GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריק ברונשטיין: אחד הדברים שעשינו הוא שיתוף פעולה עם חברות ביטוח האשראי אשר מבטחות את היצואנים לחוץ לארץ.
אריק ברונשטיין: במסגרת זאת היו מקרים בהם ראינו שחברות ביטוח האשראי התקשו לספק ביטוחי אשראי ליצואנים ולכן במקרים האלו שבהם אותן חברות ביטוח התקשו לספק, הסכמנו לתת להן ביטוח משנה.
אריק ברונשטיין: אותם ביטוחי משנה שהעמדנו לטובת כלל ביטוח אשראי, הצליחו להעמיד עסקאות יצוא בהיקף של 435 מיליון דולר במהלך השנה וחצי האחרונות, שסבור להניח שלא היו מתבצעות לולא ביטוח המשנה הזה.
אריק ברונשטיין: היצואנים, באמצעות התאחדות התעשיינים ומכון היצוא, פנו אלינו להאריך את התוכנית מאחר שכרגע אין משבר אשראי בישראל, אך בעולם משבר האשראי ממשיך להתקיים וישנם קשיים, גם חברות הביטוח הפרטיות וגם היצואנים ביקשו ממשרד האוצר להמשיך בתכנית ואנחנו נעתרנו להם.
משה גפני: בפעם הקודמת היה 3 מיליארד.
אריק ברונשטיין: בפעם הקודמת היה 4 מיליארד שקלים והניצול בפועל הוא הרבה יותר נמוך.
אריק ברונשטיין: לכן הקטנו את התוכנית.
משה גפני: אנחנו אז ביקשנו מכם שתאמרו לנו מי המפעלים והחברות שקיבלו מכם סיוע.
אריק ברונשטיין: אתה מדבר על התוכנית השנייה שהיא הקרן.
אריק ברונשטיין: בנושא הזה מדובר ביצואנים, בכלל החתכים, אשר מייצאים לעשרות רבות של מדינות.
אריק ברונשטיין: במסמך שהעברנו לך, אתה יכול לראות שמדובר בסדרי גודל של עשרות יצואנים מדי רבעון.
אריק ברונשטיין: מספר הלקוחות בחוץ לארץ עומד על בממוצע של כ-500 לקוחות בכל רבעון, כאשר כל רבעון אנחנו מדברים על עשרות רבות של מיליוני דולרים.
אריק ברונשטיין: בסך הכל 435 מיליון דולר.
אריק ברונשטיין: זה לגבי ביטוחי האשראי.
אריק ברונשטיין: האם יש שאלות לגבי הנושא הזה?
משה גפני: לגבי חברת אשרא?
אריק ברונשטיין: בהמשך החודש היא תידון.
משה גפני: מה המצב שלה עכשיו?
אריק ברונשטיין: השנה הייתה שנת שיא.
אריק ברונשטיין: היא העמידה ארבעים ביטוחי אשראי אבל מדובר בהיקפים מאוד גדולים.
אריק ברונשטיין: מדובר ב-400 מיליון דולר במהלך השנה.
אריק ברונשטיין: לחברה יש מנכ"ל חדש והדברים עובדים טוב.
אריק ברונשטיין: אנחנו מתכננים להגדיל את היקף הפעילות שלה ונדון בזה באחת הישיבות הקרובות של הוועדה.
משה גפני: יש כאן מישהו מהיצואנים?
דן קטריבס: בוקר טוב.
דן קטריבס: אני מייצג את התאחדות התעשיינים.
דן קטריבס: אני מנהל את האגף לסחר חוץ וקשרים בינלאומיים של התאחדות התעשיינים ומתאם את קשרי החוץ של לשכת התיאום.
דן קטריבס: אין ספק שאנחנו מאוד תומכים.
דן קטריבס: אותו משבר אשראי שהיה בחוץ לארץ והיה גם בארץ, יצר בעיה עבור היצואנים ואין ספק שרמת הסיכון עלתה בעולם כולו כתוצאה מהמשבר הכלכלי והכלים שהממשלה העמידה לרשות היצואנים בהחלט נתנו תשובה חלקית לבעיות שיש לנו בהתמודדות בשוק העולמי עם המשבר.
דן קטריבס: אין ספק שאנחנו מאוד תומכים בתוכנית הזאת.
דן קטריבס: דרך אגב, התוכנית הזאת הייתה קיימת, ובאנו למשרד האוצר, לחשב הכללי, כי גם מדינות אחרות – לא המצאנו את הגלגל בנושא הזה אלא היה מודל צרפתי שהגדיל גם את המסגרות של לקיחת הסיכון- פעלו כך.
דן קטריבס: צריך להבין שמדובר כאן על כך שהמדינה משתתפת בסיכון שבעצם עלה בכל העולם.
דן קטריבס: כמובן שדרגת הסיכון עלתה ומישהו מתחלק יחד אתנו בסיכון.
דן קטריבס: אנחנו מאוד מברכים על כך שהממשלה באותו זמן עשתה את הפעולה, בזמן המשבר, וממשיכה כעת כי אנחנו שומעים שבאירופה ובארצות הברית המשבר עדיין לא חלף.
דן קטריבס: צריך להבין שברגע שאני יצואן והקניין שלי בחוץ לארץ מתקשה לקבל אשראי ומבקש ממני לספק לו קו אשראי, כמובן שרמת הסיכון שלו עלתה ואני שמח שהממשלה, במקרה זה החשב הכללי, משתתף אתי באותו סיכון שהוא סיכון כללי.
דן קטריבס: כמובן שמדובר על עסקאות שנבדקות אחת לאחת ולא מדובר כאן על כך שזה כסף אותו שמים על קרן הצבי, אלא נהפוך הוא.
דן קטריבס: צריך להבין שבסביבה הכלכלית הנוכחית, רמת הסיכון בעולם עלתה ולכן הכלי הזה הוא בהחלט טוב וחשוב.
משה גפני: זאת אומרת, מה שהמדינה עכשיו עושה, בניגוד למה שהיה בפעם הקודמת, אז היה משבר כלכלי גם כאן ונתנו את הערבות, עכשיו הם נותנים בעצם ערבות על חברות בחוץ לארץ.
דן קטריבס: לא. זה נשאר אותו הדבר.
דן קטריבס: אני יצואן, אני הולך ומבטח את עסקת היצוא שלי, אני הולך לחברת כלל למשל ואני מבטח את התקבולים העתידיים שאני אקבל מהקניין שלי בחוץ לארץ.
דן קטריבס: זה מצב רגיל.
דן קטריבס: אני משלם פרמיה לחברה והפרמיה נקבעת בהתאם לרמה.
משה גפני: הבנתי כבר בפעם הראשונה, אבל למה אתה אומר לא?
משה גפני: בפעם הקודמת הסיכון גם היה לחברות כאן וגם החברות כאן היו במשבר כלכלי.
אריק ברונשטיין: חשוב לומר שהסיכון שאנחנו לוקחים על עצמנו הוא סיכון של הלקוח בחוץ לארץ ולא של היצואן הישראלי.
אריק ברונשטיין: זה גם בתוכנית הקודמת וגם בתוכנית הנוכחית.
משה גפני: למה כל הזמן אומרים לי לא?
משה גפני: או שאני לא מבין מה אתם אומרים כבר בפעם השנייה.
משה גפני: בפעם הקודמת חברות בארץ היו בעצמן בסיכון, כי היה משבר כלכלי.
דן קטריבס: זה הסעיף השני שעל סדר היום.
פניה קירשנבאום: תקבולים מחוץ לארץ.
דן קטריבס: אדוני היושב ראש, הקרן השנייה שנדבר עליה, זה הסיכון כאן בארץ.
משה גפני: אני מדבר עכשיו על הדבר הראשון ולא על הקרן לעסקים.
משה גפני: אני מדבר קודם על המקרה הזה .
משה גפני: במקרה הזה החברות הישראליות, האשראי בארץ היום פחות נמצא בסיכון.
אריק ברונשטיין: נכון.
משה גפני: מכיוון שכאן אין, נכון להיום, ואנחנו מתפללים שכך יהיה גם בהמשך, משבר כלכלי.
משה גפני: הבעיה היא שהחברות שעוסקות עם חברות בחוץ לארץ, ושם יש עדיין משבר כלכלי, כך שיש סיכון שהחברה שאתה הם עובדים נמצאת בסיכון אשראי ואז המדינה מתערבת ונותנת להם.
אריק ברונשטיין: מדויק.
אריק ברונשטיין: מה שאמרת, מדויק.
אריק ברונשטיין: חשוב להדגיש שאנחנו משתתפים רק בחלק המסוכן ביותר.
אריק ברונשטיין: זאת אומרת, החברות הפרטיות מבטחות עסקאות במיליארדי דולרים.
אריק ברונשטיין: מדובר במאות מיליונים של העסקאות היותר מסוכנות ושם אנחנו מוכנים לבוא ולקחת איזשהו חלק מהסיכון יחד אתן.
משה גפני: יש הבדל בכסף?
משה גפני: יש הבדל בערבות שאתם נותנים היום לבין מה שהיה בפעם הקודמת?
אריק ברונשטיין: אנחנו מקטינים את ההיקף.
אריק ברונשטיין: אנחנו מקטינים מארבעה מיליארד שקלים למיליארד שקלים כאשר אנחנו רואים שזה מספיק לשימושים בפועל.
משה גפני: זה בסדר מבחינתכם?
דן קטריבס: אנחנו מאוד מקווים שלא נזדקק ליותר אבל מכיוון שהיה לנו דיאלוג מאוד טוב עם החשב הכללי בפעם הקודמת, אם חס וחלילה ---
משה גפני: היה לכם דיאלוג טוב עם החשב הכללי?
דן קטריבס: כן.
משה גפני: אני יכול לדבר אתכם אחרי הישיבה?
דן קטריבס: בבקשה.
פניה קירשנבאום: מה יקרה אם באמצע השנה תבינו שזה לא מספיק ותצטרכו להגדיל?
אריק ברונשטיין: אם יהיה צורך, אנחנו נשקול את זה.
אריק ברונשטיין: כרגע אנחנו מדברים על כך שהיקף של מיליארד השקלים הוא פי שלוש מהשימוש בפועל.
אריק ברונשטיין: חשוב לומר זאת.
אריק ברונשטיין: המיליארד שקלים, הוא פי שלוש מהשימוש בפועל.
אריק ברונשטיין: זאת אומרת, צריך לקרות משהו מאוד דרמטי כדי שהסכום לא יספיק.
משה גפני: בשבוע שעבר דיבר אתי שרגא ברוש ואני אומר לך ואני אומר גם לו שאם אכן יתברר שיש צורך – מכיוון שהנושא הזה הוא נושא חשוב – אנחנו כתובת.
משה גפני: באמצעותם אנחנו נפנה לחשב הכללי.
משה גפני: עכשיו לגבי הקרן.
אריק ברונשטיין: קרן לעסקים בינוניים.
אריק ברונשטיין: אני מזכיר לכולנו שקיימת קרן לעסקים קטנים מאז 2003 והיא עובדת טוב ומשרתת את ציבור העסקים הקטנים.
אריק ברונשטיין: במהלך המשבר הוחלט להקים קרן נוספת, מעבר לקרן לעסקים קטנים, לטובת עסקים בינוניים.
אריק ברונשטיין: הקרן הזאת הוקמה בינואר 2009 ביחד עם בנק הפועלים, בנק אוצר החייל ובנק מרכנתיל.
אריק ברונשטיין: הקרן הזאת היא קרן שהייתה לה חשיבות מאוד גדולה במהלך המשבר והיא סיפקה אשראי לכל אותם עסקים שהסקטור הבנקאי התקשה לספק להם אשראי.
אריק ברונשטיין: במקרה הזה, כבוד הרב, אנחנו מדברים על אשראי לטובת העסקים בישראל.
אריק ברונשטיין: זאת אומרת, הסיכון שאנחנו לוקחים כאן הם אותם עסקים ישראלים שיתקשו לקבל אשראי ובהם התחלקנו בסיכון יחד עם הבנקים.
אריק ברונשטיין: אנחנו מדברים על היקף אשראי שעומד על כמיליארד וחצי עד היום, היקף אשראי שניתן למאות עסקים, כ-400 עסקים.
יצחק וקנין: אתה מדבר על היקף האשראי שגם להסתדרות היה חלק בו?
אריק ברונשטיין: ההסתדרות נתנה מעבר לזה.
יצחק וקנין: מעבר לסכום של ה-400?
אריק ברונשטיין: מעבר לאותם 450 עסקים שקיבלו אשראי, הם העמידו ערבות נוספת כדי להקל עליהם.
יצחק וקנין: אבל הערבות הזאת הייתה מותנית.
יצחק וקנין: לא הייתה הסכמה שאתם נותנים חלק והם נותנים ואתם כאן ברחתם הצידה והשארתם אותם לבד, אם אני זוכר טוב את מה שקרה.
אריק ברונשטיין: למיטב ידיעתי אין בעיה בנושא הזה.
אריק ברונשטיין: התוכנית עובדת עם שלושת הבנקים בהיקפים גבוהים.
אריק ברונשטיין: מאחר שהתוכנית עובדת טוב, חשבנו שזה נכון להאריך אותה.
אריק ברונשטיין: חשוב לי להדגיש שאנחנו מאריכים אותה לא מתוך הבנה שקיים משבר אשראי בישראל ולכן יש צורך בתוכנית אלא מתוך הבנה שהתחום של העסקים הקטנים אינו נגמר ב-20 מיליון שקלים אלא הוא ממשיך הלאה.
אריק ברונשטיין: כלומר, גם עסקים מעט יותר גדולים עדיין מתקשים בקבלת אשראי ולכן אנחנו חושבים שזה נכון להאריך את הקרן.
אריק ברונשטיין: עם זאת, הקטנו את המחזור המינימלי כדי לגשת לקרן מ-400 מיליון שקלים ל-80 מיליון שקלים.
פניה קירשנבאום: יש בקשה כזאת ודרישה כזאת?
אריק ברונשטיין: חשוב לומר ש-93 אחוזים מהבקשות שניגשו לקרן הן עד 80 מיליון שקלים.
פניה קירשנבאום: כל הבקשות 80 מיליון שקלים?
אריק ברונשטיין: לא, הכוונה למחזור.
אריק ברונשטיין: זאת אומרת, איזו חברה יכולה לגשת לקרן.
אריק ברונשטיין: כמו שאמרתי קודם, קרן עסקים קטנים מסתיימת ב-22 מיליון שקלים ולכן חשבנו שזה נכון להמשיך עם הקרן לעסקים בינוניים שתיתן מענה לפעילות הקרן לעסקים בינוניים בהיקף של מחזור של עד 80 מיליון שקלים.
פניה קירשנבאום: למי שיש מחזור עסקים של עד 80 מיליון שקלים, הוא יכול לקבל.
אריק ברונשטיין: בדיוק.
פניה קירשנבאום: ועד עכשיו היה 22.
פניה קירשנבאום: כלומר, עסק קטן, זה היקף פעילות של 22 מיליון.
אריק ברונשטיין: עד 22, זה עסק קטן וזה בקרן לעסקים קטנים, ובין 22 ל-80, זה בעסקים בינוניים.
פניה קירשנבאום: מה קורה לעסק שיש לו מחזור של 8 מיליון שקלים?
אריק ברונשטיין: הוא בעסקים קטנים.
אריק ברונשטיין: זה עד 22 מיליון.
פניה קירשנבאום: מאפס עד 22.
פניה קירשנבאום: ומ-22 עד 80.
אריק ברונשטיין: כן, אלה עסקים בינוניים.
אריק ברונשטיין: מעל 80, יש לו פתרונות מול הבנקים ומול שוק ההון.
משה גפני: מה עם הקרן לעסקים קטנים?
אריק ברונשטיין: כרגע אין לנו בעיה שם.
אריק ברונשטיין: יש לנו שלושה בנקים שעובדים ועובדים טוב.
אריק ברונשטיין: לקרן יש תוצאות טובות.
אריק ברונשטיין: הקרן מעמידה הלוואות מדי חודש.
משה גפני: למה אתם לא מאריכים את זה?
אריק ברונשטיין: אנחנו מאריכים את זה.
משה גפני: את הקרן לעסקים קטנים.
אריק ברונשטיין: הקרן לעסקים קטנים עובדת בצורה שוטפת.
אריק ברונשטיין: אין צורך כרגע בהגדלה שלה.
אריק ברונשטיין: במידה שיהיה צורך, נבוא עם זה.
פניה קירשנבאום: ולבינוניים אתם מגדילים את זה ל-400?
אריק ברונשטיין: הקטנים, יש כאן כשל שוק פרמננטי ולכן הקרן הזאת אינה פסקת, היא קרן שכרגע לא חסומה בזמן.
משה גפני: אבל בקרן לעסקים בינוניים, מה אתם מבקשים עכשיו?
אריק ברונשטיין: הקרן לעסקים בינוניים עובדת ברובה על בסיס תקציב אשר נמצא בבנקים ומשמש כבטוחה לטובת הקרן.
אריק ברונשטיין: במקרה של בנק הפועלים, העמדנו – כדי להגדיל את הפיקדון – ערבות מדינה.
אריק ברונשטיין: זאת אומרת, מעבר לכספים שעמדו שם, שהם שישים מיליון שקלים, העמדנו ערבות נוספת של שישים מיליון שקלים.
אריק ברונשטיין: אנחנו מבקשים מהוועדה, במידת הצורך לבוא ולהאריך את הערבות לבנק הפועלים בשנה נוספת, ושנית, במידת הצורך, מהכספים שנמצאים בבנק אוצר החייל, שיועדו לטובת בנק אוצר החייל ובנק מרכנתיל, במידה שהם יסתיימו, ניתן יהיה להוסיף עליהם באמצעות ערבות מדינה.
נעמי הימיין רייש: אני מהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד התעשייה.
נעמי הימיין רייש: אנחנו מפעילים במשותף עם החשב הכללי את הקרן לעסקים קטנים ולעסקים בינוניים.
נעמי הימיין רייש: אנחנו נמצאים בשיתוף פעולה עם החשב הכללי ועם אגף התקציבים.
נעמי הימיין רייש: אנחנו חושבים שצריך להאריך את פעילות הקרן, אבל אנחנו גם מנסים להגיע להסכמה שתכסה עסקים של עד 100 מיליון שקלים ולא שמונים.
נעמי הימיין רייש: במהלך השנה אנחנו מבצעים בדיקת אפקטיביות של הקרנות באופן כללי.
נעמי הימיין רייש: אנחנו במחקר עומד על הפעילות שלהן.
משה גפני: אתם לא תומכים בבקשת משרד האוצר?
נעמי הימיין רייש: תומכים.
משה גפני: אבל אתם רוצים להעלות את הסכום למאה מיליון.
נעמי הימיין רייש: כן.
משה גפני: אז תעלו את זה.
אריק ברונשטיין: אנחנו נדון בזה.
אריק ברונשטיין: יש ועדת מכרזים.
משה גפני: תדונו לפני שאתם מביאים את זה לכאן.
משה גפני: איזה בעיה יש בזה?
אריק ברונשטיין: לא מדובר בתנאי ערבות אלא מדובר בשאלה איזה עסק יכול לגשת לקרן.
אריק ברונשטיין: כרגע ההגדרות של עסק בינוני כפי שהגשנו לך הן עד שמונים מיליון שקלים.
משה גפני: אבל היא אומרת שהם מבקשים עד מאה מיליון שקלים.
אריק ברונשטיין: בעבודה קודמת של משרד התעשייה, הם המליצו עד חמישים מיליון שקלים וטענו שהכסף שם הוא עד חמישים מיליון שקלים.
אריק ברונשטיין: אנחנו הגדלנו את זה לשמונים מיליון שקלים כי חשבנו שזה נכון.
משה גפני: זה היה לפני שהם ביקשו כתב ויתור על סודיות.
אריק ברונשטיין: 93 אחוזים מהבקשות הן עד שמונים מיליון שקלים ולכן חשבנו שזה הסכום הנכון.
משה גפני: אני לא מבין בכלכלה ואתה סתם מסבך אותי.
משה גפני: אתם ביקשתם חמישים מיליון שקלים בעבר.
משה גפני: עד חמישים מיליון שקלים.
משה גפני: משרד התעשייה.
נעמי הימיין רייש: היום אנחנו מבקשים מאה.
משה גפני: למה ביקשתם חמישים מיליון?
אריק ברונשטיין: זה נעשה לפני תקופתה והיא לא מכירה.
משה גפני: אתה עובד במשרד התעשייה?
אריק ברונשטיין: לא, אני עובד במשרד האוצר.
משה גפני: אני שאלתי את משרד התעשייה.
פניה קירשנבאום: הם התחרטו.
נעמי הימיין רייש: לא, לא התחרטו.
משה גפני: משרד התעשייה, שהוא הגוף המקצועי שעוסק בעניין הזה, בעבר ביקש חמישים מיליון שקלים.
משה גפני: למה היום אתם מבקשים עד מאה מיליון שקלים?
משה גפני: מה קרה בינתיים?
משה גפני: לא קיבלו הלוואות?
משה גפני: המפעלים גדלו?
אריק ברונשטיין: אני אסביר.
משה גפני: אני ממש לא רוצה את ההסבר שלך.
משה גפני: ההסבר שלך היה כל כך ברור והכל בסדר, אבל אתה לא הגוף המקצועי אלא הם הגוף המקצועי.
משה גפני: אמנם אתם מנהלים את המדינה, אבל תן לה גם כן קצת.
יעקב אדרי: הוא גם אומר שהיא לא מכירה את זה.
יעקב אדרי: תן לה לדבר.
יעקב אדרי: היא רוצה לדבר כבר כמה פעמים ואתם משתיקים אותה.
נעמי הימיין רייש: לא, הם לא משתיקים אותי.
יעקב אדרי: תן לי, אני רואה את המבטים ושומע.
יעקב אדרי: יש לי גם ניסיון קצת בחיים.
יעקב אדרי: אני רואה את הדברים ואני רואה כאן סרט.
יעקב אדרי: תנו לה לדבר.
יעקב אדרי: היא מתה להגיד משהו והוא אומר לה לשבת בשקט.
משה גפני: אתה לוקח את זה קיצוני מדיי.
משה גפני: זה לא כל כך ככה.
יעקב אדרי: אני לקחתי קיצוני?
יעקב אדרי: תאמין לי, אני ראיתי את הדברים כהווייתם.
יעקב אדרי: אפילו לא יודע על מה מדברים, אם מותר לי לומר את זה במלוא הכנות.
משה גפני: גברת רייש, תאמרי את דבריך.
משה גפני: אנחנו נאשר את זה, אני לא רואה סיבה שלא, אבל חשוב לנו לדעת את הפרטים.
נעמי הימיין רייש: בעניין המחקר הקודם, אני אשמח לברר את זה יותר לעומק ולהעביר לכם פרטים.
משה גפני: יש לנו שאלה מאוד ספציפית.
משה גפני: היא לא שאלה חשובה כל כך, היא לא קריטית, אבל חשוב לנו לדעת את הפרטים האלה.
משה גפני: משרד התעשייה, אומרים גם אנשי משרד האוצר, בפעם הקודמת ביקש עד חמישים מיליון שקלים.
משה גפני: היום את אומרת, ואת אומרת בסדר גמור, שזה עד מאה מיליון שקלים.
משה גפני: האם את יודעת לענות לנו, לחברי הוועדה, מה השתנה?
משה גפני: האם ההלוואות לא הגיעו, הסיוע לא הגיע, יש יותר חברות, יש חברות עם סכומים יותר גבוהים?
יעקב אדרי: בדברי ההסבר אני רואה שמונים מיליון, שישים מיליון.
משה גפני: לא, מדובר עד שמונים מיליון שקלים.
משה גפני: משרד האוצר מבקש להגדיל בעוד שישים מיליון שקלים.
משה גפני: יש שישים מיליון שקלים והוא רוצה להגדיל את זה בעוד שישים מיליון שקלים.
משה גפני: אמרה גברת רייש ממשרד התעשייה שעד שמונים מיליון שקלים, שזה הסכום שעליו מדובר במפעלים כאלה, הם היו רוצים שזה יהיה עד מאה מיליון שקלים.
משה גפני: אומר משרד האוצר שבעבר משרד התעשייה ביקש עד חמישים מיליון שקלים.
משה גפני: אני רוצה לדעת מה השתנה.
נעמי הימיין רייש: אני אשמח לקבל חמש דקות כדי לברר את הנושא ולתת לך תשובה.
יצחק וקנין: כמה ניצול היה בשנה שעברה מהסכום שהתבקש על ידי משרד התעשייה?
יצחק וקנין: אתם הקציתם שמונים מיליון.
אריק ברונשטיין: לא. אין בעיה של הקצאה.
אריק ברונשטיין: השאלה מה נוצל.
יצחק וקנין: מתוך השמונים מיליון שהתבקשו.
אריק ברונשטיין: לא, כאן היא לא מדברת על שמונים מיליון שקלים.
אריק ברונשטיין: השאלה מה גובה המחזור.
אריק ברונשטיין: האם חברה של מעל שמונים מיליון שקלים רשאית לגשת לקרן או לא.
אריק ברונשטיין: בהיבט של היקפים, אין בעיה.
אריק ברונשטיין: אנחנו מוכנים להגדיל בהיקפים מספיק משמעותיים.
יצחק וקנין: הם בעצם רוצים להגדיל את המחזור למאה מיליון?
אריק ברונשטיין: שמחזור הכניסה יהיה עד מאה מיליון.
יצחק וקנין: מה הסיבה לכך?
אריק ברונשטיין: כרגע 93 אחוזים מהבקשות הן מתחת לשמונים מיליון שקלים.
יצחק וקנין: מה אחוז הבקשות שהן מעל שמונים מיליון?
אריק ברונשטיין: שבעה אחוזים, משמונים ומעלה, עד 400 מיליון.
אריק ברונשטיין: בין שמונים למאה מיליון, המספר זניח.
משה גפני: אני רוצה לומר משהו לחברי הוועדה שלא נוגע לעניין הזה אלא נוגע למשרד התעשייה.
משה גפני: היה בשבוע שעבר פרק בחוק ההסדרים – ואני רוצה שחברי הוועדה ידעו כי בשבוע שעבר העליתי את זה כאן – שדיבר על ויתור על סודיות.
משה גפני: זאת אומרת, להפוך לפי טעמנו בוועדה שקיימנו על זה דיון שאפשר להעביר מסמכים ואפשר להעביר נתונים ממשרד למשרד, מרשות המסים למשרד התעשייה וכולי וכולי.
משה גפני: אנחנו לא הסכמנו לאשר את זה, פיצלנו את זה ואמרנו שנדון על זה בנפרד.
משה גפני: בינתיים הגיעו אלי פניות לפיהן משרד התעשייה דורש ממשפחות, מאימהות, מהורים, להגיש כתב ויתור על סודיות ושהם יצטרכו לחתום באמצעות עורך דין.
פניה קירשנבאום: למרות מה שהחלטנו.
משה גפני: למרות מה שהחלטנו.
משה גפני: אז פניתי למנכ"ל משרד התעשייה, לשרון קדמי, והוא אמר לי שזה על פי החוק, שהיועצים המשפטים אמרו לו שזה על פי החוק והכל בסדר.
משה גפני: דיברתי גם עם היועצת המשפטית ברשות המסים והנה היועצת המשפטית של הוועדה הגישה חוות דעת שזה בניגוד לחוק.
משה גפני: אחרת אנחנו לא קיימים.
משה גפני: אנחנו יכולים להחליט, אנחנו יכולים לפצל, אנחנו יכולים לעשות מה שאנחנו רוצים.
משה גפני: לכן הגשתי את חוות הדעת הזאת גם לרשות המסים וגם לשרון קדמי והמשמעות של העניין מבחינתי הייתה פגיעה גם בכנסת וגם פגיעה בוועדה שהיא חלק מן העניין, כי הרי אם אין צורך בהחלטות שלנו, אל תבואו אלינו לאשר חוקים אלא תעשו הכל בלי חוקים.
משה גפני: אגב, רשות המסים התנערה מהעניין הזה באופן חד משמעי.
משה גפני: התקשר אלי בשבוע שעבר שרון קדמי ואמר לי שהוא מודה בטעות וכי זאת הייתה טעות.
משה גפני: עכשיו פרשנות שלי ממה נובעת הטעות.
משה גפני: הטעות נובעת מזה שבמשרדי הממשלה בטוחים שוועדת הכספים היא חותמת גומי.
משה גפני: זאת אומרת, אם הממשלה אישרה, זה הובא למליאת הכנסת וירד לוועדת הכספים, באופן אוטומטי ועדת הכספים מאשרת את זה.
משה גפני: תם העידן הזה.
משה גפני: אין היום עידן שוועדת הכספים היא חותמת גומי.
יהודה נסרדישי: אני יכול להגיב על זה?
יהודה נסרדישי: בדיוק זאת הייתה הסיטואציה כאשר זה היה על השולחן בחוק ההסדרים והיה אמור להידון אצלך, אכן הדבר.
יהודה נסרדישי: מישהו הוציא אישור.
יהודה נסרדישי: מיד ביטלתי את האישור  ואמרתי שזה לא יקום ולא יהיה, אנחנו בהליך חקיקה, וכאשר ועדת הכספים והכנסת תאשר את זה, זה יהיה.
משה גפני: או שלא תאשר.
יהודה נסרדישי: או שלא תאשר.
יהודה נסרדישי: אני ביטלתי את זה.
יהודה נסרדישי: אני אביא לך את המסמכים.ף
יעקב אדרי: מה ההבדל בחוות דעת המשפטיות?
משה גפני: אין חוות דעת משפטית אחרת אלא רק שלה.
משה גפני: שרון קדמי  התייעץ עם יועצים משפטיים, אני לא יודע עם מי, אבל הוא חזר אלי ואמר שזאת הייתה טעות.
משה גפני: אמרתי שהנושא הוא לא קריטי, הוא לא סוף העולם, אבל הוא נושא עקרוני שנוגע לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו ונוגע להגנה על הפרטיות.
משה גפני: המשמעות של העניין, דרך אגב, שהרבה מאוד פקידים יוכלו להיכנס אליך לחשבון הבנק ולדעת בדיוק מה מצבך.
משה גפני: על זה נדון כאשר נדון.
משה גפני: אני לא נכנס עכשיו.
משה גפני: אנחנו דנים עכשיו ב-TOP UP.
משה גפני: דיברתי רק על הנושא העקרוני ובנושא העקרוני הודיע מנכ"ל משרד התעשייה שהוא מושך את זה בחזרה והוא גם מחזיר את הכסף.
משה גפני: אם הורים השקיעו כסף בחתימה אצל עורך דין, משרד התעשייה יחזיר את הכסף בחזרה ואני מציין אותם לשבח בעניין הזה.
משה גפני: כל הזמן צריך לעמוד על המשמר אתכם וכשאני אומר אתכם, הכוונה היא לא אליך אלא לכל המשרדים.
יהודה נסרדישי: אני חלק מהממשלה.
משה גפני: אתה חלק מהממשלה.
משה גפני: אנחנו מבקשים לאשר את מה שאתם מבקשים, אבל אנחנו מבקשים להגדיל את הסכום למאה מיליון.
משה גפני: אפשר?
אריק ברונשטיין: אמרתי לה שלבקשת חלק מחברי הוועדה, כולל משרד התעשייה, אנחנו נדון בזה ביום ראשון בתוך המשרד.
משה גפני: אבל אז יצטרכו עוד פעם אישור שלנו.
אריק ברונשטיין: לא. בערבות, אין שום קשר בין תנאי הקרן.
אריק ברונשטיין: יש הבדל בין תנאי הקרן לבין ערבות המדינה.
אריק ברונשטיין: ערבות המדינה עומדת ואינה תלויה בנושא הזה של תנאי הקרן.
אריק ברונשטיין: אלה תנאי הקרן והם נקבעים על ידי ועדת המכרזים של הקרן.
אריק ברונשטיין: כאן מדובר בערבות מדינה והוועדה מתבקשת לאשר ערבות מדינה על מנת להגדיל את המקורות שניצבים בפני הקרן ואין שום קשר.
משה גפני: ואנחנו ממליצים שזה יהיה על פי בקשת משרד התעשייה, עד מאה מיליון שקלים.
משה גפני: אנחנו ממליצים.
משה גפני: אתם לא חייבים לקבל את זה, אבל אנחנו ממליצים.
משה גפני: יש דברים שאתם חייבים לקבל, שאם לא תקבלו, לא נאפשר לכם, אבל זה לא בסמכותנו אלא זה בסמכות הממשלה.
משה גפני: אתם מדברים על עד שמונים מיליון שקלים ואנחנו יכולים לאשר או לא לאשר ואנחנו נאשר.
משה גפני: אנחנו ממליצים בפניכם להגדיל עד מאה מיליון שקלים.
משה גפני: גברת רייש, מה התשובה?
נעמי הימיין רייש: הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד התעשייה הוקמה לפני שנה ובמהלך העבודה שלה נעשו הערכות מקצועיות ונצבר איזשהו ניסיון עבודה.
נעמי הימיין רייש: הצרכים כרגע, לפי איך שאנחנו רואים אותם, הם עסקים עם עד  מאה מיליון שקלים.
משה גפני: קיבלנו את מה שאת אומרת.
משה גפני: אני מביא להצבעה את הארכת תוכניות סיוע למשבר האשראי, תוכנית ה-TOP UP והקרן לעסקים בינוניים, על פי בקשת משרד האוצר, אגף החשב הכללי.
דן קטריבס: גם שרגא ברוש הגיע להבנות עם החשב הכללי.
משה גפני: בסדר, כשאני אצטרך את החשב הכללי, אני אפנה לשרגא ברוש.
משה גפני: אף על פי שזה לא בסמכותנו, אנחנו ממליצים, מכיוון שבאמת זאת קרן שמסייעת, שזה יהיה עד מאה מיליון שקלים אבל זה בסמכותכם.
משה גפני: אם אתם תראו בחיוב את ההמלצה שלנו, אנחנו נשמח מאוד.
משה גפני: ה צ ב ע ה     אושר פה אחד     אני מודה לכם.
משה גפני: על סדר היום   תקנות התקשרות (בזק ושידורים) (שידורי טלוויזיה באמצעות לוויין) (דמי רישיון ותמלוגים) (תיקון) (הוראת שעה), התשע"א-2010, תקנות התקשורת (בזק ושידורים) (תמלוגים) (הוראת שעה), התשע"א-2010.
משה גפני: לפני שמישהו יציג את התקנות, ביקש חבר הכנסת חיים אורון הצעה לסדר.
חיים אורון: אני מבקש אדוני היושב ראש להעלות לסדר דיוניה של הוועדה, כאשר תוכל, שני נושאים.
חיים אורון: הנושא הראשון הוא ממש קריטי.
חיים אורון: יש החלטת ממשלה משנת 2007 לגבי השלמת המיגון ביישובי עוטף עזה בטבעת של 4.5 וחצי קילומטרים.
חיים אורון: בשנים 2008, 2009, 2010, מתנהל ויכוח לגבי כ-120 מיליון שקלים.
חיים אורון: אין מחלוקת על ההחלטה ואין מחלוקת על הצורך.
חיים אורון: מדובר ב-4.5 קילומטרים.
חיים אורון: זה לא אלה שרוצים להרחיב את זה, אלא זה המעגל הראשון לגביו יש החלטה.
חיים אורון: יש עכשיו ויכוח מהיכן יבוא הכסף.
חיים אורון: האוצר אומר משרד השיכון, משרד השיכון אומר שלו אין וכי זה משרד הביטחון, משרד הביטחון אומר שזה לא הוא אלא האוצר.
חיים אורון: המקום היחידי שאפשר לסיים ויכוח כזה מהר, זה להביא אותם לכאן ולהודיע מתי שמים את הכסף.
חיים אורון: הנושא השני.
חיים אורון: היות שאתמול החליטו בממשלה על 800 מיליון שקלים, על 350 מיליון שקלים, על 100 מיליון שקלים לצורך התגוננות העורף, מערך כיבוי, מערך מוטס, אני חושב שצריך להביא אותם לכאן כדי שמישהו קודם כל יאמר לנו מה החליטו.
חיים אורון: אגב, יש כבר פלט.
משה גפני: הבקשה הראשונה שלך היא בקשה שמתקבלת ואני אשתדל בימים הקרובים לקיים דיון בנושא.
משה גפני: נראה לפי סדר היום.
משה גפני: אכן, הנושא הוא מאוד חשוב.
משה גפני: הנושא השני , אני לא מתכוון להעלות אותו.
משה גפני: יגיע לכאן קיצוץ פלט ואז תהיה החגיגה הגדולה.
משה גפני: אנחנו יודעים גם על מקורות מימון אחרים שאפשר משם לממן את הדברים שהם דברים חיוניים.
משה גפני: נחכה שזה יגיע לכאן.
משה גפני: בינתיים זה לא ענייננו.
חיים אורון: אותי זה מטריד משני הכיוונים.
חיים אורון: למה מוציאים, למה אומרים שמוציאים ולמה מוציאים באמת וכמובן מהיכן.
משה גפני: זה יגיע לכאן בכל מקרה.
משה גפני: חבר הכנסת טיבי, הצעה לסדר.
אחמד טיבי: בישיבה  האחרונה בה דנו בנושא התמלוגים, סוכם על דעת השר שבאותו יום נקיים ישיבה בשעה 4:00.
אחמד טיבי: נשארנו אבל ממש לפני 4:00 קיבלנו הודעה מפתיעה שלא תתקיים הישיבה.
אחמד טיבי: אני תוהה מה לגבי הסיכום שהתקבל על דעת חברי הכנסת.
משה גפני: הסעיף הבא בסדר היום זה הסעיף הזה.
אחמד טיבי: הסעיף הוא לדיון או הצבעה על הסיכום?
משה גפני: הצבעה.
אמנון כהן: על התקנות.
אחמד טיבי: תקנות בהן יש הורדה גם לרדיו.
משה גפני: חבר הכנסת טיבי, העלית הצעה חשובה לסדר היום ואני נענה לה במקום.
משה גפני: הבוקר או יותר נכון לפני שעה הגיעו התקנות ומיד שמנו את זה בסדר היום, אחרי התקנות עליהן אנחנו דנים עכשיו.
אחמד טיבי: אני רוצה לברך את יושב  ראש הוועדה.
אמנון כהן: אני יכול להצטרף  לברכות של חבר הכנסת טיבי?
משה גפני: עזוב את הברכות האלה.
אמנון כהן: אני רוצה לברך את אדוני היושב ראש שדאג שהתקנות יגיעו ודאג להיענות להצעתו של חבר הכנסת טיבי.
חיים אורון: אחמד, למה אתה לא מברך אותי?
חיים אורון: אתמול היו לי ארבעה טלפונים שאני אסכים להוריד את הרביזיה.
אחמד טיבי: אני רוצה לברך גם את חבר הכנסת חיים אורון.
משה גפני: אם אפשר לעשות זאת בקצרה  כי אנחנו יודעים מה הבעיות.
מוהנאד נאסר: תקנות הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תשלומים בעד זיכיון לשידורי רדיו) (תיקון), התשע"א-2011.
מוהנאד נאסר: אני אקריא את נוסח התקנות.
מוהנאד נאסר: הנושא ידוע לכולם.
מוהנאד נאסר: התקנות דנות בהפחתת שיעור התמלוגים שישלם בעל זיכיון.
מירב תורג'מן: הוא מתחיל מהרדיו.
מירב תורג'מן: מההפחתה.
משה גפני: לא. קודם כל בזק.
אחמד טיבי: הוא ביקש להתחיל עם הרדיו.
אחמד טיבי: נסיים את הנושא הזה ונמשיך.
משה גפני: תקנות הבזק.
משה גפני: אחמד, יש כאן בעיה טכנית.
משה גפני: התקנות שביקשת יאושרו ככל הנראה.
משה גפני: עורך דין נאסר, אל תתרגש כאן מהחברים.
משה גפני: אתה יכול להציג את הדברים בקצרה ובתמצות.
מוהנאד נאסר: בהמשך להחלטת ממשלה מספר 2061 מיום 15 ביולי אנחנו מציגים בפני הוועדה הנכבדה  תיקון לתקנות התקשורת, לפיו תבוצע העלאה בשיעורי התמלוגים שבעל רישיון למתן שירותי בזק פנים ארציים נייחים ובעל רישיון כללי למתן שירותי טלפון נייד,  חייב בתשלומם באופן הבא: בשנת 2010 שיעור התמלוגים עמד על אחוז אחד, בשנת 2011 שיעור התמלוגים יעמוד על 1.75 אחוז.
משה גפני: זאת פשרה.
משה גפני: בהתחלה ביקשתם 2 אחוזים.
מוהנאד נאסר: נכון.
מוהנאד נאסר: החלטת הממשלה קובעת שבשנת 2011 שיעור התמלוגים יהיה 2 אחוזים.
אמנון כהן: ב-2012 שני אחוזים.
מוהנאד נאסר: אני אפרט.
משה גפני: לפני שאתה מפרט, אני רוצה להסביר לאמנון כהן.
משה גפני: הנוסח הנכון הוא שבשנת 2011, ותקנו אותי אם אני טועה, זה יעמוד על שני אחוזים.
אחמד טיבי: לא. 1.75 אחוז.
יעקב אדרי: כאן זה משהו מטעה.
חיים אורון: הוא עושה את זה בשלבים.