GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים שני: מבחינת גורמים אחרים, לא בהכרח.
זבולון אורלב: אני צריך לדעת את הדבר הזה.
יהודה נסרדישי: חבר הכנסת אורלב, מספיק לי להיות מנהל רשות המסים עם כל היקפי הפעילויות.
יהודה נסרדישי: אני  אומר לך שגם אם משרד המשפטים והטאבו ירצו להעביר את הנכס, אם אין אישור בחתימה שלנו, בלי אישור שלנו לא יעבירו.
יהודה נסרדישי: אני בא לפתור את הבעיה.
שגית אפיק: אם יש אישור, אבל האם זאת ערובה לכך שהנכס אכן יירשם?
שגית אפיק: למה כן?
מאיר אסולין: כדי לרשום נכס, צריך מספר אישורים.
מאיר אסולין: יש את הרשות המקומית, היטל השבחה וארנונה, ושם מדובר בהליך אחר.
מאיר אסולין: אנחנו מדברים כרגע על החסם שנקרא מיסוי מקרקעין.
מאיר אסולין: את החסם של מיסוי מקרקעין, מסירים, והוא העיקר.
מאיר אסולין: לדעתנו הוא העיקר.
מאיר אסולין: כמה היטל השבחה יש בעסקאות?
מאיר אסולין: מעט מאוד.
יהודה נסרדישי: אבל זה לא תחום שלי.
זבולון אורלב: למוכר יש אינטרס שהקונה יקזז לו את ה-15 אחוזים?
מיכל דויטש: ודאי שלא.
מאיר אסולין: ממש לא.
זבולון אורלב: אז הוא יחפש את אותם דברים שיעכבו.
יהודה נסרדישי: לכן אני עושה את זה חובה.
מיכל דויטש: לכן אין מקום להסתייגות שלך.
יהודה נסרדישי: זאת צריכה להיות חובה.
יהודה נסרדישי: למה לא ניקח את המודל לא מיסוי מקרקעין אלא מס הכנסה?
יהודה נסרדישי: הרי הנושא של ניכוי במקור עובד שלושים שנים וזה שרשור של אחד לשני.
יהודה נסרדישי: כאן אנחנו באים ואומרים ההפך, אנחנו באים להגן על הקונים, להבטיח את זכויותיהם, וברגע שיש אצלי הפיקדון, אני נותן לו אישור.
ליה שמטוב: הוא צריך לעשות את זה גם בעירייה.
ליה שמטוב: כאן הוא נותן 15 אחוזים והוא מקבל אישור כדי לעשות העברת זכויות.
ליה שמטוב: הולך הקונה לעירייה לקחת אישור ושם אומרים שהמוכר חייב להם עשרים אלף שקלים ואומרים לו לשלם במקומו על מנת לקבל את האישור.
יהודה נסרדישי: אבל אני אחראי רק על רשות המסים בישראל.
מיכל דויטש: היטל השבחה ישולם על ידי הקונה ויקוזז מהמחיר של התמורה ויינתן אישור עירייה.
שגית אפיק: קראתם לזה רפורמה לרישום נכס.
זבולון אורלב: אתם נוגעים בדבר אחד, אבל מתברר שמאחוריו יש עוד כמה דברים.
מיכל דויטש: גם במצגת היה סעיף של אישורי מסים.
מיכל דויטש: גם בחלוקה של הדוח, הייתה חלוקה לאישורי מסים, על המניעות שיוצר החוסר באישורי מסים ולא באישורים אחרים.
יהודה נסרדישי: אנחנו נמצאים היום בדיני המס, בחוק מיסוי מקרקעין.
ציון פיניאן: אולי נביא לכאן את שר הפנים כדי שיענה לכל השאלות בנושא הזה, שאלות שקשורות לעירייה.
ציון פיניאן: בעירייה, כאשר לא משלמים ארנונה, זאת הזדמנות לתפוס את מי שלא משלם את הארנונה.
ליה שמטוב: זאת הזדמנות לתפוס את הקונה.
ליה שמטוב: הקונה לא אשם, אבל לא נותנים לו את האישור.
ציון פיניאן: אתה לא יודעת כמה כסף הרוויחו הרשויות המקומיות ברגע שהתנו את זה בתשלום הארנונה.
ליה שמטוב: למה הקונה אשם?
ליה שמטוב: הקונה לא יכול להעביר את הדירה על שמו בגלל זה שהמוכר לא משלם.
זבולון אורלב: אני חושב שמיצינו את הנקודה.
ציון פיניאן: רואה חשבון נדב הכהן.
נדב הכהן: אני מטעם לשכת רואי חשבון.
נדב הכהן: כמובן זה נכון שהמצב הנוכחי קושר את הקונה למוכר וברור שכאשר המוכר מתרשל ודוחה את תשלום המס או נלחם מלחמה מוצדקת עם רשויות המס, יש צורך בפיקדונות וזה מעכב את המסים.
נדב הכהן: העניין הוא, ואנחנו מאוד חוששים, שהפתרון שמוצע יהפוך את היוצרות והמוכרים יהיו בני ערובה של הקונים.
נדב הכהן: אם תרשו לי להיות סרקסטי, לפי אותו הגיון הקונה צריך את כל הכסף לשלם למדינה ובכלל שלא ישלם למוכר והמדינה כבר תחלק למס שבח, לארנונה, להיטל השבחה.
נדב הכהן: הקונה יהיה באמת מוגן אבל לא יהיו מוכרים במדינת ישראל.
נדב הכהן: רבותיי, כאשר מוכר יהיה במצב שה-15 אחוזים מנוכים בכל מקרה, נכון שיש לו את האפשרות להביא את אישור המסים, אבל הוא לא יוכל לסמוך על זה שהוא יקבל את האישור בזמן.
נדב הכהן: אנחנו תמכנו כמובן לעשות את זה אופציונאלי.
נדב הכהן: מאחר שהמדינה או הממשלה מסרבת, אנחנו חושבים שצריך לעשות הוראות מיוחדות והן יהיו בחוק, שבכל אותם המקרים שהכסף ינוכה לחינם, וזה יקרה בלי סוף, אני מרשה לעצמי להתנבא, זה יקרה המון, בעיקר בעסקאות המורכבות והמסובכות, את הכסף צריך להחזיר תמיד למוכר אחרי שכמובן הוא מוכיח.
יהודה נסרדישי: ברור.
נדב הכהן: לא קיזוז מסים ולא העברה לחובות אחרים ולא שום דבר.
נדב הכהן: דבר נוסף, לדעתנו צריך גם לתחום את הזמן שחייב מנהל מס שבח לענות.
נדב הכהן: זאת אומרת, אם המוכר פונה, נותן נתונים, נותן את המסמכים ולא מקבל תשובה תוך שלושים-שישים יום, לא צריך לנכות לו את המס לפי הבקשה כדי למנוע מצב שמכל סיבה שהיא אין תשובה, וזה לא טוב.
נדב הכהן: הדבר האחרון.
נדב הכהן: אני לא רוצה לגזול את הזמן בלי סוף.
נדב הכהן: יש הרבה מקרים מסובכים.
נדב הכהן: אולי באחוזים הם מעט, אבל בכסף הם הרבה.
נדב הכהן: הרבה פעמים המוכר הוא נאמן.
יהודה נסרדישי: אבל הנאמן הוא המוכר.
נדב הכהן: הנאמן הוא המוכר, אבל הוא לא משלם את המסים.
נדב הכהן: הקונה בכלל לא יודע מי בעלי הזכות במקרקעין.
נדב הכהן: הקונה המסכן ינכה מס במקור לנאמן והמס הזה בכלל למישהו אחר.
נדב הכהן: יש לנו עוד מקרים נוספים.
נדב הכהן: קונה מתחכם ומתוחכם שינכה, הוא לא יעביר את המס, הוא ינכה כביכול את ה-15 אחוזים שהחוק מחייב אותו, אבל הוא לא יעביר את הכסף כי אין לו, אבל הוא לא ישלם את זה למוכר.
זבולון אורלב: הנכס על יעבור על שמו.
זבולון אורלב: אם הוא לא יעביר את הכסף לשלטונות המס, הנכס לא יעבור על שמו.
נדב הכהן: לא כל הקונים דואגים כל כך שהיום הנכס יעבור על שמם.
נדב הכהן: הוא חתם חוזה, הוא שילם לקונה, הוא ניכה את ה-15 אחוזים, שילם לו את היתר ואת ה-15 הוא מושך אותו.
נדב הכהן: לא יהיה אישור.
איתן צחור: לשכת עורכי הדין מאוד מברכת על החוק הזה.
איתן צחור: חוק מצוין שאפשר לתמוך בו.
איתן צחור: כל החששות הם כמובן מגופים אחרים.
איתן צחור: אולי יש מקום לצרף את הגופים האחרים כדי שגם הם ילמדו מאותה מתכונת, למשל, העיריות.
איתן צחור: זה  באמת רעיון טוב.
איתן צחור: הדבר שקצת מפריע לנו דווקא הוא עצם הוצאת דירת המגורים מתוך המכלול, ואני אסביר.
איתן צחור: אכן דירות מגורים לא כלולות בכל ההסדר הזה.
מיכל דויטש: רק דירות שהתבקש בשלן פטור לפי פרק חמישי אחד לפקודה.
איתן צחור: בדירת מגורים, לזוג צעיר אומרים שינכה במקור 15 או 7.5 אחוזים, זה מסובך.
איתן צחור: אמרו שנעזבו את הזוגות הצעירים.
איתן צחור: אבל יחד עם התינוק, שפכת את כל המים.
יהודה נסרדישי: מה פתאום?
איתן צחור: אם יימצא פתרון לאותם זוגות צעירים באותה מסגרת, אני חושב שההצלחה תהיה מרובה.
איתן צחור: כל אדם שקונה דירה, יקבל מיידית תוך עשרים או שלושים ימים את האישור לטאבו ופתרנו כאן פתרון גדול מאוד.
איתן צחור: יחד עם זאת, יש כאן מספר שאלות קטנות.
איתן צחור: האחת, מה קורה כאשר העסקה מתבטלת.
איתן צחור: אני הבנתי שאם העסקה מתבטלת, הכסף מוחזר לקונה בלי שום בעיה.
איתן צחור: זאת אומרת, זה דבר שצריך להיות כתוב בחוק.
מיכל דויטש: איך הבנת את זה?
איתן צחור: הכסף מוחזר לקונה.
איתן צחור: בהסכם בינינו נאמר במפורש בסעיף 15, נוספה פסקה האומרת: בוטלה העסקה.
מאיר אסולין: הוועדה הוסיפה .
איתן צחור: הוסכם במפורש שאם בוטלה העסקה בין המוכר לקונה.
מיכל דויטש: זאת הייתה הצעה של הוועדה.
איתן צחור: אי אפשר לוותר על זה.
איתן צחור: זה דבר מאוד עקרוני.
שגית אפיק: זה מופיע בנוסח המתוקן.
איתן צחור: זה חייב להיות.
מיכל דויטש: הממשלה לא מסכימה.
איתן צחור: איך אפשר לא לתת לקונה את הכסף?
שגית אפיק: כשנגיע לסעיף הזה, נדבר עליו.
איתן צחור: אנחנו מדברים על הסעיף הזה כרגע.
איתן צחור: הרי מדובר כאן על כל הסעיף.
איתן צחור: דבר נוסף.
איתן צחור: מתי בעצם אנחנו משלמים את המקדמה הזאת לאוצר?
איתן צחור: האם זה בתמורה הראשונה?
איתן צחור: צריך לומר במפורש.
נדב הכהן: מה קורה כאשר מוכרים שלושה?
נדב הכהן: לשניים יש כבר ולאחד אין.
נדב הכהן: הקונה ישתגע ולא ידע מה לעשות.
ציון פיניאן: רשות המסים תענה.
מיכל דויטש: מה זה לאחד יש פטור ולשניים אין?
מיכל דויטש: למי יש פטור?
נדב הכהן: לחלק מהמוכרים יש פטור ולחלק מהמוכרים אין פטור.
נדב הכהן: מה יעשה הקונה?
מיכל דויטש: כל עסקה עומדת בפני עצמה.
נדב הכהן: קניתי קרקע מארבעה מוכרים.
נדב הכהן: שלושה הביאו פטור ואחד לא הביא פטור.
מיכל דויטש: איזה פטור?
יהודה נסרדישי: נותנים על הקרקע.
יהודה נסרדישי: רבותיי, אנחנו מתבלבלים קצת.
יהודה נסרדישי: אני רוצה לדבר אליכם בגוף ישיר.
יהודה נסרדישי: אתם אנשי מקצוע.
יהודה נסרדישי: זה נכון שאתה כרואה חשבון לא עוסק בדיוק בתחום המקרקעין, אבל אני אחראי גם על מסים מקרקעין.
יהודה נסרדישי: אני בא ואומר לך איתן צחור, ידידי איתן צחור, ביטול עסקה, מה קורה היום כשמישהו משלם מס רכושה והעסקה מתבטלת?
יהודה נסרדישי: למי מחזירים?
איתן צחור: לקונה.
יהודה נסרדישי: למי ששילם.
איתן צחור: הוא שילם ומחזירים לו.
יהודה נסרדישי: נניח היה לך תלוש משכורת ובסוף התברר שלא הרווחת כלום.
יהודה נסרדישי: למי מחזירים את הניכוי במקור?
יהודה נסרדישי: ממי שניכו לו.
יהודה נסרדישי: לכן אני מתחייב בנפשי, בביטולי עסקה, המקדמה הזאת, הכסף יחזור למוכר.
יהודה נסרדישי: בסדר?
אהוד ברק: לא, זה ממש לא בסדר.
אהוד ברק: המוכר יכול להיות גנב.
אהוד ברק: הוא ייקח את הכסף ויברח.
יהודה נסרדישי: לא בעסקה שהתבטלה.
יהודה נסרדישי: מי ששייך לו הכסף, לו יחזירו את הכסף.
יהודה נסרדישי: ניכו למוכר, יחזירו למוכר.
יהודה נסרדישי: מי ששילם, אליו זה יחזור.
אהוד ברק: אתה הכרחת את הקונה לשלם.
אהוד ברק: לא נתת לו את זה אופציונאלי.
אהוד ברק: הכרחת את הקונה לשלם.
אהוד ברק: אחר כך תיפול העסקה, המוכר גם כן ייפול, הוא נפרד מהכסף ולא יקבל אותו בחזרה כי אתה הכרחת אותו.
יהודה נסרדישי: אתה מפריע לי.
יהודה נסרדישי: חובת הניכוי במקור חלה על הקונה אבל הכסף הוא של המוכר ואנחנו נחזור אליו עם ריבית והפרשי הצמדה.
אהוד ברק: לו היית עושה את זה בעסקה היום, הקונה היה שומר את הכסף הזה בנאמנות ולא היה מעביר את זה בכלל למוכר.
שגית אפיק: הייתה בקשה של הוועדה שזה ילך לקונה ואני גם אסביר למה.
שגית אפיק: תסבירו למה זה לא נכון, ואולי נשתכנע, אבל בביטול עסקה אתה יוצר מצב שבו הקונה גם לא יקבל את הדירה משום שבוטלה העסקה וגם הוא שילם כמעט את מלוא התמורה ובין היתר גם את אותם 15 אחוזים לרשות המסים שאתה תחזיר אותם למוכר.
שגית אפיק: אתה יוצר סכסוך בין הקונה למוכר במצב שבו זה לא רצוי והקונה פשוט יצא נפסד וזה אותו קונה שאתם מבקשים להגן עליו.
יהודה נסרדישי: ממי ניכו את זה, מהמוכר או מהקונה?
שגית אפיק: מי שילם את זה.
יהודה נסרדישי: מי שמכר הוא שליח ציבור.
יהודה נסרדישי: הוא פשוט הביא לנו  את הכסף.
אהוד ברק: הכרחתם אותו להביא.
יהודה נסרדישי: נכון, על פי חוק הכרחנו אותו להביא.
אהוד ברק: היום הוא לא מביא לכם את זה.
יהודה נסרדישי: אבל אני מחזיר למוכר.
יהודה נסרדישי: כאן אני מחזיר את זה למוכר.
שגית אפיק: אתה משאיר את הכלל המהותי שהחב במס הוא המוכר וזאת בעצם הבעייתיות שיש בהוראה הזאת.
אהוד ברק: אסולין, למה ביטלתם את זה?
מאיר אסולין: אנחנו לא ביטלנו.
מאיר אסולין: הממשלה מתנגדת.
שגית אפיק: הנושא של ביטול עסקה לא הובא על ידי הממשלה בהצעת החוק שלה.
שגית אפיק: הוועדה ביקשה שבמקרה של ביטול עסקה, וזה מופיע לכם בנוסח הלבן בעמוד 3 למעלה, יש התייחסות לביטול עסקה.
שגית אפיק: אנחנו חושבים שנכון יותר שהכסף יוחזר לקונה.
שגית אפיק: אם ישכנעו אותנו כאן אחרת, נתקן, אבל זאת הייתה הבקשה של הוועדה.
ליה שמטוב: כשאתם מחזירים אחרי ביטול העסקה, אתם מחזירים את ה-15 אחוזים למוכר.
ליה שמטוב: מה המוכר יעשה?
קריאה: יעביר אותו לקונה, או שלא.
ליה שמטוב: מאיפה אתם בטוחים שהוא מחזיר?
קריאה: הוא לא יחזיר.
יעל מבורך: מה קורה עם השלושים אחוזים הראשונים?
יעל מבורך: הרי בהתחלה משלם הקונה למוכר שלושים אחוזים ואחר כך הוא משלם 15 אחוזים.
יעל מבורך: שלושים אחוזים ראשונים בגין התמורה מעביר הרוכש למוכר.
יעל מבורך: מה קורה עם השלושים אחוזים האלה בביטול עסקה ?
יעל מבורך: הוא מחזיר אותם.
יעל מבורך: כמו שהוא מחזיר את השלושים אחוזים, יחזיר גם את ה-15 אחוזים.
אהוד ברק: לא, הוא היה שם אותם בנאמנות.
אהוד ברק: נכון להיום, את ה-15 אחוזים הוא שם בנאמנות ועורך דין שלו מבטיח לו שהכסף לא ילך לאיבוד.
מאיר אסולין: אתה מניח שהעסקה מתבטלת והכסף עדיין בנאמנות.
מאיר אסולין: זה יכול להתבטל גם אחרי שנתיים, אחרי שישלם את כל התמורה.
אהוד ברק: בהחלט יכול להיות.
אהוד ברק: הכל יכול להיות, אבל השאלה אם אתה מרע עם הקונה יחסית להיום או מיטיב אתו.
אהוד ברק: התוצאה של מה שאתה עושה, בוודאי כאשר אתה נותן את זה כקטיגורי, כמנדטורי, שאתה מרע עם הקונה.
אהוד ברק: אתה חושף אותו לסיכונים שהמוכר מעולם לא רצה להביא אותו.
מאיר אסולין: מבחינת זכות ההשבה של הקונה, זה מלוא התמורה שהוא שילם למוכר ביד ומה שהוא העביר למנהל.
זבולון אורלב: אני אסביר לך מה הבעיה.
זבולון אורלב: אתה לא יכול מצד אחד לחייב.
שגית אפיק: יש עוד שאלה שאני חוששת שלא עניתם עליה.
שגית אפיק: לגבי הנושא של קיזוז הפסדים.
שגית אפיק: הסכום הזה שמשלם הקונה, האם ייעשה בו שימוש לצרכים אחרים, לחובות אחרים שיש למוכר או לקונה או בכלל?
מאיר אסולין: נחזור לעיקרון.
מאיר אסולין: הכסף שייך למוכר.
מאיר אסולין: אם למוכר יש חובות במערכים אחרים, לאחר שיתרת הזכות גובשה והיא יתרת זכות נכונה שאמורה לחזור למוכר, רשות המסים יכולה לעקל את זה.
מאיר אסולין: עכשיו דוגמה אחרת.
מאיר אסולין: יש לי כאן עסקה שהקונה שילם למוכר חמישים אחוזים.
מאיר אסולין: למוכר הזה יש חובות אחרים במקום אחר.
מאיר אסולין: אני לא יכול להטיל עיקול אצל הקונה על כספי התמורה?
מאיר אסולין: אני כן יכול להטיל.
שגית אפיק: אמרת שאתה תעשה את זה רק אחרי שתתגבש.
מאיר אסולין: ברור.
שגית אפיק: אז אפשר לומר שבעצם לא תשתמשו בכסף הזה עד השלמת העסקה, זאת אומרת, עד רישום הנכס, לכל הפחות?
מאיר אסולין: לא. הגיבוש של השומה, לא קשור כלל לרישום כי הקונה, יש לו אישור ביד והוא משוחרר בכלל.
מאיר אסולין: כל ההתנהלות היא כרגע מול המוכר.
זבולון אורלב: בעניין הזה אני עם רשות המסים.
שגית אפיק: שהם יוכלו להשתמש בכסף?
זבולון אורלב: מי שחייב כסף למדינה, צריך להחזיר.
שגית אפיק: אבל זה הקונה משלם כאן.
מאיר אסולין: הוא מקבל נכס תמורת הכסף שלו.
ציון פיניאן: מיצינו את הנושא.
שגית אפיק: אם תסתכלו בנוסח הלבן שלפניכם, עמוד 1, יש לנו תיקון של סעיף קטן (ב).
שגית אפיק: אני ארכז את ההחלטות שעכשיו הוועדה רוצה לקבל.
שגית אפיק: הסעיף הזה מדבר על חובת ניכוי במקור.
שגית אפיק: בעצם, לפי הסעיף, חובת ניכוי במקור תחול על הקונה והיא תהיה מנדטורית, כמו שנאמר כאן, כאשר היא לא תחול לגבי דירת מגורים שהיא פטורה.
מיכל דויטש: לא. דירת מגורים שהתבקש בשלה פטור לפי פרק חמישי אחד.
מיכל דויטש: ברגע שנאמר שהמכירה פטורה, זה אומר שאנחנו צריכים שומה סופית שאומרת שהמכירה פטורה.
מיכל דויטש: אנחנו רוצים ללכת עוד צעד.
מיכל דויטש: ברגע שהמוכר ביקש פטור, גם אם בסוף הוא מגלה שהיא חייבת, עדיין מנגנון ניכוי מס במקור לא  יחול כאן במקרה הזה.
איתן צחור: הוא יקבל אישור?
מאיר אסולין: לא. הוא לא יקבל אישור
קריאה: הקונה.
מיכל דויטש: הקונה לא נמצא בכלל במגרש של ניכוי מס במקור.
מיכל דויטש: הסעיף הזה לא חל על עסקאות כאלה.
מיכל דויטש: הסעיף הזה יחול רק על עסקאות שתמורתן בכסף בלבד ולא מדובר במכירה שהיא דירת מגורים שהתבקש בשלה פטור.
מיכל דויטש: כל העסקאות שהן לא בכסף בלבד או שכן התבקש בשלן פטור, בכלל לא במגרש הזה וממשיך לחול עליהם הדין הקיים.
שגית אפיק: איך הם יקבלו אישור?
איתן צחור: עסקת קומבינציה.
מיכל דויטש: אמרנו הכל.
מיכל דויטש: בכסף בלבד.
ציון פיניאן: לא קרקע תמורת דירה.
מיכל דויטש: אחר כך אנחנו צריכים  להיכנס להערכות שווי.
מיכל דויטש: מהי תמורה.
מיכל דויטש: כל המנגנון צריך להיות פשוט, צריך להיות מהיר.
מיכל דויטש: 15 אחוזים מהתמורה של שלוש דירות תמורה, בנייה על הגג, והוספת מעלית.
מיכל דויטש: מאיפה הכסף?
מאיר אסולין: אין מזומן.
מאיר אסולין: אין כסף.
איתן צחור: אבל למה לקפח זוגות צעירים שרוצים את האישור מיידית ואפשר לעשות להם את זה?
איתן צחור: אתה תשעים אחוזים מהמקרים.
מאיר אסולין: אנחנו מנתקים את הניכוי במקור מכלל ההצעה.
מאיר אסולין: ההצעה כוללת בתוכה את השומה העצמית וכוללת המון פריטים.
מאיר אסולין: לגבי דירת מגורים, גם היום אנחנו נסיים את הטיפול בהם תוך עשרים ימים.
מאיר אסולין: הניכוי במקור לא כל כך משפיע כאן כי הרוכש מקבל את האישור תוך עשרים ימים.
מאיר אסולין: אם קיצרנו את המועדים והצהרה תוך ארבעים ימים, סגרנו את זה.
שגית אפיק: דבר נוסף שסוכם לגבי אותו סעיף קטן (ב) שלגבי מכירת נכס לפני נובמבר 2001 זה יהיה 15 אחוזים.
זבולון אורלב: את קוראת את גרסה א'?
שגית אפיק: גרסה א', סעיף קטן (ב).
שגית אפיק: "בלי לגרוע מהאמור בסעיף קטן (א)".
שגית אפיק: הסעיף הזה, אמרנו, מדבר על חובת ניכוי במקור.
שגית אפיק: יוחרגו ממנו דירות מגורים שהתבקש לגביהן פטור לפי פרק חמישי אחד, כאשר הרוכש יהיה חייב להעביר, זאת אומרת, זה יהיה מנדטורי.
שגית אפיק: הוא יצטרך להעביר לגבי נכס – עכשיו אני מתייחסת לפסקאות (1) ו-(2) – לפני 2001, 15 אחוזים מהתמורה.
שגית אפיק: לגבי נכס לאחר 2001, 7.5 אחוזים מהתמורה כאשר התשלום הזה הוא על חשבון המס שחייב בו המוכר.
שגית אפיק: דבר נוסף שהוועדה ביקשה וצריך להכריע בו.
שגית אפיק: בישיבה הקודמת הוועדה ביקשה שמועד העברת התשלום, המקדמה, חובת הניכוי במקור, יהיה במועד התשלום האחרון בלוח התשלומים שיש בין המוכר לקונה.
שגית אפיק: זאת הייתה בקשה של הוועדה.
מאיר אסולין: לא הייתה בקשה כזאת.
שגית אפיק: הייתה בקשה של הוועדה.
יהודה נסרדישי: נדמה לי שסיכמנו חלק מהגופים, לא שלושים אחוזים אלא מעל ארבעים אחוזים.
זבולון אורלב: למה לא בתשלום האחרון?
זבולון אורלב: אני כן הייתי בדיון, אבל אני לא זוכר את העניין הזה, שהיושב ראש הסכים שאלה יהיו ארבעים אחוזים.
יהודה נסרדישי: חבר הכנסת אורלב, תן לנו קרדיט.
יהודה נסרדישי: מהניכוי במקור הזה, יעד גבייה של רשות המסים, זה לא יפתור את הבעיה.
יהודה נסרדישי: זה לא ייתן לי פתרון ל-213 מיליארד של היעד.
יהודה נסרדישי: אני רוצה לתת שירות.
יהודה נסרדישי: ההפך, אני רציתי אחרי שלושים אחוזים מהתמורה, ישר לתת לו פטור מניכוי במקור.
יהודה נסרדישי: היה דיון בוועדה הזאת והתפשרתי גם כאן, ואמרתי ארבעים אחוזים.
יהודה נסרדישי: אם אתה תחכה לתשלום האחרון, עסקה כזאת יכולה להיערך שנה, שנה וחצי, אבל אני רוצה לתת מיד אישורים לטאבו.
אהוד ברק: אין מה לעשות עם זה.
יהודה נסרדישי: אל תעשה בזה, אבל אני רוצה לתת.
אהוד ברק: אף אחד לא הולך לטאבו לפני שגמרו לשלם.
יהודה נסרדישי: אני מצטער, אתה מרוקן את כל הסעיף הזה.
אהוד ברק: מבחינת גבייה, אולי.
יהודה נסרדישי: לא, אל תבנה על הגבייה.
אהוד ברק: אבל לטאבו אף אחד לא הולך לפני שגמרו לשלם.
יהודה נסרדישי: מבחינת השירות שאני רוצה לתת, לא הגבייה.
אהוד ברק: אבל הוא לא צריך את השירות הזה.
יהודה נסרדישי: אני רוצה לתת אותו.
מאיר אסולין: אתה יודע טוב מאוד שבגלל מה שאמרת עכשיו, יש לנו הרבה אנשים, רוכשים, שנשארו בלי האישור לטאבו כי המוכר הלך והשתמש בכסף הזה לדברים אחרים.
מאיר אסולין: ברור לך שתמיד יש עדיפות לדברים אחרים מאשר לשלם את המסים.
אהוד ברק: אבל עכשיו זה לא במשחק.
אהוד ברק: מעבירים לך את הכסף.
אהוד ברק: המוכר לא יכול להשתמש.
זבולון אורלב: אני מבין שהקונה צריך את האישור לטאבו אחרי שהדירה הושלמה והוא גמר לשלם את ה-85 אחוזים, הוא משלם את ה-15 אחוזים לטאבו והדירה נרשמת על שמו.
זבולון אורלב: הוא שילם כבר שלושים אחוזים, ארבעים אחוזים, ועכשיו הוא מנכה עוד 15 אחוזים.
זבולון אורלב: מה הוא עושה עם הדבר הזה ?
זבולון אורלב: הרי הדירה לא מוכנה, המוכר לא ייתן לו שום אישור, עוד לא שילם לרשות המקומית כי הדירה לא הושלמה, אין עוד טופס 4, אין עוד שום דבר.
זבולון אורלב: מה התשלום הזה?
זבולון אורלב: תסביר לי באופן אמיתי למה לא התשלום האחרון.
יהודה נסרדישי: אמרנו שזה לא חל על דירות.
יהודה נסרדישי: שוב אתם חוזרים לאותה דירה.
זבולון אורלב: לא חל על דירות פטורות.
יהודה נסרדישי: לא יחול על דירות פטורות.
זבולון אורלב: על כל עסקה.
זבולון אורלב: תסבירו לי.
זבולון אורלב: יש לי הרגשה שאני לא מבין.
יהודה נסרדישי: אנחנו הוצאנו מהכלל הזה, מהחקיקה הזאת, את כל הדירות למגורים וגם אמרנו דירות שחל עליהן סעיף 55.
יהודה נסרדישי: מספיק שהן מגורים.
יהודה נסרדישי: גם אם יכולה להיות דירה שהיא חייבת והיא נופלת לשם, מישהו לוקח את הריסק ואני גם לא מחייב אותו.
יהודה נסרדישי: כאן מדובר במקרקעין, בנכסים החייבים במס, ברכוש של מקרקעין.
יהודה נסרדישי: רבותיי, 85 אחוזים מהנכסים במדינת ישראל שאנחנו מטפלים בהם, כ-100 אלף, אלה דירות מגורים והן מחוץ לחוק.
יהודה נסרדישי: אתם שוב פעם חוזרים לאותו קבלן ולאותה דירה.
זבולון אורלב: כל מה שאמרת, אני מקבל, אני מקשיב לך וזה בסדר גמור.
זבולון אורלב: תסביר לי רק למה אתה צריך את זה אחרי שלושים-ארבעים אחוזים ואתה לא יכול בתשלום האחרון.
זבולון אורלב: יש עסקה, לא דירה, בין מוכר לקונה.
זבולון אורלב: המוכר עושה לו קונצים, אתה רוצה לעזור לקונה, בתשלום האחרון אומר הקונה למוכר שישכח מה-15 אחוזים, הוא מקזז לו אותם והוא הולך עכשיו לנסרדישי ומשלם לו 15 אחוזים, ומקבל תוך איקס ימים את הרישום ורושם את זה בטאבו.
יהודה נסרדישי: יש כאן מקרקעין שמישהו קונה אותם.
יהודה נסרדישי: קבלן רוצה להעביר אותם.
יהודה נסרדישי: אני רוצה לתת לו אישור שילך להעביר אותו בטאבו, שלא ייסחב עוד שנה, שנתיים ושלוש.
יהודה נסרדישי: אנחנו עושים את זה כדי לשרת את הציבור.
זבולון אורלב: אבל הציבור לא צריך את זה לפני שהוא מקבל את הנכס.
זבולון אורלב: יש כאן משהו שאני לא מבין.
זבולון אורלב: מאיר, אתה צריך להרים לי את המסך.
אהוד ברק: חבר הכנסת אורלב, אני אנסה להסביר.
אהוד ברק: נדמה לי שמה שאמר כרגע חבר הכנסת אורלב הוא מאוד נכון.
אהוד ברק: הדיון הזה מתנהל בחצי אינפורמציה.
אהוד ברק: אולי קצת נעשה סדר.
אהוד ברק: קודם כל, כאשר מתבצעת עסקה, גם היום, יש כמה אישורים שצריך להביא.
אהוד ברק: יש אישור של הרשות המקומית על היעדר חובות ארנונה, מים וכולי, אישור של הוועדה המקומית על היטל השבחה, אישור של רשות המסים והמוכר עצמו חייב לחתום על שטרי מכס.
אהוד ברק: המוכר עצמו גם כן צריך להביא אישור משל עצמו, נקרא לזה כך.
אהוד ברק: כל זה צריך להביא לטאבו  ורק אז הטאבו, אם הכל בסדר, יאשר את ההעברה.
אהוד ברק: אין חיה כזאת שההעברה מתבצעת כאשר שולם ארבעים אחוזים מהתמורה או חמישים אחוזים מהתמורה.
אהוד ברק: איזה מוכר יסכים להיפרד מהנכס, הוא כבר לא הבעלים של הנכס, הוא לא רשום בטאבו כבעלים של הנכס כי שולמו חמישים אחוזים מהתמורה?
אהוד ברק: אין חיה כזאת.
אהוד ברק: הרישום והעברת המסמכים, גם של המוכר עצמו, מתבצע היום עם התשלום האחרון.
זבולון אורלב: תסביר לי למה הם רוצים את זה.
אהוד ברק: הם אמרו שזה לא, אבל זה כן.
אהוד ברק: התשובה היא גבייה, הקדמת גבייה.
אהוד ברק: זה הכל.
מאיר אסולין: לא. אני אענה.
אהוד ברק: מה קורה  היום.
אהוד ברק: היום עורך הדין של הקונה מגן עליו.
אהוד ברק: היום עורך הדין של הקונה דואג שכספים שמיועדים למסים, לאור חשיפות המסים שיש, יושארו בנאמנות.
אהוד ברק: זה לא יוצא בעצם מהשליטה של הקונה.
אהוד ברק: זה אמנם אצל איזה עורך דין נאמן של המוכר, של הקונה, של שניהם, אבל זה לא יוצא.
אהוד ברק: אם חס וחלילה יקרה משהו בדרך, הקונה יקבל בחזרה את הכספים האלה.
אהוד ברק: את מה שהוא כבר שילם לידי המוכר ממש, הוא יתבע ממנו אבל את הכספים האלה לפחות הוא גידר את הסיכון שלו.
אהוד ברק: כדרך הוא גם מבקש לאורך לוחות התשלום, הוא מתנה תשלומים מסוימים באישורים מסוימים.
אהוד ברק: אני לא אשלם לך יותר מארבעים אחוזים מהתמורה אם לא תביא לי אישור של הרשות המקומית, לא אשלם לך יותר משישים אחוזים אם לא תביא לי גם היטל השבחה וכך הלאה וכך הלאה.
אהוד ברק: מה קורה כאן.
אהוד ברק: הרעיון הוא לעשות את זה מנדטורי.
אהוד ברק: הווה אומר, הקונה, אם לא נחזיר לו במקרים שראויים את הכסף, את הדבר הזה, הפך להיות סיכון מנדטורי.
אהוד ברק: הוא לא יכול לשים את הכסף בנאמנות, הוא לא יכול לדאוג שאם יקרה משהו בדרך הכסף יחזור אליו, הכסף הזה עכשיו אצל  רשות המסים.
אהוד ברק: גם המוכר אולי לא מרוויח מזה בשלב הזה, אבל הקונה בוודאי מפסיד.
אהוד ברק: מעבר לזה.
אהוד ברק: מה אני עושה עם הדבר הזה.
אהוד ברק: אחרי שלושים אחוזים מהתמורה שילמתי 15 אחוזים.
אהוד ברק: אחרי חמישים אחוזים מהתמורה שילמתי 15 אחוזים.
זבולון אורלב: חוץ מהקדמת גבייה לדעתך, יש עוד סיבה שהם רוצים את זה אחרי שלושים וארבעים אחוזים?
אהוד ברק: לא. אומר נסרדישי, ואנחנו מאמינים לו, שהוא רוצה לתת שירות.
מאיר אסולין: במקרה הזה, זה ממש רק שירות.
מאיר אסולין: אני אענה גם לכם וגם לוועדה.
מאיר אסולין: הבאתי לכם את הדוחות.
מאיר אסולין: אנחנו נמצאים כאן בחשיפת מס.
מאיר אסולין: הכלי הגבייתי הכי טוב שלנו הוא האישור לטאבו.
מאיר אסולין: היום הייתי יכול להישאר במצב שלי, אני מקבל את השומה, יש לי חצי שנה או שמונה חודשים לעשות שומה ולומר שהסכום הוודאי ---
זבולון אורלב: אמרתי שאני תומך ברעיון שלהם.
זבולון אורלב: הוא נפלא.
זבולון אורלב: תסביר לי רק למה אחרי ארבעים אחוזים ולא בסוף.
מאיר אסולין: מבחינתי הייתי יכול לחכות, לסיים את השומה, לגבש את החוב ולומר שעכשיו החוב שלי הוא לא 15 אלא הוא ארבעים אחוזים, בוא, תן לי ארבעים אחוזים ותקבל את האישור לטאבו.
מאיר אסולין: אבל מה לעשות שבינתיים הוא כבר שילם 85 אחוזים ולקונה אין ארבעים אחוזים.
מאיר אסולין: שימו לב שבטבלה שהבאנו, חמישים אחוזים מהעסקאות הן מעל עשרים אחוזים.
מאיר אסולין: כלומר, אם אני אפנה אל הקונה בשלב הזה שכבר אין לו כסף, הוא כבר לא יכול לקבל את האישור כי אין לו כסף.
מאיר אסולין: את הרוב הוא העביר.
מאיר אסולין: כל עוד הוא נמצא במצב של שבעים אחוזים ביד, הרי אין מצב שהמס יהיה שבעים אחוזים.
זבולון אורלב: אתה אחרי 15 אחוזים נותן לו אישור לטאבו.
זבולון אורלב: אתה לא יכול לחזור בך.
מאיר אסולין: לא. מה פתאום?
מאיר אסולין: ההפך.
זבולון אורלב: אם אתה לא יכול לחזור בך, זה גם יכול להיות אחרי שהוא משלם 85 אחוזים.
מאיר אסולין: זה בדיוק השירות שאנחנו באים לתת כרגע.
יהודה נסרדישי: אדוני היושב ראש, אני פונה אליך, אנחנו מיצינו את הנושא הזה.
יהודה נסרדישי: זה מה שיש לנו, זה החוק שהבאנו.
יהודה נסרדישי: אם אתם מחליטים לא להעביר אותו, בבקשה.
ציון פיניאן: אף אחד לא החליט.
יהודה נסרדישי: אבל די כבר.
יהודה נסרדישי: די.
יהודה נסרדישי: אפילו זמן תפילת מנחה הגיע.
יהודה נסרדישי: זה החוק שהבאנו, אלה השיפוצים שעשינו, אלה מטרות החוק הזה.
יהודה נסרדישי: רוצים, קנו אותו.
יהודה נסרדישי: לא רוצים, אל תקנו אותו.
יהודה נסרדישי: באמת אני אומר לכם שאני נפגע באופן אישי.
יהודה נסרדישי: יושב כאן עורך דין מאיגוד הקבלנים והוא אומר שאני עושה לצורך גבייה ולעשוק אנשים, זה ימלא לי את הקופה.
זבולון אורלב: אמרתי שאני לא מקבל את זה.
אהוד ברק: אני מתנצל.
אהוד ברק: לא התכוונתי לזה.
אהוד ברק: ממש לא התכונתי שזה עושק.
אהוד ברק: אני כן אמרתי שזה שירות.
יהודה נסרדישי: נתנו לכם את ההסברים.
איתן צחור: הערה של לשכת עורכי הדין.
איתן צחור: אנחנו בהחלט תומכים.
איתן צחור: היו"ר משה גפני שב לנהל את הישיבה
יהודה נסרדישי: אני חייב לתת הסברים ליושב ראש ולחברי הכנסת.
יהודה נסרדישי: אני מיציתי את הנושא הזה.
יהודה נסרדישי: אני גמרתי עם זה.
יהודה נסרדישי: רוצים -  תקנו, לא רוצים – אל תקנו.
שגית אפיק: אנחנו רק בסעיף הראשון.
שגית אפיק: יש הסברים לעוד סעיפים שצריך לעבור עליהם.
שלי יחימוביץ': גפני, אתה מצביע היום?
משה גפני: אם אנחנו נתקדם – נצביע, אם לא נתקדם – נצביע בישיבה הבאה.
שגית אפיק: זה מה שעשינו.
יהודה נסרדישי: הרב גפני, אתה תשחרר אותי?
יהודה נסרדישי: אני אמור ללכת.
משה גפני: תמתין עוד כמה דקות.
יהודה נסרדישי: די לי, די לי היום.
יהודה נסרדישי: שכאן לא יאמינו למנהל רשות המסים שבא ואומר הצהרתית שזה לטובת אזרחי מדינת ישראל ולא לגבות כסף?
יהודה נסרדישי: הוא יושב כאן מולי.
משה גפני: מר נסרדישי, אני מתנצל, לא הייתי כאן וציון ניהל את הישיבה.
יהודה נסרדישי: יש כאן בעלי אינטרסנטים שהם לא רוצים את החוק הזה.
משה גפני: עם כל הכבוד, תפקידה של הוועדה הוא לשמוע גם את האינטרסנטים.
משה גפני: לפעמים האינטרסנטים צודקים ולפעמים לחלוטין הם לא צודקים.
זבולון אורלב: במקום אינטרסנטים, בעלי עניין.
משה גפני: בעלי עניין.
חיים אורון: השאלה אם אנחנו מקבלים את זה או לא.
שגית אפיק: אני אחזור על מה שאמרנו קודם ועל הסיכומים שהוועדה קיבלה.