GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דליה טל: יש ארבעה דירקטורים שהוועדה תמליץ, הוועדה הזאת שמורכבת כולה מאנשי ציבור, שופט בית המשפט העליון בדימוס, בהתייעצות עם נשיא בית המשפט העליון, השופט הזה בוחר עוד שני אנשים, בהתייעצות עם יושב ראש רשות ניירות ערך, שהם אנשי כלכלה ומשק, ושלושת אלה בוחרים עוד שני דירקטורים.
דליה טל: תהליך מאוד מאוד מסודר ומובנה בהצעה הקיימת---
משה גפני: בהצעת החוק הזאת.
דליה טל: הזאת, החדשה.
דליה טל: זה לא קיים בהצעה הקודמת.
דליה טל: ארבעה אלה יעמדו לבחירה.
דליה טל: חוץ מזה, גם בעלי מניות מן הציבור, כאלה שיש להם יותר מ-2.5%, יוכלו להגיש את המועמדים שלהם.
דליה טל: נגיד שאני אקבל, בתור יועצת משפטית של הבנק, עשרה מועמדים, כל אחד יעלה לבחירה, מי שיקבל את מרב הקולות הוא שייבחר.
דליה טל: אבל זה לא עשרות מועמדים שיבואו אליי מכל אחד שמחזיק מניה אחת וחושב שהוא ראוי, ואני עברתי את התהליך הזה בשנה שעברה.
דליה טל: לכן אני חושבת שהחוק הזה עושה סדר, הוא רצוי, צריך לאשר אותו וצריך להשתדל לעשות את זה לפני שהמדינה תמכור את מניותיה.
דליה טל: כל עוד המדינה מחזיקה, יש לנו הגנה דרך המדינה, ברגע שהמדינה תמכור, לית דין ולית דיין.
שלי יחימוביץ': למה יש פה דילמה בכלל, חבר הכנסת גפני?
שלי יחימוביץ': זה חוק כל כך הגיוני ולכוד.
אמנון כהן: היא אמרה את עמדתה.
שלי יחימוביץ': לא, אני מסכימה איתה בכל מלה.
שלי יחימוביץ': אני לא רואה אפילו מישהו שמתנגד לזה.
משה גפני: לא, אני לא חושב שיש התנגדות.
חיים אורון: המתנגדים יבואו בישיבה הבאה, שירצו לשפר עמדות.
חיים אורון: אל תטעה, יש פה אינטרסים.
חיים אורון: מי שכבר מחזיק 9.9 רוצה משהו אחד, ומי שמחזיק 1, רוצה משהו אחר.
שלי יחימוביץ': בסדר, אנחנו מייצגים את האינטרסים של הציבור.
משה גפני: בסדר, בישיבה הבאה נתחיל לעבור על הסעיפים.
חיים אורון: שאלת מי יבוא, יבואו.
משה גפני: אני פשוט לומד את העניין.
משה גפני: עורך דין טל נדב, איגוד הבנקים.
טל נדב: אני אמשיך את הדברים של עורכת דין טל.
טל נדב: כמובן גם אנחנו לא מביעים שום עמדה בעניין מכירת המניות.
משה גפני: זה ברור שאתם לא מביעים עמדה.
טל נדב: החוק הזה בהחלט עשה דבר מאוד חשוב, ואני מצטרף למה שאמרה עורכת דין טל, כשמדובר בבנק בלי גרעין שליטה.
טל נדב: יש לנו אמנם הערות ענייניות לכמה סעיפים, כמו שכתבנו לוועד וגם נציג אותה בדיונים, אבל ככלל הכיוון הוא נכון וראוי ומבורך.
טל נדב: אנחנו אבל חושבים שהחוק הזה, כמו שאמר המפקח על הבנקים בתחילת דבריו, נוקט בכמה תיקונים לגבי בנקים שיש בהם גרעין שליטה ולטעמנו בכמה נקודות הצעת החוק הלכה מעט רחוק מדי.
טל נדב: לדעתנו היא נכנסה למקומות שהיא לא היתה צריכה להיכנס אליהם.
טל נדב: אני אתן רק דוגמה אחת, כדי לסבר את האוזן וכמובן נרחיב כשיגיעו הסעיפים.
טל נדב: למשל הצעת החוק קובעת, גם לגבי בנקים שיש בהם גרעין שליטה, שלא ניתן לבחור את הדירקטורים בדירקטוריון עצמו.
טל נדב: זה דבר שהוא לא אסור לפי חוק החברות, הוא מותר לפי התקנות של חלק מהבנקים, הוא קיים לגבי כל החברות הציבוריות והוא קיים גם בחלק מהבנקים.
טל נדב: אנחנו חושבים שכשיש בעל שליטה ויש גרעין שליטה, אין סיבה לאסור עליו לפעול על פי התקנון ועל פי חוק החברות ולבחור דירקטורים בדירקטוריון.
טל נדב: זה הליך שמאפשר לו לממש את השליטה שלו, להפעיל את השליטה שבנק ישראל תומך בה ורוצה שבעל השליטה יממש את שליטתו ואחריותו בבנק, לכן אנחנו חושבים שהכיוון הזה הוא לא במקום.
טל נדב: אנחנו גם הצענו לבנק ישראל, אני מקווה שאולי כאן דעתנו תישמע, גם על ידי בנק ישראל, מן סוג של הצעת פשרה, כדי ללכת בין שני התהליכים, ששליש מהדירקטורים שהם אותם דירקטורים חיצוניים שמייצגים את הציבור ייבחרו אכן באספה, ואז האספה הכללית יכולה להביע את דעתה לגבי שליש מהדירקטורים, ושני השליש האחרים, שהם דירקטורים פנימיים, שזכותו של בעל השליטה לבחור אותם, הם ייבחרו בדירקטוריון, אם התקנון של הבנק מאפשר את זה.
טל נדב: אם לא, אז כפי שהוא מאפשר.
משה גפני: אתם באופן עקרוני תומכים בחוק.
טל נדב: אנחנו תומכים בחוק ככל שהוא מדבר על בנקים בלי גרעין שליטה.
טל נדב: כי באמת כמו שאמרה עורכת דין טל, צריכים לעשות סדר ובנק ישראל והאוצר עשו סדר בצורה נכונה.
טל נדב: יש לנו, עוד פעם, הערות ענייניות, אבל זה דבר שנביע אותו בישיבה על הסעיפים.
טל נדב: אבל כשמדובר בבנק עם גרעין שליטה, לעמדתי היו צריכים להפריד בין הדברים.
טל נדב: החוק הזה נועד למטרה מסוימת, לעשות סדר בבנק בלי גרעין שליטה.
טל נדב: נכון וצריך.
טל נדב: בבנקים עם גרעין שליטה, שזה לא קשור לעניין הזה, אלה בנקים שיש בהם בעלי שליטה, שקיבלו אישור מבנק ישראל, יש כאן הליכה מעט רחוק מדי במקרה הזה, כמו הדוגמה שנתתי.
טל נדב: לדעתנו בזה צריך לתת שוב את הדעת, אולי לנתק את הדברים.
טל נדב: לא לדון בהם במסגרת החוק הזה, שהוא באמת חוק שצריך לעבור במהירות ובזריזות, כי המטרה ראויה, ולדון בזה בנפרד, תוך הבעת שיקולים אחרים בתוך העניין, כי אין דין בנק שאין לו גרעין שליטה כבנק שיש בו גרעין שליטה.
חיים אורון: אם יש תקנון, מי שיש לו 26.25% ממנה 100% של הדירקטורים, זה בסדר?
טל נדב: אבל זה לא המצב, חבר הכנסת אורון.
חיים אורון: אני שואל אותך מבחינה חוקית, לא מה המצב.
טל נדב: למעט שניים חיצוניים.
חיים אורון: בסדר, כמה יש, 15?
חיים אורון: אז הוא ממנה 13.
טל נדב: נכון.
חיים אורון: וזה בסדר.
חיים אורון: עם 26% הוא ממנה.
חיים אורון: .. ואחר כך מקימים ועדה על ריכוזיות.
טל נדב: חבר הכנסת אורון, אני רק מזכיר, ברשותך, שגם במקרה הזה אל"ף, חוק החברות מאפשר את זה, אם זה---
חיים אורון: בסדר, אבל בני אדם עשו את חוק החברות ובני אדם ישנו אותו.
משה גפני: חבר הכנסת אורון, זה רלוונטי מה שאתה שואל אותו, אבל תגיד את עמדתך.
טל נדב: אבל אני דווקא בכיוון שלך, חבר הכנסת אורון.
טל נדב: אנחנו הצענו ומציעים גם במכתב שלנו לוועדה, שליש מהדירקטורים, שזה כולל את אותם שניים חיצוניים לפי חוק החברות, פלוס חיצוניים לפי הוראת ניהול בנק, שליש מהדירקטורים ייבחרו באספה.
טל נדב: לזה אנחנו מוכנים, הצענו את זה.
טל נדב: אבל את שני השליש, אם תקנון הבנק מאפשר את זה, לאפשר לבחור בבורד.
טל נדב: אין לזה שום מניעה.
משה גפני: אתה מדבר כשיש גרעין שליטה.
טל נדב: כשיש, אני מדבר רק על שיש גרעין שליטה.
טל נדב: כשאין גרעין שליטה---
משה גפני: אז אומר לך חבר הכנסת אורון, אתה רוצה שהם יבחרו את רוב החברים?
טל נדב: הם בעלי השליטה.
משה גפני: מה זה הם בעלי השליטה?
משה גפני: אבל הם רק עם 25%.
טל נדב: בנק ישראל נתן להם היתר לשלוט.
טל נדב: בנק ישראל בחן אותם בחינה מעמיקה, כמו שהוא עושה, ובצדק, ונתן להם היתר שליטה, חוק החברות מאפשר להם, התקנון של הבנק מאפשר, במקרה הזה אין סיבה שהחוק הזה יפקיע את זכותם לפעול על פי מה שהחוקים במדינה מאפשרים להם.
טל נדב: עוד פעם, אני מבין את החששות---
חיים אורון: אנחנו פה בשלב של חקיקת החוקים.
חיים אורון: זה שהחוק קיים, אף אחד לא חושב שמישהו מפר חוקים ואחר כך הוא יילך לבית סוהר, השאלה היא האם אתם חושבים, כאיגוד הבנקים, שהמצב הקיים, שגם עליו קצת דיברו בשנים האחרונות, הוא המצב הנכון מבחינת החקיקה העתידית.
חיים אורון: או לבוא ולהגיד, צריכה להיות יותר התאמה בין מידת השליטה ומידת הבעלות, ולא מצב שב-26%, שהם קיבלו היתר, בסדר גמור, אני ממנה את כל הדירקטוריון, הוא דירקטוריון שלי, כולל כמה דברים שלא כל כך מוצלחים בשנים האחרונות.
חיים אורון: או שיהיו גורמים מאזנים, וזו החקיקה עכשיו.
חיים אורון: אז למה איגוד הבנקים בא ואומר לו 'אל תיגע בזה'?
טל נדב: לא אמרתי.
טל נדב: אני אומר עוד פעם, ההיפך, אני אומר שליש, אני מסכים לרעיון, הצענו אותו, את אותם חיצוניים, השליש, יבחרו באספה הכללית.
טל נדב: אבל את שני השליש האחרים, אם התקנון מאפשר, יבחרו בדירקטוריון.
חיים אורון: לא אם התקנון.
טל נדב: לא, כי בלי זה כולם באספה, אז אין את הבעיה בכלל.
טל נדב: חוק החברות אומר שבוחרים באספה---
חיים אורון: אם היית בורא את העולם עכשיו, איך היית בורא אותו?
טל נדב: אני חושב שהאיזון בין שליש לאספה ושני שליש בדירקטוריון הוא איזון נכון.
יעקב אדרי: הוא היה בורא אותו דבר, רק האדם היה מקלקל אותו.
טל נדב: אני רוצה גם להזכיר שכל הדירקטורים חייבים לקבל את אישור בנק ישראל.
משה גפני: זה ברור, על זה אין ויכוח.
טל נדב: הוא בוחן אותם היטב, יש בדיקה ואם הוא רוצה, הוא גם מדיח דירקטורים, לפי סמכותו.
משה גפני: אין דיון שצריך את האישור והוא בוחן את הדברים, השאלה היא שאלה עקרונית, האם אתה סבור...
משה גפני: זה מה שחבר הכנסת אורון התווכח איתך, אבל זה לדיון הנוסף.
חיים אורון: יש סעיף פה.
טל נדב: אני רוצה גם להזכיר שאותו בעל שליטה הוא הוא זה שצריך בסופו של דבר להיות אחראי למה שהבנק עושה, הוא מכניס כסף לבנק כשיש מצוקה, הם אלה שצריכים ל...
טל נדב: זה לא סתם שליטה שהיא רק טובות הנחה בצדה.
משה גפני: החשב הכללי שואל מתי קרה שהוא הכניס כסף, בפועל?
טל נדב: כשצריך הם יכניסו.
משה גפני: שהם יכניסו אנחנו יודעים---
טל נדב: זה שהבנקים בישראל לא---
משה גפני: החשב הכללי שאל אותך האם בעבר זה קרה.
דליה טל: קרה.
דליה טל: אני יודעת מקרה שזה קרה.
משה גפני: בסדר, קרה מקרה אחד.
משה גפני: באמת העירו לי עכשיו.
דליה טל: בשנות ה-80.
יעקב אדרי: בשנות ה-80, אולי במשבר מניות הבנקים, אבל אז המדינה מימנה את רוב הכסף.
טל נדב: כל מה שאנחנו אומרים זה שצריכים לגבי בנק עם גרעין שליטה איזון קצת שונה מאשר מוצע בהצעה.
חיים אורון: נדון בזה.
משה גפני: אני אאפשר גם למפקח על הבנקים וגם לחשב הכללי להשיב ואנחנו נסיים את הדיון בזה.
משה גפני: אין עוד חוק בנק ישראל שצריך לבוא לפה היום?
קריאה: החוק הזה.
חיים אורון: נשארה לך טראומה כזאת?
משה גפני: לא, להיפך.
משה גפני: היועצת המשפטית של בנק ישראל, עם כל הלשכה המשפטית, תהיה פה, זה כבוד גדול.
משה גפני: אמרתי על יועצים משפטיים כבוד גדול?
שלי יחימוביץ': כן, תפסנו אותך עכשיו, זה מתועד בפרוטוקול ואנחנו נעביר את זה לכל העיתונות.
משה גפני: אבל באמת זו לשכה משפטית טובה.
דוד זקן: אני רוצה להתייחס בקצרה לדברים של מר טל נדב.
דוד זקן: דבר ראשון, החוק כן קושר, אנחנו תמיד נעים במתח בין מצב של עם גרעין שליטה לבלי גרעין שליטה.
דוד זקן: אז להגיד שהתיקונים למצב שבו בנק יש לו גרעין שליטה לא קשורים לתיקוני החקיקה האלה, אנחנו חושבים שזה לא נכון.
דוד זקן: אנחנו חושבים שהם כן קשורים.
דוד זקן: לגבי העניין הספציפי שהעלית וגם ההצעה שקיבלנו אותה, פיזית, אבל אנחנו דוחים אותה, חבר הכנסת אורון הזכיר את אחת הסיבות, ואני רוצה להדגיש; היתר שליטה מבחינתנו הוא לא זיכיון.
דוד זקן: בהיתר בנק ישראל אין פתק שאומר לבעלי השליטה, 'הנה, תמנו את כל הדירקטורים'.
דוד זקן: הם יכולים להשתמש באחזקות שלהם, גבוהות ככל שיהיו, להשפיע באספה הכללית על מינוי הדירקטורים.
דוד זקן: אנחנו מבקשים להכניס שקיפות גדולה יותר ומשמעת שוק בהליך מינוי הדירקטורים, כך שהדירקטורים לא ימונו בחדרי הדירקטוריון אלא ימונו באספה הכללית ויאפשרו גם לבעלי מניות, אני לא יודע אם אני יכול לקרוא להם מיעוט, כי במקרים מסוימים הם מחזיקים גם 70%, להצביע ולממש את זכותם שאף היא טבועה בחוק להצביע ולהשפיע על מינוי הדירקטורים.
חיים אורון: יקרה מצב שהדירקטורים החיצוניים לא יהיו פרי המלצת הדירקטוריון?
דוד זקן: לא קבענו את זה, לא הלכנו עד כדי כך רחוק, אבל כן אנחנו רוצים שקיפות.
דוד זקן: אני מניח שכשנגיע לסעיף הזה תעלו את זה.
דוד זקן: זאת התגובה שלי.
שוקי אורן: לגבי הסעיף הזה, אנחנו מסכימים לגמרי שזה חלק מההליך הזה, כי זה באמת הליך שמייצר יותר שקיפות.
שוקי אורן: קל מאוד לסתור אותו על ידי זה שבעלי שליטה יגדילו את אחזקותיהם.
שוקי אורן: כלומר הפתרון הכי טוב זה מי שהיום שולט ב-26% אז יגדיל את אחזקותיו ואז ממש לא תהיה לו שום בעיה להעביר כל דבר באספה הכללית, אם הוא מחזיק 50% ומעלה.
שוקי אורן: חשוב לנו באמת, וכאן אני לא אכנס עוד הפעם אם נמכור לפני או אחרי, להעביר את החקיקה.
שוקי אורן: אני חושב שנשמע כאן בסך הכל שהתיקון הזה הוא תיקון חשוב, הוא במקום, וצריך לקדם אותו ואני מבקש באמת שניכנס לדיונים כמה שיותר מהר על הסעיפים.
משה גפני: רבותיי, סיכמנו את העניין הזה.
משה גפני: אני לא רואה שיש התנגדות משמעותית בנושא של החוק הזה.
משה גפני: בישיבה הבאה, שנקבע אותה בעזרת ה', נתחיל בהקראת הסעיפים והעברה של סעיף סעיף ואנחנו כמובן נידרש לכל הפרטים שגם הועלו כאן וגם אלה שלא הועלו כאן.
משה גפני: אני מודה לכם, רבותיי, על ההסברים, מודה לאורחים.
משה גפני: על סדר-היום הצעות הממשלה להתמודדות עם גל ההתייקרויות במשק.
אחמד טיבי: הערה לסדר, אדוני.
אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, בישיבה האחרונה שהתקיימה בנושא הזה, ב-27 בדצמבר, שבה הועלה הבלו על הדלק – בתחילת הישיבה הוצבע על העברה של 420 מיליון שקל מהרזרבה של משרד השיכון, או עודפים של משרד השיכון למשרד הביטחון – מספר חברי כנסת בודדים התנגדו להעלאה של הבלו על הדלק.
אחמד טיבי: מספר חברי כנסת בודדים.
אחמד טיבי: אבל לאחרונה, אדוני היושב-ראש, וחשוב לי, למען הניקיון וההיגיינה הציבורית לומר, שיש רושם שאלה שהתנגדו או היו פה והתפלחו או נעלמו, או נכנסו מתחת לשולחן, או אמרו כן ונתנו יד, הם כאילו אלה המובילים את המאבק להורדת המס על הדלק.
אחמד טיבי: למען ההיגיינה הציבורית, אדוני – אני רואה שהאנשים האלה לא נמצאים פה, כנראה שהם התחבאו עוד פעם – אני רוצה להזכיר שמות.
שלי יחימוביץ': לא, ציון פיניאן בא כמו גבר.
יעקב אדרי: צריך להיזהר מהצבועים.
אחמד טיבי: אני מתכוון לחברי הכנסת של הליכוד.
אמנון כהן: גם אני הצבעתי.
משה גפני: תגיד את זה בנאום שלך, לא בהצעה לסדר.
אחמד טיבי: לא, הצעה לסדר הדיון.
אחמד טיבי: רשום בסדר הדיון שהדברים לא ייעשו כמו שנעשו בפעם הקודמת, וזאת הצעה ארגונית, אדוני.
אחמד טיבי: דני דנון, גברת דלק מירי רגב.
אחמד טיבי: מי עוד?
אחמד טיבי: אקוניס, אקוניס, המנהל המוצלח של ועדת הכלכלה.
אחמד טיבי: יש גבול, אני אומר לך.
אחמד טיבי: הם הזנו את ההגינות בימים האחרונים במאבק הדלק.
אחמד טיבי: יש גבול למה שאפשר להטעות את הציבור ולעבוד עליו בעיניים.
אחמד טיבי: האנשים האלה הצביעו בעד עליית מחירי הדלק.
יעקב אדרי: חבר הכנסת טיבי, אולי תתמכו בהצעה שלי שגם בהצבעות בוועדות - -
אחמד טיבי: מה "תתמכו"?
אחמד טיבי: אני נציג הממשלה?
אחמד טיבי: אני תומך אוטומטית בהצעה שלך.
יעקב אדרי: - - יהיו השמות רשומים בפרוטוקול, כי מה שקורה, מצביעים ויוצאים החוצה ואומרים משהו הפוך.
אחמד טיבי: אגב, הם גם מדברים על עליית מחירי הדירות.
אחמד טיבי: הם שהסכימו להעברה של 420 מיליון שקל ממשרד השיכון למשרד הביטחון.
שלי יחימוביץ': אגב, הם גם לא היו כשהצבענו בעד החוק, בשבוע שעבר, על הטבה - - -
אחמד טיבי: מענקים.
אחמד טיבי: מענקים מעבירים מהשיכון לביטחון?
אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני, שאפשרת לי לומר את אשר על לבי.
משה גפני: בחודש אדר א' לא אומרים לשון הרע.
שלי יחימוביץ': זה לא לשון הרע.
אחמד טיבי: זה אפילו "לשון הטוב".
שלי יחימוביץ': הוא סקר באופן אובייקטיבי את מה שהתרחש בוועדת הכספים ב-27 בדצמבר 2010.
משה גפני: רבותי, אני מקדם בברכה את סגן שר האוצר, הרב יצחק כהן, את מנכ"ל משרד האוצר, חיים שני, ואת הממונה על התקציבים, אודי ניסן.
משה גפני: אני מודה להם שבהתרעה קצרה הם הגיעו לכאן.
חיים אורון: כל המשנים פה, הם באו כאילו הם אשמים...
יעקב אדרי: מי שאשם זה ועדת הכספים שאישרה הכול, לא האוצר.
יעקב אדרי: אנחנו אשמים.
יצחק וקנין: בנושא הזה יכולנו לעצור את ההעלאה.
יצחק וקנין: זה תלוי רק בנו.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, לפני שאתה מציג מה התוכנית שהממשלה הולכת לעשות, אני מבקש להקדים ולומר כך: קודם כול, העברנו תקציב בוועדת הכספים, תקציב שלפי דעתי הוא טוב, די מאוזן.
משה גפני: לא שזה המצב האידיאלי, ודאי שזה לא המצב, אבל יחסית לשנים קודמות.
משה גפני: גם בחוק ההסדרים היו גזירות שהוצאנו מהחוק.
משה גפני: בסך הכול אם אני משווה לחוקי הסדרים וחוקי תקציב שהיו בשנים קודמות, יחסית זה היה יותר טוב מאשר בעבר.
משה גפני: על חוק ההסדרים בוודאי אני יכול לומר את זה.
משה גפני: מכיוון שנוצר חור בתקציב, הממשלה דרשה בין יתר הדברים להביא את הבלו על הדלק.
משה גפני: הצבעתי בעד העלאת הבלו על הדלק.
משה גפני: אני, כיושב-ראש הוועדה וכחבר בוועדה, הצבעתי בעד.
משה גפני: אני אומר את זה מעל כל במה, ואני אומר את זה בכל כלי התקשורת.
משה גפני: אני נושא באחריות גם כחבר בוועדה וגם כיושב-ראש הוועדה.
משה גפני: אני נושא באחריות על זה.
משה גפני: זו היתה טעות, ועל הטעות הזאת התרענו, והיה כאן דיון בוועדה.
משה גפני: אנחנו לא בעד פריצת מסגרת התקציב, אנחנו חושבים שמצבה הכלכלי של מדינת ישראל הוא טוב בגלל האחריות, ואני לא נכנס למדיניות הזאת או למדיניות אחרת.
משה גפני: בסופו של דבר, היו חברים שהצביעו יחד אתי בעד העלאת הבלו על הדלק, שכולם חברי קואליציה - - -
יצחק וקנין: חוץ ממני.
שלי יחימוביץ': גם אני, סליחה.
יעקב אדרי: אני הצבעתי נגד.
משה גפני: אתה אופוזיציה.
אמנון כהן: אסור לך להצביע בעד...
משה גפני: רבותי, אני מבקש שהדיון יהיה רציני, כי אנחנו מטפלים בנושאים שנצטרך להיות בהם הרבה יותר זהירים בהמשך.
שלי יחימוביץ': משה גפני, צודק יעקב אדרי, מכיוון שאין רשימה שמית של ההצבעה בפרוטוקול - -
משה גפני: אפשר לבקש את זה.
שלי יחימוביץ': - - לכן חשוב לנו לומר מי הצביע בעד ומי הצביע נגד.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שלאיציק וקנין חשוב להגיד שהוא הצביע נגד, ולי חשוב שהצבעתי נגד - -
אמנון כהן: אני הצבעתי בעד.
שלי יחימוביץ': - - אף-על-פי שהייתי חברת קואליציה.
יעקב אדרי: אנחנו מכבדים את זה, אנחנו מעירים על אלה שיוצאים החוצה וצועקים.
משה גפני: אני אמרתי מעל כל במה - - -
יעקב אדרי: חבר הכנסת טיבי, הערת הערה מאוד חשובה.
משה גפני: אני אמרתי מעל כל במה שהנושא הזה היה טעות.
אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, הצבעתי אתך בעד, כי יש לנו אחריות קואליציונית, אף-על פי שלא רצינו להצביע בעד.
ציון פיניאן: מה אני אגיד?
יצחק כהן: אותו דבר.
יצחק כהן: זו לא בושה אחריות קואליציונית.
אחמד טיבי: יש כאלה שהצביעו בעד ושתקו, יש כאלה שהצביעו בעד והטעו את הציבור.
שלי יחימוביץ': היום הם מראשי המאבק.
אחמד טיבי: "גברת דלק", "מר בנזין".
אחמד טיבי: יש גבול.
אחמד טיבי: "מר בנזין" זה דני דנון.
משה גפני: אני חשבתי שיש חברי כנסת שאני לא מכיר את השמות האלה.
יצחק כהן: מי זו "גברת דלק"?
משה גפני: איציק כהן, אל תחמם אותו, הוא יודע לעשות את זה בלי שתגיד לו.
אחמד טיבי: "מר פטקוק" זה הקונה.
משה גפני: על כל פנים, אני מתחרט על העניין הזה בגלל סיבה אחת.
משה גפני: הבלו על הדלק הוא לא הטרגדיה של התקציב, הטרגדיה של התקציב זו שורת העלאות שהתחילה בהעלאת מחירי המים, המשיכה בהעלאת מצרכי יסוד, שחלקם לא תלויים בהחלטת ממשלה, העלאת המחיר על הלחם, העלאת מחירי מצרכים שונים, אבל זה התחיל בהעלאת מחירי המים, בהוצאת הפיקוח על המים מוועדת הכספים ובהשתוללות עם המחירים האלה, ואז הגיע הקש ששבר את גב הגמל, זו היתה העלאת מחירי הדלק.
מרינה סולודקין: שכחת את הדיור.
מרינה סולודקין: דיור.
משה גפני: מעל הכול מרחף העניין הזה של הדיור, ותודה שהזכרת את זה.
משה גפני: ברור לחלוטין.
ליה שמטוב: גם שכחת את ההוסטלים, שפתאום העלו ל-8% ול-10%, יש שעלו ב-500%.
משה גפני: ליה שמטוב, הבאתי דוגמאות, לא אמרתי הכול.
ליה שמטוב: היום אנחנו נדבר על זה.
משה גפני: את זה היה צריך להביא בחשבון.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, אדוני הממונה על התקציבים ואדוני סגן השר, יש חברים בוועדה שבאים אלי בטענות, בטענות קשות.
משה גפני: למשל, חבר הכנסת יעקב אדרי.
משה גפני: הוא נחשב רכז האופוזיציה בוועדה, באמת הוא נוהג באחריות, גם האופוזיציה בכלל נוהגת באחריות בדברים רבים שעומדים פה על סדר-יומה של הוועדה.
משה גפני: חבר הכנסת אדרי תקף אותי בשבוע שעבר, בצדק.
משה גפני: אני מקבל כל מלה שהוא אמר.
משה גפני: הבאתי הצעת חוק מטעם הוועדה להחזיר את הפיקוח על המים לוועדת הכספים.
משה גפני: יש לזה שתי סיבות: א', אנחנו חושבים שאסור שזה יצא החוצה, ו-ב', היה צריך להתנהל במשך חודשים ארוכים.
משה גפני: כבר חודשים ארוכים שאנחנו מתנהלים על העניין הזה.
משה גפני: אז אנחנו צריכים לחכות למשבר כל כך נורא כדי שיתחילו הדיונים האמיתיים עם משרד האוצר על הנושא של המים.
משה גפני: בכל מלה שהוא תוקף אותי הוא צודק.
משה גפני: הוא איש אחראי, הוא מתנהל פה באחריות, האופוזיציה היא אחראית.
משה גפני: אני יוצא מהעניין הזה כמו אני לא יודע מה.
משה גפני: אני לא מבין אתכם, היה חור בתקציב, לא יכולתם להפחית את המסים הישירים?
משה גפני: אדוני המנכ"ל ואדוני הממונה על התקציבים, לא יכולתם להפחית את מס החברות לשנה?
אמנון כהן: אנחנו ביקשנו.
משה גפני: ביקשנו, דיברנו על העניין הזה.
שלי יחימוביץ': הם רצו, לא נתנו להם.
יעקב אדרי: ראש הממשלה התנגד.
משה גפני: כל הזמן הנושא הזה עומד על סדר-יומנו.
משה גפני: אנחנו לא אומרים לנהוג בחוסר אחריות, אני לא אומר לעשות חורים בתקציב, שאנחנו ניפול למשבר של פריצת מסגרת התקציב, וזה יכול להוביל למדרון חלקלק.
משה גפני: אבל איזו מדיניות ניהלתם?
מרינה סולודקין: מס על ירושות.
משה גפני: תירשמי.
מרינה סולודקין: לפני הבלו.
משה גפני: על כל פנים, אני שמח שההיגיון הגיע.
משה גפני: לצערי קצת מאוחר, אבל ההיגיון הגיע.
משה גפני: אני מברך אתכם, אנשי משרד האוצר, את ראש הממשלה ואת שר האוצר על שורת הנושאים שעליהם הוכרז בשבוע שעבר.
משה גפני: אני חושב שאנחנו נצטרך לנהל לדיונים קשים בנושא של המים, נצטרך לנהל דיונים קשים בנושא של התחבורה הציבורית, כי עדיין פרטים רבים לא סגורים.
משה גפני: אני שמח על זה ששר האוצר חתם אתמול על הצו להפחתה חזרה של מחיר הדלק, ואתם תצטרכו להסביר לנו מהיכן אתם תביאו את הכסף, כי לי הסבירו כל הזמן, ואמרתם לי, שאם לא נאשר את העלאת הבלו על הדלק, יהיה חור בתקציב, וזה דבר שכולנו לא רוצים, אז תצטרכו גם להסביר לנו מהיכן אתם מתכוונים להביא את הכסף.
חיים שני: שלום לכולם, בוקר טוב.
חיים שני: אנחנו מבינים שהעלייה במחירי הדלק, שחלקה נבע מהבלו וחלקה נבע מהתייקרויות, כמו כן התייקרויות נוספות, העלו את כל הנושאים לסדר-היום.
חיים שני: בעוד מספר דקות אודי ניסן ייכנס לצעדים הספציפיים שהצענו והצגנו בשבוע שעבר.
חיים שני: לפני שאנחנו נוגעים בנושא זה או אחר, חשוב כמו הדלק, כמו המים, כמו התחבורה, חשבנו לקחת חמש דקות מהזמן שלכם ובכל זאת להזכיר את המסגרת הכללית, שאנחנו חיים בה, מכיוון שהמסגרת הכללית שאנחנו חיים בה זה לא רק מספר מקרו כלכלי.
חיים שני: בסופו של דבר זה מתורגם, לפי דעתנו, להרבה נקודות שהן משמעותיות לכל אחד ואחד מאתנו.
חיים שני: העקרונות של התקציב שאישרתם בוועדה הזאת רק לפני מספר שבועות דיברו על משמעת תקציבית, דיברו על הסטת משאבים.
חיים שני: להזכיר לכם, בפעם הראשונה אחרי לא מעט שנים יש עלייה בקצב ההוצאות של הממשלה, מתוך כוונה להשקיע ביותר בתחומים הכלכליים-חברתיים.
חיים שני: הבאנו לאישור הכנסת נוסחה חדשה של צורת ההוצאות של הממשלה, אותו כלל פיסקאלי שאפשר לנו ב-2011 וב-2012 להשקיע 2.7%, או עלייה ב-2.7%, שזה יותר מקצב הגידול של האוכלוסייה, על מנת להסיט יותר משאבים להוצאה האזרחית במדינת ישראל.
חיים שני: זה חלק מהתוכנית שאישרתם כאמור לפני מספר שבועות, תוך כדי הפחתה של הגירעון וצמצום החוב הלאומי.
חיים שני: התוכנית הזאת, כפי שאמרתי, אפשרה, ואנחנו נראה דוגמאות מספר, גם השקעה בתשתיות חינוך ושירותים חברתיים וגם בשיפור כושר התחרות של המשק, בין אם זה חוק עידוד ונושאים אחרים.
חיים שני: כל המסגרות האלה הן חשובות, כדי בסוף לאפשר גם צמיחה וגם יצירה של מקומות עבודה.
חיים שני: נכנסנו לתוכנית הזאת עם שיעורי צמיחה יחסית גבוהים , חזרנו יחסית מהר לשיעורי צמיחה משמעותיים, אם אנחנו מסתכלים על איפה מדינת ישראל עומדת יחסית לעולם המערבי, אנחנו רואים את ישראל עם שיעורי צמיחה משמעותיים.
חיים שני: כשאנחנו מדברים על שיעורי צמיחה זה לא סתם נתון סטטיסטי שמעניין את משרד האוצר, זה הדבר הכי חשוב, לדעתנו, לכל אזרח ואזרחית.
חיים שני: אם אנחנו מדברים על צמצום פערים ומדברים על הכנסה, הדבר המשמעותי הוא, קודם כול, שלאנשים יהיה מקומות עבודה.
חיים שני: אחר-כך יש עוד הרבה שיקולים נוספים.
חיים שני: במדינת ישראל אנחנו מצליחים מהרבה סיבות, בין אם זה המסגרת האחראית של הממשלה, בין אם זו הדינמיות של הסקטור הפרטי ובין אם זו העובדה שמדינת ישראל לא הסתבכה בדברים שהעולם המערבי הסתבך בהם, כמו בועת נדל"ן משמעותית והימורים של הבנקים.
חיים שני: מכל הסיבות האלה אנחנו רואים שני דברים משמעותיים: האחד, שיעור אבטלה יחסית נמוך, ומה שעוד יותר מעודד זה, שאחרי ירידה קטנה לפני כשנה, אנחנו רואים מחדש עלייה בשיעור ההשתתפות, וזה נובע בעיקר מכניסה של אוכלוסיות שלא היו במעגל התעסוקה.
חיים שני: אנחנו רואים גם עלייה בשיעור ההשתתפות וגם אחוז אבטלה יחסית נמוך.
חיים שני: בואו נראה איפה אנחנו נמצאים יחסית לשאר העולם, וצריך לזכור את זה.
חיים שני: בישראל אנחנו נמצאים עם אחוז אבטלה של 6.6%.
חיים שני: 10% בגוש היורו.
חיים שני: מדינות קיצוניות בגוש היורו, כמו ספרד, נמצאות עם שיעור אבטלה קרוב ל-20%.
חיים שני: גם בארצות-הברית אנחנו רואים שיעור אבטלה של קרוב ל-10%.
חיים שני: ישראל נמצאת עם אחוז אבטלה נמוך, וזה נושא שחשוב לזכור.
חיים שני: זה לא רק נתון מקרו כלכלי.
חיים שני: בסוף, העובדה שיוצרו פה קרוב ל-100,000 מקומות עבודה מהרבה סיבות, כמו שאמרתי, נובעת בין היתר, גם ממסגרת אחראית שתורמת לכך, אפשר לראות את המספרים.
חיים שני: אנחנו רואים שבעוד שבכל העולם היתה עלייה ביחס חוב-תוצר, הצלחנו לשמור על מתווה יורד ביחס החוב-תוצר, גם באופן אבסולוטי, וכמובן, בהשוואה לשאר העולם.
חיים שני: יגידו: מה זה מעניין, זה מספר של כלכלנים.
חיים שני: זה לא כך.
חיים שני: כשהחוב הלאומי שלך גבוה, אתה משלם הרבה רבית.
חיים שני: ומי שלא יודע, אנחנו משלמים 30 מיליארד שקל רבית לשנה.
אודי ניסן: כמעט 40 מיליארד שקל.
חיים שני: אם לוקחים את כל ההעברות זה יותר.
חיים שני: כשהחוב שלך נמוך, אתה משלם בסוף פחות רבית, ואתה יכול לקחת את הכסף ולהשקיע אותו בכלכלה, בחברה.
חיים שני: לכן יש חשיבות לשמירה על חוב נמוך גם בתשלומי הרבית, ועוד יותר חשוב לשמור על חוב נמוך ועל גירעון נמוך לשנים של קטסטרופה, ויש שנים כאלה – יכולות להיות קטסטרופות כלכליות או משברים כלכליים דרמטיים, או, חלילה, משברים ביטחוניים – ולכן אנחנו חושבים שחשוב לשמור על אותו גירעון של 3% ושל 2% שאישרתם לפני חודשים מספר, כדי שאם נצטרך לפרוץ אותו, נפרוץ אותו רק באירועים קיצוניים ביותר, או משבר כלכלי דרמטי או משבר ביטחוני, אבל בימים נורמליים חייבים לצמצם את הגירעון ולשמור על מתווה גירעון יורד, כמו שאושר.
חיים שני: אפשר לראות, אבל אנחנו לא ניכנס לפרטים, שכשאנחנו מדברים על העלאת ההשקעה בתחומים הכלכליים-חברתיים, זה לא סתם לומר את זה, אלא זה מתורגם בעלייה משמעותית בתקציבים של המשרדים הכלכליים והחברתיים.
חיים שני: יש כאן דוגמאות של מספרים.
חיים שני: בואו נמשיך הלאה לדוגמאות.
חיים שני: יש כאן תוספות ספציפיות שהן חלק מהתקציב, אם זה נושא של קצבאות ילדים, טיפולי שיניים, סבסוד לצהרונים ומעונות יום.
חיים שני: הנושא הזה של הגדלה בסבסוד, תוספת של מעונות יום, זה בא בין היתר על מנת לאפשר לנשים שלא יכולות לצאת לעבודה במגזרים שונים, להקל עליהן ביציאה לעבודה.
חיים שני: יש כאן פריסה של מס הכנסה שלילי במהלך השנה.
חיים שני: יש כאן דוגמאות נוספות של תוספות להשכלה הגבוהה.
חיים שני: במקרה, רק דוגמה לפרסום שהיה היום ב"דה-מרקר".
חיים שני: כתבת ענק על מהנדסי היי-טק שמשרד החינוך רוצה אותם.
חיים שני: זה תקציב שאתם אישרתם לפני שבועות מספר.
חיים שני: התוכנית הזאת של עשרות - - -
שלי יחימוביץ': אני לא מבינה, "דה-מרקר" זה עכשיו האסמכתה?
שלי יחימוביץ': אנחנו יכולים להביא כל ידיעה שהיא - - -
חיים שני: במקרה זה יצא היום.
משה גפני: זה לא רלוונטי, אם זה לא - - -
שלי יחימוביץ': אם כך, נביא כל ידיעה, שמתאימה לנו.
חיים שני: זה במקרה התפרסם היום.
משה גפני: שלי יחימוביץ, זה לא רלוונטי.
משה גפני: אם זה לא כתוב ב"יתד נאמן", בכלל אנחנו לא מתייחסים לזה, אז מה זה בכלל משנה מה שכתוב בעיתון...
משה גפני: דרך אגב, נדע שמה שאתם אומרים, הכול נכון, רק הנושא של קצבאות הילדים, אנחנו שותפים לעניין בהסכם הקואליציוני – רציתם להוריד את זה.
משה גפני: הנושא של טיפולי שיניים זה ליצמן, והנושא של סבסוד מעונות יום זה הסכם של ועדת הכספים, שהעברנו פה את החוק של הבג"ץ.
משה גפני: אתמול והיום שמעתי בחדשות שהפחתתם את מס הרכישה לדירה הראשונה – זה לא היה בהצעת החוק הממשלתית המקורית, עשינו את זה פה בוועדה, אתם הבאתם רק את הפטור ממס שבח.
משה גפני: אבל אנחנו מרגישים שותפים אתכם, אתם יכולים להתהדר במה שאנחנו עושים, זה בסדר.