GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
א' שניידר: למעשה, זה אותו הסדר.
א' שניידר: מעבר לזה, הלכתי לבדוק מה קורה בעולם.
א' שניידר: בדקתי לגבי דנמרק ונורבגיה, כי נאמר לי שההסדרים של הטוטו מבוססים על ההסדרים הנורבגיים והדניים.
א' שניידר: גם שם, כפי שמפורט בחוות הדעת, המצב הוא בדיוק זהה.
אלי גולדשמידט: תמי, אני מבקש שתודיעי לחברי-הכנסת, שאנו נקיים את ההצבעה על הרביזיה בנושא הארנונה בשעה 10:45.
א' שניידר: פסק-הדין בישראל מתייחס למצב שהיה קיים בעבר, וגם לא מתייחס לעידן הממוחשב.
א' שניידר: בכל זאת, בית-המשפט קבע, ואצטט רק משפט אחד: "ניתן רק להסיק שכאשר מדובר במשחק מזל, זקוק המשתתף בהימור למזל עד הסוף.
א' שניידר: ודי בביש מזל מכל סוג שהוא, לרבות אובדן הכסף כדי להכשיל את זכייתו מכל וכל".
נעמי חזן: איזה בית-משפט זה?
א' שניידר: זהו בית-המשפט העליון.
רחמים מלול: בפסיקות שלהם צריכים מזל עד הסוף.
רחמים מלול: א' שניידר: מעבר לכך, לפי הדין הכללי, יש תיקון לפקודת הראיות מ-1995 שהוכנס בעקבות החיקוק של חוק המחשבים, והתיקון התייחס לרשומה מוסדית.
רחמים מלול: "רשומה מוסדית" היא: "מסמך, לרבות פלט של מחשב שנערך ע"י מוסד", והגדרת "מוסד" הוא: "מדינה, רשות מקומית, עסק או כל מי שמספק שירות לציבור".
רחמים מלול: לדעתי, זה כולל את מועצת ההימורים.
רחמים מלול: "רשומה מוסדית" זה אותו מסמך שנערך ע"י גוף מוסמך, והיא ראיה קבילה להוכחת אמיתות תוכנה בכל הליך משפטי - גם הליך פלילי וגם הליך אזרחי.
רחמים מלול: לכן, אם אנו אומרים שהמסמכים האלה של המועצה הם רשומה מוסדית, יש תרופה בדין הכללי למי שמנסה לערער את אמיתותם.
רחמים מלול: השורה התחתונה מכל מה שאני אומרת היא, שמה שנכתב בתקנות סביר.
רחמים מלול: אין מקום לשנות שום דבר בנוסח.
רחמים מלול: אני מציעה לוועדה לאשר את התקנות כפי שהן.
יוסף יצחק פריצקי: כמו שאמרה אנה שניידר ובצדק, הדברים נעשו לפני המיחשוב.
יוסף יצחק פריצקי: אינני מדבר על טופס שנמצא אצלם שברור שהוא הקובע, כלומר אם אני מחזיק טופס טוטו המראה "X" ואצלם הוא מראה "2", ברור שהוא הקובע.
יוסף יצחק פריצקי: אנו מדברים על המצב, שכולנו דיברנו עליו, שקרתה תקלה בקווי המחשב, כלומר הטופס לא הגיע בכלל.
יוסף יצחק פריצקי: השאלה פשוטה מאד: מי קונה את הסיכון?
יוסף יצחק פריצקי: האם הצרכן קונה את הסיכון או שהטוטו קונה את הסיכון?
מ' איילון: אני מצטער על האיחור.
מ' איילון: לי רשומה השעה 10:30.
אלי גולדשמידט: ההצבעה תהיה בשעה 11:00.
יוסף יצחק פריצקי: עם כל הכבוד, הם לא שינו כלום.
יוסף יצחק פריצקי: אני מציע שיכנס שם סעיף ושהם יאמרו, שאם במקרה הטופס לא נמצא, לא מתוך רשלנות רבתי או משהו כזה, אנו אחראים עליו.
יוסף יצחק פריצקי: הם יכולים לנקוט בכל אמצעי הזהירות.
יוסף יצחק פריצקי: אני צרכן פשוט, שהולך וקונה.
אלי גולדשמידט: הייתי מציע משהו קצת שונה, שאנו נקבע שבמקרה שהטופס לא נמצא במשרדי הספורטוטו, תהיה חובת הוכחה על הספורטוטו--
יוסף יצחק פריצקי: --שהוא נקט בכל האמצעים הסבירים.
אלי גולדשמידט: --שמי שמחזיק בטופס אכן לא מחזיק בטופס הנכון.
א' שניידר: אבל, אתה לא יכול בלי הספורטוטו.
אלי גולדשמידט: למה אני אומר זאת?
אלי גולדשמידט: אם מישהו מרמה או מישהו זה, שיוכיחו.
יוסף יצחק פריצקי: לגבי זה, ודאי.
אלי גולדשמידט: צריך שלא יהיה מצב שכל מי שיש לו טופס אוטומטית הוא מקבל, אלא יש להם זכות להוכיח.
יוסף יצחק פריצקי: ודאי שלא.
יוסף יצחק פריצקי: אף אחד לא חושב על זה.
אלי גולדשמידט: זה מה שהם אמרו.
אלי גולדשמידט: הם אמרו, שהם פוחדים מרמאים.
אלי גולדשמידט: אני מציע, שלא נאשר בינתיים את התקנות.
רחמים מלול: אבל, דחינו זאת פעם אחת.
יוסף יצחק פריצקי: הם היו צריכים לבוא עם הצעה, והם לא הגיעו עם הצעה.
יוסף יצחק פריצקי: הם רוצים להוכיח כמה הם צודקים.
אלי גולדשמידט: הם עומדים על זה שלהם.
א' שניידר: הם חשבו שהם לא צריכים כבר להגיע עם הצעה, לאור חוות דעת שלי.
א' שניידר: מכיון שאתם לא מקבלים את הפתרון שלי, כלומר אינכם מקבלים את חוות הדעת שאפשר לאשר את התקנות ללא שינוי- - -
אלי גולדשמידט: אני וחבר-הכנסת פריצקי רק שניים.
אלי גולדשמידט: עלי לשאול את חבריי לוועדה, ואולי הם כן מקבלים.
אלי גולדשמידט: האם אתם מקבלים זאת?
מוסי רז: אני תומך בחבר-הכנסת פריצקי.
מוסי רז: אני תומך בעמדה שלכם.
נעמי חזן: גם אני.
נעמי חזן: אם מישהו קנה, שהוא יוכיח.
אלי גולדשמידט: אם כך, אנו נצטרך לא להצביע.
א' שניידר: תזמינו אותם.
אלי גולדשמידט: נצטרך להזמינם.
אלי גולדשמידט: אנה שניידר, אני מציע לומר להם שיש עמדה נחושה מאד בוועדה בעניין זה, וחבל לקיים סתם עוד ישיבה כדי שחיים קמחי יסביר פה בכשרונו כי רב שבכל העולם זה כך.
אלי גולדשמידט: אנו החלטנו, שיכול להיות שבכל העולם זה כך ואצלנו אנו לא רוצים שזה יהיה כך.
אלי גולדשמידט: אנו מבקשים, שינסו לחשוב על פתרון יצירתי.
אלי גולדשמידט: אנו נעכב את אישור התקנות בשלב זה.
נעמי חזן: אני מבקשת מאנה שניידר, מתוך סקרנות, שתבדוק את החקיקה הממוחשבת במקומות אחרים ולא רק את החקיקה לפני המיחשוב.
א' שניידר: מה שבדקתי זה היום, וזה לא משהו שהיה לפני.
יוסף יצחק פריצקי: האם זה ממוחשב?
א' שניידר: בדנמרק ובנורבגיה זה אותו דבר, וזה ממוחשב.
אלי גולדשמידט: אני לא קובע מועד.
אלי גולדשמידט: אנה שניידר, יהיה כפי שסיכמנו - בסדר?
אלי גולדשמידט: מר קרשנר, האם מה שאתה מראה לי זו העברה תקציבית?
אלי גולדשמידט: מה עם חבר-הכנסת וילן?
א' קרשנר: הוא מסיר את ההתנגדות.
אלי גולדשמידט: אני רוצה לאפשר לו להתחיל להציג את הנושא.
אלי גולדשמידט: אנו נצביע.
אלי גולדשמידט: אני ממילא בשעה 11:00 אקיים הצבעה על הרביזיה, ונוכל לעשות הצבעה גם על זה.
אלי גולדשמידט: תקנות יישום ההסכם בדבר העברה מכינה של סמכויות לרשות הפלסטינית (הוראה בדבר העברת כספי מסים נוספים), התש"ס-2000
אלי גולדשמידט: (העברת סוגי טובין מסויימים), התש"ס-2000
אלי גולדשמידט: אנו עוברים לתקנות יישום ההסכם בדבר העברה מכינה של סמכויות לרשות הפלסטינית (הוראה בדבר העברת כספי מסים נוספים), התש"ס-2000.
אלי גולדשמידט: בישיבה האחרונה התבקשו מספר משרדי ממשלה להופיע כאן ולהסביר איך זה משתקף אצלם.
אלי גולדשמידט: האם נציגי משרדי הממשלה ישנם כאן?
ס' אלחנני: אני הזמנתי את משרד החקלאות, והם לא הבינו מה רוצים.
אלי גולדשמידט: ביקשתי להזמין גם את המשרד לביטחון פנים.
אלי גולדשמידט: זה היה סיכום הישיבה.
א' קרשנר: כולם הוזמנו.
אלי גולדשמידט: אם הם לא הגיעו, אנו לא יכולים לקיים דיון על זה.
אלי גולדשמידט: אם הממשלה לא רוצה, זה לא יעבור.
אלי גולדשמידט: האם אני צריך להיות פה יותר טוב מהממשלה?
אלי גולדשמידט: ! איזו מין צורה זו?
אלי גולדשמידט: איזה מין דבר זה?
מ' איילון: אולי גם הם חשבו שזה יהיה בשעה 10:30, כי זו השעה שהיתה רשומה לי.
אלי גולדשמידט: האם מישהו יכול להרים אליהם טלפונים?
אלי גולדשמידט: נצטרך להמתין.
אלי גולדשמידט: אתה תציג זאת בקצרה, ואני מקווה שבינתיים יגיעו.
מ' איילון: אנו כבר דנו בזה בישיבה הקודמת, ואתמצת את הדברים.
מ' איילון: בעקבות הסכם וואי, נקבע שבתחום הכלכלי ייבדקו ארבעה נושאים נוספים ביניהם התחשבנות במס קניה מייצור מקומי - דבר שלא היה קיים עד עכשיו.
מ' איילון: בהסכמי פאריז נקבעו כללים להעברת כספים מייבוא ולהעברת כספים למס ערך מוסף.
מ' איילון: נושא ההתחשבנות והעברת כספים כתוצאה ממכירות מוצרים שחייבים מס קניה מייצור מקומי נכלל רק בהסכם האחרון, שהוא הסכם שהוא תוצאה של הסכם וואי, שנחתם ב-6 ביוני 2000.
מ' איילון: אנו פה, על מנת לאשר שתי תקנות.
מ' איילון: תקנה אחת נוגעת להעברת כספים ליהודה ושומרון.
מ' איילון: יש סמכות לשר האוצר בחוק היישום, באישור ועדת הכספים, לאשר העברת כספים ליהודה ושומרון, ואילו לגבי עזה ויריחו כשהיה ההסכם המוקדם יותר שם יש בחוק היישום הסמכה להעביר כספים.
מ' איילון: כלומר, ההסמכה נקבעה בחוק.
מ' איילון: לכן, לגבי עזה ויריחו, מדובר אך ורק בתיקונים טכניים שיכתיבו את דרך ההתחשבנות וצורת ההתחשבנות.
מ' איילון: אנו מבקשים לאשר את התקנות האלה.
אלי גולדשמידט: האם ביקשנו את חוות דעת המשרד לביטחון פנים על הנושא הזה?
מ' איילון: כן.
מ' איילון: חבר-הכנסת ישראל כץ ביקש.
מ' איילון: יש לנו עוד נושאים אחרים.
אלי גולדשמידט: אם כך, בינתיים, תעבור לנושא אחר.
אלי גולדשמידט: תקנות מס ערך מוסף (תיקון מס' 4), התש"ס-2000
אלי גולדשמידט: הנושא הבא הוא: תקנות מס ערך מוסף (תיקון מס' 4), התש"ס-2000.
מ' איילון: יש את תקנות מס ערך מוסף (תיקון), וזה נוגע לכל הקשור בנושא חובות אבודים.
מ' איילון: בית-המשפט העליון, בפסק-דין תקדימי מאד, קבע שמע"מ יכיר בחובות אבודים - דבר שהיה מנוגד להבנה של החקיקה ב-1975.
מ' איילון: משקבע בית-המשפט העליון הלכה שונה, אנו מתיישרים אחרי ההלכה שהוא קבע.
מ' איילון: אנו מביאים לאישור ועדת הכספים תקנות המסדירות את הנוהל והפרוצדורה לנושא ניכוי חוב אבוד.
מ' איילון: הבעיה בניכוי חוב אבוד היא, שבדרך כלל יש לצד השני איזו שהיא חשבונית שהוא ניכה את המס.
מ' איילון: אנו לא חולקים על הזכות שקבע בית-המשפט שהצד שמכר זכאי להכרה בחוב אבוד.
מ' איילון: אלא מאי?
מ' איילון: אנו אומרים, שמחובתנו לבדוק ולוודא עם הצד השני שכבר ניכה את מס התשומות.
מ' איילון: לכן, נקבעה כאן מערכת כללים.
עופר חוגי: זה היה בשבוע שעבר, וחבר-הכנסת ישראל כץ התנגד ואמרו שיעשו עוד פעם דיון על זה.
מ' איילון: היו תקנות קצת שונות.
אלי גולדשמידט: זה לא על זה, אלא על הרשות הפלשתינית.
עופר חוגי: האם אינך מדבר על הרשות הפלשתינאית?
אלי גולדשמידט: הוא מדבר עכשיו על נושא חובות אבודים למע"מ.
מ' איילון: היתה טיוטה שונה של תקנות.
מ' איילון: היתה התנגדות של לשכת רואי-החשבון.
מ' איילון: באנו בדברים עם לשכת רואי-החשבון, והגענו איתם להסכמה גם על התקנות.
א' שניידר: היום, הבאתם נוסח חדש.
א' שניידר: גם מה שאתה מחזיק איננו מעודכן.
א' שניידר: הגיע היום נוסח מעודכן ממינהל הכנסות המדינה, וההבדל הוא בעיקר בתחילה ובתחולה.
א' שניידר: זה הבדל די מהותי, כי אומרים: "(א) תחולתן של תקנות אלה לגבי הודעת זיכוי בשל חובות אבודים שהוצאה ביום פרסומן ואילך", אבל "על אף האמור בסעיף קטן (א), לגבי חובות אבודים שהחשבונית בגינם יצאה לפני... 1 בינואר 2000, לא תחול המגבלה הקבועה בתקנה 1(ג)".
א' שניידר: בסעיף 1(ג) נאמר, שהוצאת הודעת הזיכוי והגשת הבקשה ייעשו לאחר שחלפו ששה חודשים מהמועד שבו הוצאה הוצאה חשבונית המס.
אלי גולדשמידט: אנה שניידר, מה היתה ההסתייגות של לשכת רואי-החשבון?
אלי גולדשמידט: האם הם פה בכלל?
מ' איילון: אני אגיד.
מ' איילון: ישבתי עם ישראל שטראוס, וסיכמנו אפילו תיקון קטן על התיקון הזה שמקובל עלי.
אלי גולדשמידט: האם לשכת רואי-החשבון הוזמנה לנושא חובות אבודים?
א' קרשנר: כן.
מ' איילון: ישראל שטראוס אמר לי, שהוא יהיה פה.
אלי גולדשמידט: האם הוא תומך בזה?
א' שניידר: גם לשכת עורכי-הדין הוזמנה, והם אמורים להגיע, אבל הם חשבו שזה יהיה בשעה יותר מאוחרת לפי סדר הנושאים.
אלי גולדשמידט: מבחינתי, היום זה יום לא מוצלח.
ז' וינר: אני זאב וינר, נשיא לה"ב.
ז' וינר: לדעתי, ששת החודשים האלה הם תקופה שיכולה לעשות נזק רב מאד לעצמאים.
אלי גולדשמידט: אנו לא דנו בזה עכשיו.
אלי גולדשמידט: אני לא רואה פה את אנשי לשכת עורכי-הדין.
א' שניידר: נציגת לשכת עורכי-הדין הגיעה.
ז' וינר: שני הגופים אמרו שהם יגיעו, וכנראה שנציגיהם בדרך.
יוסף יצחק פריצקי: מוטי איילון, למה אתה מגדיר "חוב אבוד" בהגדרה שונה מזו של מס הכנסה?
אלי גולדשמידט: נעזוב נושא זה כרגע.
אלי גולדשמידט: תקנות המכס (חישוב ערכם של טובין שיובאו לשימוש עצמי), התש"ס-2000
אלי גולדשמידט: הנושא הבא הוא: תקנות המכס (חישוב ערכם של טובין שיובאו לשימוש עצמי), התש"ס-2000.
ז' וינר: האם יהיה היום נושא חוב אבוד?
אלי גולדשמידט: אני פה במצב קשה, מבחינת חברי-כנסת ומבחינת אורחים שהיו צריכים להגיע.
אלי גולדשמידט: אינני יודע להגיד לכם.
אלי גולדשמידט: אני לא יודע להגיד לכם.
אלי גולדשמידט: אם אתם רוצים - תישארו, ואם אתם רוצים - תלכו.
מ' איילון: בינואר 1998 עשינו שינוי ונכנסנו לכללים של GATT, שהם כללים מחייבים להיות הרבה יותר נאורים ופחות עם התזה הישנה שהמכס הוא הקובע את המחיר לצורך ייבוא.
מ' איילון: נקבע ע"י הכנסת המכובדת חוק חדש שקבע הערכה לגבי טובין, אלא שהוא המעיט את הנושא מטובין בייבוא אישי.
מ' איילון: לגבי טובין בייבוא אישי, יש מערכת תקנות, שכבר קבועה שנים רבות, ובמערכת הזו עדיין אין החידוש ואין את הרוח שהולכת עם הגישה כלפי האזרח.
מ' איילון: אנו מצאנו, באגף המכס והמע"מ, שיש מקום גם בתחום הייבוא האישי להתקדם קדימה ולהיות עם הפנים לאזרח, פחות ביורוקרטיים, יותר נאורים ויותר בכלכלה החדשה.
מ' איילון: בנוסף, כאשר יורדים המסים, ה-INCENTIVE לרמות הוא הרבה יותר נמוך.
מ' איילון: לכן, באנו עם הצעה, שחתומה ע"י שר האוצר, של תקנות המכס שמסבירות את הדרך לחישוב ערכם של הטובין; אם בעבר זה היה אך ורק על-פי איזו שהיא קביעה שאנו קבענו, הרי שעכשיו אנו מאד מתייחסים לחשבונות בגבולות מסויימים.
אלי גולדשמידט: למה קבעת TOLERANCE בשיעור של 20% ולא 30%?
מ' איילון: לצערי הרב, יש עדיין הרבה מאד מקומות וחנויות, שאתה בא אליהן ברחוב 42 בניו-יורק, ואתה אומר לו: "תרשום לי על X", והוא רושם לך על X, על Y ועל Z בלי שום בעיה.
מ' איילון: לכן, אמרתי שיש איזו שהוא מרחב גמישות עם TOLERANCE מתאים.
מ' איילון: זה מתקדם, וזה נאור.
יוסף יצחק פריצקי: השאלה האמיתית היא כל כמה זמן אתם מעדכנים את המחירים.
מ' איילון: כל הזמן באופן שוטף.
אלי גולדשמידט: ברצוני לתת קומפלימנט למכס.
אלי גולדשמידט: אני חושב, שהמכס באופן יוצא דופן כמוסד מימסדי די עובד היום עם הפנים לאזרח, ויש לשבח זאת.
אלי גולדשמידט: אני חושב שזו תקנה טובה ובקשה טובה.
עופר חוגי: למה זה למעט רכב?
א' שניידר: האם החישוב של טובין שמיובאים לצורך מסחרי לא השתנה?
מ' איילון: הוא לא השתנה.
מ' איילון: זה רק ייבוא אישי.
מ' איילון: לצערי הרב, עדיין המיסוי על מכוניות מאד גבוה, וה-INCENTIVE לרמיה הוא גבוה מאד.
אלי גולדשמידט: מה קורה אם הוא מביא חשבונית?
עופר חוגי: תביא שמאי רכב שיהיה שם.
מ' איילון: אנו משתמשים במחירים שלנו בנתוני שמאים שמפורסמים בחוברות וגם בנתוני היבואנים.
מ' איילון: בסך-הכל, ברכב אנו די נמצאים במצב שאנו ממש קרוב למחיר האמיתי.
יוסף יצחק פריצקי: המחירון שלכם הוא גם לפי ארץ הקניה - נכון?
יוסף יצחק פריצקי: ברור לך שכאשר אני קונה מחשב מארצות-הברית הוא הרבה יותר זול מאשר אם אני קונה אותו בשבדיה.
מ' איילון: ההשלכה היא לא בגלל זה.
מ' איילון: ההשלכה היא בגלל עלות ההובלה שהיא הרבה יותר גדולה.
יוסף יצחק פריצקי: זה לא משנה.
יוסף יצחק פריצקי: מחשב הוא דוגמא.
יוסף יצחק פריצקי: נניח, שקנית מצלמה יקרה מאד.
מ' איילון: לכן, אנו לקחנו את הטווח של--
יוסף יצחק פריצקי: --20%.
מ' איילון: במקום אחד זה קצת יותר יקר, ובמקום אחר זה קצת יותר זול.
מ' איילון: היו"ר א' גולדשמידט: האם אפשר ליבא גם מכונית משומשת יד שניה?
מ' איילון: כן, עד שנתיים.
ש' שיפר: אני שולמית שיפר מלשכת עורכי-הדין, ורציתי להתייחס לנושא הייבוא האישי.
ש' שיפר: אנו באמת חושבים שהמגמה להתייחס לחשבון שמביא הלקוח או הקונה היא מגמה של נאורות שבאה מכיוון מסחרי.
ש' שיפר: אנו חושבים, שיש מקום להשוות זאת גם לייבוא האישי, כי הייבוא האישי מתבטא לאו דוקא- - -
אלי גולדשמידט: אנו מדברים על ייבוא אישי.
ש' שיפר: את הייבוא המסחרי, אבל בלי העניין של ה-20% וכו'.
ש' שיפר: תעשו את זה אותו דבר, כי יש גם ייבוא אישי למשל עניין ירושות או מתנות ודברים מהסוג הזה.
ש' שיפר: אנו חושבים שיש מקום, כדי שלא יהיה בלבול ובעייתיות בנושא הערכות כמו שהצביעו כאן ואחד אמר שהוא יביא מארצות-הברית ואחד יביא מטיוואן או שאחד יביא מתנה שזה בהחלט יכול להיות ואחד יביא ירושה.
ש' שיפר: לכן, אנו חושבים שיש מקום שיהיו אותם כללים הן בייבוא המסחרי והן בייבוא האישי.
א' שניידר: אני מבינה, שבייבוא המסחרי לא נגעו בינתיים.
מ' איילון: עשינו תיקון חקיקה ב-1998.
אלי גולדשמידט: בייבוא המסחרי זה יהיה לפי הסכום האמיתי ששולם - נכון?
מ' איילון: לפי החשבונית.
א' שניידר: התקנות כאן לגבי הייבוא האישי שונות מהכללים לגבי הייבוא המסחרי.
מ' איילון: התקנות היום מחמירות מאד ואומרות שמנהל המכס רשאי לקבוע מחירון.
מ' איילון: אנו באים קדימה ואומרים שאנו רוצים להתאים את עצמנו לכיוון הייבוא המסחרי.
מ' איילון: אנו לא יכולים להביא את המצב של הייבוא המסחרי, בו החשבונית היא הדוקומנטציה היחידה, גם לייבוא האישי, משום שהייבוא האישי שונה באופיו.
מ' איילון: בייבוא מסחרי יש ספקים, ואפשר לעשות חקירות ולנהל בדיקות וחובת הראיה היא עלינו ואנו נשקיע משאבים כדי לאסוף ראיות.
מ' איילון: בייבוא אישי אין בעיה שתקני מחר את הטלויזיה הזו, תביאי אותה ותביאי חשבונית על 10 דולרים.
ש' שיפר: נניח, שקיבלתי מתנה.
מ' איילון: אם קיבלת מתנה, זה לא רלוונטי, כי מדובר על חשבונית.
אלי גולדשמידט: הגברת שיפר, אנו יודעים שאין בעיה להביא חשבונית על כל סכום בעולם.
אלי גולדשמידט: איך תתמודדי עם זה?
ש' שיפר: אני חושבת, שלגבי אותו ייבוא אישי אפשר לראות באלו כמויות הוא עומד.
ש' שיפר: אנו חושבים, בכדי לא לסרבל את ההליך, שצריך שיהיה שויון בין הייבוא המסחרי לייבוא האישי.
אלי גולדשמידט: אני מבין את הטענה העקרונית, אבל עלינו להתמודד עם הפרקטיקה.
אלי גולדשמידט: אם יבוא אדם עם טלויזיה מניו-יורק ויהיה כתוב עליה "50 דולר" או "100 דולר", מה את עושה?
אלי גולדשמידט: תעני לי את כנציגת לשכת עורכי-הדין.
אלי גולדשמידט: האם את אומרת שזה יעבור כך?
אלי גולדשמידט: הוא בכלל לא ישלם, כי זה פחות מ-200 דולר.
ש' שיפר: אני חושבת, שה-20% שנקבעו פה הם עדיין לא חייבים להיות המשחק המתאים.
אלי גולדשמידט: זה כבר נראה יותר.
אלי גולדשמידט: את אומרת שצריך TOLERANCE של 30%.
ש' שיפר: לא, אבל אני חושבת שיש מקרים שקונים ב-SALES מיוחדים, כמו שיש בארצות-הברית - ב-50% או דברים כאלה, ויש דברים מהסוג הזה.
ש' שיפר: יש עונות מסויימות כאלה בשנה.
אלי גולדשמידט: אני בטוח, שיש אנשים שיביאו חשבונית על סכום, וזו תהיה החשבונית האמיתית שתשקף את מחיר העיסקה.
אלי גולדשמידט: אבל, אנו גם יודעים שקל מאד לעשות דברים אחרים.
אלי גולדשמידט: ואז, הארץ תוצף ותהיה פגיעה גם במשחק וכל מיני דברים.
אלי גולדשמידט: איך את מתמודדת עם התופעה?
ש' שיפר: אין לי את הנתונים מהבחינה שיש ייבוא אישי היום.
ש' שיפר: למשל: לגבי רכב או דברים אחרים, אולי מנהל המכס יוכל להגיד מה הם הנתונים של הייבוא האישי.
אלי גולדשמידט: האם אתה מוכן להעלות זאת ל-30%?
אלי גולדשמידט: מ' איילון: אף אחד לא כפה עלינו.
אלי גולדשמידט: התקדמנו.
ש' שיפר: מוטי איילון, מה הם נתוני הייבוא האישי שיש לך היום במערכת המיסוי שלך?
ש' שיפר: מה הם התקבולים שלך במס בייבוא האישי לעומת הייבוא המסחרי?
אלי גולדשמידט: מה אכפת לך לעשות TOLERANCE של 10% ברכב, כלומר בתנאי שזה לא יעלה על 10%?
מ' איילון: אני מציע שתאשרו היום, ואחר כך- - -
א' שניידר: אם כך, צריך תחולה אחרת.
אלי גולדשמידט: למה שלא תיתן 10% במכוניות?
אלי גולדשמידט: מה יקרה?
אלי גולדשמידט: אדם קונה מכונית יד שניה ומציע 10% יותר יותר זול.
אלי גולדשמידט: תנו משהו גם לנו - לוועדת הכספים - כדי שיהיה אפשר לכתוב בעיתון שוועדת הכספים עזרה לאזרחים במשהו.
אלי גולדשמידט: לא רק שהמכס יהיה טוב, אלא גם שגם אנו נהיה טובים.
אלי גולדשמידט: לא צריך להביא זאת לאישור.
אלי גולדשמידט: אתם תסכימו, ואתם תתקנו זאת.
אלי גולדשמידט: יש לי בשורה: המכס נענה לפניית ועדת הכספים.
אלי גולדשמידט: מוטי איילון גילה רוחב-לב ,ועל-פי בקשתי הוא מסכים שגם בנושא מכוניות בייבוא אישי זה יהיה, אבל פה ה-TOLERANCE יהיה רק 10% ולא 20%, כי למעשה בתקנות אין בכלל TOLERANCE.
אלי גולדשמידט: אנו מאפשרים TOLERANCE של 10% גם במכוניות בייבוא אישי.
אלי גולדשמידט: אם אדם מביא מכונית בייבוא אישי ויש לו חשבונית שמראה שהסכום הוא בחריגה של עד 10% מסכום המחירון - הוא ישלם לפי הזה.
אלי גולדשמידט: זוהי התקדמות.
עופר חוגי: איזה מחירון זה?
עופר חוגי: האם זה מחירון של אמריקה או של אירופה?
אלי גולדשמידט: זה מחירון שלהם.
מאיר פרוש: מוטי איילון, אדם שמביא פריט כירושה, שיש לו ערך כספי גדול.
מאיר פרוש: מה הדין בדבר הזה?
מאיר פרוש: היו"ר א' גולדשמידט: תן לי להתקדם.
מאיר פרוש: שלא אשאל?
מאיר פרוש: האם להצביע על הכל נגד?
מאיר פרוש: אין בעיה.
מאיר פרוש: הוא שמע את השאלה.
מאיר פרוש: מה קורה אם אדם מביא מחוץ-לארץ כירושה דבר שהוא יקר ערך וברור שזו ירושה?
מ' איילון: בירושה אין בכלל חשבוניות, כי זה היה בבית המוריש.
מ' איילון: לגבי ירושה, יש הערכה.
מ' איילון: יש ועדת מעריכים, שקובעת את עלות הטובין המשומשים.
מ' איילון: לכל טובין משומשים יש בלאי ופחת, ואנו די מסתדרים בנושא הזה מבחינת ההערכות בשטח בחיי היום-יום.
מאיר פרוש: האם יש איזו שהיא הגבלה מסויימת?
מ' איילון: לא.
מאיר פרוש: האם אין הגבלה על הגובה, על ערך הדבר הזה?
יוסף יצחק פריצקי: יש פה אפליה.
יוסף יצחק פריצקי: אם אני יורש כסף בחו"ל, אינני משלם עליו כלום.
מ' איילון: אין הגבלה.
מ' איילון: עד היום, לא קרה.
מ' איילון: די מקלים.
אלי גולדשמידט: אני מציע לא להתפשט לדברים נוספים.
אלי גולדשמידט: אני מציע, שנצביע על התקנות כפי שהוצגו בפנינו, ושנברך את המכס על ההליכה לקראת האזרח ועל ההליכה הנוספת שהוא הלך לקראתנו בנושא עד 10% במחירי מכוניות בייבוא אישי.
מאיר פרוש: דבר נוסף:
מאיר פרוש: 10% מהניירת שצריכים למלא - שלא יצטרכו למלא.
מאיר פרוש: היו"ר א' גולדשמידט: הם ישקלו בחיוב את הקטנת הניירת.
מאיר פרוש: אנו לא נצטרך להביא זאת לכאן חזרה.
מאיר פרוש: התקנות תתוקנה בהתאם, כדי להכניס גם את עניין המכוניות.
מאיר פרוש: זה ייעשה, כמובן, בשיתוף מלא עם הגברת שניידר.
מאיר פרוש: אני מעמיד להצבעה את התקנות האלה.
מאיר פרוש: תקנות המכס (חישוב ערכם של טובין שיובאו לשימוש עצמי), התש"ס-2000, בתוספת התיקונים שהציג יו"ר הוועדה, התקבלו פה אחד.
אלי גולדשמידט: התקנות אושרו פה אחד.
אלי גולדשמידט: מה עם נושא הפלשתינאים?
אלי גולדשמידט: הם לא שולחים נציגים.
אלי גולדשמידט: חיים, באו לפה חברי-כנסת וביקשו דיון בנושא ההעברה לפלשתינאים, כדי לשמוע גם עמדה של המשרד לביטחון פנים, משרד החקלאות, "אבנר" והתאחדות התעשייניים שמיוצגת כאן היום.
אלי גולדשמידט: מהממשלה אף אחד לא בא.
אלי גולדשמידט: זה לא מעניין אותם.
ח' גבריאלי: האם הזמנתם את נציגי המשרדים בשבוע שעבר?
א' קרשנר: אין להם עניין לבוא.
אלי גולדשמידט: הם מודיעים לנו עכשיו שאין להם עניין לבוא.
אלי גולדשמידט: מה אתה רוצה שאעשה עכשיו?
ח' גבריאלי: תקיים את הדיון.
אלי גולדשמידט: עם מי אקיים את הדיון?
אלי גולדשמידט: האם אתה מייצג את המשרד לביטחון פנים?
אלי גולדשמידט: לא אקיים את הדיון.
מ' איילון: צריכים להעביר את הכספים.
ח' גבריאלי: אני לא CHIEF OF STAFF של כל המשרדים.
ח' גבריאלי: יש פה חברי-כנסת.
אלי גולדשמידט: אם כך, תרים טלפון אליהם.
אלי גולדשמידט: ח' גבריאלי: האם אשכנע אותם לבוא?
אלי גולדשמידט: אם אין להם עניין, אז אין להם עניין.
אלי גולדשמידט: אי אפשר לדחות זאת.
אלי גולדשמידט: אני לא אשם.
אלי גולדשמידט: אינני יכול.
אלי גולדשמידט: למה הם לא באים?
אלי גולדשמידט: צריך, שיבואו, יגידו את מה שיגידו, נצביע ונעבור הלאה.
ח' גבריאלי: אני לא יכול לזמן אותם.
ח' גבריאלי: מי שמזמן אותם זה ועדת הכספים.
אלי גולדשמידט: אנו זימנו, והם לא רוצים לבוא.
אלי גולדשמידט: מר קרשנר, תעזור לו בזה.
אלי גולדשמידט: אנו חוזרים לנושא חובות אבודים.
אלי גולדשמידט: האם יש פה מישהו ממע"מ?
אלי גולדשמידט: לשכת רואי החשבון הוזמנה, ונציגיה עדיין לא הגינו.
א' קרשנר: הם הוזמנו לשעה 11:00.
א' קרשנר: תקנות הפיקוח על עסקי ביטוח (אגרות) (תיקון), התש"ס-‏2000
אלי גולדשמידט: מונחות לפנינו תקנות הפיקוח על עסקי ביטוח (אגרות) (תיקון), התש"ס-2000.
ש' עיר-שי: יש פה את תקנות הפיקוח על עסקי ביטוח (אגרות), ובהן שלושה תיקונים מרכזיים.
ש' עיר-שי: בתיקון הראשון אנו רוצים לקבוע אגרות לתקופות קצרות משנה.
ש' עיר-שי: כיום, האגרות עובדות על בסיס שנתי, ויש מצבים בהם ניתן רשיון לתקופה קצרה משנה.
ש' עיר-שי: אינני יודע איזה סעיף זה בסדר-היום של הוועדה.
ש' עיר-שי: יש עכשיו חלון הזדמנויות, ואנו מכניסים זאת.
אלי גולדשמידט: אני מקבץ את כל האנשים.
אלי גולדשמידט: בדרך כלל, אינני חוטף.
אלי גולדשמידט: מקבצים את כל מי שישנו, ומקיימים הצבעה.
ש' עיר-שי: התיקון הראשון בא לקבוע אגרות לתקופות קצרות.
ש' עיר-שי: כרגע, שיטת האגרות היא שנתית, ואנו רוצים לקבוע אגרות לתקופות קצרות, כי יש מצבים בהם ניתן רשיון לחלק משנה.
ש' עיר-שי: לפי ההצעה, רשיון עד לרבעון הראשון - יהיה פטור מאגרה, עד חצי שנה - יהיה חצי אגרה, ואם זה עובר את יולי - זו תהיה אגרה מלאה שנתית.
ש' עיר-שי: התיקון השלישי קשור לשיטת ההצמדה.
ש' עיר-שי: היום, ההצמדה היא הצמדה שמתבססת מדצמבר עד דצמבר.
ש' עיר-שי: התברר לנו, שמה-15 בדצמבר עד ה-1 בינואר אנו בלחץ זמנים אדיר, ואנו עושים פה SHIFTING מנובמבר לנובמבר, ויש הוראת שעה שמדברת לגבי השנה הראשונה.
עופר חוגי: לאן הכספים האלה הולכים - כל האגרות האלה?
ש' עיר-שי: למדינה.
עופר חוגי: האם אלה עוד מסים?
ש' עיר-שי: יש פה אגרה קיימת.
ש' עיר-שי: יש פה שירות.
ש' עיר-שי: ע' חוגי: למה צריך לקחת מסים?
אופיר פינס-פז: אלה לא מסים.
עופר חוגי: זה מס.
עופר חוגי: מה זה?
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת חוגי, מאיפה יהיה כסף לממן כל מיני דברים שאנו מעבירים פה כסף?
עופר חוגי: יש עודף.
אלי גולדשמידט: מה התשובה לשאלת חבר-הכנסת חוגי?
ש' עיר-שי: התקנה הראשונה מקלה.
ש' עיר-שי: במקום לשלם אגרה מלאה לשנה, משלמים על חלקיות שנה.
עופר חוגי: לגבי התקנה הראשונה, אין לי בניה.
עופר חוגי: מה לגבי התקנה השניה?
ש' עיר-שי: האגרה היחידה שהיא חדשה היא אגרת הערר על בחינה.
ש' עיר-שי: מתברר, שהיום יש יותר ויותר גישה.
אופיר פינס-פז: כלומר, אנשים שמערערים.
ש' עיר-שי: בדיוק.
ש' עיר-שי: זה לוקח כסף.
אופיר פינס-פז: מה גובה הערר?
ש' עיר-שי: האגרה החדשה של הערר היא פחות ממה שמקובל היום - 250 שקל.
ש' עיר-שי: זו לא מערכת ממוחשבת, אלא יש להושיב אדם כדי לקרוא את הבחינה, לקבל את הערר עצמו, לקרוא אותו ולהתמודד עם זה.
עופר חוגי: במה הוא אשם?
עופר חוגי: הוא מערער על בחינה של עצמו.
א' שניידר: זה כדי שלא יגיש סתם ערעורים.
אלי גולדשמידט: גם כאשר מערערים בבית-המשפט, משלמים אגרה.
עופר חוגי: כאשר אדם מערער על בחינת הבגרות שלו, האם הוא צריך לשלם?
עופר חוגי: התלמיד לא משלם.
עופר חוגי: זה אותו דבר.
ש' עיר-שי: לערר יש אלמנט של חסם.
ש' עיר-שי: אחרת, כל אחד יערער.
א' שניידר: יש לשים לב, שמדובר בתיקון לתקנות קיימות.
א' שניידר: התקנות הקיימות מתייחסות לאגרות למתן רשיון למקצוע מסויים, שזה סוכן הביטוח.
א' שניידר: כמו שיש סוכן מכס שמשלם אגרה על הרשיון שלו ועוד הרבה ועוד הרבה מקצועות שמשלמים אגרות ומשלמים אגרות על בחינה, כדי לא לסתום את המערכת בערעורי סרק, אין שום סיבה לא לאשר זאת לגבי מקצוע של סוכן ביטוח.
אלי גולדשמידט: חבר-הכנסת לנגנטל, לגבי נושא הארנונה, זה בסדר - נכון?
נחום לנגנטל: בנושא הארנונות לא אהיה.
אלי גולדשמידט: אם כך, אנו מפסידים.
נחום לנגנטל: אני בחוץ עובד על הרבה דברים, ואינני מסוגל לקבל מהם שום תשובה.
אלי גולדשמידט: אבל, עכשיו, זה נושא הרשויות המקומיות.
אלי גולדשמידט: אני מעמיד להצבעה את תקנות הפיקוח על עסקי ביטוח (אגרות) (תיקון), התש"ס-2000.
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה תקנות הפיקוח על עסקי ביטוח (אגרות) (תיקון), התש"ס-2000, התקבלו פה אחד.
אלי גולדשמידט: התקנות התקבלו פה אחד.
אלי גולדשמידט: שינויים בתקציב לשנת 2000 (פניה מס' 188 לוועדה)
יאיר פרץ: היושב-ראש גולדשמידט, האם ביטלת את הרביזיה?
אלי גולדשמידט: לא ביטלתי דבר.
אופיר פינס-פז: האם הרביזיה היא שלנו?
אלי גולדשמידט: ברצוני להודיע ליושב-ראש הקואליציה, שרוב הרביזיות בוועדת הכספים הן שלנו.
אופיר פינס-פז: האם זה יתקיים עכשיו?
אלי גולדשמידט: האם אתם בעד עניין הגיור?
אלי גולדשמידט: מדובר בשינויים בתקציב לשנת 2000.
יוסף יצחק פריצקי: איזו בקשה זו?
יוסף יצחק פריצקי: האם זו הודעה שעוכבה?
א' פרידמן: זו הודעה שעוכבה.
עופר חוגי: אני רוצה רפרנט.
א' פרידמן: אין את הרפרנט.
עופר חוגי: סליחה, אך אני רוצה את הרפרנט.
אלי גולדשמידט: הוא נציג המשרד שעוסק בזה.
אלי גולדשמידט: א' פרידמן: ההודעה, בפניה מספר 188 לוועדה, מתייחסת כאן להעברת כסף מהרזרבה הכללית לתקציב בתי-הדין הרבניים.
א' קרשנר: אלה שינויים פנימיים.
א' קרשנר: זו העברת 6.7 מליוני ש"ח לבתי-דין.
א' קרשנר: היא לא מופיעה בתיקים, והוציאו אותה כי היה דיון.
אלי גולדשמידט: הדיון כבר נעשה.
אלי גולדשמידט: אינני צריך להביא לפה שום רפרנט.
אלי גולדשמידט: גם מה שהוא אומר עכשיו זה רק כדי להבהיר על מה מדובר.