GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק כהן: מה ששמענו כאן לגבי התקציב לפני שבועיים, לא לקח בחשבון את המצב הנוכחי.
אלי גולדשמידט: יש מקום לשקול שורה של צעדים.
אלי גולדשמידט: למשל: דחייה של תשלומי ארנונה, דחיית תשלומי מס, אולי, במצבים מסוימים.
אלי גולדשמידט: בחקלאות ובבנייה יש בעיה קשה מאד של עובדים זרים, שצריכה לקבל פתרון.
אלי גולדשמידט: אני חושב שצריך לקום פורום, ושהממשלה צריכה לדון בעניין הזה כדבר דחוף.
אלי גולדשמידט: הגיע זמן לדון בהשלכות הכלכליות, ואז להתחיל לראות כיצד אנחנו יכולים לכסות ולשפות לפחות על חלקו של הנזק, גם, בין היתר, בדרך של שינוי חקיקה, בנושא חוק מס רכוש.
אבשלום וילן: לפני תקופה קצרה אישרנו פה רשימות של יישובי קו עימות, ומה רצה הגורל?
אבשלום וילן: לפני שבוע התבצעה חדירה בשני יישובים שהם במרחק של כמה מאות מטרים מהגדר, ושמרו שם בשער אנשים בני שבעים, בקיבוצים דן ודפנה, ולא נתנו תשובה.
אבשלום וילן: השאלה היא האם אנו, כוועדה, מסוגלים גם לקבל חופש תמרון כזה, כי לא יעלה על הדעת שימשיכו לשמור שם בני שבעים ותהיינה חדירות.
אלי גולדשמידט: זה שייך לנושא אחר, לנושא השמירה ביישובים.
אלי גולדשמידט: אנחנו נשמע את מנכ"לי המשרדים, חברי הכנסת, ונציגי המגזר העסקי.
אלי גולדשמידט: נפתח עם מנכ"ל האוצר.
אבי בן בסט: הייתי רוצה לשמוע קודם על הפגיעה והנזקים מפי הסקטורים השונים, ולהעיר הערות רק אחר כך.
אבי בן בסט: בראש ובראשונה באנו לשמוע, אך יש לנו גם דברים לומר.
עודד טירה: נמצאים פה גם ראשי המגזר העסקי שנפגע כתוצאה מהמצב.
עודד טירה: אני רוצה להודות ליושב הראש על היוזמה, שאני חושב שהיא חשובה, במיוחד בעידן חירום, כאשר המגזר העסקי אמור לגבות את הממשלה במהלכים שהיא עושה, ולכן לא יכול ליילל כל הזמן.
עודד טירה: היוזמה הזו, ללכת ולבחון בצורה מקצועית ורצינית, את הסוגיות שעל הפרק עם מנכ"לי המשרדים, היא חשובה ביותר היום.
עודד טירה: אנחנו לא מייללים.
עודד טירה: אנחנו לא מבקשים עזרה בתקשורת, ולא מפריעים לממשלה במהלכים שלה.
עודד טירה: חלק מהסוגיות שאעלה שייכות גם לשאר המגזרים.
עודד טירה: היצוא הישראלי לשטחים נאמד בכ-8 מיליארד שקלים.
עודד טירה: קיימנו אתמול בהתאחדות התעשיינים דיון נשיאות, והחלטנו, כעמדת ההתאחדות, להתנגד להפרדה כלכלית, מהטעמים שכבר ציינו בהרבה מאד מקרים, אך הנימוק העיקרי הוא להשאיר מצע של שילוב אינטרסים בינינו לבין בני הברית הפלשתינאים, שהם למעשה המגזר העסקי הפלשתינאי, מצע להמשך תהליך השלום.
עודד טירה: זאת, לצד הפרדה פיזית וביטחונית, אם יש צורך, והחזרת ההרתעה, וכל המהלכים הקשים שאולי צריך לנקוט בהם.
עודד טירה: אני לא נכנס לזה, זה עניין פוליטי.
עודד טירה: אני מדבר על המשך המצע של המשך מערכת היחסים הכלכלית עם הפלשתינאים.
עודד טירה: הנושא השני הוא נושא האשראי.
עודד טירה: מאחר ויש מצוקת אשראי בחלק מהתעשיות והמגזרים העסקיים שעובדים עם הפלשתינאים, חלק מהכספים אינם משולמים, בעטיה של מדיניות של בנק או בעטיה של מדיניות הפלשתינאים, וחלק מהצ'קים, שפדיונם מחייב קשר בין בנק ישראלי לבנק פלשתינאי – לא מתממשים היום.
עודד טירה: יש חובות אבודים.
עודד טירה: אנחנו מציעים לקזז את התשלומים שמגיעים לפלשתינאים: לשמור אותם בקרן, שבאמצעותה נוכל, יותר מאוחר, או לתת הלוואות גישור למי שנקלע למצוקת אשראי, או לפצות על חובות אבודים.
עודד טירה: העניין הזה ילך ויגבר.
עודד טירה: לי לבדי יש אשראי של 12 מיליון שקלים, שחייבים למפעל שלי בגין מכירות בשטחים.
עודד טירה: המחסור בעובדים הוא הרבה יותר מטריאלי אצל הקבלנים והחקלאים.
עודד טירה: אצלנו מדובר ב- 6,700 עובדים פלשתינאים שעובדים בתעשייה.
עודד טירה: אנחנו לא רוצים 6,700 עובדים זרים.
עודד טירה: אנחנו רוצים רק אלף עובדים מקצועיים, שכל אחד מהם יאפשר לקחת יותר עובדים מהמגזרים האחרים, אחר כך, מהסקטור הישראלי, אך אותם אלף עובדים הם דבר חיוני.
עודד טירה: בלעדיהם לא נוכל להגביר את התעסוקה ולא נוכל לפצות את המפעלים על האובדן של התפוקות ושל המכירות בגין אי ייצוא.
עודד טירה: יש אזורי תעשייה שנמצאים במצור.
עודד טירה: אזור התעשייה עטרות.
עודד טירה: יש עוד אזור תעשייה שהוא כמעט במצור: ברקן.
עודד טירה: ישנם אזורי תעשייה אחרים, שחלקם נפגע ישירות.
עודד טירה: אנחנו גם מציעים ליצור תמריצים של העסקת עובדים ישראלים במקום הפלשתינאים, בשתי צורות: האחת, להחמיר את התנאים של מענקי אבטלה, והשניה – אנחנו מציעים לשקול לעודד באופן אקטיבי, על ידי סבסוד ממשלתי, החזרת עובדים ממעגל האבטלה למעגל העבודה.
עודד טירה: יש גם צמצום דרסטי במכירת מוצרים לשטחים, ויש בעיות לוגיסטיות שקשורות בכך.
עודד טירה: אתה מאבד קשר עם הסיטונאי שלך, עם הלקוח הסופי שלך.
עודד טירה: אנחנו מציעים שתהיה כתובת, ממשלתית או ביטחונית, שאליה יהיה אפשר לפנות ובאמצעותה יהיה אפשר לחדש את הקשרים, ייתכן שדרך אזורים B ו- C, ואולי גם דרך אזורי A.
עודד טירה: כרגע הלוגיסטיקה מקשה, חרף רצון הלקוח לקנות את המוצר.
עודד טירה: דבר אחרון – אנחנו נמצאים היום בתקופת חירום, אך היא מתווספת לשורה של הרבה מאד מכות נוספות שקיבלנו קודם: שחיקת היורו, מחירי האנרגיה, השחיקה שנגזרת מכך ברווחיות הייצוא.
עודד טירה: יש תחילת תפנית בכלכלות האירופאיות.
עודד טירה: המצב הזה הוא תוספת על מה שאנחנו כבר סופגים.
עודד טירה: אנחנו מציעים בהקשר הזה שני דברים: האחד, שתצא קריאה לעידוד רכישת מוצרי תוצרת הארץ היום, מוצרי כחול-לבן, גם ממערכת הביטחון וגם מהמערכת הממשלתית, ובסופו של דבר גם מהמגזר הפרטי, ופה אנחנו נפעל, על מנת שבעת חירום על אחד יתרום את הכסף שישנו על מנת לעודד את התעשייה.
עודד טירה: דבר אחרון, ואולי הכי חשוב: אנחנו קוראים פה להקפאת שכר ריאלי במשק לתקופת המשבר, החל מהבכירים וחלה בבעלי שכר מינימום.
אלי גולדשמידט: אתם תהיו מוכנים לעשות את אותו הדבר גם בסקטור הפרטי?
עודד טירה: נוכל להטיף לכך, אבל אנחנו לא טוטליטריים.
עודד טירה: אנחנו הולכים לקראת תקופה שלא רק שהרווחיות תישחק אלא שההפסדים יגברו.
עודד טירה: אנחנו קוראים לגיבוש אמנה חברתית כלכלית בין הממשלה, ההסתדרות והמעסיקים, שתביא לכך שתהיה תקופה שבה לא נקום בכל בוקר מול פרץ כזה או אחר של חקיקה פופוליסטית.
אורי דורי: אני אתמקד בכמה בעיות.
אורי דורי: הענף שלנו נמצא לאחר חמש שנים של מיתון.
אורי דורי: לפני חודשיים היה נדמה שהנה הוא מתייצב, ומתחיל להתרומם.
אורי דורי: מהענף הזה מתפרנסות היום 200 אלף משפחות ישראליות: 115 אלף עובדי אתר ישראלים, ועוד כ- 83 אלף העובדים בתעשיות הנלוות.
אורי דורי: התעשיות הנלוות הן חברות הבטון, שהן בעצם חלק בלתי נפרד מהענף, אך בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הן נספרות אחרת.
אורי דורי: יש בענף 32 אלף עובדים זרים, והערכה שלנו של 40 אלף פלשתינאים.
אורי דורי: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מעריכה אותם ב- 33 אלף עובדים.
אורי דורי: מתוך ה- 40 אלף האלה, 21 אלף פלשתינאים הוגדרו כ "חסיני סגר" או בעלי רשיונות ספציפיים, ואנחנו מעריכים שעוד כ- 20 אלף של לא חוקיים, או כאלה שלא הוציאו רשיונות.
אורי דורי: הפגיעה המיידית בענף היא בחוסר של אותם 40 אלף פלשתינאים.
אורי דורי: הפלשתינאים והעובדים הזרים עסקו אצלנו במה שמוגדר כ "עבודות רטובות": טפסנות, ברזלנות, עבודות גמר בתחום טיח וריצוף.
אורי דורי: אלה הם ארבעת המקצועות הקלאסיים שבהם עוסקים הזרים היום, ובהם עסקו הפלשתינאים, כאשר העובדים הישראלים עוסקים בכל שאר העבודות: המקצועות האלקטרו מכניים, כל העבודות היבשות – קירות גבס, הפעלת ציוד, מפעלים טרומיים, ומקצועות הניהול.
אורי דורי: אם נבדוק אחורה, משנת 96 עד היום, נראה שכאשר ירד היקף הבנייה בסדר גודל של 30 אחוז, ירדו במקביל מספר העובדים בענף, גם מספר העובדים הזרים: מ- 74 אלף ל- 32 אלף, וגם במספר הישראלים: מ- 150 אלף, ל- 115 אלף.
אורי דורי: בבדיקה עם שירות התעסוקה מצאנו שיש היום כ-3,600 עובדי בניין מובטלים.
אורי דורי: בשיחה עם אנשי שירות התעסוקה ביקשנו מהם להפנות אותם אלינו.
אורי דורי: הקמנו מערך חירום אצלנו לקליטתם באופן מיידי.
אורי דורי: לא בטוח שהם אכן קיימים, אך אנחנו יוצאים מתוך הנחה שאכן זה המצב.
אורי דורי: כדי לסבר את האוזן, אסביר לכם מה קרה בענף:
אורי דורי: מפעלי הבטון ירדו בתפוקה המיידית ב- 30 אחוז, כי לא היו אנשים שייקלטו את הבטון שהם מייצרים באתרים.
אורי דורי: המשמעות היא שבתוך חודשיים נמצא את כל שרשרת הייצור נעצרת ברמה של 30 אחוז.
אורי דורי: אם בודקים את הנזק לענף, או למשק הלאומי, המספר הוא סדר גודל של כמיליארד ₪ לחודש.
אורי דורי: ניסינו למצוא ולשקלל מה יכול להוציא את הענף מהמשבר, בהנחת יסוד של ההזמנות הנוכחיות ורמת הייצור הנוכחית.
אורי דורי: בדקנו ומצאנו שאם יאושרו לנו 20 אלף עובדים זרים נוספים על ה- 32 אלף שישנם היום, נוכל להתגבר על המחסור באותם 40 אלף פלשתינאים.
אורי דורי: אתמול, בשיחה עם שר העבודה, אמרתי שאנחנו מוכנים לקחת 6,000 עובדים לא מקצועיים בגילאים הרלבנטיים, ולהעביר אותם במערכת של הכשרה מקצועית.
אורי דורי: יש לנו מערכת כזו, ולאורך השנים הכשרנו בה כ- 80 אלף עובדים.
אורי דורי: אני רוצה להזכיר לכם שזה ענף שקלט 75 אלף עובדים במהלך חמש שנים, משנת 90 עד 95.
אורי דורי: אנחנו מוכנים להכשיר את העובדים האלה, ובדרך זו לסגור את הפער של 40 אלף פלשתינאים שחסרים לנו.
אורי דורי: הנחת העבודה שלנו היא שכנראה אותם עובדים לא יחזרו לעבודה, לפחות לא בשנה הקרובה.
אבי רוזנטל: ענף התיירות הוא הראשון להיפגע, באופן אוטומטי, מהמצב, כי הוא הכי רגיש לכל הנושאים הביטחוניים.
אבי רוזנטל: ענף התיירות היה בשיא העונה, ושנת 2000 עם ביקור האפיפיור והצליינות היתה שנה של שיא.
אבי רוזנטל: היינו בתקופת החגים, תקופה בה יהודים באים לכאן מחו"ל, וישראלים עושים את החופשות שלהם בחו"ל.
אבי רוזנטל: עד ה- 29 לספטמבר היה גידול של 30 אחוז בתיירות לישראל.
אבי רוזנטל: מתאריך זה ועד היום יש מקומות שירדו לתפוסה של אפס, ויש מקומות שירדו ל- 10 אחוז.
אבי רוזנטל: מי שמחזיק לעת עתה מעמד זה אזור ים המלח, שם יש ירידה של 15-20 אחוז, ואילת, עם ירידה דומה.
אבי רוזנטל: אנחנו מקווים שהצ'ארטרים יופעלו לאילת בקרוב, וכאן יש לנו בעיה אחרת, שהיא ברמה של משרד החוץ, שמוציאים אזהרות לגבי ביקורים לישראל, ואז אין ביטוח, והתיירים יורדים מהמטוסים.
אבי רוזנטל: בתעשיית התיירות יש היום 46 אלף חדרים בכ- 400 מלונות.
אבי רוזנטל: היתה לנו עונת שיא עם 35 אלף עובדים.
אבי רוזנטל: יש בענף גם סוכני נסיעות, מורי דרך, אתרי תיירות ומוזיאונים.
אבי רוזנטל: בטבריה התפוסה ירדה לאפס, למשל.
אבי רוזנטל: אני בטוח שגם מנהל המכירות של "תנובה" סובל מכך.
אבי רוזנטל: יש לעניין מעגלים נוספים.
אבי רוזנטל: אנחנו לא יודעים מה יהיה אורך המשבר הפעם.
אבי רוזנטל: בדרך כלל מה שהיה קורה הוא שישראלים היו מפצים במעט על הירידה בתיירות הזרה.
אבי רוזנטל: זה לא בנמצא הפעם.
אבי רוזנטל: בנצרת, למשל, שם היה אמור להיות שיא, יש ממש מצב של סגירת מלונות.
אבי רוזנטל: כך גם בטבריה.
אבי רוזנטל: מה שאנחנו מנסים לעשות יחד עם משרד התיירות זה שלושה דברים: האחד, לשמר את מפעילי התיירות בחו"ל, שיכניסו אותנו לחוברות שלהם כאשר יתאושש המצב.
אבי רוזנטל: הדבר השני, ביקשנו משר התיירות והוא עשה את זה – לעצור את כל הקמפיינים בחו"ל.
אבי רוזנטל: אנחנו לא יכולים להתחרות בכל הפרסומים שיש על ישראל במהדורות החדשות.
אבי רוזנטל: ביקשנו לשמור את כל התקציבים הללו ליום שאחרי, כפי שנעשה במצרים אחרי המקרה בלוקסור.
אלי גולדשמידט: מה אתם מצפים מבחינת אמצעי חירום?
אבי רוזנטל: יש לנו בעיה בתחום כוח האדם.
אבי רוזנטל: אצלנו כל העובדים הם ישראלים.
אבי רוזנטל: יש רק 1,500 עובדים זרים.
אבי רוזנטל: אנחנו על סף פיטורים של 11,000 איש.
אבי רוזנטל: מה שאנחנו מנסים לעשות הוא להגיע להסדר עם הביטוח הלאומי להוציא חלק מהעובדים לחל"ת, אך שהם יהיו קשורים למלונות.
אבי רוזנטל: אולי בעוד חודש או חודשיים ניתן יהיה להחזיר אותם לעבודה.
אבי רוזנטל: הדבר השני – חל"ת הכשרה.
אבי רוזנטל: לפתוח קורסים להכשרה, ע מנת שכוח האדם יישאר, והם לא יהיו מובטלים, אלא יקבלו הכשרה בזמן הזה.
אבי רוזנטל: הדבר האחרון – כל הנושא של תשלומים.
אבי רוזנטל: מלון עם תפוסה של 400 חדרים בטבריה משלם דמי ארנונה אם הוא ריק או מלא.
אבי רוזנטל: אנחנו חייבים שתהיה פה דחייה או פריסה של תשלומים.
אבי רוזנטל: אם תהיה תפוסה מלאה ניתן יהיה לשלם, כמובן.
אבי רוזנטל: ראשי הערים מתחבאים מאחורי חוק ההסדרים.
אבי רוזנטל: זו לא בעיה שלנו.
אבי רוזנטל: שהממשלה תחליט איך עושים את זה.
עמי אתגר: ברבעון הזה יש ירידה של 80 אחוז.
עמי אתגר: הבעיה היא גם בשנה הבאה.
עמי אתגר: אנחנו נמצאים במצב של עצירה מוחלטת של הזמנות.
עמי אתגר: קבוצות שמתגבשות להגעה לישראל עושות זאת במשך זמן של 6-8 חודשים.
עמי אתגר: אנחנו הערכנו שב- 2001, מערכת של 4 מיליארד דולר תצטמק למיליארד וחצי.
אבי רוזנטל: אני רוצה להוסיף שההפסד למשק הוא מיליארד דולר.
עמי אתגר: מה שאני אמרתי הוא לגבי הרבעון האחרון.
עמי אתגר: יהיו בו 700 מיליון דולר פחות.
עמי אתגר: הבעיה שרציתי להוסיף היא לגבי השנה הבאה.
עמי אתגר: הבעיה, שאנו עומדים לרדת מ- 4 מיליארד למיליארד וחצי יכולה להיות כתוצאה מזה שהיום אין הזמנות ואם התהליך יימשך תהיה ירידה של כ- 2.5 מיליארד דולר בשנה הבאה.
שלמה לשם: להערכתי, מצב החירום לא יימשך זמן קצר.
שלמה לשם: אני מעריך שאם נמשיך להיצמד למדיניות הכלכלית הנוכחית, השפל הכלכלי יגבר.
שלמה לשם: לפי דעתי צריך לנקוט במדיניות אנטי מחזורית, ובמילים אחרות – להגדיל את הגירעון התקציבי, לפחות עד מה שמותר בהסכמי מאסטריכט, ולא לפי הפרשנות של הנגיד.
אלי גולדשמידט: אני מציע שנתמקד בנושא החקלאות.
אלי גולדשמידט: אני לא עוסק בנושא הגירעון.
אלי גולדשמידט: תגדיר את הנזקים.
שלמה לשם: זה יתקשר אל החקלאות, מייד תראה.
שלמה לשם: לגבי הנזקים, ישנם היום שני מוקדי פגיעה.
שלמה לשם: המוקד הראשון הוא עניין העובדים.
שלמה לשם: 15 אלף פלשתינאים לא יכולים היום להגיע לעבודה, מטעמים ברורים.
שלמה לשם: הפתרונות שהממשלה מציעה בלתי רלבנטיים לעניין של החקלאות.
שלמה לשם: ביקשנו בין 5 ל-6 אלף עובדים זרים, כדי שנוכל לבצע כל מיני סוגי קטיף.
שלמה לשם: אנחנו בפתח עונה של יצוא, ולא צריך להכביר מילים על כך.
שלמה לשם: בחקלאות העניין הזה מאד מסודר.
שלמה לשם: מוקד הפגיעה השני הוזכר על ידי עודד טירה.
שלמה לשם: יש לנו מאזן סחר חיובי בסך הכל עם הרשות הפלשתינאית.
שלמה לשם: אין שום ספק שהעובדה שהיום לא נוכל לספק לשם, יגרום לנזק.
שלמה לשם: אני מטיל ספק אם אפשר להפריד בין הפרדה ביטחונית להפרדה כלכלית.
שלמה לשם: אלה הם שני מוקדי הפגיעה.
שלמה רייזמן: מצב החירום הזה הוא אצלנו כרגע בנושא של הפועלים הזרים.
שלמה רייזמן: זה המסמר האחרון בארון המתים של החקלאות הקורסת, על רקע של בטלנות מתמשכת בנושא של מים, בנושא של טיפול במתקני התפלה, טיפול במתקנים של מים מושבים.
שלמה רייזמן: המסמר האחרון הוא עניין הפועלים הזרים.
שלמה רייזמן: ההצעות של שר העבודה רענן כהן אינן רלבנטיות ואינן לעניין.
שלמה רייזמן: אנחנו זקוקים בדחיפות ל- 5 אלף פועלים זרים.
שלמה רייזמן: לגבי אותם 15 אלף פלשתינאים שלא באים לעבודה, אני רוצה להזכיר לכם שבבתי הקברות שלנו נמצאים כ- 15 חקלאים שאיבדו את חייהם בגלל העובדים הפלשתינאים.
שלמה רייזמן: אנחנו לא ששים לקחת אותם בחזרה, אך אם לא תהיה ברירה, גם זה יהיה מוצא, זמני, אולי.
שלמה רייזמן: אנחנו זקוקים כרגע ל- 5 אלף עובדים זרים מיומנים שיעשו את העבודה, ולא רק את הקטיף והבציר, אלא גם העבודה היום יומית.
שלמה רייזמן: אין לנו תחליף לזה.
שלמה רייזמן: לצערי הרב, הבנים של כולנו לא פונים לעיסוק בחקלאות.
שלמה רייזמן: גם ערביי ישראל כבר לא הולכים לחקלאות.
שלמה רייזמן: למרות הטענה שלהם על אי שוויון, אתה מוצא אותם היום בבתי ספר ובאוניברסיטאות, ועיני אינה צרה בהם.
שלמה רייזמן: מותר לאדם לקדם את ילדיו.
שלמה רייזמן: לדעתי, רענן כהן, חיים רמון, ובעיקר שר האוצר, שעומדים נגד העניין הזה, גם בענף הבנייה וגם בענף החקלאות, יביאו לקריסתה הסופית של החקלאות, על רקע של בטלנות מתמשכת בנושאים אחרים שקשורים לענף.
שלמה רייזמן: נמצא את עצמנו מייבאים פירות וירקות במחיר יקר מארצות אחרות.
זאב וינר: אני רוצה להעלות בעיה של עצמאים, שחזרו להם צ'קים במיליוני שקלים, בתוכם גם עם המע"מ.
זאב וינר: הייתי מפנה בקשה לדחות את תשלומי המע"מ לפחות בחודש או חודשיים.
זאב וינר: הצ'קים מעוכבים בלי כל סיבה.
אבי בן בסט: אין ספק שלאירועים יש השפעה על המשק, אבל כדאי לזכור שקשה מאד לאמוד אותה בהיקף הזה ולהעריך אותה.
אבי בן בסט: יש דברים נקודתיים, ברורים, שאנחנו כבר יודעים שהיתה בהם פגיעה של ממש, כמו בענף התיירות.
אבי בן בסט: אני לא אחזור על דברים שנאמרו כאן.
אבי בן בסט: אני רוצה להדגיש דבר אחד, שלגבי ענפים אחרים, למעט תיירות, הפגיעה שהיתה עד כה היה לא גדולה, יחסית, משום שצריך לזכור שמסיבות עונתיות היינו הרי בתקופת החגים, שזו תקופה בה ממילא רמת הפעילות היא יותר נמוכה מהרגיל.
אבי בן בסט: לא שלא היתה פגיעה, אלא שהיא ודאי היתה פחותה במידה רבה, נוכח זה שהיינו בתקופת החגים.
שלום שמחון: האם ביקרת בחממות?
שלום שמחון: ראית את הפרחים הנבולים שלא קטפו אותם?
שלמה רייזמן: עונת ייצוא ההדרים היא ממש עכשיו.
שלמה רייזמן: יש חוזים שכבר נחתמו.
שלמה רייזמן: אנחנו מאבדים את האמינות לשנים.
אבי בן בסט: מה שאמרתי הוא שהיינו עד כה בתקופת החגים, שמטבע הדברים זו תקופה של פעילות נמוכה יותר, ולכן רמת הפגיעה שהיתה עד כה היא יותר נמוכה מאשר היתה יכולה להיות אם היינו בימים כתיקונם.
אבי בן בסט: לכן חשוב יותר המבט קדימה.
אבי בן בסט: במבט קדימה, הדברים תלויים במשך האירועים.
אבי בן בסט: אני שותף לדברים שאמר יושב ראש הוועדה.
אבי בן בסט: אנחנו לא מסוגלים להעריך היום אם האירועים יימשכו זמן רב או זמן מועט.
אבי בן בסט: ברור שאנחנו צריכים להיערך למצבים שונים.
אבי בן בסט: הבעיה העיקרית, לדעתי, באירועים שנמשכים הרבה זמן, זה לא רק זה שעסק סגור ליומיים זה כפול מכך שעסק סגור למשך יום.
אבי בן בסט: לפרק הזמן בו יימשכו האירועים יש גם השפעה איכותית.
אבי בן בסט: אם האירועים יימשכו הרבה זמן, יש להם גם השפעה על ציפיות הצרכנים ודרך התנהגותם, על נטיות המשקיעים ודרך התנהגותם.
אבי בן בסט: אלה דברים שקשה מאד להעריך אותם היום.
אבי בן בסט: יש דבר אחד שאנו חייבים לשים על השולחן, לאור הנושא או המיקוד של הדיון פה בוועדה.
אבי בן בסט: אי אפשר לדון במצב כזה בפיצוי גורף של כל היחידות הכלכליות במשק.
אבי בן בסט: גם אם האירועים יימשכו הרבה זמן, וגם אם תהיה להם השפעה גדולה על כל המשק, וגם אם לא נצמח בקצבים שחשבנו שנצמח בהם – נניח שהאירועים יהיו כל כך חמורים שבמקום צמיחה של 4 או 4.5 אחוז נצמח רק ב- 2 אחוזים.
אבי בן בסט: זו בהחלט בעיה חמורה, אך האם זה מחייב פיצוי גורף?
אבי בן בסט: אני רוצה להזכיר שאירועים מהסוג הזה קרו גם ללא אירועים אלימים, למשל- במעבר מ- 1996 ל- 1997 ירדנו באחת מקצב צמיחה של 6 אחוזים ל- 2 אחוזים.
אבי בן בסט: לא שאני מברך על דברים כאלה, חס וחלילה, אך אני רוצה לומר: גם כשדנים בפיצוי, אנחנו חייבים להיזהר מלדון בפיצוי גורף.
אבי בן בסט: יש הרבה פעמים אירועים במשק שגורמים לתנודות גדולות יותר, יחסית.
אלי גולדשמידט: אבל חוק מס רכוש מגדיר נזק מלחמה ונזק עקיף.
אלי גולדשמידט: אלה לא המקרים הרגילים.
אבי בן בסט: לכן אמרתי שנעשה אבחנה בין פיצוי גורף, שנראה לי שזה דבר שאי אפשר לדון בו, לבין בעיות אקוטיות חמורות.
אבי בן בסט: יותר מזה: ברור שאם האירועים יימשכו הרבה זמן, כמעט כל המשק יושפע מהם, ואז, מה המשמעות של פיצוי?
אבי בן בסט: – במידה רבה, העברה מכיס לכיס.
אבי בן בסט: כמעט כולם מצויים בין הנפגעים.
אבי בן בסט: לכן אני חושב שצריך להתמקד בבעיות נקודתיות.
אבי בן בסט: נקודה חשובה נוספת – צריך לזכור שאם ניקח את השנה הזו, היא היתה עד כה שנה כלכלית טובה מאד.
אבי בן בסט: לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, עד סוף ספטמבר, בתשעת החודשים הראשונים של השנה, קצב הצמיחה במונחים שנתיים היה 5,8 אחוזים, ושל הסקטור העסקי – למעלה מ- 7 אחוזים.
אבי בן בסט: כאשר דנים בפיצוי אי אפשר, לדעתי, להתעלם מההצלחה הכלכלית הגדולה, שהיא מבורכת, בתשעה החודשים הראשונים של השנה.
אבי בן בסט: היו גם רווחים גדולים לסקטור העסקי.
אבי בן בסט: מוכרחים לראות את הדברים בפרופורציה ובראיה כוללת.
אבי בן בסט: לא צריך להתמקד רק באותו הרגע שיש בו בעיה, ולדון בפיצוי.
אבי בן בסט: מוכרחים לראות גם את התקופה שקדמה לבעיה, שהיתה תקופה של שפע, בסך הכל, בסקטור העסקי.
ויצמן שירי: אבל כאשר אתה מדבר על השפע בסקטור העסקי, תיקח את הדברים באופן פרופורציונלי – מה הוא חלקם של אותם ענפים עתירי יידע, ולא הענפים עתירי הידיים.
ויצמן שירי: יש מפעלי הייטק שלוקח להם 45 דקות להעביר את המפעל לחו"ל.
ויצמן שירי: יש מפעלים שלא יכולים להעביר אותם לחו"ל אפילו ב- 45 שנה.
אבי בן-בסט: ודאי.
אבי בן-בסט: אני לא מציע לעשות ניתוחים נאיביים ולחבר את כולם לסל אחד.
אבי בן-בסט: בכל זאת אני רוצה לומר דברים, וקל לי לומר אותם, כי אמרתי אותם לפני שפרצו האירועיםף יש לנו בקטע הזה הפרזה רבה לגבי אופי הצמיחה הכלכלית שהיתה לנו בתשעת החודשים הראשונים.
אבי בן-בסט: נכון שהקטר של המשק היתה תעשיית ההייטק, אך משק שצומח ב- 5,8 אחוזים, ותעשיית ההייטק בו היא בין 100 ל- 200 אלף עובדים, וכל המשק הוא 2,2 מיליון – לפי ההגדרה לא יכול להיות שהכל הייטק.
אבי בן-בסט: מה ההוכחה הטובה יותר?
אבי בן-בסט: – הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אבי בן-בסט: נוספו בתשעת החודשים הראשונים לעומת הקודמים 114 אלף עובדים.
אבי בן-בסט: זה מתבטא בכל ענפי המשק: בנייה, תחבורה, שירותים, מסחר, ולא רק בהייטק.
ויצמן שירי: יש ענפים שלמים שכל הפרוספריטי שאתה מדבר עליו לא נגע בהם כלל.
אלי גולדשמידט: הישיבה הזו לא עוסקת במצב הכללי של המשק ערב המהומות.
אלי גולדשמידט: יש בעיות קונקרטיות שהוצגו כאן.
אלי גולדשמידט: בואו נתמקד מה עושים עם הנזקים הקונקרטיים.
אלי גולדשמידט: איך אתם נערכים לזה?
אלי בן בסט: בבנייה באמת אין תוספת, יש יציבות, אך בכל ענפי המשק האחרים יש תוספות, ואני מוכן להביא בפניכם את הנתונים של הלשכה.
אלי בן בסט: עכשיו נתייחס לבעיות הנקודתיות.
אלי בן בסט: אפשר בהחלט לבחון בעיות נקודתיות, כאלה שהן חמורות במיוחד.
אלי בן בסט: אנחנו התחלנו לעשות בחינה כזו.
אלי בן בסט: ללא בחינה דקדקנית קשה מאד לומר מה כן לעשות ומה לא.
אלי בן בסט: עלו כאן רעיונות לגבי התיירות, שכבר הועלו בפנינו, כמו הנושא של חל"ת והכשרה מקצועית.
אלי בן בסט: אנחנו בוחנים את הנושאים הללו.
אלי בן בסט: אני לא יכול לתת תשובה קונקרטית בשלב הזה, אבל לאחר שנעשה בחינה מדוקדקת נוכל לבחון יותר את הדברים.
אלי בן בסט: לגבי המכירות לשטחים – עניין שהעלה יושב ראש התאחדות התעשיינים.
אלי בן בסט: גם שם היתה פגיעה, אבל אני רוצה להבהיר את המצב הנוכחי: בעשרת הימים הראשונים לא עברו סחורות.
אלי בן בסט: ביום ה- 11 פתחנו את המעבר.
אלי בן בסט: מפעם לפעם יש במעברים בינינו לבין עזה בעיות, אך בסך הכל, בגדול, מהיום ה- 11 למהומות יש ברוב הימים תנועה כסדרה, משום ששם יש מעבר וניתן לעשות ביקורת ביטחונית.
אלי בן בסט: לגבי יהודה ושומרון – אין מעברים כאלה, אז העניין מסובך יותר, אך עדיין יש תנועה מסוימת של סחורות, ולא מדובר באפס תנועה.
יצחק כהן: האם התנועה היא דו כיוונית?
אבי בן בסט: נעשה מאמץ גדול שתנועת הסחורות תימשך, ולכן הפגיעה פה היא יותר קטנה.
אבי בן בסט: חלק גדול מהבעיה מטופל.
אבי בן בסט: לגבי בעיית הצ'קים – אכן דווחנו על הבעיה.
אבי בן בסט: הופיעה גם הודעה בעיתונות של הבנקים הפלשתינאים שהם מעכבים את הסליקה.
אבי בן בסט: נתנו לבעיה טיפול ראשוני, לפחות.
אבי בן בסט: אנחנו מקווים שזה ימשיך.
אבי בן בסט: אנחנו עוקבים אחרי העניין הזה יום יום.
יעקב ליצמן: אתה מעכב גם את התשלומים שלנו אליהם?
יעקב ליצמן: למה שלא נעכב את התשלומים?
אלי גולדשמידט: זו לא שאלה למנכ"ל האוצר.
אלי גולדשמידט: זו שאלה לגורם אחר.
אבי בן בסט: אל תגררו אותי לשאלות מדיניות כי לא אענה על זה.
אבי בן בסט: זו אכן בעיה שהיא ידועה, ואנו עוקבים אחריה יום יום ומנסים לקדם את פתרונה.
אבי בן בסט: אני חושב שביומיים האחרונים קידמנו את העניין.
אבי בן בסט: אנחנו בהחלט ערים לעניין.
ישראל כץ: אנחנו מקבלים מהרשות תוצרת, בעיקר חקלאית, ולא מצלחים להכניס לשם תוצרת?
אבי בן בסט: אנחנו כן מצליחים.
אלי גולדשמידט: אני רוצה לסכם את הפניה, כפי שהיא הוצגה כאן:
אלי גולדשמידט: הסקטור החקלאי מדבר על בין 5 אלפים ל- 6 אלפים היתרים לעובדים, וסקטור הבנייה מדבר על 20 אלף.
אלי גולדשמידט: מה עמדתכם?
אבי בן בסט: לפני כן אני רוצה לומר שבתפקיד שאני ממלא אני צריך לראות את מכלול בעיות המשק.
אבי בן בסט: כשאנו מתסכלים על המכלול צריך לזכור כמה דברים.
אבי בן בסט: תופעת העובדים הזרים במשק היא תופעה בעלת ממדים ענקיים, שאנחנו לא מצליחים להתמודד אתה.
אבי בן בסט: נתון נוסף שאני רוצה להוסיף כאן: אני, במקרה, עסקתי בבעיה הזו מראשיתה, בתפקידי הקודם בבנק ישראל, בשנים 93-4, כאשר הבעיה התחילה.
אבי בן בסט: הזהרנו מהרגע הראשון שהבעיה הזו תגיע לממדים עצומים.
אבי בן בסט: בהתחלה ביקשו רק 3,000 אישורים, והמספר גדל ל- 6,000 ל-12 אלף, ול-30 אלף.
אלי גולדשמידט: אין צורך לשכנע את הפורום הזה שלא טוב שיש הרבה עובדים זרים.
יורי שטרן: גם הפלשתינאים הם עובדים זרים.
אבי בן בסט: הבעיה צמחה מ- 3,000 ל- 150 אלף.
אבי בן בסט: כאשר אמרתי בזמנו שזה יצמח לממדים כאלה, בדרך כלל זכיתי ללגלוג.
אבי בן בסט: אני אומר לכם שאם היום נפתח את הדלת, ה- 150 אלף יהפכו ל- 175 אלף בהתחלה, ואחר כך ליותר.
אבי בן בסט: מחובתי להתריע על כך, כי לא פעם אנחנו נשאלים למה לא דאגנו לדברים מראש.
אבי בן בסט: מחובתי להתריע בפניכם שבנושא הזה, אחרי שמונה שנים של ניסיון ניתן לומר שאין התפתחות זמנית.
אבי בן בסט: כל שינוי זמני שהיה במספר העובדים הזרים הפך למדרגה חדשה.
ישראל כץ: האם אתה מודע לכך ככלכלן, או אדם שמודע לחוק כלים שלובים, שהביקוש יכוסה איכשהו – בצורה חוקית או בצורה לא חוקית.
ישראל כץ: יהיו עובדים לא חוקיים.
ישראל כץ: קראתי על כך היום בעיתון שבצורות הכי עקלקלות חודרים לכאן עובדים זרים לא חוקיים.
אלי גולדשמידט: אני מבקש שתתמקד בפתרונות קונסטרוקטיביים – לא מה לא, אלא מה כן.
אבי בן בסט: מחובתי להתריע על דברים.
אבי בן בסט: אחר כך יישאלו אותנו – איך לא חשבתם שעם כל עובד זר מגיעה גם משפחה.
יורי שטרן: רק אחוז קטן מהם מגיע עם משפחה.
אבי בן בסט: אומר לכם מה אני מציע.
אבי בן בסט: אתן לכם דוגמה מענף הבנייה.
אבי בן בסט: יש אתי נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אבי בן בסט: ב- 1996, סך כל הזרים, חוקיים ולא חוקיים, המועסקים בענף הבנייה היו 95 אלף.
אבי בן בסט: היום מספרם מגיע ל- 108 אלף.
אבי בן בסט: זאת אומרת – גידול במספר הכולל של פלשתינאים, זרים וכן הלאה, בענף.
אבי בן בסט: מספרם של הישראלים בענף היה 150 אלף, והיום 113 אלף.
אורי דורי: אלה הם לא המספרים בענף.
אבי בן בסט: אלה המספרים שקיבלתי מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אבי בן בסט: ב- 4 השנים האחרונות נפלטו מהענף 37 אלף ישראלים.
אבי בן בסט: אני מעריך שחלק לא מבוטל מהם הם מקרב ערביי ישראל.
אבי בן בסט: אם אנחנו נסתכל על הרכב המובטלים במדינת ישראל, האבטלה מתרכזת בקרב בלתי מקצועיים, בקרב בעלי השכלה נמוכה.
אבי בן בסט: אם נביא בחשבון ש- 37 אלף ישראלים נפלטו מהענף ואת מקומם תפסו זרים נבין שהבעיה העיקרית פה היא בעיית שכר.
אבי בן בסט: בניגוד למה שנאמר כאן, בענפים הספציפיים שהוזכרו כאן, השכר שמוצע לישראלים הוא נמוך מידי.
אבי בן בסט: התחרות עם העובדים הזרים היא קשה מידי.
אבי בן בסט: אני חושב שדווקא אם לא נתיר יבוא עובדים זרים אז המעסיקים יציעו שכר גבוה יותר בתחומים הללו לישראלים, ואותם 37 אלף ישראלים שהיו בענף יוכלו לחזור אליו.
אבי בן בסט: דברים דומים יש בענפים אחרים.
אבי בן בסט: יחד עם זאת, בעיות נקודתיות, ספציפיות - -
אורי דורי: אתה מטעה את האנשים.
אורי דורי: זו הטעייה מאד ברורה.
אלי גולדשמידט: אני מבין שאתה לא נותן תשובה לענף הבנייה.
אלי גולדשמידט: אני הייתי שותף עם חברי הוועדה לחקיקת חוק עובדים זרים ערב התקציב הקודם.
אלי גולדשמידט: היו בו גזירות לא קלות על סקטורים כמו סקטור הבנייה וסקטור החקלאות.
אלי גולדשמידט: הלכנו על העניין על בסיס העיקרון ההגיוני שאתה מציג כאן.
אלי גולדשמידט: עם זאת, אי אפשר ללכת ולהמשיך עם אותה מנטרה כאשר נמצאים במצב משברי.
אלי גולדשמידט: אנחנו נמצאים כרגע במצב אקוטי, משברי.
אלי גולדשמידט: בסיס התיאוריה מקובל עלינו.
אלי גולדשמידט: לכן קבענו את מס הגולגולת, שאנשי הבנייה והחקלאות מאד לא אהבו.
אלי גולדשמידט: עשינו את זה כי האמנו שצריך להקטין את מספר העובדים הזרים במדינת ישראל.