GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זיו שרון: רוצים להיפטר מדירות המשרדים ועושים מבצע שהוא להציף את הדירות בשוק.
זיו שרון: זה הזמן לא לגרום לאנשים, שבגלל שהם הציגו את הדירה בארבע השנים האחרונות כמשרד ולמרות שבאופייה היא דירת מגורים, אם המטרה היא להציף, אין שום סיבה להחיל את המגבלה של דירת מגורים מזכה.
זיו שרון: צריך להוריד את המלה 'מזכה' ולהיות אך ורק בדירת מגורים.
זיו שרון: זאת הערה אחת.
זיו שרון: הערה נוספת; מכיוון שבסופו של דבר יש מגמה לפרק חברות ועשו גם הקלות במס רכישה ומכיוון, אני חוזר ואומר, שכל החוק הזה הוא פסיכולוגיה, הוא לא חוק מס אלא חוק שנועד לעודד, הוא צריך לתת ודאות לאנשים.
זיו שרון: מבחינתי, גם בהצהרה לפרוטוקול, שדירות שהגיעו אגב פירוקים ודירות שהגיעו אגב ירושה לא נחשבות כדירה ללא תמורה, יעזור לאנשים לוודאות.
זיו שרון: הערה נוספת היא שנאמר בסעיף 4ב(1), לטעמנו צריך לקבוע שהפטור לא יחול, רק אם מדובר בהעברה על פי סעיף 62.
זיו שרון: גם הרשות טוענת שהמטרה פה היא למנוע שכפול פטורים, לכן אם אין פטור שהוא משכפל את עצמו, לא צריך לעשות הגבלה שהיא הגבלה גורפת מדי.
זיו שרון: הערה לפני אחרונה היא שצריך להעניק את הפטור שלא קיים פה גם למכירות, אגב עסקת קומבינציה.
זיו שרון: אם אני מכרתי דירת מגורים אגב עסקת קומבינציה, צריך גם פה לתת את הפטור.
זיו שרון: הערה אחרונה, שחוזרת על דברים שנאמרו במובן מסוים בחלק הקודם; מכירה של שלוש דירות במקרים מסוימים נחשבה על ידי בתי המשפט לפחות כעסקאות אקראי.
זיו שרון: אסור שהחוק הזה יהפוך להיות מלכודת למוכרים.
זיו שרון: אם מוכרים יחששו, הם לא ימכרו.
זיו שרון: רוצה לומר שצריך להיות פה תיקון מפורש, עקיף, לפקודת מס הכנסה, שלהבדיל מהמקרים הרגילים, שמי שמסווג בסופו של דבר את המכירה, או פקיד השומה, אסור לתת פה למצב שבו אנשים ימכרו, יחשבו שהם בפטור במס שבח ואז יבוא אליהם פקיד השומה בהפתעה.
זיו שרון: כדי למנוע, שזה לא יהיה מעבר של דירות לקבלנים ולסוחרי מקרקעין, ניתן בהחלט להגביל את הדברים.
זיו שרון: יש פה סמכויות ספציפיות בהוראות ניהול ספרים שמדברות על אנשים שהם סוחרי מקרקעין או קבלנים, אני לא רוצה שלפקידי השומה יהיו רעיונות על עסקאות אקראי בגלל ריבויי מכירות, שלוש מכירות, למעשה מכירה אחת ועוד שתיים, בתקופה הזאת.
זיו שרון: חייבים את הוודאות.
זיו שרון: בלי ודאות, שום דבר לא יהיה.
משה גפני: מה אתם עונים לו?
מיכל דויטש: דירות המשרד אלה לא דירות שהיו יכולות ליהנות מפטור, והמניעה היחידה שהיתה לגביהן...
מיכל דויטש: הרי החוק הזה בא לאפשר את מה שאנשים מחזיקים כי הפטור אומר פעם בארבע שנים.
מיכל דויטש: דירות משרד ממילא לא פטורות, אז אנחנו לא רואים מקום ל...
מיכל דויטש: הנושא הנוסף דיבר על מלאי.
מיכל דויטש: אם זה מלאי, זה לא פה.
מיכל דויטש: אותה תשובה כמו מקודם.
זיו שרון: אז שתהיה הצהרה נוספת לפרוטוקול על עצם הכמות, שפקידי השומה לא יפעלו לראות בזה עסקת אקראי ומכירת מלאי.
משה גפני: היא אמרה את זה.
הראל לוקר: וגם שינוי תב"ע.
מיכל דויטש: הטענה של הקומבינציה התייחסה לנושא של זכויות בנייה?
מיכל דויטש: לזה אתה מתכוון?
זיו שרון: גם לנושא של זכויות הבנייה וגם לנושא של עצם הפטור בקומבינציה שלא קיים בהצעה הזו.
זיו שרון: הטענה הנוספת שלא עניתם עדיין לגביה זה לגבי המכירה בפטור, שצריך למנוע פה רק מכירות שמשכפלות פטורים, כי יש מטרה לעודד.
מיכל דויטש: לא רק, אנחנו גם רוצים שייזרקו דירות לשוק.
מיכל דויטש: מכירה בין קרובים, אפילו אם היא שורפת פטור, לא משכללת לי את השוק, לא מגדילה את ההיצע של דירות המגורים.
מיכל דויטש: זה שאדם היום יודע שכדי להעביר לבנותיו, הן צריכות תקופת צינון, היום שהוא יעביר להם בחיוב לפי זה, הוא בורח מתקופת הצינון ומה עזרתי לשוק בהגדלת היצע הדירות?
מיכל דויטש: אז מה אם שרפת פטור.
מיכל דויטש: יש פה כמה מטרות ויש פה כמה עניינים.
מיכל דויטש: אי אפשר לקחת קרע ממשהו...
מיכל דויטש: נכון, שרפת פטור, כל הכבוד, אבל לא קיימת את מטרת החוק.
זיו שרון: אפשרת לקרובי המשפחה בדרך הזאת, אחרי ששרפת פטור, לשחרר לשוק עוד---
מיכל דויטש: אז שימתינו קרובי המשפחה, עם כל הכבוד.
אמנון כהן: פקידים זה קודש קודשים, אסור לפגוע בסמכותם.
אמנון כהן: שנה, רוצים להציף את השוק.
מיכל דויטש: לא, עכשיו זה משהו אחר.
אמנון כהן: בכלל אני אומר.
אמנון כהן: אני לא מצביע על החוק הזה ככה.
משה גפני: רבותיי, אני עושה הפסקה של שלוש דקות.
אמנון כהן: הוא לא עובד, תן עיקול.
ראובן קוגן: מה זה עיקול?
אמנון כהן: לא יודע, מה שאתה רוצה.
ראובן קוגן: הוא לא ייתן עיקול...
ראובן קוגן: זה מה שאתה רוצה.
ראובן קוגן: הוא לא ייתן, אז לא תהיה עסקה.
אמנון כהן: אז לא תהיה עסקה גם ככה.
אמנון כהן: כי הוא לא יילך...
אמנון כהן: ישלם כסף אז מה עשית בזה?
ראובן קוגן: זו ערבות.
ראובן קוגן: נעשה ערבות.
ראובן קוגן: מה זה, עסקה עולה כסף.
ראובן קוגן: הוא ייקח הלוואה, אז תגיד שהוא מממן את זה.
משה גפני: יכול להיות שנצביע מחר, אני עוד אחליט מתי אנחנו מצביעים, אבל ממש---
אמנון כהן: על מה להצביע?
אמנון כהן: שיעשו עבודה.
משה גפני: עכשיו אני מבקש מכם תשובות.
משה גפני: החוק הזה הוא חוק שמוגבל בזמן, הוא מוגבל בשנתיים על הפטור ממס שבח והוא מוגבל לשנה על מכירת קרקע לבנייה.
משה גפני: אני מבקש את התשובה שלכם לגבי ההקטנה.
משה גפני: אם התשובה תהיה שלילית, ואתם תישארו בזה שאתם מתנגדים להפחתה במס הרכישה, אפילו על דירה של 1,300,000...
משה גפני: תחזרו עם תשובה כזאת, אפילו 1,400,000, לא רק 1,600,000, אז בסדר, נצביע מעל הראש שלכם ושלום על ישראל.
משה גפני: אני מבקש, תחזרו עם תשובה חיובית.
משה גפני: אנחנו לא הולכים לשחק עם העניין הזה, בגלל שאנחנו רוצים לעודד, שאנשים ירכשו את הדירה.
משה גפני: יש פה בעיה של השכירות, לכן אני מציע לא להשאיר את מס הרכישה במתכונתו הנוכחית.
משה גפני: ההצעה שלנו זה עד 1,600,000 פטור, עד 2.5, 3.5% ומ-3.5---
אמנון כהן: לזה אנחנו נצמדים.
משה גפני: הדבר הנוסף, כל המערכת שאנחנו דיברנו עליה פה, לתת לאנשים ודאות.
משה גפני: כשהם הולכים לעשות עסקה בפרק הזמן הקצר הזה, יש להם ודאות מה ההטבה שיש להם, מה שהעלה חבר הכנסת אמנון כהן, מה שהעלו עורכי הדין, לתת ודאות לכל הדבר הזה.
משה גפני: הנושא של ערובה, לא שבן אדם משלם מראש.
משה גפני: הנושא שהוא יודע שהוא עכשיו מוכר את הקרקע ושהוא באמת מקבל את הפטור, לתת ודאות לכל הנושא הזה.
משה גפני: גם הנושא של החברה המשפחתית.
משה גפני: אני רוצה שגם הדבר הזה יהיה מעוגן באיזה שהיא צורה.
משה גפני: ה-4%, אני לא מבין למה אתם צריכים להתעקש על זה.
משה גפני: 4%, תעודד אותם להוציא בפרק הזמן הקצר הזה את המגרש, את הקרקע, להוציא את זה למכירה כדי שיוכלו לבנות על זה.
משה גפני: אנחנו רוצים לעודד אנשים.
משה גפני: ההסתייגויות שלכם מכל הדברים האלה יגרמו לכך שלחוק לא יהיה כל תוקף.
משה גפני: הנושא של 36 חודשים, לא 30.
משה גפני: אנחנו בעצם הסכמנו.
משה גפני: הנושא של שש יחידות.
משה גפני: מבחינתי אפשר גם להגביל את זה לשטח, אבל תבדקו את העניין הזה.
משה גפני: אני מבקש שהיום תשבו על העניין הזה.
משה גפני: אלה דברים מוגדרים.
משה גפני: תודה רבה, אנחנו נמשיך את הישיבה או מחר או בתחילת השבוע.
ציון פיניאן: אדוני היושב ראש, אם יביאו תשובות עד מחר, אפשר לשבת גם מחר.
אמנון כהן: תשובות על פי רוח הדברים שלנו, לא מה שאתה רוצה.
משה גפני: הבעיה האמיתית זה הכסף.
משה גפני: תשובה עד מחר.
יצחק איתן: ולבטל את הגבלת הכמות לשתי דירות, כי עדיין יש דירות ב-300,000 שקל וגם פחות והרבה.
יצחק איתן: הדבר הזה מפלה לרעה את הפריפריה, וגם יוציא יותר דירות לשוק.
יצחק איתן: שתיים, לאשר את הארכת החוק הזה בצו באישור שלכם.
משה גפני: כן, להאריך את השנה בצו על ידי שר האוצר.
מיכל דויטש: רק את הסעיף של הקרקעות.
יצחק איתן: לא, את כל החוק.
יצחק איתן: ובוודאי להעביר משרדים לדירות וממש יצירת דירות.
יצחק איתן: אין כל סיבה שישאירו דירה מזכה וכולי וכולי.
משה גפני: אני מודה לך גם על המכתב.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), בתשע"א-2010 בהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה), התשע"א-2010.
משה גפני: אני רוצה לומר לחברי הוועדה שזה חלק מחוק ההסדרים שביקשנו לפצל אותו ולהמשיך את הדיון במסגרת חקיקה רגילה.
משה גפני: אגב, השנה  זה דבר נפוץ, שבחוק ההסדרים חלק גדול פיצלנו ואישרנו לפני אישור חוק ההסדרים וחלק פיצלנו ואנחנו דנים בו, כאשר חלק מהחלק הזה הוא החוק הזה שהוא חוק גדול שיש לו הרבה משמעויות.
משה גפני: חלק בכלל מחקנו מחוק ההסדרים כי סברנו שהוא לא צריך להיות שם.
חיים שני: שלום.
חיים שני: חשבנו שלפני שאנחנו נוגעים בנקודה הספציפית של רישום נכס, ניתן לוועדה את ההקשר של איך הגענו לזה.
חיים שני: הצעת החוק שהוגשה בחוק ההסדרים באה כתוצאה מעבודה משמעותית שנעשתה בשנה האחרונה מתוך מטרה לקדם את הסביבה העסקית במדינת ישראל.
חיים שני: יש שאומרים שנשפר את הבירוקרטיה ונצמצם אותה, ובהקשר הזה כמעט כל אחד מחייך בצורה צינית.
משה גפני: מה זה דוינג ביזנס?
משה גפני: מה פירוש המילה?
חיים שני: עשיית עסקים.
שלי יחימוביץ': סיכמנו שאתם לא מביאים לנו חומר באנגלית.
חיים שני: אני יודע.
משה גפני: רציתי לשאול למה ההמשך בעברית.
חיים שני: רבותיי, אני שמח שהתעוררנו אבל אני זוכר את הבקשה ובכל זאת אני רוצה גם להסביר.
חיים שני: הנושא של טיפול בבירוקרטיה במדינת ישראל, כמו שאמרתי, מעורר קודם כל חיוך ציני וחוסר אמונה שניתן   להתמודד עם הנושא.
חיים שני: זה אצל חלק מהאנשים.
חיים שני: אחד הכלים שבחרנו להתמודד עם הנושא של שיפור הבירוקרטיה, שזאת מילה מאוד גדולה, זאת השאלה ממה אתה מתחיל.
חיים שני: נושא ענק.
חיים שני: יש דוח של הבנק העולמי שקוראים לו דוינג ביזנס שאחת לשנה מדרג את המדינות השונות  והיכן המדינות האלה נמצאות.
חיים שני: היתרון בדוח הזה הוא בכך שהוא מאפשר למי שרוצה להתמודד עם העולם הבירוקרטי, במקום להתמודד עם שאלה תיאורטית, הוא ממפה בצורה מאוד מסודרת איך המדינה נמצאת באופן יחסי לעשרה תהליכים משמעותיים בתחום של עשיית עסקים.
חיים שני: הבנק העולמי מחזיק מחלקה שעובדת עם רוב המדינות בעולם והמחלקה הזאת, אחת לשנה, בוחנת, דוגמת, שואלת את אנשי העסקים והחברות העסקיות והגופים המייצגים בכל המדינות, לפי קריטריונים אחידים, איפה ומה היא.
חיים שני: הממשלה הקימה ועדה שמינתה אותי לעמוד בראשה, לפני קצת פחות משנה, ובעצם אמרה שנראה איך אנחנו משפרים את המעמד של ישראל בתחום הזה.
חיים שני: אחת הבעיות המרכזיות שהסתכלנו על התהליכים השונים, ראינו שמעבר לפעילות של כל משרד ממשלתי בנפרד, אחת הבעיות המרכזיות שעומדות בפני עסקים כשהם צריכים לשפר או כשהם מתמודדים עם הבירוקרטיה הממשלתית, שבהרבה מקרים תהליכים מסוימים מחייבים אותם לעמוד מול מספר גופי ממשלה בבת אחת.
חיים שני: הקמנו את הוועדה הזאת בה נמצאת גם מנכ"לית ביטוח לאומי, משרד הפנים, משרד התעשייה, משרד המשפטים, רשות המסים ונציגים של הארגונים השונים כמו התאחדות התעשיינים, לשכות המסחר ומנכ"ל להב.
שלי יחימוביץ': הוועדה הזאת קיימת?
חיים שני: כן.
חיים שני: ועדה שוטפת שעובדת ומביאה תוצאות שאני תכף אדבר עליהן.
חיים שני: הצעת החוק שאתם רואים כאן, היא אחת המסקנות של הוועדה.
חיים שני: מה שהוועדה הזאת עשתה, היא יושבת עם עסקים, מנסה למפות תהליכים, היא לקחה חברת תעשייה וניהול שמיפתה תהליכים שונים במשרדי הממשלה.
שלי יחימוביץ': כל החברים של הוועדה מלווים עסק-עסק?
חיים שני: הם מלווים תהליכים שונים שבחרנו לטפל בהם ואני אגיע אליהם.
חיים שני: לא עסק אלא נושא.
משה גפני: מי שילווה עסק-עסק, זאת רשות המסים.
זבולון אורלב: זה תהליך ממש מדהים.
יהודה נסרדישי: אנחנו צמודים ללקוחות שלנו.
זבולון אורלב: אני הצעתי כבר שיהיה איזה תקן.
חיים שני: ישראל ממוקמת במקום ה-29 מתוך כ-180 מדינות.
חיים שני: הסיבה שישראל ממוקמת במקום ה-29 זה לא משהו תיאורטי אלא נבחרו עשרה תהליכים כמו כמה זמן לוקח להקים עסק, קבלת היתרי בנייה, העסקת עובדים, רישום נכסים, קבלת אשראי וכולי.
חיים שני: יש כאן עשרה תהליכים שונים.
משה גפני: אתה רואה את מה שכתוב.
חיים שני: אני רואה כי זה קרוב.
זבולון אורלב: ישראל נמצאת במקום ה-29.
זבולון אורלב: זה טוב?
זבולון אורלב: זה רע?
חיים שני: אני אסביר את השקט.
שלי יחימוביץ': יום אחד אני אחוקק חוק נגד מצגות.
שלי יחימוביץ': זה גם מסיח את הדעת מהדברים החכמים שאתה אומר.
יעקב אדרי: זו הכוונה.
זבולון אורלב: צריך לקבוע תקן לגודל פונט מסוים.
זבולון אורלב: יש בעיה של פוקוס כאן.
חיים שני: יש 180 מדינות שהבנק העולמי מדרג אותן וישראל ממוקמת במקום ה-29, שזה נשמע לא נורא.
זבולון אורלב: המקום הראשון הוא הטוב ביותר או הגרוע ביותר?
חיים שני: המקום הראשון הוא המקום הטוב ביותר.
חיים שני: נמצאות שם מדינות, אני לא זוכר בדיוק, כמו ניו-זילנד, אוסטרליה וכדומה.
חיים שני: ישראל ממוקמת במקום ה-29 מתוך 180, אבל אם אנחנו משווים את עצמנו למה שנקרא מדינות הייחוס, שאלה מדינות ה-OECD, ועוד מספר מדינות כמו צ'ילה, סינגפור ועוד כמה מדינות שהיינו רוצים להשוות את עצמנו אליהן, מול המדינות האלה, מתוך כשלושים, אנחנו נמצאים במקום ה-21 וזה רק מראה שאנחנו לא במקום מי יודע מה מול המדינות המתקדמות.
חיים שני: הבנק העולמי בודק סדרה של תהליכים, עשרה במספר: הקמת עסק, קבלת היתרי בנייה, העסקת עובדים, רישום נכסים, קבלת אשראי, הגנה על משקיעים, תשלומי מסים, סחר בינלאומי, אכיפת חוזים וסגירת עסק.
חיים שני: הוועדה בחרה בשלב הראשון להתמקד בשני תהליכים בלבד מתוך הבנה שאי אפשר לעשות את הכל.
חיים שני: התחום הראשון בו בחרנו לעסוק הוא פתיחת עסק והשני הוא רישום נכס.
חיים שני: במדינת ישראל לוקח להקים עסק שלושים  וארבעה ימים.
חיים שני: בניו-זילנד לוקח להקים עסק יום אחד.
חיים שני: במדינות מפותחות מתקדמות לוקח  לפעמים חמישה-שישה ימים.
חיים שני: כאמור, בישראל לוקח 34 ימים.
זבולון אורלב: בעיניי אין לזה שום משמעות.
זבולון אורלב: כי מה המשמעות אם זה יום אחד או 34 ימים?
זבולון אורלב: זה לא טווח משמעותי.
משה גפני: זה משמעותי מאוד, מכיוון שכל התהליך הוא כזה.
משה גפני: כל דבר אצלך הוא בירוקרטי, כך שזה גם על פתיחת עסק.
זבולון אורלב: אם היית אומר לי שאצלנו מדובר בשנתיים, אני מבין.
חיים שני: אנחנו גם נגיע למקרים כאלה.
זבולון אורלב: למה בחרתם דווקא את שני התהליכים האלה?
חיים שני: אני אסביר.
זבולון אורלב: אם מצאתם שבהם אנחנו הכי מפגרים או הכי בעייתיים, אני מבין.
חיים שני: אנחנו בחרנו להתמקד בשני תהליכים, האחד, קודם כל מתוך מטרה להראות לעצמנו ולממשלה שאם עובדים מספר משרדי ממשלה ביחד, ניתן להגיע לתוצאות משמעותיות.
חיים שני: הסיבה שלקח שלושים וארבעה ימים לפתוח עסק, בין השאר, כיוון שלדוגמה לקח להעביר טפסים ממשרד אחד למשרד שני, בעידן האינטרנט, שבוע כאשר אפשר בלחיצת כפתור להעביר בחמש דקות.
חיים שני: לדוגמה, האזרח, במסגרת התהליך הזה, היה צריך – עדיין הוא צריך, אבל עכשיו אנחנו משנים – לפנות לכמה משרדי ממשלה ולחכות בטור עד שכל אחד יסיים את הפעילות שלו.
חיים שני: אנחנו הצלחנו תוך כדי עבודת הוועדה – ומה שמאפיין, זה לא הסתיים, שישבו שם יהודה, אסתי ומנכ"ל משרד המשפטים – ותוך כדי עבודת הוועדה הנחו את המשרדים שלהם לשנות ולקצר תהליכים כאשר בסוף אנחנו מאמינים יצליחו להביא את המועד בישראל מ-34 ימים לשבוע ימים.
חיים שני: לא פתרנו את כל בעיות הבירוקרטיה של מדינת ישראל, אבל נושא שהוא נושא חשוב, של כמה זמן לוקח לרשום עסק במדינת ישראל, יקוצר מ-34 ימים לשבוע.
חיים שני: זה נושא אחד וכבר תוך כדי העבודה קיצרנו אותו מ-34 ימים ל-20 ואנחנו מניחים שבתוך מספר שבועות הוא ירד לשבוע.
חיים שני: הדבר הזה יחסוך תהליכים, ישפר את השירות לאזרח ויעשה עוד כל מיני דברים טובים.
חיים שני: שוב, זאת לא מהפכה אבל זה פשוט מראה וזה המסר העיקרי, שאם כמה משרדי ממשלה עובדים ביחד ומסתכלים בצורה שיטתית על התהליכים עם מהנדסי תעשייה וניהול שמיפו את התהליך מרשם החברות לרשות המסים, לביטוח לאומי וחזרה, ניתן לקצר את התקופה.
חיים שני: הם הסבירו איך התהליך הזה יקוצר והמנהלים עבדו ביחד, התוצאה תהיה כנראה בתוך מספר שבועות כזאת שנראה איך שירדנו מ-34 ימים לפחות מעשרה ימים.
משה גפני: זה לא נוגע לחוק.
חיים שני: זה לא נוגע.
חיים שני: אני רק נותן דוגמה לכך שאם כל הדברים האלה יקרו, מדינת ישראל יכולה להעלות בצורה משמעותית בדירוג.
זבולון אורלב: אני מבין שהכותרת צריכה להיות רישום עסק ולא פתיחת עסק.
חיים שני: לא. פתיחת עסק.
חיים שני: הנושא הראשון שנתתי עליו דוגמה לא קשור לוועדה, פתיחת עסק.
חיים שני: רישוי עסק, זה נושא אחר.
יעקב אדרי: אני רוצה לשאול האם ראיתם את הבעיה כי לפעמים הבעיה היא בתוך משרד ממשלתי שיש לו כמה רשויות צריך להעביר מרשות אחת לשנייה, אבל כל רשות שומרת על עצמה.
יעקב אדרי: אולי רשות המסים תענה.
חיים שני: אנחנו נגיע לזה.
חיים שני: אנחנו עשינו סיעור מוחות עם 25 חברות שכל אחת מייצגת מגזר אחד במשק ואחת החברות סיפרה לנו שבבוקר מגיע מפקח ממשרד אחד ואומר שיזיזו את הקיר שמאלה, בערב מגיע מפקח ממחלקה שנייה באותו משרד ואומר להזיז את הקיר ימינה, למחרת מגיע המפקח מהרשות המקומית ואומר שלא צריך שם קיר בכלל.
חיים שני: גם את הדוגמה הספציפית הזאת שמענו.
שלי יחימוביץ': זה נשמע כמו פולקלור.
חיים שני: זה נשמע כמו פולקלור, אבל הדוגמה הייתה קונקרטית עם מחלקה ספציפית והסברים למה.
חיים שני: גם הדברים האלה קיימים.
חיים שני: כמו שאמרתי, לצמצם בירוקרטיה זה נושא כל כך רחב שאתה יכול לטבוע בו.
חיים שני: מה שבחרנו בשנה הראשונה זה לקחת שני נושאים כאשר הנושא הראשון הוא פתיחת עסק והנושא השני הוא רישום נכס.
חיים שני: הממשלה קיבלה את ההמלצה שלנו שאמרה שאם רוצים לשפר בתחום הזה, אין משמעות להגיש איזשהו דוח וללכת אלא אלה תהליכים ארוכים, מאוד פרטניים, ולכן היא מינתה אותנו לשנתיים הקרובות להמשיך בפעילות הזאת ולעסוק בסדרה רחבה יחסית של נושאים נוספים, החל מהנושא של רישוי עסקים, שזה קשור בעיקר למועצות המקומיות, ובעצם תרגום של ההחלטה של הכנסת עם הטפסים הסטנדרטיים, לראות שהדבר הזה יוצא בצורה טובה בשנה הקרובה ולכן זה נושא שאנחנו אמורים ללוות אותו.
חיים שני: בנוסף לכך, ללוות מהלכי רוחב בין משרדים, לייעול בירוקרטיה עם איזושהי שיטה שאני לא אלאה אתכם בה.
חיים שני: אנחנו בשלב הזה בחרנו שני תהליכים שכבר עשינו אותם: האחד, פתיחת עסק, והנושא השני שמונח לפניכם הוא רישום נכס.
משה גפני: זה כולל גם את השרים ובעלי התפקידים הבכירים?
משה גפני: מגיע אלינו לכאן סעיף 46 ואני אומר לך מה התהליך.
יהודה נסרדישי: אני אעזור לך.
יהודה נסרדישי: יחידת המלכ"רים.
יהודה נסרדישי: אני הרי יודע לאן תגיע.
משה גפני: מתברר שזה הולך לדיון באגף ברשות המסים.
משה גפני: אחרי שהבן אדם עובר את כל התהליך, מביא את כל האישורים, יש כוח אדם – שמעתי בשבוע שעבר שכבר יש תוספת של כוח אדם והכל בסדר – אז צריך לחתום על זה מנהל רשות המסים.
משה גפני: מנהל רשות המסים שולח את זה בדואר לשר האוצר שנמצא כמעט בטווח ראייה.
יהודה נסרדישי: לא בדואר.
יהודה נסרדישי: עם נהג.
משה גפני: עם נהג.
משה גפני: אחרי שהוא שולח את זה עם נהג, שר האוצר חותם על זה ושולח את זה בדואר, למי?
משה גפני: אלינו?
משה גפני: עד שאנחנו מקבלים את זה, עובר זמן.
משה גפני: אי אפשר לקצר את התהליך הזה?
משה גפני: אתה יכול לטפל בזה אדוני המנכ"ל, שילחצו שם על כפתורים אצל שר האוצר?
חיים שני: אפשר לטפל בכל דבר.
יהודה נסרדישי: ידעתי שתגיע לזה.
יהודה נסרדישי: הרי אי אפשר דיון בלי 46.
משה גפני: כאשר חיים שני לחץ כאן על הכפתור, נזכרתי בשר האוצר.
יהודה נסרדישי: אנחנו שומרים על כבודו של השר שלנו.
משה גפני: אני באמת שומר על כבודו, במיוחד עכשיו בתהליכים שקורים עם ראש ה ממשלה.
משה גפני: אני שומר על כבודו.
משה גפני: אנחנו הולכים לקיים עם שר האוצר ופרופסור ששינסקי דיון על ששינסקי ביום שני.
יעקב אדרי: לפני ישיבת הממשלה?
משה גפני: ביום שני.
משה גפני: הממשלה מבחינתי לא רלוונטית.
יעקב אדרי: למה שלא נשמע קודם כל את החכמה של הממשלה בעניין הזה?
יעקב אדרי: אני מציע לך את זה.
משה גפני: אני חושב שחברי הוועדה הם מספיק חכמים.
יעקב אדרי: לא אמרתי שלא.
משה גפני: באופן עקרוני החברים כאן חכמים.
משה גפני: יכול להיות פה ושם שהיושב ראש לא חכם, אבל החברים חכמים.
משה גפני: יעקב, מה שאני ביקשתי, אני ביקשתי שיבואו אל הוועדה גם שר האוצר וגם פרופסור ששינסקי ושיציגו את התזה שלהם מכיוון שבסופו של דבר, זה לא משנה מה הממשלה תחליט, אלא הוועדה תצטרך לאשר.
יעקב אדרי: את זה אני יודע.
יעקב אדרי: ביום שני אתה הולך לקבל החלטה?
משה גפני: לא. אני רוצה שהם יציגו את הדוח.
שלי יחימוביץ': אולי באמת נקדיש את הישיבה הזאת ללימוד יסודי של הדוח?
משה גפני: בא שר האוצר ופרופסור ששינסקי, הם יציגו את הדוח ואנחנו נלמד אותו.
משה גפני: הישיבה תוקדש לעניין הזה.
יעקב אדרי: אפשר לקבל את הדוח בכתב?
משה גפני: הוא עוד לא הוגש.
משה גפני: לכן קבעתי את הישיבה קודם.
משה גפני: הדוח יוגש השבוע.
משה גפני: אני ביררתי אתמול מתי מגישים את זה באופן פורמלי ונדמה לי שזה ביום שלישי או רביעי.
משה גפני: לכן קבעתי את הישיבה ביום שני והם נאותו להשתתף בישיבה וזה בסדר גמור.
משה גפני: זה לא נוגע לסעיף 46, יהודה.
חיים שני: זה לא נוגע לסעיף 46.
משה גפני: עכשיו נעבור לסעיף השני.
חיים שני: כמו שאמרתי בעבר, יצא לי לחיות בהונג קונג מספר שנים, להחזיק סניפים בטייוואן, בסינגפור, באוסטרליה, והמדינות האלה ממוקמות במקומות הראשונים בדוח דוינג ביזנס.
חיים שני: הסביבה העסקית שם והממשק בין הממשלה לבין העסקים משמעותית יותר.
חיים שני: לדעתי מדינות שנמצאות במקומות הגבוהים והדוח הזה, הוא לא רק דוח, אלא זאת תמונת מצב של איך המדינה מתנהלת, איך השירות הציבורי מתנהל, ולנו יש עוד מקום יחסית משמעותי לאן ללכת.
חיים שני: במקרה הספציפי הזה של רישום נכס, אנחנו במקום 140 בעולם מתוך 180 מדינות.
חיים שני: לכן כאשר מדובר על בירוקרטיה ממשלתית ועל תהליכים ממשלתיים איטיים, העובדה שאנחנו נמצאים היכן שאנחנו נמצאים, גם ברמת הדוח, זאת בעצם תמונת ראי שמישהו אובייקטיבי שלא חייב דין וחשבון לאף אחד, הוא בא, הוא מודד אותנו, הוא שם סרגלים ומספרים, וזה מה שהדוח הזה מראה.
שלי יחימוביץ': איזה מדינות נמצאות במקומות הראשונים?
חיים שני: ניו-זילנד, סינגפור, הונג קונג.
שלי יחימוביץ': מה עם מדינות אירופה?
חיים שני: מדינות אירופה נמצאות מעלינו במקומות ה-20 וצפונה, רובן.
יעקב אדרי: מה עם ירדן?
יעקב אדרי: לא סתם אני שואל.
יעקב אדרי: יש לי סיפור.
חיים שני: אחת הדוגמאות המעניינות, דרך אגב, שעשו קפיצה מדהימה, זאת גיאורגיה.
חיים שני: חלק ממהפכת הצעירים שם היה שעלו מהמקום ה-120 – יעל רכזת בתחום באגף התקציבים ואנואר, אחד היועצים שלי היו בגרוזיה לפני מספר שבועות בכנס של הבנק העולמי שהציג איך המדינות באזור הזה עשו קפיצת מדרגה – למקום ה-12.
חיים שני: כל הממשלה כולה לקחה  על הנושא הזה מחויבות וזה למעשה הדגל עליו נבחרה הממשלה ויש שם מחויבות ממשלתית משמעותית איך לייעל.
שלי יחימוביץ': צריך להיות זהירים לגבי התהליך כי לפעמים הסרת חסמים והתרת מחסומים בירוקראטיים  מאפשרת גם שחיתות.
חיים שני: זה נכון, למרות שכל המהפכה שם הייתה דווקא מהפכה אנטי שחיתותית.
שלי יחימוביץ': התהליך צריך להיעשות בזהירות.
שלי יחימוביץ': ברור שאם לא תהיה בירוקרטיה בכלל, הכל יהיה מאוד מהיר אבל גם לא יהיו מנגנונים מפקחים.
חיים שני: אפשר להציג את אותו הדבר, אבל הפוך.
חיים שני: לפעמים יש לך מנגנונים מאוד מסוכנים, בגלל העובדה שהם לא שקופים מספיק והם לא אוטומטיים.
יצחק וקנין: אני לא רוצה לומר לך אבל יכול להיות שאנשים מדברים בשוחד כדי להעביר את הנייר הזה.
משה גפני: שלי, יש חשש במה שאת אומרת, אני לא אומר שלא, אבל זה נכון שאם נעשה תהליך בלי בירוקרטיה וזה נעשה בהליך מהיר ושקוף, חלק מהשחיתויות יורדות.
חיים שני: שקוף ואוטומטית.
משה גפני: לא שאין חשש למה שאת אומרת.
משה גפני: זה לא יהפוך את כולם לצדיקים, ונכון שזה יכול לגרום לבעיות שאת מעלה, אבל זה יכול להוריד.
משה גפני: אני מוטרד למה מביאים בחוק רק את הסעיף החמישי ולמה לא את הראשון, השני, השלישי, הרביעי, השישי והשביעי אלא רק את החמישי.
משה גפני: את זה נברר בחוק.
יהודה נסרדישי: כי את זה שמנו על שולחן הניתוחים.
משה גפני: נבדוק את זה.
שלי יחימוביץ': זה שהם לוקחים סעיף מאוד נקודתי ומתמקדים בו, זאת צורת עבודה מאוד נכונה כי תפסת מרובה, לא תפסת.
משה גפני: איזה סעיף מכל שבעת הסעיפים משרד האוצר מרוויח?
זבולון אורלב: זה הפריט הכי ארוך.
יהודה נסרדישי: אף אחד לא מרוויח.
משה גפני: אני מתכוון איפה גובים יותר.
חיים שני: רק להתייחס לנושא של השקיפות.
חיים שני: בתהליך רישום העסק, שניישם אותו, כל אחד יוכל לראות בדיוק היכן הוא נמצא בתהליך, מי מטפל בו, מה הסטטוס וכולי.
חיים שני: כחלק מהמקרים נייצר גם מהלכים של שקיפות.
חיים שני: בכל אופן, אנחנו רואים כאן את התהליכים העיקריים.
חיים שני: זה לפי הדוח של הבנק העולמי.
חיים שני: אלה לא מדדים שלנו אלא זה מה שהם אומרים וכך הם מדרגים אותנו.
חיים שני: אני לא אלאה אתכם בכל הפרטים, אבל הנושא המרכזי שאנחנו מאמינים שאתו ניתן יהיה לקצר משמעותית, זה על ידי מהלך שיאפשר ניכוי מס במקור וכתוצאה מזה רושם הנכס, ניתן יהיה לאפשר לו למעשה רישום מיידי בטאבו.
חיים שני: זה הדבר הכי משמעותי.
חיים שני: יהודה, אם אתה רוצה לומר על זה כמה מלים, בבקשה.
זבולון אורלב: לפני כן, שאלה.
זבולון אורלב: באותו תהליך, איפה אנחנו בעולם?
זבולון אורלב: איפה זה ממקם אותנו?
חיים שני: הנה.
חיים שני: זה מה שנקרא שאלה טובה ויש לנו עליה שקף.
חיים שני: אם אנחנו נצליח בתהליך הזה לצמצם בצורה משמעותית, אנחנו נצליח לרדת מ-144 ימים – אנחנו מאמינים ואלה גם הבקשות שהיו מהוועדה בחלק מהשיחות – ל-40 ימים.
חיים שני: הדבר הזה ישפר את מקומנו בעולם, במקום 147 ימים ל-66 ימים, בנושא הספציפי הזה.
חיים שני: המשמעות של זה היא שנוכל, בהנחה שאף מדינה לא תעשה עוד צעדי התייעלות והכל יישאר סטטי – הנחה לא נכונה כי רוב המדינות משקיעות משמעותית – אנחנו נעלה בדירוג ממקום 29 למקום 21 בדירוג הכללי.
חיים שני: זאת המשמעות.
זבולון אורלב: באותו נושא?
חיים שני: אנחנו נעלה ממקום 147 למקום 66.
קריאה: מה זה שלושים?
חיים שני: יש מדינות ייחוס ויש כל העולם.
חיים שני: מול מדינות הייחוס נעלה מהמקום ה-30 למקום ה-26 ובדירוג הכללי ממקום 147 ל-66.
חיים שני: זה ההקשר הכללי.
חיים שני: חשבנו שחשוב שתראו את ההקשר הכללי לפני שאנחנו צוללים להצעת החוק.
משה גפני: אנחנו מברכים על זה אדוני המנכ"ל.
משה גפני: הייתה עוד רפורמה שלך ואנחנו העברנו אותה למרות שהיה כאן לא קל.
חיים שני: אנחנו יודעים ומודים לכם על התמיכה.
חיים שני: בנוסף לזה, במהלך 2011 הוועדה אמורה ללוות תהליכים של רישוי עסק, שאלה תהליכים מול הרשויות המקומיות, נושא של תקינה במדינת ישראל, מכון התקנים, ומהלכים רוחביים שהם בין-משרדיים שאני לא ארחיב עליהם את הדיבור עכשיו אבל אני אשמח לעדכן אתכם בהמשך.
משה גפני: מנהל רשות המסים, בבקשה.
יהודה נסרדישי: אדוני היושב ראש, אחת המטרות של ההליך הזה שמוצע כאן בשינוי חוק מיסוי מקרקעין הוא עשיית עסקים, ולא פחות כדי לשמור על זכויותיו של האזרח ולהשיג הליך שומתי נכון במיסוי מקרקעין.
יהודה נסרדישי: אני מכיר יותר טוב ולפנים ולפני את הליך השומה הקיים במס הכנסה, אבל לא כן הדבר במיסוי מקרקעין.
יהודה נסרדישי: אני רוצה שהאזרח יגיש לי מש"ח, הצהרה על  עסקת מס שבח, על הפרטים הנדרשים שאני יכול להוציא לו שומה עצמית, אני אוציא לו שומה עצמית כאשר תוך פרק זמן מסוים, אם אני אחליט, אני אעשה לו שומה ועל השומה הזאת תהיה לו זכות השגה.
יהודה נסרדישי: היום, עם המש"ח, יכולים להוציא שומה בלי שראו אותו.
יהודה נסרדישי: ההליך הזה בא להסדיר ולעשות הקבלה בין הטיפול השומתי במיסוי מקרקעין, בעסקאות מקרקעין, לבין מס הכנסה ממש מילה במילה, ולא ארחיב את הדיבור.
יהודה נסרדישי: בין היתר אני יכול להראות לכם את מערכי המחשב שלי ויש לי יתרות מס שבח.
יהודה נסרדישי: נשאלת השאלה איך יכול להיות שיש לי יתרות במס שבח כי הרי אני אף פעם לא נותן אישור לפני העברת הנכס.
יהודה נסרדישי: יש לנו עם קבלנים, יש לנו עם כאלה חד פעמיים, יש לנו רבים, ומני שסובל מזה, אלה אזרחי מדינת ישראל, כי מה קורה?
יהודה נסרדישי: מס השבח לוחץ על הנכס, הנכס לא עבר בטאבו, וכאשר מישהו קנה נכס ורוצה להעביר אותו, אני אומר לו שהוא חייב כאן מס שבח שהוא לא שילם.
יהודה נסרדישי: את הדירות פטרנו.
יהודה נסרדישי: שלושים ימים, אני מעודכן בכל הדיונים שהיו.
יהודה נסרדישי: הלכנו לארבעים ימים.
יהודה נסרדישי: הלכנו כברת דרך.
משה גפני: עדכנתם אותו?
יהודה נסרדישי: אני מעודכן.
יהודה נסרדישי: כל פעם כשבאים אליך, יש הכנה, וכאשר חוזרים ממך, באים ואומרים לי מה היה.