שיפרשו והם בפנסיה תקציבית, זה נופל על תקציב המדינה.
אלי גולדשמידט: אני מדבר על מעבר ל-2,000 שקל או 3,000 שקל לחודש פנסיה.
אלי גולדשמידט: אתם בוחנים את האלטרנטיבה הזאת?
אמיר לוי: אנחנו בוחנים אלטרנטיבות שנותנות תנאי פרישה לעובדים שיוצאים החוצה.
אלי גולדשמידט: אתה מסכים שבפרוטוקול יהיה כתוב, שאתם בוחנים את האלטרנטיבות?
אמיר לוי: אנחנו בוחנים אלטרנטיבה לתת תנאי פרישה לעובדים שייצאו החוצה, אמרתי את זה כבר.
אלי גולדשמידט: תנאי פרישה שהם מעבר למה שמתחייב היום מהשכר שלהם.
אמיר לוי: אנחנו בוחנים אפשרות להוציא עובדים בפרישה מוקדמת.
אלי גולדשמידט: מה זה אומר?
אמיר לוי: לעובדי בזק למשל הגדילו את הבסיס הפנסיוני, נתנו חודשי הסתגלות, אני לא יודע מה זה אומר במקרה של רשות השידור.
אלי גולדשמידט: אתה אגוז קשה לפיצוח.
אלי גולדשמידט: אם היית אומר מההתחלה, שנבחן את האפשרות להגדיל את בסיס הפנסיה, להגדיל את האפשרות לחודשי הסתגלות כאחת האלטרנטיבות, לא הייתי שואל אותך את כל השאלות.
אמיר לוי: זאת תוכנית הפרישה.
אלי גולדשמידט: מה זאת תוכנית הפרישה, אתה יכול להסביר?
אמיר לוי: תוכנית פרישה מוקדמת – כמו שעשינו במקומות אחרים – יש כמה מרכיבים שאפשר לעודד עובדים לפרוש, יכול להיות שחלקם יתקבלו, יכול להיות שכולם, המינון כמובן שונה בין גוף לגוף, יכולה להיות הגדלה בבסיס פנסיוני, יכול להיות מענק הסתגלות, יכולים להיות חודשי הסתגלות, יש מגוון רב שעושים את זה בצורה שונה בין גוף לגוף ואת זה שר האוצר ביקש שנבדוק ואת זה אנחנו בודקים.
אלי גולדשמידט: למה לא אמרת זאת מההתחלה?
דליה איציק: קשה להם.
עופר חוגי: למה חיכו עד היום?
ישראל כץ: ראשית, אני רוצה לברך את השרה על הרצון הטוב שהיא מפגינה כאן, בממשלה הנוכחית גם רצון טוב זה הרבה.
ישראל כץ: אני לא בטוח שזה מספיק אבל אני מברך על כך שיש רצון טוב.
ישראל כץ: אני גם מברך את השרה על כך שהיא לא נוטה להתערב בתפקידי הדרג המקצועי, אני מברך על ההצהרה של השרה, שהיא לא נוטה להתערב בהיבטים הפרסונליים של רשות השידור.
ישראל כץ: ביקשתי להיות נוכח בדיון הזה – ביקשתי מיושב ראש הוועדה לדחות את הדיון בעקבות שירות מילואים – כי אני רוצה לגעת בנקודה העקרונית ביותר.
ישראל כץ: משתתפים כאן שלושה גורמים, הממשלה, רשות השידור והציבור.
ישראל כץ: כמו שאני מבין, הכנסת מייצגת בראש ובראשונה את הציבור.
ישראל כץ: אין מישהו אחר שיכול לייצג את הציבור, כולל האפשרות לתת לו את הגיבוי החוקתי או התקציבי או מניעת אישור תקציבי במידה וחושבים שהוא לא מיוצג כראוי.
ישראל כץ: נכחתי כבר בכמה דיונים על כלי תקשורת ורשות השידור.
ישראל כץ: חבר הכנסת וילן כבר ציין כאן את החלטת ועדת הכספים ואת התנייתה.
ישראל כץ: דוח גרניט גם עלה בישיבה הקודמת, המנכ"ל ציין שהדוח הזה קיים כבר כמה שנים, התקיימה בישיבת הוועדה גם הצבעה לגבי ביטול אגרת רשות השידור.
ישראל כץ: כבר ציינו כאן על נחיצות השידור הציבורי.
ישראל כץ: אין כאן דיון פוליטי לגבי הממשלה ואין פזילה לגבי ציבור כזה או אחר.
ישראל כץ: כחבר כנסת שמייצג את הציבור, שרוצה שידור ציבורי ושאין לו עניין לנגח את הממשלה באמצעות ההחלטות כאן בנושא הזה, הגעתי למצב שהצבעתי בעד ביטול האגרה מאחר והגורם האחרון שצריך לשאת בנטל השירות הציבורי זה הציבור או המשתמש.
ישראל כץ: למשתמש יש אלטרנטיבות.
ישראל כץ: גובים כאן מסים מציבור על דבר שלא בהכרח הוא רוצה להשתמש בו.
ישראל כץ: נגבה מס ייחודי מהציבור בסדר גודל די גבוה.
ישראל כץ: מאחר ואני חושב שכן צריך להיות שידור ציבורי, מי שצריך לממן שידור ציבורי באופן ישיר היא הממשלה.
ישראל כץ: המסים הכלליים שנגבים על ידי הממשלה הם שצריכים לממן את השידור הציבורי ואז הדיאלוג הזה בין יושב ראש הוועדה לבין נציג האוצר, או בינינו לבין הממשלה, היו מיותרים.
ישראל כץ: קחו לדוגמה את ערוץ 33 בכבלים, כולם מודעים לחשיבות שלו, אבל לרשות השידור לא ניתנו הכלים לממן את הערוץ הזה, מי שצריך לממן אותו זה משרד האוצר, אבל בגלל שמשרד האוצר לא נותן חלק ישיר במימון השידור הציבורי, הערוץ הזה נופל בין הכיסאות.
ישראל כץ: אדוני היושב ראש, אם הכנסת תחליט לבטל את אגרת רשות השידור, המדינה תמצא דרך איך להסדיר את השידור הציבורי.
ישראל כץ: על מנת שלא להגיע לדיון הבא בנושא כאשר השידור הציבורי עומד על כף המאזניים מול ייצוג הציבור, רשות השידור נמצאת במצב מביך, היא מוכנה לבצע התייעלות כמו כל גוף אבל אין לה את הכלים כי מי שצריך לממן את ההתייעלות הוא משרד האוצר שהיום הוא גורם שאינו נוטל חלק במימון רשות השידור.
ישראל כץ: אם הוועדה לא תמצא דרך לאחד בין הגורמים, לא יהיה פתרון, משרד האוצר לא יוציא מאות מיליוני שקלים לממן דבר שהיום הוא לא מעוניין לממן אותו, הוא אומר, שהציבור ישלם.
ישראל כץ: אנחנו מייצגים את הציבור, אנחנו גם חרדים לשידור הציבורי, אנחנו נמנעים מקבלת החלטות של כן או לא.
ישראל כץ: אני מציע שבסופו של הדיון נצביע על צעדים מעשיים ואנחנו מצפים מהממשלה לנקוט בצעדים הללו.
ישראל כץ: זה לא אומר שיבטלו את הגבייה תוך שנה אחת, זה לא אומר שהממשלה תיתן את כל המימון לתוכנית ההבראה תוך שנה, אבל אם היא תבצע תוכנית בת שנתיים שלוש, בסופו של תהליך יגיעו לתוצאה סופית.
ישראל כץ: הציבור זכאי לבחור ערוץ, זה צריך להיות בצורה שוויונית.
ישראל כץ: אני רוצה לשחרר את הנהלת רשות השידור מאחריות ומהדרך הלא סימפטית שמטפלים בהם, הם עומדים כעניים בפתח והם לא עומדים במבחן אמיתי כי הם לא מקבלים את הכלים לבצע את תוכנית ההבראה והממשלה עומדת מן הצד.
ישראל כץ: אפשר לבקש מהשרה הממונה או מהנהלת רשות השידור להצביע על צעדים מעשיים שנוכל לתמוך בהם, אם זה לא ייקרה בוועדה זה ייקרה במליאת הכנסת.
ישראל כץ: עם ריבוי הערוצים נגיע לאלטרנטיבה לא רצויה אבל בלתי נמנעת.
ישראל כץ: לכן אני מציע לקבל סדרה של צעדים שיובילו לפתרון.
אבשלום וילן: אנחנו מקיימים סדרת דיונים בנושא רשות השידור, לי יש תחושה שבאיזשהו מקום אנחנו עוסקים בטחינת מים.
אבשלום וילן: אני רוצה לברך את השרה דליה איציק, שקיבלה את המינוי והתחילה להזיז דברים כי בשני הדיונים הקודמים נאמר, שמחד צריך ללכת לתוכנית הבראה, והשתתפות האוצר בתוכניות הפרישה מאידך.
אבשלום וילן: להזכירכם, הנהלת רשות השידור התחייבה כאן בפנינו שמשנת 2000 היא מתחילה לבצע את תוכנית ההבראה, זה היה התנאי שלנו לאישור האגרה, והצד השני היה, השתתפות האוצר בתוכנית ההבראה.
אבשלום וילן: אני רוצה לומר לאמיר לוי, זה בכלל לא משנה אם מדובר בתוכנית גרניט או אלטרנטיבה אחרת, אבל נאמר כאן מפורשת, שכדי לבצע תוכנית הבראה כאשר יש מאות עובדים שבסיס הפנסיה שלהם הוא 2,000 שקלים, אי אפשר לשלוח אנשים לפנסיה עם בסיס שכזה ולכן משרד האוצר צריך לבדוק כמה זה יעלה.
אבשלום וילן: במקום לגשת לפתרון ענייני, מתחילים עם סיפורים.
אבשלום וילן: אני מודה, לא מתאים לי סיפורי כיפה אדומה.
אבשלום וילן: שר האוצר כותב שתהיה תשובה בעוד שבועיים, לאחר מכן יבואו החגים, מגיעים לחודש נובמבר שהוא חודש התקציב ונשכח מזה, לא תהיה תוכנית הבראה בשנת 2000.
אבשלום וילן: זאת הונאה של ועדת הכספים, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, בשם ראש הממשלה, נתן כאן התחייבות, זה היה התנאי, אני מזכיר לשרה, שיש התחייבות של ראש הממשלה והיא המחייבת.
אבשלום וילן: אני מציע, שבסיכום הישיבה תהיה פניה של יושב ראש הוועדה לשר האוצר, לבצע את חלקו בסיכום כפי שהתחייב מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
אבשלום וילן: שנית, לתקצב את הפרישה המוקדמת של העובדים.
אבשלום וילן: מדובר בסדר גודל של 20 מיליון שקלים.
אלי גולדשמידט: אתה טועה, זה הרבה יותר, על 20 מיליון הם חותמים עכשיו.
אבשלום וילן: אני לא טועה, התוכנית היא של מאות מיליונים, אבל מדובר כרגע בלהתחיל בתוכנית.
אמיר לוי: יש תוכנית קטנה אבל הרשות לא התחילה בביצועה.
דליה איציק: איך היא תתחיל, על מה אתה מדבר?
דליה איציק: על תטעה את הוועדה.
אמיר לוי: הייתה התחייבות של הרשות להפחית 200 עובדים והרשות לא עשתה את זה.
דליה איציק: אל תטעה את הוועדה, תעשה לי טובה, אני לא רוצה להתנפל עליך כי זה לא כוחות שווים, אבל יש גבול למה שאתה מרשה לעצמך.
אבשלום וילן: לערוץ 33 דרושים 4-5 מיליון שקלים על מנת להמשיך להפעילו בשנת 2000
אבשלום וילן: במתכונת סבירה, צריך לאפשר את התקצוב הזה.
אבשלום וילן: הייתה פנייה של הוועדה לאפשר לתקצב אותו, למיטב ידיעתי לא קרה דבר.
אלי גולדשמידט: הובטח לי על ידי שר האוצר לטפל בבעיית הגישור התקציבי לערוץ 33, אני ממתין לחזרתו של שר האוצר מפראג, אבל אני אומר שוב, שר האוצר הבטיח לסייע לערוץ 33.
אבשלום וילן: בניגוד לחבר הכנסת ישראל כץ, אני חושב, שאם לא יהיה שידור ציבורי שימומן על ידי אגרה וינוהל בצורה מסודרת, מהר מאוד הוא ייעלם ואנחנו נישאר עם טלוויזיה מסחרית ברמה מאוד נמוכה.
אבשלום וילן: מצדי, שיעבור בחוק, שאת השידור הציבורי ינהלו חברי האופוזיציה, אין לי בעיה עקרונית עם זה, אבל בתנאי שזה יהיה לטובת הציבור.
ישראל כץ: אבל הממשלה לא נותנת להבראה אגורה.
מאיר שטרית: אדוני היושב ראש, אני מבין אלה שבאופן עקבי מתנגדים לביטול אגרת רשות השידור.
מאיר שטרית: אני חושב שצריך שיהיה גוף ציבורי שישדר ולא לגרום לרשות השידור להיכנס לתרבות הרייטינג, אם לא יהיה גוף ציבורי שימומן מכספי הציבור, לא יהיה גוף ציבורי שיהיה לו אינטרס לממן תוכניות שאין להן רייטינג גבוה, תוכניות איכות, תוכניות שישקפו חברה, אני לא אומר שרשות השידור עושה זאת בהצלחה גדולה אבל הכלי לפחות קיים, השאלה היא, איך משתמשים בכלי הזה?
מאיר שטרית: זאת הסיבה שצריך לשמור על רשות ממלכתית אחת, שיש לה מימון ציבורי, כרגע זה דרך האגרה.
מאיר שטרית: אני לא יכול לומר שאני הכי מאושר מהאגרה מהסיבה שהיא מאוד רגרסיבית, משלמים את אותה האגרה גם עני וגם עשיר.
מאיר שטרית: לפני כמה כנסות הצעתי להפוך את המימון ולגבותו שלא באמצעות אגרה אלא באמצעות פרומיל של הביטוח הלאומי, זה לא עבד, יכול להיות שזה כן ייקרה יום אחד.
מאיר שטרית: צריך לשמור על ערוץ אחד במימון ממלכתי על מנת שמול ערוצי הטלוויזיה שהולכים ומתרבים יהיה ערוץ אחד שישמור על איכות, על הפקות רציניות, על שידור איכותי, על חדשות איכותיות.
מאיר שטרית: ברשות השידור יש כוח אדם מעולה, כל השדרנים והכוכבים בכל הערוצים הם תוצר של רשות השידור הממלכתית.
מאיר שטרית: תקציב רשות השידור הוא תקציב גדול גם בהשוואה לתקציבים של הערוץ השני.
מאיר שטרית: התקציב הוא מאוד גדול, הבעיה היא, שהרשות נתונה בתוך מצב - - -
משה גפני: חבר הכנסת שטרית, אתה יכול להסביר לי, למה צריך ערוץ ממלכתי ברמה גבוהה יותר, למה אין עיתון ממלכתי?
מאיר שטרית: בשידורי הערוץ הרגיל, הערוץ השני או השלישי, התחרות היא על לבו של הצופה.
מאיר שטרית: מאיפה ממנים את הערוצים הללו?
מאיר שטרית: מכספי הפרסומת.
מאיר שטרית: היכן מפרסם המפרסם?
מאיר שטרית: היכן שיש יותר צופים.
מאיר שטרית: לכן התחרות היא, מי יסתכל יותר.
מאיר שטרית: הערוץ השני לעולם לא הפיק סדרה כמו עמוד האש, סדרה שעלתה מאות מיליוני שקלים.
מאיר שטרית: מעולם לא הפיק סדרה כמו מישל ספרא ובניו, כמו תקומה.
משה גפני: אז למה אין צורך בעיתון ממלכתי?
מאיר שטרית: אם אתה רוצה שיתקיים ערוץ שבו לא הרייטינג הוא הדבר היחיד הקובע מה יפיקו ומה ישדרו, צריך שיהיה ערוץ ציבורי שימומן מכסף ממלכתי.
מאיר שטרית: יכול להיות שלא כולם יצפו בו, אבל מי שרוצה איכות בתחומים מסוימים, את הכתובת הזו הוא יכול למצוא ברשות השידור.
מאיר שטרית: אני מודה שגם רשות השידור מנסה להתחרות ברייטינג מול הערוץ השני, יכול להיות שזה לא נכון אלא לחדד את ההפקות המקוריות ובדרך הזאת לקבל כמות צופים גדולה יותר.
מאיר שטרית: לרשות השידור יש תקציב גדול מאוד, אלא מה, התקציב משועבד כולו בגין מנגנון אדיר שגובה את כל הכסף של רשות השידור והרשות נמצאת בחוסר יכולת לשחרר חלק מהעובדים האלה, שבחלקם לצערי הרב הפכו למיותרים, בינתיים הטכנולוגיה מאוד השתכללה אבל בכל זאת עדיין יש ועדים רבים שלכל אחד יש 20 עובדים.
מאיר שטרית: אני רואה שמוצעת תוכנית התייעלות שמטרתה לצמצם פונקציות שונות אשר יחסכו כסף רב, הצעה אחת למשל, לצמצם משישה מזנונים למזנון אחד, משני ארכיונים לצמצם לארכיון אחד, משלוש סרטיות לסרטייה אחת, לכל פונקציה כזאת יש מנהל, יש עובדים, יש בניין, יש מזכירות, יש הנהלה, יש טלפונים, זה יכול לחסוך המון, אלא מה, התוכנית הזאת מותנית בזה שייקום בניין קריית השידור.
מאיר שטרית: מדברים על תוכנית לחמש-שש שנים קדימה בשלב ב'.
מאיר שטרית: כשאני מסתכל על התוכנית במספרים, יש כאן תוכנית שנראית לי די הגיונית, מדברים על פרישה של 400 עובדים, 200 עובדים בשלב ראשון ועוד פרישה מוקדמת לפנסיה של עובדים שימשיכו לקבל משכורת עד הפנסיה רק שלא יעבדו שעות נוספות, לא יקבלו הוצאות טלפונים, מוניות, עיתונים, כלומר, לרשות יהיה זול יותר לשלם להם משכורת עד גיל הפנסיה.
מאיר שטרית: אם כך מדובר בפרישה של 200 עובדים באופן מיידי ועוד 200 עובדים באופן שוטף להמשך, בסך הכל 400 עובדים.
מאיר שטרית: על מנת שהפרישה הזאת תתבצע, רשות השידור צריכה לקבל מימון מוקדם מהאוצר לצורך תשלומי פיצויים ופנסיה לעובדים הללו.
מאיר שטרית: העלות מסתכמת ב-483 מיליון שקלים.
מאיר שטרית: אומנם תהיה הוצאה של 483 מיליון שקלים אבל הפרישה הזאת תביא לחסכון ברשות השידור של 107.5 מיליון שקלים בשנה, כך שתוך חמש שנים זה יחזור לרשות.
מאיר שטרית: משרד האוצר צריך לתת לרשות השידור כסף לגישור בהיקף הנדרש, תוך ידיעה שהרשות מתחייבת לצמצם את הוצאותיה ב-107 מיליון שקלים לאחר פרישת העובדים, תוך חמש שנים הכסף יחזור לרשות, הרשות תשתחרר מכמות גדולה מאוד של עובדים ומפנה משאבים פנימיים לביצוע תוכניות ולהפקות רציניות יותר.
גיל סמסונוב: השיפור יהיה רק בעוד חמש שנים.
מאיר שטרית: אם נותנים היום את הכסף לפרישה, אתה יכול להוציא את העובדים במהירות האפשרית.
גיל סמסונוב: בכל מקרה, הכסף לשיפור האיכות ייכנס רק בעוד חמש שנים.
מאיר שטרית: כאשר מסתכלים על הטבלאות השונות שנמצאות לפנינו, מה יקרה לפני ואחרי, אני רואה שהחסכון שנובע מתוכניות ההתייעלות הוא מאוד קטן יחסית.
מאיר שטרית: בטבלה הראשונה אני רואה למשל: עלות שכר חודשית קיים ברשות השידור, החיסכון הוא מיליון שקלים.
מאיר שטרית: פורשים מבוטחים בפנסיה, ישנו חיסכון של 182 אלף שקלים.
מאיר שטרית: פורשים מבוטחים בפנסיה צוברת: חסכון של 183 אלף שקלים.
מאיר שטרית: עובדים שנותרו במערכת, עלות ההפחתה היא 681 אלף שקלים.
מאיר שטרית: כלומר, החיסכון רחוק מאוד ממאה מיליון שקלים.
מאיר שטרית: יכול להיות שלא מופיע כאן המרכיב של שכר עובדים, אבל מתוך החסכונות שמופיעים כאן בטבלה אני לא רואה איך חוסכים 107 מיליון שקלים.
מאיר שטרית: אני מבין שכל עוד משרד האוצר לא נותן כסף לגישור, התוכנית הזאת לא תתקיים.
מאיר שטרית: ועל פי מיטב הבנתי מהדיון כאן היום, משרד האוצר לא מקציב כסף לגישור, כלומר, אנחנו טוחנים מים.
גיל סמסונוב: אני רוצה להזכיר לשר האוצר לשעבר, חבר הכנסת מאיר שטרית, שהתוכנית הזאת קיימת מזה שנתיים, היינו אצל שר האוצר לשעבר, מאיר שטרית – אני לא יודע אם אתה זוכר את זה - - -
מאיר שטרית: ומה אמרתי לכם?
גיל סמסונוב: קודם כל אמרת לנו: כן.
גיל סמסונוב: משרד האוצר ליווה את שלום גרניט בעבודה על הדוח הזה לאורך כל הדרך.
אמיר לוי: זאת לא הצגה מדויקת, מעולם לא היה אישור של האוצר לתוכנית גרניט, התקיימו דיונים, אבל אל תאמר שמשרד האוצר אמר כן לתוכנית.
גיל סמסונוב: אני אומר, שהאוצר ליווה את דוח גרניט.
אמיר לוי: זה לא נכון, תוכנית גרניט היא לא תוכנית של האוצר.
גיל סמסונוב: אני חוזר ואומר, האוצר ליווה את התוכנית.
אמיר לוי: זה לא נכון, יושב כאן שלום גרניט, תשאל אותו.
אלי גולדשמידט: אני רוצה לשאול את אמיר לוי שאלה מאוד עניינית, אתה אומר: דוח גרניט הוא לא דוח שלכם.
אלי גולדשמידט: מקובל עליי, אתה אומר: משרד האוצר לא מחויב לחתום על דוח גרניט.
אלי גולדשמידט: מאוד לגיטימי מה שאתה אומר, דוח גרניט לא מחייב אותך.
אלי גולדשמידט: השאלה, עשית פעם תוכנית אלטרנטיבית?
אלי גולדשמידט: מבחינת ההגינות הציבורית, אי אפשר לומר, אני לא מחויב לדוח גרניט, הוא לא מעניין אותי.
אלי גולדשמידט: לפחות תאמר, אני – האוצר – עשיתי תוכנית אחרת.
אלי גולדשמידט: עשית תוכנית אחרת?
אמיר לוי: ישבנו עם הנהלת הרשות לפני שלושה שבועות, התחלנו לדבר על תנאים מסוימים - -
אלי גולדשמידט: אתה לא עונה לשאלתי.
אמיר לוי: הסברתי קודם מה זה תוכנית, להציע תנאי פרישה מועדפים.
אמיר לוי: אולי הבעיה מתחילה ברשות השידור?
אלי גולדשמידט: שוב אתה לא עונה על שאלתי.
אלי גולדשמידט: הרי הסיפור לא נולד אתמול, זה סיפור ארוך טווח, אני גם רואה שזה לא קשור מיהו שר האוצר, שר האוצר היה מאיר שטרית, עכשיו בייגה, קודם היה מישהו אחר, זה לא משנה כרגע, אני שואל אותך, אם אתה לא רואה את התוכנית של גרניט כתוכנית שהיא הבסיס – מכל מיני סיבות – למה לא יצרת תוכנית אלטרנטיבית?
אלי גולדשמידט: התשובה שלך, שהתחלת לשבת עם הרשות לפני שלושה שבועות?
אלי גולדשמידט: נו באמת, הסיפור לא נולד אתמול.
אמיר לוי: יש תנאי פרישה לרשות ויש תנאים שמציעים לרשות, אבל אנשי הרשות אומרים: זה לא מקובל עלינו, זה לא מספיק לנו.
אמיר לוי: לבוא ולומר שמשרד האוצר לא רצה פתרון, זה לא נכון.
אלי גולדשמידט: למה לא הצעת להם תנאי פרישה?
אמיר לוי: היום יש להם תוכנית קיימת, אבל הם אומרים שהם לא יכולים להפריש.
אלי גולדשמידט: יש תוכנית שאתם הצעתם להם?
אמיר לוי: תוכנית קיימת.
אלי גולדשמידט: אני שואל שוב, שאתם הצעתם להם?
אמיר לוי: תשאל אותו איזה תנאים הוא יכול לתת?
עמרם עמר: התנאים המועדפים שהם נתנו לא משפרים את השכר לפנסיה, התוכנית שהם מציעים: עוד חודש שכר הסתגלות, עוד חצי דרגה, זה לא משפר את השכר לפנסיה, לא נכנסו לעומק הבעיה שהיא שכר הפנסיה.
אלי גולדשמידט: אמיר, אתה לא עושה כלום, אתה יושב, אתה לא מציג תוכנית אלטרנטיבית, אתה פוסל את התוכנית הזאת ואתה מספר לנו סיפורים.
אמיר לוי: אני לא מספר סיפורים, אני רק תיקנתי את גיל סמסונוב שאמר, שתוכנית גרניט היא תוכנית שהאוצר ליווה אותה.
אלי גולדשמידט: אני מקבל את מה שאתה אומר, אבל באופן שיטתי, מאז שאני עוסק בעניין הזה, מחודש פברואר, אתה לא מביא לנו שום אלטרנטיבה.
אלי גולדשמידט: איך התפקיד שלך מתבצע?
אלי גולדשמידט: אני שואל אותך שוב, תסתכל לי בלבן של העיניים, מה אתה אומר לטובת העניין?
אלי גולדשמידט: לא עשית כלום.
אמיר לוי: להנהלת רשות השידור יש צעדים גם עם מה שאנחנו כן נותנים, אמרתי את זה להנהלה, אני לא חושב שזה הפורום לחזור על כך, אני חושב שאפשר לגרום לעובדים לפרוש גם בדרכים אחרות, למשל אם לא יגדילו את השעות הנוספות וייתנו שעות נוספות לאנשים שלא עושים אותם, לא הכל תלוי במשרד האוצר.
אלי גולדשמידט: ישבתם, הקמתם צוות משותף?
אמיר לוי: בוודאי שישבנו, מה אתה חושב, שהתחלנו לשבת לפני שבועיים?
ישראל כץ: ההצעה שלי, שוועדת הכספים תגיש הצעת חוק בעניין שאומרת, שאם עד תאריך מסוים לא יוקצו הכספים לתוכנית ההבראה, נחייב את משרד האוצר לממן באופן קבוע את רשות השידור בתוך תקציב המדינה בגובה היקף האגרה.
אלי גולדשמידט: אתה יכול להגיש הצעת חוק כזאת, אני כרגע מנסה לפתור את הבעיה בתוך המגרש.
משה גפני: אני רוצה לשאול את משרד האוצר, מה הוא עושה עם הכסף, לא לחינוך, לא לרווחה, לא לבריאות ולא לרשות השידור, לאן הולך הכסף?
מאיר שטרית: אני רוצה לסיים את דבריי ולצורך ההיסטוריה אני רוצה לאשר את דבריו של יושב ראש רשות השידור, שנפגש אתי והציג בפניי תוכנית להתייעלות רשות השידור, אני אמרתי, שאני מסכים לעיקרון של ניסיון להוריד כוח אדם ברשות השידור בצורה משמעותית, לא התחייבתי לשום סכום של פיצויים, אמרתי, תגישו תוכנית, נבדוק אותה, בעיקרון אני מוכן ללכת לכיוון שלכם.
מאיר שטרית: לדעתי, במצב שנוצר צריכה להיות מעורבות שלנו מול האוצר על מנת להגיע לסיכום העניין.
מאיר שטרית: אדוני היושב ראש, אני מציע לך להזמין את שר האוצר לישיבה של הוועדה, בהשתתפות אנשי אגף התקציבים הנוגעים לעניין, לכנס ישיבה נוספת בעניין, נשמע את הפרטים, אם ההצעה של רשות השידור מוגזמת, נדחה אותה ונקבע תוכנית משלנו, אם ההצעה הגיונית, בואו ננסה לגבש הצעה שאפשר לעמוד מאחוריה.
מאיר שטרית: אני לא מציע לתמוך בחוק שיבטל את אגרת השידור, אבל יש לי הצעת שיפור, נציע שבתקציב המדינה של השנה נכניס את הסכום השנתי הדרוש לגישור ברשות השידור, נוריד את התקציב מהרזרבה ונוסיף אותו לתקציב על מנת להבטיח שאכן התוכנית תבוצע.
מאיר שטרית: נבצע מעקב שנתי אחר הביצוע, היה ורשות השידור עומדת בו, נתקצב זאת שוב שנה לאחר מכן.
משה גפני: הרעיון של השרה דליה איציק, להעתיק את הסכם בזק לרשות השידור, זה הסכם שמשרד האוצר מסכים לו?
דליה איציק: הרב גפני, אני מתביישת לומר לך, שהאוצר לא מתכוון להגיע להסכם עם רשות השידור, הוא מתכוון למרוח אותה, מתכוון למרוח אתכם ומתכוון למרוח אותי.
דליה איציק: הוא כבר "מרח" אתכם בהבטחה שלא התקיימה, אפילו לא הייתה ישיבה אחת עם הנהלת רשות השידור ולפיכך אני רוצה לומר משפט חריף - - -
אמיר לוי: כל הזמן מטיחים בנו, זה בסדר לא להסכים, אבל לא להפוך אותנו לשק חבטות.
דליה איציק: היות ומתחו את עצביי, הם גם ימתחו את העצבים שלכם, מתנהלת כאן מלחמת התשה, מי שיותש ראשון גם יוכרע ראשון.
דליה איציק: הם מתכוונים להתיש אתכם בדיוק כפי שהם מתכוונים להתיש אותי.
דליה איציק: אני אומר דבר נוסף ואני ערה למה שאני אומרת, יש כאלה שהם אנשי הון, יש להם קירבה לכל שלטון, גם לשלטון הזה, גם לשלטון הקודם, גם לשלטון העתידי, וישנם כאלה שלוחשים ואומרים: מה אתם צריכים שידור ציבורי, אתם יודעים כמה כסף עולה הזיכיון, בשביל מה, תפריטו.
דליה איציק: לפיכך, האיום הזה על האגרה הוא איום סרק, זה באמת מעניין את שר האוצר שלא תהיה אגרה?
ישראל כץ: זה לא איום על האגרה, מדובר בחקיקת חוק.
אבשלום וילן: כבוד השרה, אני מבקש ברשותך להוציא מהפרוטוקול את הביטוי: מרח.
דליה איציק: אני מבקשת שזה יישאר בתוך הפרוטוקול.
אבשלום וילן: בשם הוועדה, אני מבקש לשמור על לשון פרלמנטרית נקייה.
אבשלום וילן: יש לנו ויכוח חריף עם האוצר, אבל יש לנהל אותו בשפה הוגנת.
משה גפני: היא אומרת דברים חמורים יותר, שבעלי הון עומדים מאחורי העניין.
יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב ראש, בוועדה אנחנו חלוקים על הרבה מאוד דברים, אבל יש דברים שאנחנו לא חלוקים עליהם, אני חושב שאין מחלוקת על חשיבותו של שידור ממלכתי, יכול להיות שיהיה לנו ויכוח על תכנים אבל אין לנו מחלוקת על חשיבותו של שידור ממלכתי.
יוסף יצחק פריצקי: יש תרבות ניהול במשרד האוצר שהיא תרבות משונה – אין לי הגדרה אחרת לזה – מה שנמצא בקונצנזוס לא ממנים, מה שהוא לא בקונסנזוס כן ממנים.
יוסף יצחק פריצקי: מה קורה כאן, אין לאף אחד איזשהו לחץ פוליטי לבוא למשרד האוצר ולומר לו: נצא מהקואליציה.
יוסף יצחק פריצקי: הכנסת כולה מסכימה על שידור ממלכתי, על השקעות בחינוך, על דברים שלא חשובה ההשקפה הפוליטית, אבל לזה אומר האוצר, את זה נשאיר בצד כי אף אחד לא ילחץ עלינו בעניין.
יוסף יצחק פריצקי: זה קורה בהרבה מאוד דברים שיש עליהם הסכמה של כל הבית הזה, אבל האוצר לא מממן דברים שיש עליהם הסכמה, האוצר מממן סחטנות פוליטית.
יוסף יצחק פריצקי: במקום שיאמר: סחטנות פוליטית לא נממן, אבל דברים שהם לטובת כל מדינת ישראל נממן.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו, האם אנחנו רוצים שיהיה לנו שידור ציבורי ממלכתי, כן או לא?
אמנון כהן: אם כן רוצים, צריך לתמוך בזה.
אמנון כהן: מזה 52 שנה לכולם יש רצון טוב לעזור לרשות השידור, בישיבה האחרונה אפילו יצאנו מגדרנו ואפשרנו את התערבות מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
אמנון כהן: מזה דיון שלישי אנחנו יושבים כאן וטוחנים מים, משרד האוצר עם אותם סיפורים שחוזרים ונשנים.
אמנון כהן: אדוני היושב ראש, אני חושב שאנחנו לא צריכים לקיים ישיבה נוספת, אנחנו לא נאשר תקציבים, לא נאשר העברות תקציביות עד שיעבור התקציב המיועד לערוץ 33.
אמנון כהן: לא ייתכן שבמשך שנה שלמה אנחנו מבקשים ממשרד האוצר תקציב גישור, מימון לרשות השידור והם לא עושים דבר.
אמיר לוי: כי אמרנו שאין הסמכה על זה.
דליה איציק: הייתה הסכמה והייתה התחייבות.
אמנון כהן: שר האוצר נכח בישיבה של הוועדה והתחייב להעביר תקציב.
אמיר לוי: שר האוצר אמר את זה?
אמנון כהן: כן, שר האוצר אמר את זה.
אמנון כהן: אני אומר לך, במשך שנה שלמה אנחנו טוחנים מים ולא מעבירים את הכסף.
אמנון כהן: אני מוחה על כך ואני מבקש מאדוני היושב ראש, שלא לאשר שום העברות תקציביות.
אמנון כהן: הייתה התחייבות שהוסכמה על דעת כולם, על ידי הוועדה, על ידי רשות השידור ועל ידי משרד האוצר אבל היא לא קוימה, אני מבקש ליישם אותה.
מאיר שטרית: להזכירם, כאשר אישרנו את אגרת רשות השידור הצעתי להוסיף 5 שקלים לאגרה וזה ייועד לערוץ 33, אז היינו מסיימים את העניין.
אמנון כהן: כל עוד לא מעבירים את הסכום שהבטיחו לערוץ 33, אני מבקש לעכב את כל ההעברות התקציביות.
אמנון כהן: בנושא האגרה, אני חושב שיש לגבות את האגרה אבל שזה ייעשה בצורה מדורגת בתיאום עם המוסד לביטוח לאומי, ישנה אוכלוסייה חזקה וישנה אוכלוסייה חלשה, צריך להתחשב בכל האוכלוסיות השונות.
אמנון כהן: לנושא התייעלות רשות השידור, שר האוצר צריך לשבת עם השרה ועם הגורמים הנוגעים בעניין ולתת להם עידוד פרישה כמו שנותנים למפעלים במצוקה שרוצים לעזור להם.
עופר חוגי: בנושא הבראת רשות השידור הייתי מציע לקחת גוף חיצוני שינהל משא ומתן.
עופר חוגי: במצב העכשווי משרד האוצר לא מעוניין לייעל את רשות השידור, לכן חייבים להקים גוף חיצוני שיכלול את נציג ההסתדרות, נציג הממשלה, רק כך אפשר יהיה לפתור את בעיית רשות השידור.
עופר חוגי: להזכירם, בישיבה הקודמת דנו בכך, שבכל שלושה חודשים יתקיים דיון בעניין, במידה ולא, לא נאשר את האגרה.
משה גפני: רבותיי, לפני מספר שבועות התקשרו אלי מ"קול ישראל" וביקשו לראיין אותי על תוכנית שלא שמעתי עליה, שראש הממשלה הודיע ערב קודם שהוא עושה מהפיכה.