GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוהנאד נאסר: אגב, לפרוטוקול אני אציין שתיקון דומה אמור להידון בוועדת הכלכלה עבור הכבלים, עבור רישיון לשידורי כללים.
מירב תורג'מן: זה צורף לקובץ שמונח בפניכם.
מוהנאד נאסר: כן, אבל הוא לא הנוסח העדכני.
מוהנאד נאסר: הנוסח כאן דומה לנוסח שנוגע לבעל רישיון לשידורי כבלים.
מוהנאד נאסר: הנוסח שיש בפנינו קובע שתהיה העלאה בשיעור התמלוגים.
מוהנאד נאסר: עבור שנת 2010 אחוז אחד, עבור שנת 2011 זה 1.75 אחוז, ועבור שנת 2012 אלה 2.5 אחוזים, כאשר בשנת 2013 יחזור השיעור להיות אחוז אחד בלבד.
מוהנאד נאסר: בנוסף, לגבי התנאי שקובע שבהתקיים הוראת שעה זו, זה תנאי שלפיו יוקצו במהלך השידורים הספרתי, ה-DTT, עוד שבעה ערוצים נוספים מעבר למה שמשודר היום.
מוהנאד נאסר: לגבי העניין הזה, אני אציין כי בהמשך לתיקונים שהתקבלו במסגרת הדיונים על חוק ההסדרים ל-2011 ו-2012 הוחלט על הקמת צוות לבחינת הרחבת מערך השידורים הספרתי.
מוהנאד נאסר: זה  מערך שידורים שהוא בחינם לכלל הציבור.
מוהנאד נאסר: ככל שיורחב מערך זה, כך שהוא יאפשר עוד שבעה ערוצים.
מירב תורג'מן: איפה זה עומד כרגע?
יהודה סבן: אנחנו מניחים שזה ממש בחודשים הקרובים.
מיכל רפאלי כדורי: זה מחייב כמובן תיקון חקיקה.
מירב תורג'מן: בדיוק.
משה גפני: לפני שאני נותן את רשות הדיבור לנציגת משרד המשפטים, מיכל רפאלי כדורי.
מיכל רפאלי כדורי: קודם כל, אני מבקשת לציין שנפקדותם של בכירי משרד התקשורת מהדיון הזה – ובאמת, בלי לפגוע בכבודו של עורך דין נאסר – השר, המנכ"ל, יושב ראש מועצת הכבלים, אגף כלכלה, היא לא מקרית.
מיכל רפאלי כדורי: הם יודעים שיש כאן אחיזת עיניים מבחינתנו.
מיכל רפאלי כדורי: מדובר בשוק – השידורים הרב-ערוצים הם שוק  - שאיננו צומח והוא נפגע באופן שיטתי משידורים בלתי מוסדרים וחלקם פיראטיים ולא חוקיים באינטרנט.
מיכל רפאלי כדורי: המדינה לא נוקפת אצבע בעניין הזה.
מיכל רפאלי כדורי: אנחנו נמצאים כאן היום כחברה היחידה מכל חברות התקשורת שהעלאת התמלוגים – בניגוד להבטחות ממשלתיות, ותכף אני אקריא מכתב שאני מחזיקה ביד והוא חתם על ידי אגף התקציבים – התמלוגים שיעלו לנו, ואני לא רוצה לחזור על דבריו היותר מצודקים של פרופסור גרונאו, יגולגלו על הצרכן.
מיכל רפאלי כדורי: במקרה שלנו הם מתווספים למס מחזור שקיים עלינו.
מיכל רפאלי כדורי: הטלוויזיה הרב-ערוצית, גם אנחנו וגם הוט, כל שנה מחויבים על פי החוק להשקיע שמונה אחוזים מהכנסותינו, לא מרווחינו כי אין לנו כאלה, להפקות מקור.
יעקב אדרי: מה שאתם לא עושים.
מיכל רפאלי כדורי: אנחנו עושים אדוני קלה כחמורה.
משה גפני: את נותנת ציונים לבכירי משרד התקשורת שהם כאן או לא כאן.
משה גפני: אני מניח שלכל חברי הוועדה – על כל פנים לי – אין אינטרס כלכלי בתוך העניין הזה.
משה גפני: אנחנו דנים לגופו של עניין.
משה גפני: אל תחלקי ציונים ואל תקריאי לי מכתבים אלא תאמרי מה אמר אגף התקציבים.
משה גפני: אנחנו מקבלים את מה שאת אומרת.
מיכל רפאלי כדורי: יש בידינו הבטחה של אגף התקציבים שאומרת שהממשלה אימצה את המלצות ועדת גרונאו.
מיכל רפאלי כדורי: אגב, גם ועדות קודמות.
משה גפני: אין ועדת גרונאו, יש ועדת קרול.
מיכל רפאלי כדורי: יש ועדת קרול ויש ועדת גרונאו.
מיכל רפאלי כדורי: המלצות הוועדות אומצו על ידי הממשלה ואנחנו מחזיקים מכתב של אגף התקציבים.
משה גפני: לכן אתם מתנגדים לתקנות.
מיכל רפאלי כדורי: לא לכן.
מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מתנגדים מהרבה סיבות.
מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מתנגדים.
משה גפני: אחת הסיבות היא שזה יפגע לכם בהכנסות?
מיכל רפאלי כדורי: בוודאי שזה יפגע לנו בהכנסות.
מיכל רפאלי כדורי: זה מתווסף לשמונה אחוזים חובת הפקת מקור שאנחנו משלמים.
מיכל רפאלי כדורי: זה אומר עשרה אחוזים מס מחזור על כלל הכנסותינו.
מיכל רפאלי כדורי: גם התנאי שהממשלה הכניסה שאם ה-DTT יורחב לעוד שבעה ערוצים, קודם כל הוא לא בידינו, אנחנו לא מונעים, ישבו בוועדת כלכלה ודנו  בהרחבת המערך.
מיכל רפאלי כדורי: המערך הוא של הממשלה.
מיכל רפאלי כדורי: אם היא תוכל, היא תרחיב אותו, בוודאי לחלק מהדברים היא תצטרך תיקון חקיקה.
מיכל רפאלי כדורי: שבעה ערוצים שנאמרו כאן, זה פשוט מביך ואחיזת עיניים.
משה גפני: חברת הכנסת פניה קירשנבאום, אני מקבל את העמדה שלך לגבי עשרה אחוזים.
משה גפני: אני דורש שזאת תהיה פריסה של חמישה אחוזים ואני מבקש שתסכימו לעניין הזה.
משה גפני: אני מבקש מעורכת דין דנה נויפלד להתייחס.
משה גפני: אני מבקש שתסבירי מבחינה חוקתית האם אפשר להסביר את זה.
משה גפני: אני מבקש מהיועצת המשפטית שתאמר לעורך דין נויפלד.
מירב תורג'מן: אולי אני אבהיר את ההסדר שנדרש לוועדה בעניין הזה.
מירב תורג'מן: יש כאן התחייבות שלטונית כלפי החברות להפחתת התמלוגים.
מירב תורג'מן: עלתה כאן גם טענה של אפליה ואנחנו נשמח לשמוע את עמדת משרד המשפטים.
דנה נויפלד: אני קצת מתפלאת כי עוד לא ראיתי כאן טענה של הבטחה שלטונית.
משה גפני: משרד המשפטים מתנגד?
דנה נויפלד: על בסיס הדברים שיהודה הציג, אני אומרת לפרוטוקול, לא מצאנו שיש מניעה משפטית.
דנה נויפלד: הטענות שנטענו כאן הן טענות לגיטימיות.
משה גפני: תקנות התקשורת (בזק ושידורים) (שידורי טלוויזיה באמצעות לוויין) (דמי רישיון ותמלוגים) (תיקון) (הוראת שעה), התשע"א-2010.
משה גפני: מר סבן, אני מדבר על מה שהעלתה חברת הכנסת קירשנבאום.
משה גפני: זאת לא תהיה פריסה של עשרה אחוזים אלא פריסה של חמישה אחוזים.
משה גפני: תאמר לי אם אתה מסכים, כן או לא.
יהודה סבן: מסכימים.
איתמר ברטוב: אדוני, אפשר להתייחס לעניין הבטחה שלטונית?
משה גפני: אין אפשרות .
משה גפני: אנחנו באמצע הצבעות.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור התקנות.
משה גפני: ה צ ב ע ה     בעד – 6     נגד - 4     התקנות אושרו     אנחנו מצביעים על אישור תקנות התקשורת (בזק ושידורים) (תמלוגים) (הוראת שעה), התשע"א-2010.
משה גפני: ה צ ב ע ה     בעד – 6     נגד – 4     התקנות אושרו     אנחנו עוברים לתקנות הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תשלומי בעל זיכיון לשידורי רדיו) (תיקון), התשע"א-2011.
יעקב אדרי: על זה קיימנו דיון בשבוע שעבר.
משה גפני: שיציג.
מוהנאד נאסר: אני מציג כי באמת הדברים ידועים וזה בהמשך לדיון שהתקיים בשבוע שעבר.
מוהנאד נאסר: הוועדה המליצה, ואני מקווה שאני מדייק בדבריי, שגם לבעלי הזיכיון לשידורי רדיו אזורי יופחת שיעור התמלוגים בדומה להפחתה שבוצעה  לזכייני טלוויזיה המסחרית.
מוהנאד נאסר: מה שמוצע בתקנות שמונחות לפניכם זה עבור שנת 2010, יופחת אחוז התמלוגים לאחוז אחד, עבור שנת 2011 תהיה הפחתה אבל השיעור יעמוד על 1.75 אחוז במקום על ארבעה אחוזים, ועבור שנת 2012 הוא יעמוד על 2.5 אחוזים.
מוהנאד נאסר: משנת 2013 ואילך, זה יחזור להיות אחוז אחד.
אחמד טיבי: אותו שיעור.
מוהנאד נאסר: אותו שיעור.
מוהנאד נאסר: עוד תיקון נוסף לעניין דחיית מועד תשלום התמלוגים.
מוהנאד נאסר: מוצע דחייה לעניין מועד התשלום עד ל-1 באוגוסט 2011, כך שבמועד הזה ישולם בעצם שיעור התמלוגים העדכני, האחוז האחד, ולא ארבעה אחוזים כפי שקיים כיום.
מוהנאד נאסר: כרגע התשלומים הם רבעוניים, כל שלושה חודשים מבוצעת העברת הכספים אל הרשות השנייה והרשות השנייה מעבירה את הכספים במועדים קבועים לאוצר המדינה.
מוהנאד נאסר: מוצע לדחות את מועד העברת הכספים אל הרשות השנייה בחצי שנה בערך, שישה חודשים, עד ל-1 באוגוסט על מנת שתוכל לחול כבר על הכסף שמשלמים בעלי הזיכיון.
משה גפני: אפשר להצביע?
אחמד טיבי: אפשר להצביע.
מירב תורג'מן: בנוסח שמונח בפני חברי הוועדה מופיע תאריך 1 ביולי 2011, אבל מבקשים לתקן את מועד התשלום ל-1 באוגוסט 2011.
מוהנאד נאסר: אכן.
משה גפני: מישהו מתנגד לתקנות האלה?
משה גפני: לא. אנחנו מצביעים על אישור תקנות הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.
מירב תורג'מן: עם התיקון הקטן לגבי מועד התחילה.
משה גפני: 1 באוגוסט 2011 ולא ה-1 ביולי 2011.
משה גפני: טיבי, זה בסדר?
משה גפני: אנחנו מצביעים על  תקנות הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תשלומי בעל זיכיון לשידורי רדיו) (תיקון), התשע"א-2011.
משה גפני: ה  צ ב ע ה     התקנות אושרו     	התקנות אושרו.
משה גפני: אני מצביע על הרביזיה.
משה גפני: ה צ ב ע ה     בעד – 4     נגד - 5     הרביזיה לא התקבלה     	אנחנו מצביעים על הרביזיה השנייה של חבר הכנסת יעקב אדרי על התקנות השניות.
יעקב אדרי: הסרתי.
משה גפני: הפסקה חמש דקות ואחרי כן ממשיכים בסדר היום.
משה גפני: על סדר היום פטור משכר דירה לכפרי ילדים חוסים בסיכון, הנמצאים במבני עמידר, הצעתו של חבר הכנסת ציון פיניאן.
ציון פיניאן: מדובר כאן במפעל להכשרת ילדי ישראל, מפעל שהוקם עם קום המדינה ועוד לפני כן, במסגרתו יש ילדים בדרגות סיכון קשות.
שלי יחימוביץ': זאת עמותה?
ציון פיניאן: מדובר בכ-960 ילדים בכל הארץ מחורפיש ועד אשקלון.
ציון פיניאן: ארבעה אחוזים מהילדים הם יתומים.
ציון פיניאן: 36 אחוזים הם ילדים נטושים.
ציון פיניאן: 28 אחוזים הם ילדים שבאים ממשפחות חסרי יכולת.
ציון פיניאן: 19 אחוזים ילדים הוצאו מהבית על רקע אלימות.
ציון פיניאן: תשעה אחוזים מהילדים הוצאו מהבית בשל התעללות מינית וכן הלאה.
ציון פיניאן: בקיצור, אלה ילדים בדרגות סיכון הגבוהות ביותר שיש לנו.
ציון פיניאן: הדירות שקיבלו בעפולה ובגבעת עדה הן דירות עמידר.
ציון פיניאן: אני יודע שבעפולה גרו בזמנו יגוסלבים והם קיבלו את הדירות.
ציון פיניאן: הדירות שכורות מחברת עמידר ואני חושב שהעלות השנתית של הדירות בעפולה היא 207 אלף שקלים בשנה.
ציון פיניאן: אלה סכומים אדירים.
שלי יחימוביץ': ציון, אם אתה צריך אותי להצבעה, תקרא לי.
ציון פיניאן: בשנים האחרונות הושקעו מיליוני שקלים בשיפוץ הדירות כדי להתאים אותן למגורי בני אדם.
ציון פיניאן: כל השיפוצים היו על חשבון העמותה להוציא את השנה האחרונה, עמידר השתתפה במדרכות.
ציון פיניאן: מפעל הכשרת ילדי ישראל הגיש הצעה לחברת עמידר לרכוש את הדירות בסכום סמלי או לחילופין, להוריד את שכר הדירה.
ציון פיניאן: כפי שאנחנו יודעים, חברת עמידר היא חברה תחת משרד השיכון.
ציון פיניאן: הנושא של השכירות מקשה והשכירות באה על חשבון חינוך הילדים.
ציון פיניאן: כאשר אתה משלם 207 אלף שקלים בשנה לשכירות, זה עושה את ההבדל.
משה גפני: מנכ"ל המפעל להכשרת ילדי ישראל, יוסי גושן.
יוסף גושן: אני מודה לכם על הדיון.
יוסף גושן: מדובר בשני כפרי ילדים, בגבעת עדה ובעפולה.
יוסף גושן: בעפולה עילית, כפר יגוסלבי שנבנה לקליטת יגוסלבים ומדובר בתים מקרטון ודיקט שאף יגוסלבי לא הסכים לגור שם.
יוסף גושן: המקום הפך לשכונת סלאמס.
יוסף גושן: בנו אותה בסוף עפולה עילית.
יוסף גושן: עובדיה עלי, כראש עיר, כשפנו אליו מהמפעל לאתר מקום למגורים לילדים וחוסים, זה היה המקום היחיד שאף אחד לא היה מוכן לגור בו כי מי יגור בעפולה עילית בבתים מקרטון ודיקט?
יוסף גושן: בתים יגוסלבים שהביאו מחוץ לארץ לצורכי עלייה.
יוסף גושן: אז נמצא פתרון.
יוסף גושן: במקום שתהיה שם מחששה, סלאמס, פשע וזנות, נתנו מענה לילדים האלה ובעזרת השם באמת הצליחו לשקם את המקום הזה.
יוסף גושן: גויסו מיליוני שקלים לשיפוץ המקום והכפר אכן שוקם ושופץ והפך להיות פנינת חן בעפולה עילית.
משה גפני: מה היה כל השנים עם שכר הדירה לעמידר?
יוסף גושן: הייתה לנו באמת בעיה עם שכר הדירה.
יוסף גושן: זה בא מתקציב המפעל וזה באמת מקשה עלינו.
יוסף גושן: היום, ימים כאלה קשים.
משה גפני: למה עכשיו זה חריף יותר?
יוסף גושן: כי המצב הכספי הוא יותר קשה היום.
יוסף גושן: 400 אלף שקלים להשקיע בדבר הזה, כאשר במבנים האלה הושקעו על ידי המפעל, על ידי תרומות, 400 אלף שקלים.
יוסף גושן: לא עדיף לתת את זה לחוסים, לחינוך ולהעשרה?
ליה שמטוב: אני רוצה לברך את מר גושן על המפעל.
ליה שמטוב: רוב הילדים שנמצאים שם הם עולים חדשים.
ליה שמטוב: כל שנה  יוצא דוח של  המועצה לשלום הילד וכל שנה אנחנו דנים, גם בוועדת העלייה וגם בוועדת הרווחה ומדברים על 18 אחוזים מהעולים, משפחות חד הוריות, וכל ילד שלישי נושר מבית הספר וכולי וכולי.
ליה שמטוב: תמיד אנחנו צועקים ואין פתרונות.
ליה שמטוב: כאן יש מפעל להכשרת ילדי ישראל.
ליה שמטוב: רוב הילדים הם עולים חדשים, אלה ילדים שאם לא היה להם המקום הזה, הם היו היום בחוץ.
ליה שמטוב: הם יוצאים משם עם חינוך טוב, מתגייסים לצבא, ואני חושבת שאנחנו צריכים לעשות הכל כדי לעזור, ואם יש אפשרות לפטור משכר דירה, לפטור, ואם יש אפשרות לעזור במשהו אחר, לעשות זאת.
משה גפני: את תומכת בבקשה הזאת.
יעקב אדרי: הרב גפני, אני רוצה להצטרף לכל מילה שאמר חבר הכנסת ציון פיניאן וחברתי חברת הכנסת ליה שמטוב.
יעקב אדרי: מי שמודע למצוקות ולבעיות הקשות שהמפעל הזה מטפל בהן, המפעל הכל כך חשוב, צריך בשתי ידיים לברך ולתמוך.
יעקב אדרי: אם היה אפשר עוד לעזור במשהו, אנחנו כאן לרשות העניין הזה.
משה גפני: נציג עמידר.
משה גפני: אתה נציג עמידר?
זאב פניני: כן.
זאב פניני: מנהל חטיבת ירושלים.
אריאל לוין: הדיור הציבורי היה כרבע מיליון דירות, 250 אלף דירות.
אריאל לוין: בהיסטוריה של חברת עמידר והדיור הציבורי היו ישובים בהם היה עודף דירות ואפשרו למוסדות הציבור לשכור את הדירות ולחתום חוזים עם עמידר, חוזים שנתיים.
אריאל לוין: המצב היום הוא שבעמידר רק 45 אלף דירות לדיור ציבורי.
משה גפני: הדיון הוא לא הדיור הציבורי.
משה גפני: הדיון הוא אחד ויחיד.
אריאל לוין: אני אסביר.
משה גפני: לפני שאתה מסביר, אני אגיד לך מה אני מבקש שתסביר.
משה גפני: אני לא הולך לקיים כאן עכשיו דיון על הציונות.
משה גפני: יש את המפעל הזה, הם משלמים שכר דירה לאחר שהם עשו שם שיפוצים גדולים, הבקשה שלהם היא לפטור אותם משכר הדירה.
אריאל לוין: שלילי.
יעקב אדרי: הבנו אותך.
אריאל לוין: אני רוצה להסביר.
אריאל לוין: המצב היום הוא שאנחנו הולכים לרוב המוסדות שאנחנו משכירים להם לקבל את הדירות בחזרה כי אין דיור ציבורי ושכר הדירה כאן הוא שכר דירה חריג ונמוך מכל הדיור הציבורי שמושכר למוסדות.
ליה שמטוב: אם ב-1989 לפני שהעלייה הגדולה הגיעה הייתם מוכרים את הדירות ב-6,000 שקלים, מה הייתם אומרים?
ליה שמטוב: אתם מכרתם בפריפריה בלוקים שלמים, בתים שלמים ב-6,000 שקלים.
אריאל לוין: מה זה קשור?
ליה שמטוב: זה קשור.
משה גפני: חברת הכנסת שמטוב, אנחנו הזמנו אותו כדי שהוא יסביר.
אריאל לוין: שכר הדירה במקרים האלה הוא חריג ונמוך יחסית מכל הדיור הציבורי.
יעקב אדרי: כמה?
אריאל לוין: אני אגיד.
אריאל לוין: ארבעים דירות בגבעת עדה, שכר הדירה לדירה הוא 514 שקלים.
אריאל לוין: בעפולה שכר הדירה הוא 474 שקלים לחודש לדירה.
אריאל לוין: אני מכיר את המוסדות האלה, הייתי בהם הרבה פעמים ואני מזדהה אתם, אבל שכר הדירה הוא נמוך.
ציון פיניאן: אבל כאשר מדובר בכמות, זה  400 ומשהו אלף שקלים.
ציון פיניאן: זה הולך על חשבון חינוך הילדים.
אריאל לוין: אני אומר עוד שני משפטים.
אריאל לוין: אני מזדהה עם המטרות ועם החשיבות אבל שכר הדירה הזה נשאר לצורך  ייעול של הדיור הציבורי, של כל הדיור הציבורי.
ציון פיניאן: בכל הארץ.
ציון פיניאן: זה לא חוזר אליהם.
אריאל לוין: אבל שכר הדירה שלהם הוא נמוך.
ציון פיניאן: כן, אבל  הוא לא חוזר אליהם.
ציון פיניאן: הם השקיעו עכשיו בשיפוצים מיליוני שקלים.
אריאל לוין: עוד משפט אחד ואחרי כן תתייחסו.
אריאל לוין: אם יש מצוקה למוסד א' או למוסד ב' משרד השיכון או עמידר הוא לא הכתובת.
אריאל לוין: יש גם החלטת ממשלה מ-2004 שאין הנחה למוסדות בשכר דירה.
משה גפני: עמידר.
זאב פניני: לנו אין אינטרס מיוחד.
זאב פניני: מה שמשרד השיכון ואתם תחליטו, אנחנו נגבה.
זאב פניני: אנחנו חברה מנהלת ואין לנו אינטרס.
יחיאל שילה: אני ראש המינהל לחינוך התיישבותי בעליית הנוער.
יחיאל שילה: המפעל הזה מפוקח על ידינו ומתוקצב על ידינו בסדרי גודל של למעלה מחמישים אלף שקלים בשנה.
יחיאל שילה: השקענו במשך השנים האלה לא מעט כספים בפיתוח ובשיקום המבנים של עמידר.
יחיאל שילה: אגב, הם לא היו ראויים למגורים.
יחיאל שילה: כיבוי אש לפני כמה שנים פסל את המבנים האלה והיום הושקע בהם כסף רב.
יחיאל שילה: אני חושב ש-400 אלף שקלים אלה, אמנם מתוך תקציב של חמישים מיליון שקלים זה לא הרבה, אבל הילדים האלה לצרכים הרפואיים והפיזיים שלהם, הם מאוד חשובים.
יחיאל שילה: אני ממליץ שעמידר תוותר על המבנים האלה לחלוטין או שתוותר על שכר הדירה.
יחיאל שילה: בכסף שהשקענו, יכולנו לקנות פעמיים את המקום.
משה גפני: אגב, יש עוד דירות של עמידר שמשמשות לצרכים ציבוריים?
יעקב אדרי: בטח.
יעקב אדרי: בכל הארץ.
יעקב אדרי: גני ילדים, סניפים של המועצה הדתית.
משה גפני: הם גובים כסף?
יעקב אדרי: בתי כנסת, הכל.
משה גפני: בתי כנסת גובים?
זאב פניני: לא.
משה גפני: מה עוד לא גובים?
משה גפני: מקווה גובים?
אליהו ישי: אני מניח שהתקנה החדשה שתוקנה ב-2000 ושחלה ממרץ 2002, כיוון שהוגדר בתקנות שבית עסק שלא שולם בעדו דמי מפתח, ובית עסק זה מושכר שאינו דירה אלא אם כן אני טועה לגביכם.
אליהו ישי: לגבי הנושא של מבני ציבור בכלל, יש פטור לבתי כנסת במסגרת חוק יסודות התקציב בשנת 2005.
אליהו ישי: יינתן פטור מכל תשלום עבור דמי חכירה הנגבים לפי חוק מינהל מקרקעי ישראל.
אליהו ישי: מינהל מקרקעי ישראל הוא רשות הפיתוח.
משה גפני: לא משנה, יש בירושלים  מקוואות בבתים של עמידר?
אליהו ישי: יש מקוואות בירושלים.
אליהו ישי: יש ארבע מקוואות בבתים של עמידר ועל שלושה אנחנו נדרשים לשלם.
אליהו ישי: מנסים לנהל איזשהו משא ומתן אבל לצערי הרב זה עדיין לא יצא.
אליהו ישי: על אחת מהמקוואות אנחנו נדרשים לשלם מיליון ו-100 אלף שקלים.
יעקב אדרי: חשבתי שאנחנו מדברים על המפעל הזה, אבל עכשיו הגענו למקוואות.
משה גפני: לא, לא הגענו.
יעקב אדרי: גם בזה אני תומך.
אליהו ישי: אני רוצה לטעון שהטענה שלהם בהחלט צודקת, כמו נושאים נוספים שהם ברמה הלאומית.
אליהו ישי: שירות לציבור שניתן על ידי מוסדות ציבור שהמדינה הקימה, צריכים להיות פטורים.
משה גפני: אדוני יושב ראש המועצה הדתית, תודה רבה.
משה גפני: הנושא הוא המפעל להכשרת ילדי ישראל.
משה גפני: אני לא מקבל את התשובה  של משרד השיכון.
משה גפני: אני גם לא בטוח שזה בסמכותך לומר תשובה אחרת, וזה בסדר.
אריאל לוין: יש החלטת ממשלה.
משה גפני: כל פעם אומרים לי הממשלה ומחכים שאני אעבור לדום.
משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן, אתה הצעת את ההצעה הזאת.
משה גפני: אנחנו נעביר החלטה שלנו בבקשה לשר הבינוי והשיכון, שזה תחת סמכותו.
משה גפני: אנחנו מבקשים לפטור את המפעל להכשרת ילדי ישראל מתשלום שכר דירה לאחר דיון שהתקיים בוועדה.
משה גפני: אמר נציג חברת עמידר שכל החלטה של משרד הבינוי והשיכון בעניין הזה, היא החלטה שהם יבצעו.
משה גפני: אנחנו מבקשים ממנו לפטור את המפעל להכשרת ילדי ישראל עקב הסיבות שמנית בפנייה שלך לדון על כך.
משה גפני: אנחנו מבקשים ממנו לפטור אותם מתשלום שכר דירה.
משה גפני: נציין את הנושא של השיפוצים שנעשו שם במשך הזמן, שהם מטפלים בעולים חדשים וכולי.
יצחק וקנין: אני מבקש, אולי נכניס גם את המקוואות.
משה גפני: אני הולך לומר משהו אחר.
אריאל לוין: מהמקוואות לא גובים שכר דירה.
משה גפני: הנה, הוא אומר.
אריאל לוין: הוא יכול להגיד.
משה גפני: מה זה הוא יכול להגיד?
משה גפני: הוא משלם.
אליהו ישי: אתה תובע ממני פינוי מקוואות.
אליהו ישי: אתה רוצה לסגור ארבע מקוואות.
אליהו ישי: יש תיק אזרחי שמתנהל במקווה עין כרם לפינוי המבנה.
אליהו ישי: אתה אומר לי שאין?
אריאל לוין: של מי זה, של משרד השיכון?
אריאל לוין: על מה אתה מדבר?
אליהו ישי: עמידר.
אליהו ישי: אתה מכיר את עמידר?
אריאל לוין: זה לא קשור.
משה גפני: הוא איש השירות הציבורי.
משה גפני: אני לא הולך לפתוח דיון על זה.
חיים אורון: תכתוב את המכתב יותר רחב.
חיים אורון: אנחנו מבקשים לשחרר משכר דירה את כל מוסדות הציבור.
חיים אורון: אין דרך אחרת ואתה יודע שאין דרך אחרת.
משה גפני: אני הלכתי לומר משהו אחר.
חיים אורון: אם לא, שכל אחד יביא מההסכמים הקואליציוניים שלו 400 אלף שקלים.
משה גפני: הוויכוח הזה ביניכם הוא ויכוח מיותר.
משה גפני: לפי דעתי אין מקוואות בבניינים של עמידר להוציא את ירושלים.
משה גפני: בירושלים זה כנראה דבר ותיק.
משה גפני: הוא איש ציבור, אין לו שום עניין לבוא לכאן ולדבר סתם.
משה גפני: דרך אגב, אני מציע שתהיה אתם בקשר ותדבר אתם.
משה גפני: תן להם את הנתונים.
משה גפני: במכתב לשר הבינוי והשיכון אני מבקש לכתוב ברוח הדברים שאמר חבר הכנסת חיים אורון.
משה גפני: אנחנו דנים על המפעל להכשרת ילדי ישראל.
משה גפני: אנחנו מבקשים במקביל לבחון את כל הנושא הזה בנושאים שהם נושאים לאומיים, שהם נושאים ציבוריים.
משה גפני: לבחון את שכר הדירה.
משה גפני: כאן יש החלטה לפטור אותם מתשלום שכר הדירה.
יעקב אדרי: זה בסמכותנו?
משה גפני: אין לנו סמכות, אנחנו יכולים לבקש ממנו אבל זאת החלטה.
משה גפני: להערכתי שר השיכון יתחשב בהחלטה שלנו.
משה גפני: אנחנו מתחילים את סדר היום במעקב אחרי ההחלטות שהיו לגבי שווי השימוש ברכב.
משה גפני: בשעתו נקרא המיסוי הירוק שהביא מר סופר.
משה גפני: אנחנו עוקבים אחרי העניין.
משה גפני: חברת הכנסת אורית זוארץ ביקשה ממני כבר לפני זמן רב לקיים דיון בנושא הזה ואני גם נעתר לבקשתה וגם מעלה את העניין הזה מצד הוועדה.
משה גפני: תכף אני אתן את רשות הדיבור לחברת הכנסת זוארץ, אבל אני רוצה לומר כמה משפטים כהקדמה.
משה גפני: הטיעון המרכזי שעלה, כאשר רשות המסים העלתה את הנושא של המיסוי הירוק, או יותר נכון שווי השימוש ברכב, היה שראשית, זה יפחית את מספר המשתמשים ברכב, ושנית, מול העולם אנחנו נמצאים במיסוי הרבה יותר נמוך, אבל התברר שככל הנראה זה לא נכון.
משה גפני: זה לפי מה שאני קורא בעיתונים, אבל לא בדקתי את זה.
משה גפני: השימוש ברכב הפרטי גדל והוא לא קטן, המיסוי הזה לא השיג את מטרתו ואם זאת הייתה המטרה, הוא לא השיג את מטרתו, כי אם ההערכות של רשות המסים ושל משרד האוצר אינן נכונות, צריך לאשר את החוק של חבר הכנסת וקנין ושל חבר הכנסת מוזס, להגדיל את המשכנתאות בפריפריה או במרכז.
משה גפני: אתם טוענים שזה יעלה את מחירי הדירות, אבל מתברר שההערכות שלכם לא נכונות.
גאלב מג'אדלה: זה שילוב קצת בעייתי.
משה גפני: לא, הוא בכלל לא בעייתי.
משה גפני: אם אנחנו הולכים על פי הגיון שאם אתה לוקח כסף מהאזרחים, הם פחות משתמשים או נותן להם כסף, הם יותר משתמשים, מתברר שהתיזה הזאת לא נכונה.
גאלב מג'אדלה: התכוונתי לשילוב וקנין-מוזס.
משה גפני: זה דווקא שילוב טוב.
יצחק וקנין: זה שילוב טוב.
יצחק וקנין: גם וקנין-גפני זה שילוב מצוין.
גאלב מג'אדלה: מי אני שאתערב אצל החרדים.
גאלב מג'אדלה: אם אתם אומרים, בסדר.
משה גפני: החרדים לא רלוונטיים בעניין הזה.
משה גפני: אלה היחסים האישיים.
משה גפני: כאשר אנחנו יורדים לנושאים הפרקטיים, מתברר שב-1 בינואר המחיר של שווי שימוש ברכב עלה באופן חמור, שלפי דעתי אי אפשר לעבור על זה לסדר היום, גם אם התזה שלכם נכונה.
משה גפני: ראשית, מה שסיכמנו לגבי הרכבים הגדולים – הרי הנושא היה מיסוי ירוק והטענה הייתה שהרכב הוא גדול יותר, אז נוסעים בו מספר אנשים גדול יותר, כמו בנתיב בכביש 1, שאם יש הרבה נוסעים, לא משלמים – ואז הייתה הפחתה של שבעה אחוזים אבל היא הסתיימה ב-31 בדצמבר וב-1 בינואר המחיר עלה.
משה גפני: דבר נוסף זה עליית המדד ואני לא זוכר שאמרתם לוועדה שזה יעלה עם עליית המדד.
משה גפני: הדבר האחרון עליו אני רוצה לדבר, לפני שאני נותן את רשות הדיבור לחברת הכנסת זוארץ, הוא השדרוג של הרכב.
משה גפני: יש לי רכב, הוא רכב קטן, מכספי שילמתי מסים, אני קונה רכב יותר גדול, לוקחים ממני שווי שימוש של רכב גדול, אבל קניתי אותו מכספי.
משה גפני: זה כסף שאני שילמתי עליו מס הכנסה.
משה גפני: מה שמותר לי לקבל, זה רכב קטן יותר.
משה גפני: על כל הדברים האלה ועוד אנחנו נדון בדיון הזה שנקיים עכשיו ונבקש את ההתייחסות שלכם.
משה גפני: חברת הכנסת זוארץ, בבקשה.
אורית זוארץ: בוקר טוב, היושב ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת.
אורית זוארץ: אכן פניתי ליושב ראש הוועדה בקשה לקיים דיון עוד לפני ה-1 בינואר, היום שבו שווי השימוש יוצמד למדד, כי זה השלב השלישי.
ערן יעקב: הוא הוצמד כבר קודם.
אורית זוארץ: כן, אבל ההחלה תהיה מה-1 בינואר.
משה גפני: למען הסדר הטוב.
משה גפני: אני לא רוצה לקיים דיון ארוך אלא לקיים דיון תמציתי.
משה גפני: אני רוצה את התשובות שלך.
משה גפני: אני לא יודע אם ההנחיה שלך לענות על הכל  לא, אבל אתה יכול לומר שכל התשובות הן לא ואין צורך בהסברים.
משה גפני: אם תגיד שאתה רוצה לחשוב ולתת תשובה לוועדה, יהיה עוד יותר טוב, אבל אתה יכול גם לומר לא ואין צורך לקיים דיון.
משה גפני: אפשר לומר על הכל לא וזה בסדר, אבל בסוף, אחרי הדברים שייאמרו.
אורית זוארץ: לפני שלוש שנים התקבלה החלטה לערוך רפורמה במיסוי הרכב, ליסינג.
אורית זוארץ: הרפורמה חולקה לשלושה שלבים: מעבר משיטת קבוצות לחישוב ליניארי, מיסוי ירוק – ואנחנו מברכים על כל הנושא של מיסוי ירוק  ועל הניסיון להפחית את זיהום האוויר – והציר השלישי היה הצמדה של שווי השימוש למדד.
אורית זוארץ: הלכה למעשה, ומפניות שאני קיבלתי, מדובר כאן ברפורמה שפגעה במעמד הביניים.
אורית זוארץ: רוב כלי הרכב הצמודים לשכירים משכבות הביניים – ואני מדברת על שני כלי רכב בעיקר שזה היונדאי והמזדה 3, וקיבלתי לא מעט פניות גם של אזרחים וגם מארגוני התחבורה שמייצגים את משתמשי הרכב הצמוד והעובדים.
אורית זוארץ: זה ציר אחד, הפגיעה במעמד הביניים.
אורית זוארץ: הציר השני הוא פגיעה במשפחות ברוכות ילדים ובנשים עובדות.
אורית זוארץ: מתוך כ-300 אלף משתמשים שנהנים מרכב צמוד, יש כשלושים אחוזים נשים וכ-17-18 אחוזים משפחות ברוכות ילדים.
אורית זוארץ: במקרה הזה שתי הקבוצות האלה נפגעו עוד יותר, בעיקר לאור העובדה שמדינת ישראל מצהירה שהמטרה שלה היא לעודד קידום של נשים לעולם התעסוקה וקידום של משפחות דתיות וערביות, כי רוב המשפחות ברוכות הילדים באות מהחברה החרדית-דתית או החברה הערבית, וזה עומד בסתירה גמורה למטרות שראש הממשלה הציב לעצמו.
אורית זוארץ: לכן ביקשנו לבחון שוב את כל הנושא של הצמדה למדד.
אורית זוארץ: לדעתנו אין שום סיבה להצמיד את שווי השימוש למדד, השכר של העובדים לא צמוד למדד ולכן גם במקרה הזה  הבקשה שלנו היא לבחון אפשרות לבטל את ההצמדה למדד, ואם צריך חקיקה – אנחנו נקדם את זה בחקיקה.
משה גפני: יעקב, אתה רוצה להתבטא בעניין?
יעקב אדרי: אני רציתי להתבטא במשהו שהוא מעבר לדברים החשובים שאמרה אורית ואני מתייחס לנושא שעלה הבוקר.
יעקב אדרי: קראתי לגבי שווי הרכב של ראש הממשלה.
יעקב אדרי: אני לא יודע אם זה המקום והזמן לתקן את זה, אבל צריך להשוות את זה לשרים כי הרכב שלו הוא מתוקף היותו ראש ממשלה רכב מוגן והדרישות הן של השב"כ.
יעקב אדרי: זה נראה לי מאוד מאוד לא נכון.
יעקב אדרי: שוב, אני בא ממקום נקי לגמרי, אני לא מהמפלגה שלו, אבל נראה לי הזוי שהוא ישלם 11 אלף שקלים.
אחמד טיבי: אפילו אני מצטרף אליך.
יעקב אדרי: אפילו טיבי תומך בעניין הזה.
משה גפני: צריך להוציא הודעה שיעקב אדרי ואחמד טיבי תומכים בראש הממשלה.
אחמד טיבי: אני מוכן לתת כל שבוע הודעה כזאת ושהממשלה תיפול בעוד חודש.
משה גפני: חבר הכנסת וקנין.
אורית זוארץ: אגב, הייתה אמורה לקום ועדה שתבחן את הנושא הזה.
משה גפני: אני רוצה לדעת מה התייחסות רשות המסים.
משה גפני: כנראה זה לא יהיה הדיון היחיד.
משה גפני: יכול להיות שהתשובה תהיה שלילית, אז זה לא יהיה הדיון היחיד.
יצחק וקנין: אני דווקא זוכר את ההתחלה של כל העניין הזה של מיסוי הרכב.
יצחק וקנין: כשזה הגיע לוועדת הכספים בקדנציה הקודמת, הייתה התנגדות שלנו למהלך הזה.
יצחק וקנין: על מנת שבסופו של דבר רשות המסים תצא עם משהו ביד, הם הביאו איזה מדרג שיתפרס למשך שלוש שנים כך שבשנה הראשונה תהיה עלייה של סכום מסוים ואחרי כן זה יעלה לשלב שני, לסכום שני, ובשלב האחרון יהיה הסכום כפי שאנחנו רואים אותו היום.
יצחק וקנין: אנחנו התנגדנו.
יצחק וקנין: רצון רשות המסים היה הרבה יותר גבוה.
יצחק וקנין: אז הייתה עוד מלחמה וכבר אז צפיתי לקראת מה אנחנו הולכים, לקראת איזו קטסטרופה.
יצחק וקנין: ברשות המסים התיאבון לא נגמר אלא ההפך, הוא עוד יותר.
יצחק וקנין: הגדרתי את זה כמי שאחזו בולמוס.
יצחק וקנין: מי שיש לו איזה רעב גדול והוא רואה בדבר הזה חלק מהכנסות המדינה ורוצה להגדיל אותן, כך שבסופו של דבר זה נופל על האזרח.
יצחק וקנין: אם אני אקח את כל העליות האחרונות ששייכות לרכב, אני מודיע לכם שבאיזשהו מקום יהיה פיצוץ כי מחיר הדלק עלה לשמים, המדינה שלנו היא אחת המדינות היקרות בעולם מבחינת מחיר הדלק, נוסיף את זה לכל הדברים ולשווי הרכב, ואנחנו מגיעים לתוצאה שהיא בלתי אפשרית.
יצחק וקנין: אני חושב שאנחנו צריכים לעצור את המגמה הזאת ולא לתת למצב הזה להמשיך בשום פנים ואופן, כי אחרת נמצא את עצמנו בקטסטרופה שתפגע במעמד הביניים ותביא אותו למצב הקשה ביותר.
יצחק וקנין: הפגיעה היא רק במעמד הביניים ובשכבות החלשות.
משה גפני: יואל רטנר.
יואל רטנר: בוקר טוב.