GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הראל לוקר: כמה אתם מוציאים מן ההצעה הזאת?
ראובן קוגן: מה שמיכל אומרת, אם אתה עושה את זה 24% הם לא היו מדברים.
מיכל דויטש: עכשיו אנחנו אומרים בעצם, שברמה של החוק הזה---
משה גפני: אני לא מקבל את הטענה הזאת.
משה גפני: יכול להיות שלא תהיה לי בררה ואני אצטרך לקבל את זה מתוך כפייה בגלל שבדברים העיקריים אני הולך לחלוק עליכם.
משה גפני: אז יכול להיות שאני אקבל את זה, אבל זו לא חכמה מה שאתם אומרים, בגלל שהבסיס של הטיעון לא נכון.
משה גפני: אתם באים עם הצעה של להציף את השוק, אז מה זה משנה שמורידים---
מיכל דויטש: לא, להציף את השוק רק לגבי קרקעות פרטיות בידי יחידים.
יעקב אדרי: כמה דירות ייתן הסיפור הזה?
משה גפני: אז אתם באים ואומרים, מ-45% ל-20% זה עידוד, מ-24% ל-20% זה לא עידוד.
משה גפני: אני אומר לכם שאתם טועים בזה, זה כבר לא נושא כלכלי ולא נושא מיסויי, זה נושא של פסיכולוגיה שבזה אני מבין יותר מכם.
משה גפני: אני יכול לנתח את רשות המסים גם פסיכולוגית.
מיכל דויטש: הטענה היא לגבי כל החברות?
משה גפני: לא, לגבי חברה משפחתית, שזה יחיד, שמתייחסים אליהם בחלק מהעניין, גם בתקנות שלכם, גם בחוק שלכם, כיחיד.
משה גפני: המציאות הזאת, שבא בן אדם ומתלבט כל הזמן האם למכור, הם יושבים שם בליל שבת, בסעודת שבת, אחרי קידוש, ו---
קריאה: אני לא מאמין שמדברים על זה בסעודת שבת.
משה גפני: אפשר, אחד הנכדים זרק, 'למה, תמכרו כבר את הקרקע הזאת', וזה...
משה גפני: אז קם הדוד ואומר, 'אסור לדבר על זה בשבת, במוצאי שבת נעשה אספה', והם מתאספים במוצאי שבת.
משה גפני: דרך אגב, לי מותר לדבר על זה בליל שבת, בגלל שכתוב שמפקחים על צרכי ציבור בשבת.
משה גפני: אבל אם זה עסק פרטי שלי, זה מגרש שלי פרטי, אז באמת אסור לי בשבת.
משה גפני: לכן ההערה היתה נכונה, אבל דיברתי על נכד קטן שאומר 'תעזבו כבר את המגרש הזה', והחליטו ואמרו, 'אולי המחירים יעלו, לא מוכרים'.
משה גפני: פתאום באה הממשלה וועדת הכספים אישרה את זה, ואומרים 'שנה אחת אנחנו מורידים 4% מס', ואז זה שהיה בעד קיבל כח במשפחה ואומרים, 'עכשיו נמכור, הנה, משמים, מורידים את המס לשנה'.
משה גפני: ל-4% האלה יש משמעות של מכירה, ההתעקשות שלכם שלא להוריד את זה פה, אתם פשוט טועים, בגלל שזה מוריד את הכוונה שלכם.
משה גפני: הרי זה לא הולך על קבלנים, זה לא הולך על חברות, זה בסדר, אנחנו לא מתווכחים על זה אפילו, אבל כשחברה משפחתית...
משה גפני: דרך אגב אני חושב שצריך להוריד את זה מעשר דירות.
משה גפני: למה קבעתם עשר דירות, למה לא חמש דירות?
משה גפני: למה אתם מתעקשים על עשר דירות?
משה גפני: אל תתעקשו, חמש דירות.
ראובן קוגן: כי רצינו לעשות את זה לבנייה רוויה ולא לבנייה של וילות וקוטג'ים.
משה גפני: אז שש דירות.
משה גפני: בשש דירות זה כבר מתחיל להיות בנייה רוויה.
ראובן קוגן: הסברתי כבר לחבר הכנסת אדרי, ואני אסביר שוב.
מיכל דויטש: מה זה קשור רק לגבי ליחיד?
מיכל דויטש: זה יחיד מוכר, לא יחיד קונה.
ראובן קוגן: בדיוק נסעתי עם מישהו בבוקר, הוא אמר לי, 'יש לי חבר, יש לו דונם ברעננה, אבל מותר לבנות עליה שש דירות'.
ראובן קוגן: 'מה הוא רוצה לבנות?'
ראובן קוגן: הוא אמר, 'הוא מתלבט, או שלוש וילות גדולות, או שישה קוטג'ים'.
ראובן קוגן: מה שאתה רוצה לעשות זה הטבה לעשירים.
משה גפני: אבל מר קוגן, אתה בוחר חברים...
משה גפני: תבחר את החברים שלי.
משה גפני: לי יש חבר שיש לו דונם והוא אומר, 'אני הולך לבנות שש דירות פשוטות, בגלל שאני רוצה שיהיה בשכונה שלי, שלעוד משפחות יהיו דירות'.
משה גפני: לך יש חברים עם וילות, תבוא לחברים שלי.
ראובן קוגן: זה לא עוזר לי, אם זה מה שאתה שואל.
משה גפני: שש דירות זה לא וילות.
ראובן קוגן: הרב גפני, כן, יש הגדרות של בנייה רוויה בתכנון, זה מעל ארבע לדונם.
ראובן קוגן: לצורך העניין אם הייתי יכול לבוא ולהגיד מה היא הצפיפות המינימלית, הייתי בא ואומר, ואז חבר שלך שרוצה שש על דונם היה נופל בזה, כי ארבע לדונם זה כבר רוויה.
ראובן קוגן: אבל אין כרגע את הדרך הזאת, וכמו שתמיר אומר בצדק, יכול להיות---
משה גפני: אז סיכמנו, שש דירות.
משה גפני: אני לא מתווכח איתך.
משה גפני: רק שנייה, אני לא הבנתי את ראובן בכלל.
ראובן קוגן: אני לא אסביר.
משה גפני: אני מסכים איתך שקשה מאוד לעשות את ההגדרות האלה, אתה צודק.
משה גפני: שש, זה כבר מתחיל להיות על הקו הזה...
שגית אפיק: בדברי ההסבר הם כותבים שהנישום רשאי לבחור, אם יש לו פטור אחר, או הטבה אחרת, בין ההטבה לפי הסעיף הזה, או ב---
מיכל דויטש: זה לא סעיף קוגנטי, זה סעיף שאדם יכול לעמוד בו, או לא לעמוד בו.
מיכל דויטש: כמו שאדם יכול לבחור פטורים שמוענקים לו או לא לבחור, אדם יכול להגיד, 'וואלה, אני בקומבינציה עם דירת מגורים על הקרקע, יותר שווה לי הפטור לדירת מגורים מ---
שגית אפיק: לקחת את הפטור האחר ולא את---
מיכל דויטש: הוא בוחר.
מאיר אסולין: זכות הבחירה לפטור היא של הנישום.
מיכל דויטש: זה לכל אורך החוק, זה לא כתוב בשום מקום.
משה גפני: האפשרות להאריך את התקופה.
משה גפני: אנחנו מדברים על שנה, אפשר לכתוב שתהיה אפשרות להאריך את זה בצו באישור הוועדה?
שגית אפיק: הגדלת מס הרכישה היא לשנתיים, אם יתברר אחרי שנה שיש צורך בהמשך---
משה גפני: אז שיהיה אפשר, לא הליך חקיקה.
שגית אפיק: צו, זה עדיין על ידי שר האוצר.
ראובן קוגן: היה פה דיון קודם, אני חושב שהרב מוזס אמר 'למה אתם עושים את הפטורים של שבח דירות לשנתיים ולא לשנה?'
ראובן קוגן: זה מעכב את העסקאות, כי מה לעשות, כל מי שיכול למכור בתוך שנתיים, הוא יחכה עד שהוא יבדוק, כי כולם חושבים שהמחירים עולים ובאמת הם עולים עדיין.
ראובן קוגן: ההתלבטות שלנו היתה האם לבוא ולהגיד, כיוון שבקרקע, בניגוד לדירה שאתה כבר מוכר אותה והיא מוכנה, בקרקע צריך גם למכור וגם לחכות 36 חודשים עד שהיא תיבנה, אז אני רוצה לקצר בסופו של יום את הזמן שהדירה תעמוד בנויה.
ראובן קוגן: לכן לא רצינו לתת שנתיים ולגרום לאנשים לחכות לעוד שנה.
ראובן קוגן: לכן את הסעיף שעוסק בקרקע הגבלנו לשנה, בניגוד לסעיפים של הדירות, שזה שנתיים.
משה גפני: אני לא אומר לא, אני אומר כן.
ראובן קוגן: אתה אומר 'כן, בוא נגדיר את זה שנה, אבל ניתן את האופציה'.
ראובן קוגן: השאלה מה השוק יעשה עם האופציה, האם הוא יחכה שהאופציה תתממש?
ראובן קוגן: אתם יודעים פסיכולוגיה יותר טוב ממני, אז אני שואל.
ראובן קוגן: מה אתה אומר?
משה גפני: התשובה היא לא, זה לא ישפיע.
שגית אפיק: זה בידיים של שר האוצר.
ראובן קוגן: הפסיכולוגים טוענים שזה לא ישפיע.
מיכל דויטש: השאלה אם זה סביר גם להעביר את זה בחקיקה ראשית.
משה גפני: עורכת דין דויטש, אם התכנית הזו מצליחה, בניגוד לסעיפים האחרים, שאני מבין למה אתם עשיתם את זה לשנה---
אמנון כהן: אבל גפני יבוא לפה וגם ככה יאריך את זה.
משה גפני: לא, אם זה בחקיקה ראשית הם לא יאריכו.
משה גפני: אם לא תהיה בעיה קריטית, ואז הדלק יהיה על סדר היום, אז זה לא...
משה גפני: הם צריכים לעשות חקיקה רגילה וצריך לבוא לקריאה ראשונה, זה צריך להיות מאושר בממשלה.
משה גפני: כאן אנחנו מדברים על האופציה, אם זה יצליח, שזה יהיה צו של שר האוצר באישור ועדת הכספים.
יעקב אדרי: כמה הם חושבים הסיפור הזה, ההצעה המצוינת הזו---
משה גפני: הם לא יודעים.
יעקב אדרי: הם לא יודעים להעריך?
משה גפני: איך הם יכולים לדעת?
אמנון כהן: הם לא יודעים מי ימכור, מי לא ימכור.
משה גפני: אתה צריך לדעת יותר מהם, הם לא יכולים לדעת.
משה גפני: אני חושב שזה נכון, אתם מסכימים?
משה גפני: אם אתם לא מסכימים, אני ממשיך הלאה.
ראובן קוגן: אני בודק את זה.
משה גפני: תבדוק, בסדר.
משה גפני: נשארו לנו הסוגיה המשפחתית והמלאי העסקי.
משה גפני: איך פותרים את הבעיה הזאת?
מיכל דויטש: שאנחנו רוצים להשאיר את המצב שאם זאת חברה משפחתית, פקיד השומה ממסה את הכנסות ה---
משה גפני: כל מיצוי כושר הפסיכולוגיה שלי לא עזר.
מיכל דויטש: אם זו הכנסת יחיד, זה חל עליו.
מיכל דויטש: לא צריך להגיד במפורש, כי אם זאת הכנסת יחיד, זה חל עליו.
זיו שרון: אנחנו מקבלים את ההצהרה הזו.
זיו שרון: זה נראה בסדר.
זיו שרון: היא מספקת אותנו.
זיו שרון: אני רוצה להעיר מספר הערות.
זיו שרון: כיום אנחנו נמצאים בוודאות לגבי מספר שאלות.
זיו שרון: אני רוצה להציב מספר נקודות שאני רוצה שתהיה לגביהן---
משה גפני: תגיד בכותרת מה הן, אני אגיד לך אם להציג אותן או לא.
זיו שרון: ההערה הראשונה, לא צריך שזה יהיה רק על זכות במקרקעין שהיא קרקע, כי אם יש זכויות לבנייה מעל שש דירות על גג, אין סיבה לא להעלות את הבנייה לגובה ושזה יהיה אך ורק בקרקעות.
זיו שרון: אין שום סיבה הגיונית לעניין הזה.
זיו שרון: זה פעם אחת.
משה גפני: תיקנו.
משה גפני: לא רק קרקע, גם בנייה לגובה.
מיכל דויטש: לא צריך לכתוב---
זיו שרון: אבל כתוב 'זכות במקרקעין שהיא קרקע'.
מאיר אסולין: אבל כשאתה עושה פיצול פיזי, עדיין יש---
זיו שרון: לא, אתה קורא לזה זכות---
משה גפני: מה שאין ויכוח, אני מבקש שזה יהיה בחוק.
משה גפני: את הניסוח תעשו ביחד.
מיכל דויטש: לא, אבל תבינו שיש דברים שאנחנו עושים בשוטף.
מיכל דויטש: הבניינים עם זכויות הבנייה על הגג, זה לא המקרה היחיד שאנחנו מטפלים בו בהקשרים של פיצולים.
מיכל דויטש: היום לכתוב את זה פעם ראשונה בחוק, עלול להשפיע לנו על דברים אחרים שאנחנו עושים בפרשנויות.
משה גפני: את יכולה לנסח את זה נורמלי?
זיו שרון: החוק הזה פסיכולוגי, בלי הוודאויות לא יהיו מכירות.
משה גפני: אפשר לנסח את זה במקרה הזה באופן---
שגית אפיק: בפסקה (א)(3), המכירה היא של 'זכות במקרקעין שהן קרקע, או זכויות בנייה'.
שגית אפיק: זו הבקשה בעצם.
שגית אפיק: אתם מסכימים?
משה גפני: מה ההערה השנייה?
זיו שרון: ההערה הנוספת; לא ברור מנוסח החוק דהיום אם לאדם, שהוא מהווה חלק מקרקע, יש קרקע לשלוש דירות, לדוגמה, אבל בלעדיו אין מכירה, האם המינימום חל על המוכר הבודד, או חל על מכירה של חטיבת קרקע, גם אם למוכר הבודד שנמצא שם יש פחות, אבל בלעדיו אין את המכירה לקבלן.
ראובן קוגן: הם יצטרכו לעשות ארגון של הזכויות.
זיו שרון: שלא תהיה טענה שבגלל שיש לו פחות הוא לא זכאי לפטור.
מיכל דויטש: עורכת דין אפיק, אנחנו לא עושים מכירה של זכויות בנייה.
מיכל דויטש: אין בשום מקום בחוק מכירת זכויות בנייה.
שגית אפיק: זה לא חוק מיסוי מקרקעין.
משה גפני: מה עוד, עורך דין שרון?
זיו שרון: לדוגמה, מכירות בקומבינציה.
זיו שרון: אני הולך על המספר שדובר קודם, של עשר, אם אני מוכר כמות של תשע יחידות אבל ביחד על המקרקעין האלה נבנים יותר מעשר יחידות.
זיו שרון: האם בקומבינציה הוא נכנס  או לא?
מיכל דויטש: לא, הוא לא נכנס.
מיכל דויטש: זה מאוד ברור.
מיכל דויטש: כי רצינו שייזרקו לשוק לפחות עשר.
זיו שרון: למה?
זיו שרון: אבל נזרקות לשם---
מיכל דויטש: לא נזרקות, הוא נשאר עם ארבע והקבלן יוצא עם שש.
מיכל דויטש: הן לא נזרקות לשוק, הן שלו.
זיו שרון: הערה נוספת; תכנית בנייה זה מונח אמורפי, בתכניות הבנייה המונח הוא מונח כללי.
זיו שרון: הרבה פעמים ניתנות הקלות לא במסגרת התכנית, אלא אחרי התכנית, של הגדלה ב-20% של יחידות הבנייה.
זיו שרון: ומכיוון שהמטרה היא להגדיל את כמות יחידות הבנייה, שיהיה ברור שסך כל היחידות הוא היחידות לאחר כל ההקלות ולא לפי התכנית הבסיסית.
מאיר אסולין: אנחנו אומרים שביום המכירה זה המועד שלנו.
מאיר אסולין: קיימת תכנית וכרגע לא משנה איזה תכנית, מקומית, מחוזית, לא משנה מה---
זיו שרון: אבל זה לא ניתן בתכנית.
מאיר אסולין: מה לא ניתן בתכנית?
זיו שרון: ניתן כהקלה.
מאיר אסולין: אבל מתי זה ניתן, לפני או אחרי המכירה?
זיו שרון: לפני.
מאיר אסולין: לפני?
מאיר אסולין: אז זה קיים, אז אין בעיה.
זיו שרון: אבל זה לא בתכנית.
מאיר אסולין: זה לא משנה, אבל גם התכנית מאפשרת את שבס.
זיו שרון: אין בעיה.
זיו שרון: חלק מהדברים נבהיר לפרוטוקול, כי זה עוזר לאנשים לפתור אי ודאויות.
מאיר אסולין: אני רוצה להסביר פה משהו.
מאיר אסולין: אנחנו באנו לפה עם הצעה שבאה להקל, אנחנו לא הולכים להקשות.
שגית אפיק: אבל כדי להקל הפרטים צריכים להיות פה ודאיים, משום שבסך הכל יש לאנשים שנה לקבל את ההטבות האלה.
שגית אפיק: אם האנשים יתלבטו אם זה חל עליהם, או לא חל עליהם, הם פשוט לא יעשו את זה.
מאיר אסולין: הכלל הוא פשוט.
מאיר אסולין: אם ביום המכירה יש אפשרות לבנות עשר יחידות, הוא בפנים.
מאיר אסולין: מה זה משנה מאיפה זה בא?
מאיר אסולין: זה לא משנה.
שגית אפיק: זה שש יחידות.
מאיר אסולין: לא משנה, זה עוד יותר מקל.
שגית אפיק: מה התשובה שלכם לגבי ערובה?
מאיר אסולין: זה נשאר אותו דבר, אנחנו לא יודעים בדיוק מה הוועדה רוצה.
זיו שרון: הערה נוספת היא שאנחנו, כלשכה, לא מוצאים הבדל אם בן אדם משחרר יחידות לשוק, וזה בהמשך לדברים שאמר עורך דין לוקר, ומבצע או שינוי ייעוד, מרכוש קבוע למלאי, או מוכר לקרוב, והקרוב או אותו אדם עצמו, מוכר במהלך ה-30 או 36 חודשים את כמות הדירות המינימלית, אין שום סיבה לצמצם את האוכלוסייה שזה חל עליה.
זיו שרון: אם לי יש קרוב שהוא קבלן ואני מוכר לקרוב שלי, וקרוב שלי, אצלו זה מלאי והוא מוכר את זה, אין שום סיבה לצמצם כאן, ובלבד שהקונה עומד בכללים שהוטלו על הקונה.
זיו שרון: גם הקונה יכול להיות אותו אדם עצמו, אם הוא עשה שינוי ייעוד מרכוש קבוע למלאי.
זיו שרון: אם הוא עומד במכירה של ה-30 יחידות למלאי, הוא זכאי ל-20% על השלב שהוא השלב במס שבח, ומכאן ואילך הוא ימוסה כמלאי והוא שחרר עוד יחידות לשוק.
זיו שרון: כל המטרה של החוק הזה היא מטרה של הגברת ודאות.
זיו שרון: ככל שדברים יהיו במסגרת חוק קצרצר, שאי הוודאות בו היא גדולה ולא תינתנה הבהרות, בין אם כאן ובין אם בתוך החקיקה, אנשים יתלבטו, יחכו חצי שנה עד שיקבלו פרה-רולינג, או לא יקבלו פרה-רולינג, ובסוף תעבור השנה והחוק הזה יהיה הצהרה יפה אבל לא ממומשת.
שגית אפיק: מאיר, מה התשובה לגבי מכירה בין קרובים?
שגית אפיק: למה שזה לא יחול על זה?
מאיר אסולין: כי אנחנו מבינים שאל"ף, כמו שאמרו בהתאחדות הקבלנים, הרעיון הוא שמי שירכוש זה בעצם קבלן.
מאיר אסולין: זה הרעיון.
מאיר אסולין: כשאתה מוכר אותה לקרוב שלך, אף אחד לא אומר שאתה תבנה ואכן תמכור את הנכסים האלה.
מאיר אסולין: אנחנו מדברים על מישהו ש---
שגית אפיק: אבל אם הוא לא יבנה, הוא לא יקבל את הפטור, הוא יצטרך לעמוד ממילא בתנאים של שש דירות מגורים.
מאיר אסולין: תקשיבי למה שאני אומר, הוא יסיים והוא ימשיך להחזיק אותן.
מאיר אסולין: הרעיון שהוא לא יחזיק אותן, שהוא ימכור אותן.
מאיר אסולין: מי שיכול לעשות את זה הוא קבלן, שזה העסק שלו.
שגית אפיק: ואם יש לי קרוב שהוא קבלן?
אמנון כהן: אם אחיו של המחזיק בקרקע הוא קבלן, מה פה?
אמנון כהן: הוא יבנה את הדירות.
מאיר אסולין: אנחנו צריכים ודאות, כי אני לא הולך עכשיו לחקור מה הוא הולך לעשות בזה.
מאיר אסולין: אין לי שום מגמה, אנחנו רוצים היום להיות בטוחים שהמסלול הזה הולך להתקיים.
מאיר אסולין: אחיך קבלן, אחיך חברה קבלנית---
אמנון כהן: המטרה היא שיבנה.
מאיר אסולין: כן, אנחנו לא רוצים להיכנס לזה.
מאיר אסולין: אני אחקור אם אתה מוכר או לא מוכר?
מאיר אסולין: כי אין פה תנאי של מכירה, התנאי הוא רק בנייה.
מאיר אסולין: לכן חשוב לנו שאנחנו יודעים שזה יימכר.
מאיר אסולין: אין שום טעם שהחברה הקבלנית תחזיק את זה.
אמנון כהן: עורך דין שרון, קיבלת תשובה?
זיו שרון: לא, לא קיבלתי תשובה.
זיו שרון: אתה חייב למכור, אתה חייב בסופו של דבר למכור.
זיו שרון: אם זה מלאי אצלי, אני חייב למכור.
זיו שרון: אם לא, ימסו אותי בלי שמכרתי, לפי סעיף---
מאיר אסולין: תוך כמה זמן...
מאיר אסולין: להכניס זמנים מתי---
זיו שרון: לא, שנייה.
זיו שרון: ברגע שהצהרתי שזה מלאי וגמרתי לבנות, אם אני לא מוכר, לפי הוראות סעיף 85 לפקודת מס הכנסה, ממסים אותי גם אם לא מכרתי, לכן ברור שאני אמכור, אם הצהרתי שזה מלאי אצלי.
אמנון כהן: וזו המטרה שלו, הוא רוצה שתבנה ותמכור.
זיו שרון: אבל התשובה שלו, שאם סיווגתי את זה כמלאי, אני הקבלן מאותה משפחה, אין לי אינטרס לא למכור, כי אחרת אני אחטוף עונש כפול, אני אשלם מס למרות שלא מכרתי, ולכן זה לא יקרה, מה שהוא אומר.
אמנון כהן: עורך דין שרון, אנחנו דיברנו בסעיף קודם על הנושא של הערובות.
אמנון כהן: מדובר על 20% ואחר כך על 44%, והם רוצים ליישר את זה כרגע ל-20% במידה ועמדת בתנאים של שמונה או שש, נקבל החלטה, ובתוך 36 חודשים, אז אתה לא משלם את השאר.
אמנון כהן: הם רוצים כרגע שתשלם את הכל, ואם עמדת ביעד, אז יחזירו.
אמנון כהן: אני אמרתי, שבינתיים ישלמו רק את ה-20%, תעמוד ביעדים ב-36 חודשים, אם עמדת, אתה לא צריך לשלם את השאר.
הראל לוקר: לא, פחות.
הראל לוקר: צריך להוריד את זה מ-20% למקסימום 7.5%.
הראל לוקר: הרי דיברנו בחוק הקודם.
הראל לוקר: בחוק הקודם, שעבר כבר לפני שבועיים, דיברנו על קונה שמעביר 7.5% ובזה זה נגמר.
הראל לוקר: אני אומר, אם אנחנו רוצים להתמקד ב---
ערן ניצן: כולל חברות קבלן.
הראל לוקר: נכון, קונה זה כל אדם.
הראל לוקר: ממילא זה גם מה שיהיה, בעוד חודשיים החוק הזה נכנס לתוקף והוא יחייב את הקונה לנכות במקור 7.5%.
הראל לוקר: בואו נעשה פה 7.5%, כהקלה---
מאיר אסולין: לא, זה עד 6 לנובמבר.
מאיר אסולין: אלה קרקעות שיום הרכישה שלהן הוא עד 6 לנובמבר.
מאיר אסולין: אין 7.5%.
הראל לוקר: אבל למה לא תעשה את אותו עיקרון?
מיכל דויטש: 15%.
הראל לוקר: לא, 15% אלה קרקעות ישנות.
מיכל דויטש: דמי השווי.
הראל לוקר: אז איפה ההקלה?
מיכל דויטש: איפה ניכוי מס במקור?
הראל לוקר: אז אני אומר, 7.5%.
הראל לוקר: זה סכום סביר וזה עובר בטאבו.
אמנון כהן: לא הבנתי את התשובה.
מיכל דויטש: לפני שבועיים עשינו חוק של 15%, מאיפה 7.5%?
הראל לוקר: לפני שבועיים עשינו חוק חדש---
אמנון כהן: עזוב אותי מהחוק ההוא, עכשיו אני מדבר על זה.
הראל לוקר: אותו דבר, שיחול אותו עיקרון.
מאיר אסולין: אני לא מבין מה אתם מבקשים.
מיכל דויטש: שאם הקונה משלם 15%---
הראל לוקר: 7.5% בהתאם למועד רכישת הקרקע.
מיכל דויטש: ---15%, לקרקע של לפני 6 בנובמבר.
הראל לוקר: ו-7.5% לאחר.
מיכל דויטש: לא, אין פה לאחר.
מיכל דויטש: לאחר זה רק 20% והחוק הזה לא חל עליה.
הראל לוקר: למה?
מיכל דויטש: כי יש 20% פלאט על קרקע שאחרי.
אמנון כהן: לא הבנת אותי, אני לא מדבר על החוק ההוא.
אמנון כהן: אני מדבר על החוק היום, פה כרגע הם רוצים לתת---
הראל לוקר: 15%.
אמנון כהן: לא, משהו אחר.
אמנון כהן: תסתכל בסעיף 3, מדובר על ערובה.
אמנון כהן: כרגע זה 44% בחוק הישן, אם החזקת לפני 2001.
אמנון כהן: כרגע הם רוצים, בשביל לתת הטבה, 20%, גם בקרקעות הישנות ואומרים שתיתן את כל ה-44% על הזה, במידה ועמדת ביעדים, אני אחזיר לך.
אמנון כהן: אני אומר לא, כרגע ישלם 20%, וייתן איזה שהיא ערבות אולי, במידה ולא יעמוד, ואם לא עמדת, אז הוא יחלט את זה.
אמנון כהן: אם לא, אתה פטור.
הראל לוקר: אז הם אומרים עכשיו 15%, במקום 20%, לגבי קרקעות ישנות.
מאיר אסולין: שיעור המס בסעיף 121, לגבי יחיד, 45%.
מאיר אסולין: אנחנו מבקשים ממי שיעמוד בתנאים של החוק יקבל 20% על הליניארי, כי 20% יש לו בכל מקרה על השבח מ-7 לנובמבר.
מאיר אסולין: זו הכוונה.
מאיר אסולין: מה שכבוד היושב ראש שואל, כרגע אנחנו מבקשים שישלם את כל ה-45% וכשהוא יעמוד בתנאים הוא יקבל ממני חזרה 20%, כשיש אופציה בתוך החוק שהוא ישכנע את המנהל כדי שהוא לא יגבה את הדלתא, את ה-20%, וביקשנו ערובה.
הראל לוקר: אבל באיזה שיעור הערובה?
שגית אפיק: אבל מה שמבקש היושב ראש זה להפוך את הסדר, שהכלל יהיה שהוא יוכל לשלם ערובה בשיעור נמוך יותר מהשבח שהוא צריך לשלם, לא כמו שמופיע כרגע, שקודם כל הוא משלם ויש אפשרות למנהל לקבוע ערובה.
שגית אפיק: לקבוע את זה ככלל.
אמנון כהן: זה מה שאני ביקשתי וזה מה שאנחנו נצביע.
זיו שרון: מה שצריך לעשות, צריכים להפוך את בררת המחדל.
זיו שרון: השלב הראשון הוא שתינתן ערובה על הדלתא וערובה שניתן לעמוד בה.
זיו שרון: הרבה פעמים אתה יוצר מצב שלאדם אין את האמצעים לשלם לך לתקופת---
מאיר אסולין: איך אין לו?
מאיר אסולין: הוא מכר.
זיו שרון: הוא לא קיבל עדיין את הכסף.
זיו שרון: לאדם אין את האמצעים לשלם את המס, הוא לא צריך לזחול לחוק הזה בדחילו ורחימו, אלא הוא צריך להיכנס אליו בדרך המלך.
זיו שרון: לא עמד?
זיו שרון: משלם את מלוא המס ולא להיפך.
אמנון כהן: כן, זה מה שאנחנו רוצים.
זיו שרון: שיוציאו לו שומה מאוחרת, אם הוא לא עמד, ולא להיפך, שומה מלאה.
אמנון כהן: ובשאר הסעיפים, איפה עוד יש לכם בעיה?
זיו שרון: לא בחלק הזה, בחלק הבא.
הראל לוקר: אדוני, אני מרגיש, מצד אחד נותנים והיד השנייה נשארת מלמעלה כדי להנחית מכה.
הראל לוקר: שנה אחת תנו ודאות, תהיו ליברליים, כי המטרה היא להציף את השוק.
הראל לוקר: בגלל זה, בהיבט שאני דיברתי עליו, אני אומר שההקלה הזאת תחול גם על מי שמראש רשם את הקרקע שלו כרכוש קבוע.
הראל לוקר: אל תבואו לבן אדם כזה ותגידו לו, 'כי לקחת מימון לממן את הערובה, כי עשית שינוי תב"ע', אלף ואחד תנאים אמורפיים של עוסק או לא עוסק, שזה לא מתמטיקה.
הראל לוקר: בשנה הזאת תנו ודאות לאנשים האלה, רשמת את זה כרכוש קובע, שינית תב"ע, תוציא את זה לשוק.
מאיר אסולין: איפה הוא רשם?
הראל לוקר: הוא דיווח על זה כשהוא רכש, במש"ח הוא סימן איקס ברכוש קבוע, הוא שילם מס רכוש.
הראל לוקר: הוא לא רשום כמלאי עסקי.
אמנון כהן: זו הצעה הגיונית, למה יש בעיה?
מיכל דויטש: כי אין רישום.
הראל לוקר: יש במש"ח, למה את אומרת?
אמנון כהן: אם אני רוצה להציף את השוק לשנה אחת, תשאיר פתוח.
מיכל דויטש: אבל לא כולל מלאים.
אמנון כהן: טיפה נתערב בסמכויות של פקיד השומה, זה לא נורא.
הראל לוקר: לשנה אחת.
מיכל דויטש: בוודאי שזה נורא.
הראל לוקר: את סעיף 5(ב) לא להחיל.
זיו שרון: אפשר לעשות תיקון עקיף.
הראל לוקר: למה להשאיר את העננה הזאת של אי ודאות?
הראל לוקר: הוא רשם את זה בטופס מש"ח כרכוש קבוע, תן לו את ההנאה הזאת---
מיכל דויטש: הוא לא רשם את זה.
אמנון כהן: אם בסוף לא יציפו את השוק, לא עשינו כלום.
אמנון כהן: זה יהיה סתם חוק.
הראל לוקר: חבר הכנסת כהן, זה חל על יחידים ממילא, מה יקרה?
הראל לוקר: זה הרי לא על חברות קבלניות, על יחיד שכן רשם בטופס ועשה עוד עסקה.
הראל לוקר: את רוצה להוציא לשוק או לא רוצה?
מיכל דויטש: אני לא רוצה להוציא שוק דברים שהם מלאים, לא רוצים במסגרת החקיקה הזאת לאיין סמכות של פקיד שומה.
הראל לוקר: את אומרת משהו אפילו יותר קיצוני, אז תחילי את זה גם על מלאי עסקי.
הראל לוקר: אל תאייני את הסמכות, תחילי את זה גם על מלאי עסקי.
מיכל דויטש: זה תיקון לפקודת מס הכנסה שאין לנו מנדט אליו.
הראל לוקר: אז את רואה שמה שאני מציע הוא הרבה יותר פשוט.
הראל לוקר: בן אדם רשם רכוש קבוע, שילם מס רכוש יותר, 2.5%, בן אדם שרשם מלאי עסקי שילם---
מאיר אסולין: אם בשנת 2000 הוא כבר עשה פעולות שזה מלאי, למה אתה רוצה להוציא אותו משם?
הראל לוקר: אבל הוא יחיד, כמה---
מאיר אסולין: אז אם אין לך בעיה, בשביל מה אתה מעלה את זה?
הראל לוקר: כי אתה מפחיד את האחרים.
מאיר אסולין: אני מפחיד?
הראל לוקר: אתה מפחיד אותם, אף אחד לא ימכור.
הראל לוקר: כמה דירות אתה רוצה ל---
משה גפני: סיימנו את סעיף 3?
משה גפני: סעיף 4. מה הבעיות?
מיכל דויטש: רציתם להקטין את ה-3 מיליון ל-1.6, וגם לא הבנו אם אתה מתחבר למה שאמר חבר הכנסת שאמה, להוציא מכלל סעיף 4 נכסים ששוויים מעל.
מיכל דויטש: יש פה שתי סוגיות, האם אנחנו אומרים כל דירת מגורים, לא משנה מה שוויה, פטור עד 3 מיליון, או שבכלל בגדר הסעיף הזה נכנסים רק נכסים ששוויים עד.
מיכל דויטש: זה מה שהעלה חבר הכנסת שאמה, שאמר 'בואו תוציאו מגדר הסעיף הזה את כל הנכסים שמעל איקס שקלים'.
מיכל דויטש: זה מה שהוא אמר.
מיכל דויטש: אנחנו אמרנו שמה שאנחנו עשינו זה פטור יחסי ולא הגבלנו את שווי הנכס, כאשר הסברנו ואמרנו שחששנו מטענות שיגידו לנו, 'תפטרו 2 מיליון, זה יהיה פטור, אבל אני מכרתי ב-2.1 מיליון וזהו, והכל חייב?'
ראובן קוגן: לא, זה יחסי.
מיכל דויטש: אנחנו, כשעשינו את זה פטור יחסי, רצינו להיות יותר---
משה גפני: אבל אפשר להוריד את ה-3 מיליון.
מיכל דויטש: לא על זה אני מדברת, אני מדברת על המידתיות בזה שעשינו פטור יחסי ולא פטרנו את כל הנכסים.
משה גפני: פטור יחסי.
ראובן קוגן: אני חושב שאפשר להוריד את ה-3 ל-2.5.
שגית אפיק: כמה הכנסות זה יוסיף?
ראובן קוגן: לא חישבתי את זה, אבל---
משה גפני: אפשר להוריד את זה ל-2.5?
משה גפני: השאלה אם אתם מוכנים להסכים לדירה הראשונה, כתוצאה מזה שיש עכשיו תוספת כסף להוריד?
ראובן קוגן: מאחר ואנחנו לא יודעים כמה התוספת, היא לא תהיה גבוהה וגם כנראה לא תהיה תוספת---
מיכל דויטש: כי הם לא ימכרו.
ראובן קוגן: אנחנו לא אמדנו את---
משה גפני: אם נלך בדירה ראשונה על פחות מ-1,600,000, אתם תסכימו?
ראובן קוגן: אנחנו לא יכולים, בגלל הבדיקות שכן עשינו, בדיקות רגישות של מה הפסד ההכנסות מזה שמגדילים את התקרה לדירה יחידה, ומדובר במספרים מאוד גדולים.
ראובן קוגן: בדקנו רק את העלייה מ-1,200,000 ל-1,300,000 ודובר על הפסד הכנסות של 120 מיליון שקלים בשנתיים, ולכן אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו איזה שהיא הפחתה בכיוון הזה.
ראובן קוגן: הדירות היחידות הן 70% מהשוק, לכן המספרים הם כל כך גדולים.
ראובן קוגן: דירות להשקעה הן 30%-28% מהשוק, לכן המספרים של להכביד בהשקעות מול הטבה בדירות יחידות אלה מספרים שונים לגמרי.
ראובן קוגן: ואנחנו, בראייה הכוללת, גם של ההיבט התקציבי, ואני אומר עוד פעם, אני מוכן לחזור על הטענה גם בהיבט של מה היום הפטור הקיים של 1,140,000 מכסה מבחינת שיעור העסקאות לדירות יחידות, אנחנו לא יכולים להגיע לאיזה שהיא הטבה בעניין הזה.
ראובן קוגן: לזה אנחנו לא מוכנים.
משה גפני: מה יש לנו עוד בסעיף 4?
שגית אפיק: עלתה פה השאלה לגבי היחס לפטור שקיים היום.
שגית אפיק: דיברנו על זה, בישיבה הקודמת נדמה לי, שהיום אתה יכול לקבל פטור אחת לארבע שנים, והשאלה ממתי ייספרו ארבע השנים האלה, ונדמה לי שנתתם לגבי זה תשובה שאתם חושבים שמ-2012 יספרו את ארבע השנים---
מיכל דויטש: גם כתבנו את זה.
שגית אפיק: השאלה אם זה הדבר הנכון לעשות.
מיכל דויטש: מי שימכור ב-31 לדצמבר 2012 דירה, יצטרך כדי למכור עוד דירות שיש לו, לחכות ארבע שנים.
מיכל דויטש: כן, הממשלה אמרה, 'אני קוצבת אותך לשנתיים'---
ראובן קוגן: זה לרכז את העסקאות לשנתיים האלה.
מיכל דויטש: היא קוצבת אותך לזרוק עכשיו לשוק ולכן היא נותנת את הפטור הזה.
ראובן קוגן: כי אחרת יוצא שאין בכלל הטבה.
ראובן קוגן: אורך תקופת הפטור היא ארבע שנים, זאת אומרת שאורך הזמן הממוצע הוא שנתיים, וגם ככה ההוראה חלה לשנתיים.
ראובן קוגן: זה אומר שאם אתה בא ואתה אומר 'אני לא מתקן כלום', אני נותן לך עדיין את אותו הפטור שהיה לך לפני שעשיתי את התיקון, אז בעצם לא נתתי שום הטבה, והכוונה היא לבוא ולרכז את המכירות של הדירות האלה בשנתיים.
ראובן קוגן: לכן הרעיון היה לבוא ולהגיד שבסוף התקופה, והיו גם הצעות יותר קיצוניות, צריך לחכות ארבע שנים עד שמוכרים את הדירה הבאה, או שתמכור בתוך השנתיים.
ראובן קוגן: מותר לך למכור ב-31 לדצמבר 2012 ועדיין ליהנות מההטבה.
זיו שרון: המצב שמוצע כאן הוא מצב שהוא אנטי עידוד ואני אסביר את דבריי.
זיו שרון: דירות יקרות בדרך כלל נמכרות הרבה יותר לאט.
זיו שרון: אם לבן אדם יש גם דירות זולות וגם דירה יקרה והוא יודע שאם הוא יבזבז את הפטורים על הדירות הפחות יקרות, שגם המס הגלום בהן הוא נמוך, הוא יצטרך לחכות ארבע שנים במכירת הדירה היקרה, שהיא ממילא לא פטורה על ידו, התוצאה תהיה שהוא בסופו של דבר לא יבצע את המכירות.
זיו שרון: מה שמוצע זה להתייחס לדירות כמו אל דירות הירושה.
זיו שרון: דירות הירושה, כשיש מוריש אחד, הן לא מפעילות שום פטור והן לא דוחפות לאחר כך לארבע שנים לאותו פטור, בדיוק כמו אותם פטורים בפינוי-בינוי.
זיו שרון: בינינו לבין עצמנו, גם בפינוי-בינוי הפטור ניתן על אף כל פטור אחר בלי שהוא מזיז תקופות לפטורים אחרים.
זיו שרון: זה גם מה שצריך לעשות במקרה הזה.
משה גפני: על כמה מקרים כאלה מדובר?
משה גפני: שבן אדם יש לו גם דירה קטנה וגם דירה גדולה, גם דירה זולה וגם דירה יקרה, ואז הוא יעשה את החשבון הזה.
מאיר אסולין: הפטור הקיים היום לא מוגבל בתקרה, בטח לא למס.
מאיר אסולין: שימכור את הדירה היקרה בפטור הקיים, ב-49ב(1), ואת שתי הדירות הזולות ימכור בהוראת השעה.
מאיר אסולין: כרגע אנחנו לא עושים פה תכנונים, כמה אנשים מחזיקים במכלול הזה ש---
משה גפני: אבל הוא טוען שאם לבן אדם יש שתי דירות, אחת זולה ואחת יקרה, הוא ימכור את היקרה, ישתמש בפטור ש---
מיכל דויטש: לא, הוא ימכור את היקרה בפטור הרגיל.
מאיר אסולין: על היקרה אין לו מגבלה בכלל בחוק הרגיל.
מאיר דויטש: הוא אומר שיותר קל למכור את הזולות.
מאיר דויטש: ייגמרו השנתיים, כדי למכור את היקרה הוא יצטרך לחכות ארבע שנים.
משה גפני: יש עוד הערות בעניין הזה?
זיו שרון: הנושא של למה זאת 'דירת מגורים מזכה' ולא 'דירת מגורים'.
זיו שרון: ישנן דירות המשרדים.