GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: מספרים לך גם את הבדיחות או רק את המסקנות?
יהודה נסרדישי: לגבי 46 אומרים לי.
משה גפני: כי יש לי עוד בדיחות על רשות המסים ולא רק זה.
יהודה נסרדישי: לכן, אדוני היושב ראש, אם אני אומר לך שמתוך מאה אלף עסקאות במדינת ישראל בשנה, בין שמונים ל-85 אחוזים מהן אלה דירות ראשונות והיחידות, אותן פטרתי.
יהודה נסרדישי: היה כעס עלי ברשות בגלל שפטרתי.
יהודה נסרדישי: בסך הכל הניכוי במקור נשאר על אותם העסקים החייבים ומקרקעין הם עסקים של נדל"נים שחייבים במס.
יהודה נסרדישי: לכן, ממה נפשכם.
יהודה נסרדישי: היום, כאשר משה עושה עסקה בין קונה למוכר, אצל עורך הדין, 30-35 אחוזים מהתמורה מוחזקים אצלו.
יהודה נסרדישי: אני לא רוצה 35 אחוזים.
יהודה נסרדישי: אגב, אני התחשבתי גם באמירה שלך כשבאת ואמרת שיש נכסים שאכן נטל המס עליהם הוא 20 אחוזים ויש כאלה שנטל המס הוא 30 אחוזים.
יהודה נסרדישי: קיבלתי.
יהודה נסרדישי: אמרתי שהרב גפני צודק ושם ירדנו לשבעה אחוזים.
משה גפני: אבל למה מסך הרכישה?
משה גפני: למה מסך התמורה?
משה גפני: זה הרי לא הנושא.
יהודה נסרדישי: כי זה מתזרים המזומנים שאתה משלם ולא בכדי.
משה גפני: אם התמורה היא מאה מיליון שקלים או מיליון שקלים, אתה לא שותף שלי במיליון שלי אלא אתה שותף שלי רק אם השבח היה 200 אלף שקלים.
משה גפני: שם אתה שותף שלי.
משה גפני: אז מה אתה לוקח לי אחוזים מהכל?
יהודה נסרדישי: באתי היום כדי  להסביר.
יהודה נסרדישי: אם הייתי שותף שלך הייתי לוקח חמישים אחוזים.
יהודה נסרדישי: שותפות היא תמיד חמישים-חמישים.
יהודה נסרדישי: אני אומר שבעה אחוזים ו-15 אחוזים.
יהודה נסרדישי: אמרתי שאם עסקת מס השבח, עם המש"ח שאתה נותן לי בשומה העצמית, המס הוא פחות – מנהל המשרד, לא אני, יהיה רשאי לתת לו הקטנה בניכוי במקור.
יהודה נסרדישי: על זה לא שמעת?
יהודה נסרדישי: אז אני אומר לך את זה.
יהודה נסרדישי: עסקאות שאכן נדע שיש שיעורי מס אחרים, אנחנו נקטין את שיעור המס.
יהודה נסרדישי: אני לא רוצה כסף שלא מגיע לי.
יהודה נסרדישי: מיסוי מקרקעין הוא תזה שונה מכל עסק אחר.
יהודה נסרדישי: אם בעל עסק חייב לי כסף, אני אלך אליו לעסק, אני אלך אליו הביתה, אני יכול לעשות לו הרבה הטרדות עד שהוא ישלם.
יהודה נסרדישי: במיסוי מקרקעין, אתה מעביר נכס בטאבו, כבר אין לי מקור גבייה.
יהודה נסרדישי: הנכס עבר, אני איבדתי את השליטה.
יהודה נסרדישי: לכן אנחנו באים ואומרים שגם שירות לאזרח וגם לתת שירות טוב.
יהודה נסרדישי: קודם כל, 86 עד 90 אחוזים מעסקאות המקרקעין, לא ינכו להן במקור.
יהודה נסרדישי: מקסימום הניכוי יהיה 15 אחוזים, והיה ויוכיח לי אותו אחד שמגיש לי את השומה העצמית שהשיעור יהיה נמוך יותר, אנחנו ניתן אותו.
יהודה נסרדישי: באתי אליך היום לבקש שתאמר לי אדוני היושב ראש למה ההליך הזה לא טוב לאזרחי מדינת ישראל ולמה שלא נעביר אותו.
משה גפני: נעבור אותו בעזרת השם, אבל תכף נראה איך.
זבולון אורלב: למה אי אפשר לעשות את השומה בהליך מהיר יותר, בהסכמה אתו, ולא לקחת עירבון של 15 אחוזים?
יהודה נסרדישי: בהלכה כתוב ואכלתם ישן נושן וחדש מפני חדש תוציא.
יהודה נסרדישי: מי אומר שנבדוק את כולם?
יהודה נסרדישי: מי אומר כמה אני אבדוק?
יהודה נסרדישי: הרי יש גם תהליך התיישנות.
שגית אפיק: אבל אתם מבטלים את השומה העצמית שהייתה.
יהודה נסרדישי: הרי אני שולח שומה עצמית לאיש ואומר לו לשלם את המס.
זבולון אורלב: אבל אתה אומר לו שישלם 15 אחוזים.
שגית אפיק: 15 אחוזים מהתמורה.
שגית אפיק: זה דבר מדויק.
יהודה נסרדישי: 15 אחוזים יכולים להיות נמוכים יותר.
יהודה נסרדישי: אם הוא יפנה אלי ויאמר לי שהוא מגיש לי את המש"ח ומה שיגיע ממנו בסופו של דבר זה אפס, ניתן לו אישור שלא ינכו.
יעל מבורך: אני מציעה שלמספרים ניכנס אחר כך.
יעל מבורך: רשות המסים חייבת לעשות שומה וזה חלק מהחקיקה שמונחת כאן על השולחן.
יהודה נסרדישי: זה הליך שומה תקין.
חיים שני: התאחדות התעשיינים שותפה לחוק הזה.
חיים שני: הם שותפים קבועים בוועדה ומתייעצים אתם על כל תהליך.
משה גפני: בישיבה הקודמת שקיימנו היו השגות.
משה גפני: דרך אגב, תראו כמה זה חשוב להוציא את זה מחוק ההסדרים.
משה גפני: התחלנו את הדיון בחוק הזה בחוק ההסדרים ולא ראינו את המצגת של המנכ"ל.
משה גפני: עכשיו, כאשר זה בחוק רגיל, המנכ"ל מגיע עם מצגת וכולם יותר רגועים, וגם יהודה מביא בשורות חדשות.
דן קטריבס: אני מייצג כאן את לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים.
דן קטריבס: כמו שהסביר המנכ"ל, כמו שראיתם, הוועדה מורכבת מנציגים גם של ההתאחדות, גם של לשכת המסחר וגם של להב שמלווים את העבודה ומאוד נלהבים להיות חלק ממנה, כי בסופו של דבר אנחנו לקוחות של רוב הדברים שמוחלטים שם.
דן קטריבס: אין ספק שהקלה בנושא של בירוקרטיה, כמו שאמר המנכ"ל,  זה דבר שאנחנו תומכים בו וחושבים שזה דבר מאוד חשוב.
דן קטריבס: כל הפעילות שנעשית, נעשית עם התייעצות של המשתמש הסופי.
דן קטריבס: בנושא הזה אנחנו רק יכולים לברך ולתמוך בכל הצעדים האלה שנועדים להקל על חיי העסקים בהתמודדות שלהם מול הרשויות.
דן קטריבס: אני מתנצל שאני יוצא כי אני צריך להשתתף בישיבת הכלכלה, אבל רציתי להביע את התמיכה שלנו ולומר שהעבודה נעשית, וכמו שהסבירה גם חברת הכנסת שלי יחימוביץ, תפסת מרובה, לא תפסת ואכן העובדה היא שהולכים צעד אחר צעד.
משה גפני: שיהיה לך בילוי נעים בוועדת הכלכלה.
זבולון אורלב: מצביעים היום על החוק?
משה גפני: אם נספיק, נצביע.
משה גפני: אם לא נספיק, לא נצביע.
יהודה נסרדישי: אנחנו נציג מה שצריך להציג, אבל נדמה לי שההצגה כבר הייתה וההקראה גם היא הייתה.
משה גפני: לא. נעשה את זה מהר כי יש השגות וגם בישיבה הקודמת היו השגות ודיונים.
משה גפני: אני מציע שנעשה את זה באופן מסודר.
מיכל דויטש: אנחנו מבחינת הממשלה מסתכלים על הנוסח הכחול.
שגית אפיק: אנחנו הנחנו בפני הוועדה נוסח שכולל תיקונים שהוועדה ביקשה בישיבות הקודמות.
משה גפני: מיכל, את תציגי את החוק לפי הנוסח הכחול, מה שהממשלה החליטה.
משה גפני: בסעיפים בהם יש השגות, אנחנו מבקשים את התיקונים שיהיו במקביל.
מיכל דויטש: הסעיף הראשון הוא פסקה (2) של סעיף (53) שמדבר על התיקון לסעיף 15.
מיכל דויטש: זה בעצם ניכוי מס מהקונה על חשבון התמורה שהוא חייב בו למוכר.
מיכל דויטש: אתה רוצה שנקריא או שנדבר על הבעיות?
משה גפני: נדבר על הבעיות.
מיכל דויטש: הוועדה ביקשה מאתנו שני דברים.
מיכל דויטש: ראשית, לבחון את האפשרות להפוך את הסעיף לא לסעיף מנדטורי אלא לסעיף לבחירת הקונה והממשלה התנגדה.
מיכל דויטש: האופציה השנייה שהונחה בפנינו הייתה לשנות את שיעור הניכוי מהתמורה, כך שאם מדובר במכירת זכות במקרקעין שנרכשה לפני 7 בנובמבר, ייוותר שיעור הניכוי בשיעור של 15 אחוזים, ואם מדובר במכירה של זכות שנרכשה אחרי 7 בנובמבר, שיעור הניכוי ישתנה ל-7.5 אחוזים.
מיכל דויטש: בדיונים שהתקיימו ביקשתם מאתנו להביא סטטיסטיקות של שיעורי מס אפקטיבי שעסקאות נישומות בהן.
מיכל דויטש: אנחנו אמרנו לכם שה-15 אחוזים מהווה מיצוע של שיעור מס שבח אפקטיבי על כלל העסקאות, כאשר מהנתונים שלנו, כאשר אנחנו מפרידים בין עסקאות של לפני 7 בנובמבר וזכויות של אחרי 7 בנובמבר, אנחנו רואים בדיוק את העניין הזה.
מיכל דויטש: הממוצע  של ה-15, 20 אחוזים שיעור אפקטיבי לגבי עסקאות שלפני ו-10 אחוזים שיעור אפקטיבי לגבי עסקאות שאחרי.
מיכל דויטש: עם זאת, אנחנו מודעים לכך שהסכמנו כבר על ה-15 אחוזים ועל ה-7.5 אחוזים ואנחנו לא מתכוונים לפתוח את זה מחדש.
משה גפני: מה זה המשפט הזה?
מיכל דויטש: אנחנו לא חוזרים בנו מההסכמה.
משה גפני: אפילו אם נוכיח לכם עכשיו שאתם טועים?
מיכל דויטש: אנחנו מוכיחים לכם שכאשר אנחנו לא עושים מיצוע של כל העסקאות אלא מפרידים בין עסקאות של זכויות שלפני 7 בנובמבר וזכויות שאחרי 7 בנובמבר, אנחנו מגיעים לשיעורי מס שבח אפקטיבי של 20 אחוזים ו-10 אחוזים לפי העניין.
שגית אפיק: 20 אחוזים מהתמורה?
שגית אפיק: אתם מגיעים ל-20 אחוזים מהתמורה?
יהודה נסרדישי: זה מקרקעין.
מיכל דויטש: 48 אחוזים על השבח שנצבר עד ה-7 בנובמבר.
יהודה נסרדישי: זה מקרקעין, אלה נכסי נדל"ן, שיעורי המס יותר גבוהים.
מיכל דויטש: זאת אחזקה ארוכת טווח.
שגית אפיק: ועל העתיד?
מיכל דויטש: 10 אחוזים.
שגית אפיק: אחרי 2011, 10 אחוזים.
שגית אפיק: מהיום ואילך על עסקאות, 15 אחוזים.
מיכל דויטש: לא. אני אסביר.
מיכל דויטש: אנחנו הצענו 15 אחוזים על כלל העסקאות ואמרנו שזה מהווה מיצוע של שיעור מס השבח האפקטיבי.
מיכל דויטש: הצגנו את סמכות המנהל להקטין ואמרנו שסמכות המנהל להקטין, במקרה הראשון שיונחו המשרדים להקטין, זה על עסקאות של זכויות חדשות של אחרי 7 בנובמבר.
מיכל דויטש: באה הוועדה ושאלה למה סמכות להקטין ואמרה שנקבע בחוק ששיעור הניכוי לגבי עסקאות כאלה יהיה נמוך יותר, שנראה לה סטטיסטיקה ושלא נשאיר את זה לסמכות המנהל.
מיכל דויטש: עשינו סטטיסטיקה ואנחנו מגלים שכאשר אנחנו מפרידים בין העסקאות ולא ממצעים את שיעור מס השבח על כלל העסקאות, אנחנו מגיעים ל-20 אחוזים שיעור מס שבח אפקטיבי לגבי עסקאות ישנות, כפי שזה נקרא, ו-10 אחוזים לגבי מה שנקרא עסקאות חדשות.
מיכל דויטש: עם זאת, לאור העובדה שהוועדה הציעה שה-15 יישאר על כנו ו-7.5 אחוזים יישארו לגבי העסקאות החדשות, אנחנו לא חוזרים בנו ובלבד שהסעיף יישאר מנדטורי ולא לבחירות הקונה.
מיכל דויטש: חובה.
שגית אפיק: חובה על הקונה לשלם.
יהודה נסרדישי: זה בתוספת שכל אחד שיפנה אלי עם הגשת המש"ח בשומה העצמית ויוכיח לי שהוא לא חייב או חייב פחות, יקבל מס מוקטן.
שגית אפיק: זה מופיע כשיקול דעת.
שגית אפיק: זה יכול להימשך זמן רב מדיי.
שגית אפיק: בוא נעשה את זה כמו השגה.
יהודה נסרדישי: אל תכניסי השגה.
יהודה נסרדישי: בא מנהל רשות המסים ומצהיר לפרוטוקול וכל אחד שיפנה אלי ויוכיח לי, לא באותיות קידוש לבנה אלא באותיות ברורות, שאכן המס המגיע ממנו הוא פחות מהשיעורים האלה שנקבעו עד אפס, מנהלי המשרדים ייתנו אישור, פטור מניכוי במקור או מוקטן.
שגית אפיק: איך הקונה יוכל להוכיח?
יהודה נסרדישי: הוא יגיש חשבון.
יהודה נסרדישי: לא הקונה אלא המוכר.
שגית אפיק: למה שהמוכר יבקש הקטנה על משהו של הקונה?
יהודה נסרדישי: כי זה על חשבון התמורה שהוא מקבל.
יהודה נסרדישי: התמורה הזאת לא הולכת לכיסו אלא היא נמצאת ברשות המסים.
מיכל דויטש: הוא מקבל פחות כסף לכיס.
משה גפני: תמתינו עם השיטה הזאת של לבלבל אותנו כי אנחנו נתבלבל מהר.
מיכל דויטש: אולי נעבור על התהליך.
משה גפני: אני עדיין אוחז בסטטיסטיקה שלכם.
משה גפני: אנחנו מדברים על כך שכל התמורה, על האחוזים אנחנו מדברים על כל התמורה ולא על השבח.
משה גפני: לפי הסטטיסטיקות שלכם, על כל התמורה השבח הוא 20 אחוזים.
משה גפני: 20 אחוזים בתמורה?
יהודה נסרדישי: לנכסים שחל עליהם מס יותר מ-20 אחוזים, זה 20 אחוזים.
שגית אפיק: מ-2011.
חיים שני: שבח שהבן אדם משלם, מייצג בממוצע 20 אחוזים מהתמורה.
משה גפני: אני קודם כל רוצה לדעת את העובדות.
מאיר אסולין: יש לנו כאן את הדוחות ששלפנו מהמחשב.
מאיר אסולין: חמישים אחוזים מהעסקאות נמצאות בטווח של העשרים אחוזים.
מאיר אסולין: כלומר, אני נמצא כאן, בין 16 ל-20 אחוזים, אנחנו נמצאים כאן ב-48 אחוזים מהעסקאות.
מאיר אסולין: כלומר, אני נמצא בחשיפה של 50 אחוזים מעל 20 אחוזים.
משה גפני: מהתמורה?
מאיר אסולין: כן.
מאיר אסולין: כשאתה לוקח את המס  ביחס לתמורה, אתה מגיע למספרים האלה.
יהודה נסרדישי: זאת קרקע.
משה גפני: סיכמנו שדירות אנחנו מוציאים מהחוק?
יהודה נסרדישי: דירות יצאו.
מיכל דויטש: ביקשתם לא לעשות ממוצע.
שגית אפיק: אתה מדבר בעצם על הסיכון שלך.
שגית אפיק: המטרה שלכם היא שהניכוי במקור הזה, המקדמה הזאת, תהיה כמעט מלוא המס.
מאיר אסולין: לא. חמישים אחוזים.
מאיר אסולין: רק חמישים אחוזים.
משה גפני: רבותיי, אם אתם חושבים שהכל ילך לכם קל, אתם פשוט טועים.
משה גפני: היום נמצא חבר הכנסת אורלב בוועדת הכספים ואתם תכף תראו.
משה גפני: בניגוד לי, הוא יורד לפרטים והוא יודע בדיוק.
משה גפני: עליו אי אפשר לעבוד.
משה גפני: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.
משה גפני: אל תפחד מהם ואל תיבהל מהם.
זבולון אורלב: קודם נימקת את זה שההבדל בין עסקי קרקעות לבין עסקים רגילים הוא שבקרקע, ברגע שהוא העביר את זה בטאבו, אין לך יותר מה לעשות ולכן אתה צריך להיות יותר זהיר בניכוי במקור.
זבולון אורלב: הבנתי אותך נכון?
זבולון אורלב: מה שאין כן לגבי עסק שבו העסק מתמשך ואם החמצת פעם, אתה יכול לעשות את התיקון לאחר מכן.
זבולון אורלב: ברשותך, אני רוצה לחלוק על זה.
זבולון אורלב: אדם לא נעלם ולך יש מספיק אמצעים לגבות תשלומים מכל אזרח.
זבולון אורלב: אתה אולי מייצג את הרשות בעלת העוצמה הגדולה ביותר להיכנס לכיסו של כל אזרח באמצעים יחסית מהירים.
זבולון אורלב: למה להטיל גזרה על הציבור שהיא לא מאובחנת ולא ללכת במשהו יותר נמוך ולעשות את זה כן מנדטורי?
זבולון אורלב: חובת ההוכחה היא עליך.
זבולון אורלב: אם אתה חושב שבעקבות כל הניירת מגיע לך יותר, לך תגבה את הכספים האלה.
יהודה נסרדישי: אני יכול להוכיח לך שמספר מקרקעין עוברים יד שלישית, רביעית וחמישית ואני מאבד את הבעלים שלהם.
זבולון אורלב: מה פירוש מאבד את הבעלים?
יהודה נסרדישי: אני לא מוצא מי הראשון, מי השני, מי השלישי.
שלי יחימוביץ': זה לא רשום?
יהודה נסרדישי: לא רשום.
יהודה נסרדישי: לא העבירו בטאבו.
יהודה נסרדישי: אני אענה לשאלה שלך עכשיו.
יהודה נסרדישי: זה לא אינוס אלא זה שירות לאדם שמוכר קרקע וקונה קרקע.
יהודה נסרדישי: אני חוזר ואני אומר שכאשר יש לי קרקע, כל עוד לא אישרתי את ההעברה במיסוי מקרקעין, ולצערי אתם רואים את המספרים כאן ורואים כמה זמן בממוצע אנחנו נותנים אישורים, 149 ימים – לא נותנים אישורים.
יהודה נסרדישי: עד שאני לא אגיע למס מוחלט, אנחנו לא מוציאים אישורים.
יהודה נסרדישי: הערובה היחידה שיש לי לצורך מס שבח אלה מקרקעין.
יהודה נסרדישי: באותו רגע שנתתי אישור, אני מאבד אותם.
יהודה נסרדישי: יש לי דיאלוג עם לקוח, הוא מגיש לי השנה דוח, עוד שנה דוח, יש לו עסק, אני יכול ללכת אפילו עד רכושו הפרטי.
זבולון אורלב: עם כל אזרח יש לך עסק.
יהודה נסרדישי: לא. במקרקעין הדינמיקה היא שונה.
יהודה נסרדישי: לא סתם האיחור הזה במתן אישורים על מקרקעין.
יהודה נסרדישי: זה לא אינוס אלא זאת זכות שאני אומר לו שישלם את מינימום המס שלפי הסטטיסטיקה שאנחנו מביאים לכם כאן, לפי החתכים שעשינו, מגיע ממנו ושיוכיח לי אחרת.
זבולון אורלב: אתה לא אומר לו שישלם את המינימום אלא אתה אומר שאם תרצה הוא ישלם את המינימום.
יהודה נסרדישי: לא. אני הוכחתי כבר שממוצע המס הוא מעל 15 אחוזים ו-7.5 אחוזים.
יהודה נסרדישי: בתוך פרק זמן, יום-יומיים, אתה תגיש לי בקשה בפירוט עם המש"ח שלך, אני אתן לך הקטנה מניכוי במקור.
יהודה נסרדישי: אגב, במס הכנסה כך זה עובד.
יהודה נסרדישי: ניכוי במקור במס הכנסה, שירותים ונכסים, כל התקנות הן פלט כמה אתה צריך לנכות, אלא אם תפנה אלי ותגיד לי שיעור אחר ותוכיח לי.
זבולון אורלב: אם הוא יגיש לך, אתה לא תיתן לו תשובה אחרי 149 ימים.
יהודה נסרדישי: תנסו אותנו.
חיים שני: יש כאן אמירה כאילו מדובר בגזרה, אבל מדובר כאן בעבודה משותפת עם אלה שהם הלקוחות של התהליך הזה, שזה המגזר העסקי.
חיים שני: זה לא נוגע בכלל לדירות פרטיות.
זבולון אורלב: אם כך אתה מעקר את הדיון.
זבולון אורלב: אתה אומר שהגעת להסכמה.
חיים שני: לא, אני לא מעקר אלא אני מסביר.
זבולון אורלב: זה שיש הסכמות, זה מאוד חשוב.
חיים שני: השתמשתי במילה גזרה כי זה כאילו כאן אנחנו הולכים לסדר מישהו, אבל להפך.
חיים שני: יש כאן הצעה שבאה ללקוחות של התהליך הזה ואומרים שאנחנו יודעים לקצר את המשמעות הזה והמשמעות היא שהם יצטרכו לתת חלק מוגדר מראש של הכסף מראש וכתוצאה מזה התהליך הזה יהיה הרבה יותר מהיר.
חיים שני: כולם אמרו בסדר.
זבולון אורלב: כל הוויכוח כאן אם זה יהיה מנדטורי, כן או לא.
חיים שני: לא מדובר על דירות אלא מדובר אך ורק על עסקים.
משה גפני: חבר הכנסת אורלב, בישיבה הקודמת עת דנו על העניין הזה הגענו אתם לאיזושהי פשרה.
זבולון אורלב: הייתי בישיבה.
משה גפני: קודם כל, הנושא של דירות מגורים לא כאן ומדובר על עסקאות שהן באמת עסקאות.
משה גפני: כפי שנאמר כאן קודם, אנחנו הסכמנו לעניין הזה, להוריד את זה כך שזה יהיה 15 אחוזים לפני 2001 ו-7.5 אחוזים.
זבולון אורלב: אבל זאת לא זכות.
משה גפני: לא זכות אבל זה התהליך שהם מבקשים.
זבולון אורלב: אם תגיד את הזכות, ברור לי לגמרי שהתהליך יתקצר ואז יש לרשות מוטיבציה לפעול.
חיים שני: בהגדרה זה מתקצר כי אני נותן לו אישור אוטומטית.
חיים שני: איך שהוא נותן את התשלום, אני נותן לו את האישור האוטומטי.
יהודה נסרדישי: הוא מגיש לי את המש"ח, את השומה העצמית שלו בעסקת מקרקעין, שילם.
זבולון אורלב: אתה לא בודק?
מיכל דויטש: בודק.
יהודה נסרדישי: בודק אחר כך.
יהודה נסרדישי: קודם כל זאת שומה עצמית שלי.
יהודה נסרדישי: אני מקבל את ההצהרה שלו ככתבה וכלשונה.
זבולון אורלב: אתה נותן לו אישור בלי לבדוק?
מיכל דויטש: לקונה.
יהודה נסרדישי: לקונה.
יהודה נסרדישי: אני נותן לי אישור ומשחרר אותו מחבלי הבירוקרטיה.
חיים שני: הוא רשם את הנכס מיידית.
חיים שני: זה המסר העיקרי.
משה גפני: חבר הכנסת אורלב, הנושא מאוד ברור.
משה גפני: הבירוקרטיה אכן מתקצרת מכיוון שהוא מקבל מיד אישור.
משה גפני: הקונה יצטרך לשלם כסף, מה שהוא לא היה צריך לשלם בתחילת התהליך אבל עכשיו הוא יצטרך לשלם בתחילת התהליך.
משה גפני: משרד האוצר מקבל כסף.
יהודה נסרדישי: במקום שישאיר נתח מאוד רציני אצל המשפטנים עם עורכי הדין, ישים אצלי את הפיקדון.
יהודה נסרדישי: הוא גם יכול לשחרר את הכסף.
משה גפני: אתה מקבל כסף בהתחלה וכסף זמין.
משה גפני: אתה מאוד רוצה שהחוק הזה יעבור כי ראשית, הבירוקרטיה מתקצרת, ושנית, אתה מקבל כסף.
משה גפני: אני מציע לאשר את זה.
משה גפני: אחרי כל הפשרות אליהן הגענו אתם, אני מציע לאשר.
משה גפני: כשנסיים את החוק, אני אבקש גם להוסיף כאן הסתייגות.
יהודה נסרדישי: בסעיף 46.
זבולון אורלב: אני שואל להוסיף הסתייגות לנושא המנדטורי.
ערן ניצן: אנחנו בעד קיצור בירוקרטיה.
ערן ניצן: ההערה הראשונה נוגעת לעובדה שאני מניח שאנשי המקצוע יסכימו שצריך לפטור קבלנים מן ההסדר כי הם לא קשורים במס שבח.
ערן ניצן: אני מעיר את תשומת לבה של המנגנון.
ערן ניצן: יש כאן מנגנון שכאשר משלמים איזשהו סכום, ניתן יהיה להתקזז עם רשויות המיסוי ולקבל אותו בחזרה במקרים מסוימים.
ערן ניצן: צריך להקפיד שהחזרה הזאת לא מותנית בקיזוזים של חובות קודמים.
ערן ניצן: רשות המסים מחזירה לך כסף אבל יש לה כאן מקום לקחת חוב אחר שלך.
משה גפני: אתה מדבר על כך שהקונה צריך לשלם לרשות המסים.
משה גפני: הוא משלם בעצם על חשבון המוכר ואז מתברר שצריך להחזיר לי את הכסף או חלק מהכסף, אלא שהיות שאני שילמתי על חשבון המוכר והמוכר חייב כסף לרשות המסים בכלל על מע"מ של איזו עסקה אחרת, אז באה רשות המסים ואומרת שהיא לא מחזירה לקונה את הכסף כי המוכר חייב כסף.
יהודה נסרדישי: אני רוצה להתייחס לקבלנים.
משה גפני: לא. אנחנו עכשיו במניפולציות.
משה גפני: תכף נחזור לקבלנים.
משה גפני: יש כאן משהו שהדליק לי נורה אדומה.
משה גפני: האם אתם יכולים לעשות מניפולציה על חשבוני?
משה גפני: אני הקונה, אדם תמים, לא יודע מהחיים שלי, אמרו לי לשלם עכשיו 15 אחוזים, שילמתי 15 אחוזים, התברר שצריך להחזיר לי 7 אחוזים.
חיים שני: לך לא צריך להחזיר.
חיים שני: אתה קיבלת את הכסף הזה מהמוכר.
חיים שני: אתה קיזזת בהסכם אתו שאתה משלם על חשבונו את הדבר הזה כי אתה רוצה לרשום את הנכס.
חיים שני: לכן אתה גמרת.
חיים שני: עכשיו זה רק בין רשות המסים למוכר.
יהודה נסרדישי: הרב גפני, אם אתה מקבל משכורת ואני כרשות המסים, במקום שלושים אחוזים ניכיתי לך חמישים אחוזים, למי אני צריך להחזיר את העודף של הניכוי במקור?
יהודה נסרדישי: למי שניכיתי לו.
יהודה נסרדישי: למי מנכים?
יהודה נסרדישי: למוכר.
יהודה נסרדישי: המוכר יקבל את זה בחזרה.
יהודה נסרדישי: זה ניכוי במקור.
יהודה נסרדישי: איך עובד ניכוי במקור?
יהודה נסרדישי: אנחנו מחזירים את זה למוכר זה כספו.
מאיר אסולין: את כותבת את זה בסעיף, שזה כסף של המוכר.
מאיר אסולין: זה כתוב בסעיף.
שגית אפיק: נעבור סעיף-סעיף.
יהודה נסרדישי: לגבי הקבלנים.
יהודה נסרדישי: אני מאוד מצטער, אבל יש כאן אי הבנת הנקרא.
יהודה נסרדישי: קבלן בהיותו קבלן, מקרקעין אצלו הוא עסק ומשלח יד.
יהודה נסרדישי: זה כמו בר חלוט, כמו כל דבר אחר.
יהודה נסרדישי: הוא צריך להראות לי את הדוחות הכספיים שבאמת דיווח על ההכנסה הזאת.
יהודה נסרדישי: חלק גדול מהקבלנים באופן שוטף, יש לנו גם  הסדרים אתם.
יהודה נסרדישי: הכנסה של קבלן היא עסק ומשלח יד, ולא מקרקעין.
יהודה נסרדישי: יש לו מלאי מקרקעין, יש לו דירות מקרקעין, ולכן הוא נופל לקטגוריה אחרת.
יהודה נסרדישי: אבל אני כן מבין.
יהודה נסרדישי: אני באתי כאן להסביר ממיטב הידע שלי.
משה גפני: אז למה לא לפטור אותו?
קריאה: הוא הרי משלם מקדמות ומס הכנסה.
קריאה: מה הוא קשור לעניין?
מיכל דויטש: יש את המודל שקיים.
יהודה נסרדישי: יש לנו מודל קיים.
מאיר אסולין: קבלנים שמוכרים את הנכסים, ההכנסה שלהם ממוסית על פי הפקודה.
מאיר אסולין: לפטור אותם ממס שבח, הם חייבים להמציא טופס 50 מפקיד השומה שהוא אכן מאשר שההכנסה ממוסית על פי הפקודה.
מאיר אסולין: לקבלנים יצרנו שלושה מסלולים שאין להם שום קשר.
מאיר אסולין: יש אישור כללי מראש, כלומר, כל שנה מראש, בינואר, אתה יכול ללכת לפקיד השומה ולקבל אישור על כל המכירות שלך לכל השנה.
מאיר אסולין: לכן האישור הזה מעניק לך טופס 50, פטור על כל ההכנסות, ולקונה ביום הרכישה הוא מעניק אישור שאתה מקבל אישור לרשום את הטאבו ללא שום קשר להתנהלות של הקבלן.
מאיר אסולין: האישור הזה גם מעניק את הפטור מניכוי במקור.
מאיר אסולין: כלומר, מי שילך לפקיד השומה ויתנהל מול פקיד השומה ויקבל אישור כללי מראש, הוא בכלל לא בעסק.
שגית אפיק: כל זה מופיע בחקיקה?
מיכל דויטש: זה המצב הקיים.
מאיר אסולין: יש לנו אישור נוסף וזה אישור לפרויקט.
מאיר אסולין: קבלן שיש לו הרבה פרויקטים והוא לא רוצה עם כולם להיכנס לפקיד שומה אלא הוא רוצה פרויקט רק ברמת בית שמש, הוא הולך עם זה  לפקיד השומה ואז הוא ממציא את אותו אישור לגבי אותו פרויקט והוא פטור מניכוי במקור, לקונה יש בטוחה שהוא קנה ממנו שהאישור הזה בתוקף, יש לו אישור ביד.
מאיר אסולין: לגבי מי שלא רוצה להיכנס לא לאישור הזה ולא לאישור הזה, יש לו עוד מסלול וזה המסלול השלישי והוא אישור פרטני.
מאיר אסולין: כל מכירה כזאת, הוא הולך לפקיד השומה ונותן לו שלוש נקודה משהו אחוז כפי שכתוב בהוראה והוא מקבל אישור פרטני בגין אותה מכירה.
מאיר אסולין: כלומר, הם נמצאים במסלול אחר לגמרי.
מאיר אסולין: אותו קבלן שלא ייגש, לא יבחר לא בזה, לא  בזה ולא בזה , יצטרך להגיע ולשלם 15 אחוזים כי היום אנחנו נמצאים באותה כמות עסקאות של קבלנים שלא הולכים לפקיד השומה ואנחנו נשארים עם 50-60 אלף שומות של קבלן שהקונים שלו לא יראו את האישור הזה.
שגית אפיק: המסלול הזה מופיע בחקיקה?
שגית אפיק: אגב, מי שישלם את ה-15 אחוזים, אלה הקונים של הקבלן ולא הקבלן.
מאיר אסולין: שוב, תזכרו שהלכנו כאן להציל את הקונה.
מאיר אסולין: אין שום כוונה לטפל במוכר.
מאיר אסולין: למוכר יש מסלולים.
מאיר אסולין: אנחנו מדברים על הקונה.
מאיר אסולין: הקונה נמצא במצוקה כי הוא שילם את כל התמורה, כי אם הוא לא ישלם את כל התמורה, לא יקבל את הדירה.
מאיר אסולין: זוג צעיר שנמצא בחוץ ואין לו דירה לקבל, הוא יעדיף לתת את הכסף והאישור כרגע לא מעניין אותו.
מאיר אסולין: לכן אנחנו באים ואומרים, תן לנו את ה-15, קח את האישור.
זבולון אורלב: הוא ישלם מאה אחוזים?
מיכל דויטש: לא. 85.
זבולון אורלב: אז המוכר לא ייתן לו את הדירה.
מיכל דויטש: החוק אומר שרואים במה ששילם הקונה לרשות המסים כסף שהוא שילם על חשבון התמורה שהוא חייב למוכר.
זבולון אורלב: החוק יכול לחייב את הקבלן לרשום את הדירה בטאבו.
מיכל דויטש: איך עובדת כל מערכת ניכוי מס במקור במס הכנסה?
זבולון אורלב: אני רק שואל.
מיכל דויטש: בואו נחשוב על מס הכנסה.
מיכל דויטש: עזבו  את המקרקעין.
זבולון אורלב: אתם מתמצאים טוב ממני.
זבולון אורלב: אתם אומרים שיש מצב שבו הזוג הצעיר ישלם 85 אחוזים למר נסרדישי כדי שהוא יוכל לרשום את הדירה בטאבו.
זבולון אורלב: למרות שאין טופס 4 ולמרות כל מיני דברים, למרות שהמוכר לא מסכים.
מיכל דויטש: לא מסכים למה?
זבולון אורלב: אני מניח שהמוכר צריך לתת איזה אישור כי בינתיים הדירה רשומה על שמו.
זבולון אורלב: הקרקע רשומה על שמו.
מיכל דויטש: יש חוזה בין מוכר לקונה.
מיכל דויטש: יש אישורי מסים ששולמו המסים בשל המכירה.
זבולון אורלב: לא מבין את המשפט הזה.
מיכל דויטש: ברגע שהקונה שילם 15 אחוזים מן התמורה, יש אישור מסים למסי מס שבח, בגלל שזה החוק.
זבולון אורלב: הקונה שילם 15 אחוזים.
מיכל דויטש: הוא שילם מס רכישה ויש לו אישור על תשלום מס הרכישה.
מיכל דויטש: הוא היום יכול ללכת ולרשום את הנכס על שמו.
אהוד ברק: איזה קונה הולך ורושם?
ליה שמטוב: היום יודעים שעושים את ההעברה אחרי כל התהליך.
ליה שמטוב: אחרי התשלום.
מיכל דויטש: אחרי 144 ימים כי המוכר מתנהל מול רשות המסים במשך 144 ימים.
מיכל דויטש: ברגע שהחוק אומר שאם אתה מעביר 15 אחוזים לרשות המסים, יראו בזה כסכום ששולם על חשבון התמורה, זה החוק.
מיכל דויטש: מה אומרת היום פקודת מס הכנסה והתקנות מכוחה?
מיכל דויטש: במסגרת הסדרים מסוימים, אם אתה מזמין נותן שירות, אתה לא משלם לו את כל התמורה אלא אתה משלם לו את חלקה וחלק אתה מעביר כניכוי מס במקור לרשות המסים.
מיכל דויטש: זה בדיוק אותו מנגנון.
מיכל דויטש: יש את המנגנון שאומר שרואים אותו כאילו הוא קיבל את כל התמורה, אבל חלק על חשבון מסים וחלק על חשבון התמורה.
ליה שמטוב: ואם למוכר אין חובות?
מיכל דויטש: חובות למה?
מיכל דויטש: אם העסקה לא חייבת במס?
ליה שמטוב: לא, אם למוכר לא היו חובות.
מיכל דויטש: זה לא בגין חובות עבר.
מיכל דויטש: אלא זה בגין מס השבח שנובע מהעסקה הספציפית.
מיכל דויטש: מוכר מכר לקונה נכס, אבל בנכס גלום שבח, גלום רווח.
מיכל דויטש: אנחנו לא יודעים לכמת את אותו רווח במועד של הגשת השומה, אנחנו אומרים 15 אחוזים מהתמורה או 7.5 אחוזים מן התמורה לפי העניין.
מיכל דויטש: ברגע ששילם את זה הקונה, הוא יצא מן התמונה ועכשיו אנחנו בהתנהלות מול המוכר.
מיכל דויטש: המוכר בסוף מוכיח ששיעור השבח שלו הוא כזה שמבטא רק 12 אחוזים מן התמורה – הוא יקבל בחזרה שלושה אחוזים כי זה כסף שנחסך ממנו, שהוא לא קיבל אותו בעת התשלומים לפי החוזה.
מיכל דויטש: הוא יקבל את זה כולל הפרשי הצמדה וריבית
זבולון אורלב: שאלה לייעוץ המשפטי לגבי הרישום בטאבו.
זבולון אורלב: אני מבין שזה משרד המשפטים.
זבולון אורלב: לא שאני חס וחלילה חושד בכם, אבל אני רוצה להיות בטוח.
יהודה נסרדישי: במה אתה רוצה להיות בטוח?
זבולון אורלב: אני רוצה להיות בטוח שהפרוצדורה הזאת מאפשרת את הרישום בטאבו בלי בעיות.
זבולון אורלב: זה חוק שלכם, זה לא חוק של הרישום בטאבו ואני כבר מכיר את מדינת ישראל ויודע שיש רשות אחת שיש לה חוקים, יש רשות אחרת שיש לה עוד חוקים, ופתאום ימצאו שם עוד דבר אחד שבלי אישור זה וזה, אי אפשר לרשום בטאבו.
יהודה נסרדישי: אתה מרשה לי לענות לך?
זבולון אורלב: אם כדבריך, אני מתלהב מהחוק.
זבולון אורלב: אני לא תומך, אני מתלהב מהחוק, אבל אני רוצה להיות בטוח, מאחר שאנחנו מכירים את ההתנהלות במדינת ישראל, שהרישום בטאבו, אלה שאחראים, הלשכה המשפטית, יאמרו שאכן החוק הזה מבטיח מנקודת המבט שלנו, מבחינת החוקים שלנו, שזה מאפשר לקונה לרשום את הדירה בטאבו.
מיכל דויטש: האמירה שהחוק הזה בא להתגבר עליה היא באותו חוק מיסוי מקרקעין.
מיכל דויטש: סעיף 16 לחוק מיסוי מקרקעין שלא מונח בפניך, בחוק הקיים הוא אומר שעל אף האמור בכל דין, לא יהיה תוקף לעסקה אם לא שולם מס הנובע מאותה עסקה.
מיכל דויטש: המשמעות של אותו סעיף היא שאם אתה עושה עסקה ואין לך אישורי מסים ביד, אתה יכול ---
זבולון אורלב: אני הקבלן.
זבולון אורלב: בחוזה שלי עם הקונה אני מכניס עוד סעיף אחד שבו אני אחזיק את הקונה כך שהוא לא יוכל לעשות את הדבר הזה, את התשלום של ה-15 אחוזים.
מיכל דויטש: זאת בדיוק החובה.
מיכל דויטש: זה מנדטורי.
מיכל דויטש: חבר הכנסת ציון פיניאן מחליף את היושב ראש משה גפני בניהול הישיבה
חיים שני: לא הקבלן.
חיים שני: נניח אתה הבנק שהטיל עיקול על הנכס, ואז אתה צודק כי אי אפשר יהיה להעביר בטאבו.
חיים שני: אם יש עיקול של הבנק או של גורם אחר.
זבולון אורלב: אני בטוח שלקבלנים יש מספיק תרגילים להכניס בחוזה סעיף.
חיים שני: זה לא בהכרח תרגיל.
חיים שני: אולי הבנק רוצה.
זבולון אורלב: אל תקרא לזה תרגיל.
זבולון אורלב: המהלך הזה בעיניי נראה מהלך מאוד נכון, הוא מקצר בירוקרטיה וכולי.
זבולון אורלב: בכפוף לוויכוח שלנו על מנדטורי.
זבולון אורלב: אני שואל את עצמי האם ב-BACK TO BACK, רשות המסים מול לשכת רישום מקרקעין.
חיים שני: מבחינתם, כן.