GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר אסולין: אנחנו אומרים מה יש.
שגית אפיק: המצב הוא שהאב שילם במשך עשרים שנים ובא בנו ולא מתחשבים בעשרים שנות תשלום.
שבתאי עזריאל: בהתחלה גם ביורשים הם לא התחשבו ואחרי ויכוח גדול, התקבלה החלטה בוועדת הכספים שיוכרו יורשים אבל כמו שנאמר, אמרו יורשים וכולם הבינו שזה גם מקבלי מתנות, אבל לא אמרו מקבלי מתנות, אז הם אמרו שמקבלי מתנות לא.
שבתאי עזריאל: גם את היורשים הם לא הסכימו לקבל.
שבתאי עזריאל: לא קיים בשום מקום בחוק שיש איזושהי הבחנה בין יורשים לבין מקבלי מתנות, כולל בחוק מס רכוש.
אורי אריאל: יש בעיה לתקן את החוק?
מאיר אסולין: אני יכול להסביר מה ההבדל.
משה גפני: חבר הכנסת אורי אריאל, לפני שאתה הולך להצעת חוק.
משה גפני: אני סומך הרבה על רשות המסים שהיא יודעת לתת חוות דעת.
משה גפני: אם נצטרך ללכת לתיקון חקיקה, נלך לתיקן חקיקה, אבל אני לא חושב שאנחנו צריכים להגיע לזה במקרה הזה.
משה גפני: בוא נדבר קודם על ההיגיון ואחר כך נדבר על הפרשנות המשפטית.
משה גפני: ההיגיון אומר שאם אני קיבלתי קרקע מאדם ששילם עשרים שנים מס רכוש, אני משקיע מכספי שעליו שילמתי מס הכנסה ושילמתי את כל המסים, ובכסף הזה אני  עכשיו צריך לשלם מחדש מס רכוש.
משה גפני: כי יש פרשנות משפטית שאומרת שבעל הקרקע, זה בעל הקרקע ולא מתחשבים במי ששילם קודם.
משה גפני: מבחינה ציבורית אין לזה היגיון ואין לזה אח ורע.
משה גפני: זה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת בעליל.
משה גפני: בלתי מתקבל על הדעת ואנשים נפגעים כתוצאה מהעניין הזה.
משה גפני: בפנינו עומדת שתי ברירות.
משה גפני: יש ברירה ללכת בדרך הקשה אותה מציע חבר הכנסת אורי אריאל, ללכת לתיקון החוק ולעשות פרשנות משפטית שאנחנו כמחוקקים, אחרי שאנחנו לא מסתדרים עם הייעוץ המשפטי שלכם, אנחנו מתקנים אותו.
משה גפני: יש אפשרות אחרת וזאת הדרך היותר פשוטה וזה יכול להעיד על שיתוף הפעולה בין רשות המסים לבין ועדת הכספים.
משה גפני: האפשרות היא שאתם תיקחו את שיעורי הבית שלכם, תלכו לרשות המסים ותשנו את הפרשנות המשפטית שהיא נטולת כל היגיון והיא קרה כמו קרח.
משה גפני: היא לא מתחשבת באנשים, היא לא מתחשבת בכאלה שעבורם זאת ממש פשיטת רגל על לא עוול בכפם.
משה גפני: הפרשנות המשפטית, היום אנחנו נמצאים כבר ב-2011, זאב דיבר קודם על העניין הזה של החובות שאתם לא יודעים מה לעשות עם זה, ואני מבקש שתקבלו החלטה שמי ששילם על הקרקע, בעל הקרקע, זה אותו אחד שהחזיק בקרקע במשך עשרים שנים, גם אם אני עכשיו קיבלתי את זה ממנו במתנה או לא חשוב איך.
משה גפני: על הקרקע הזאת שולם מס רכוש.
משה גפני: אנחנו נמצאים בעידן שמס רכוש בוטל, אנחנו נמצאים בעידן שגם אתם מבקשים לסיים את הסאגה הזאת.
משה גפני: אתם מבקשים לסיים את הסאגה הזאת אלא שאתם נתונים לפרשנות שעל פיה אתם פועלים.
משה גפני: אני מבקש לשנות את הפרשנות הזאת.
מאיר אסולין: יש הבדל בין ירושה לבין מתנה, ואני אסביר.
מאיר אסולין: בירושה, היורש מקבל את הנכס עם כל החובות של העיזבון.
שבתאי עזריאל: הוא לא חייב.
מאיר אסולין: אם הוא לא חייב, הנכס יימכר והחובות ייפרעו מהנכס.
מאיר אסולין: ברגע שהוא מקבל את הנכס בעיזבון, הוא מקבל גם את כל החובות.
מאיר אסולין: במתנה הוא מקבל את הנכס נקי.
מאיר אסולין: מקבל המתנה מקבל את הנכס נקי.
מאיר אסולין: כלומר, אם לבעל הנכס במקור יש חובות, אני לא יכול להיפרע ממקבל המתנה כי הוא לא קיבל את החובות.
מאיר אסולין: לכן יש את ההבחנה.
מאיר אסולין: המשמעות של מה שאתה אומר שאם אני לוקח את הזכויות של נותן המתנה ומעביר אותן למקבל המתנה, צריך להעביר גם את החובות של נותן המתנה למקבל המתנה וזה לא חוקי.
מאיר אסולין: נכון, כמו שזאב פירט, אנחנו הקמנו את אותו צוות שאמור לבחון את כל האפשרויות.
מאיר אסולין: דרך אגב, אני בכלל לא יודע מה ההשפעה של ההחלטה הזאת לגבי החובות ואולי היא בשוליים שבשוליים.
מאיר אסולין: אין כמות אדירה של מקבלי מתנות שיש להם חובות.
משה גפני: היא הנותנת.
מאיר אסולין: כפי שאמר היושב ראש, יש לנו שיתוף פעולה מלא עם ועדת הכספים.
משה גפני: מה שאתם רוצים אנחנו עושים.
משה גפני: שיתוף פעולה מלא.
משה גפני: מה שאני מבקש מכם, שיתוף פעולה מלא.
זאב פורת: בוא נעשה את זה אחרת.
זאב פורת: כדי שכאן לא נשמיע שטויות, אנחנו נחזור הביתה ונבחן.
זאב פורת: היות שלא הצגתם את הסוגיה כפי שהיא, אני מתחייב שנדון.
זאב פורת: אני לא מתחייב לסוג התשובה, אבל אני מתחייב שנדון בבית ונבוא עם תשובה.
אורי אריאל: תנו תאריך משוער.
משה גפני: לא, אין תאריך משוער.
משה גפני: יום שני.
זאב פורת: אני מדבר לכל היותר על שבועיים-שלושה.
זאב פורת: אני לא מחפש לברוח.
זאב פורת: אנחנו צריכים לדון אצלנו.
אורי אריאל: שאלתי שאלה פשוטה.
זאב פורת: חבר הכנסת אריאל, אתה תקבל תשובה.
זאב פורת: אנחנו הרי לא מתחמקים.
זאב פורת: תקבל תשובה עניינית.
אורי אריאל: אני יכול לשאול שאלה אחרת לגמרי?
אורי אריאל: מכובדי היושב ראש, ברשותך.
אורי אריאל: היה כאן מר נסרדישי והיה ויכוח עם קרן קיימת, האם מגיע להם מס רכוש, חמישים מיליון שקלים החזר בגין מלחמת לבנון.
זאב פורת: פיצויים.
מאיר אסולין: זה משהו אחר.
אורי אריאל: אמר נסרדישי שהיות שיש שביתת פרקליטים והיה צריך להיות איזה גישור, פישור, בוררות, משהו, אני כבר לא זוכר את מה שהוא אמר לי בדיוק, הוא מבקש שנוריד את הרביזיה ונאפשר אחרי גמר שביתת הפרקליטים.
אורי אריאל: הפרקליטים סיימו את השביתה לפני שבועיים-שלושה.
אורי אריאל: אתם מכירים את הסיפור?
מאיר אסולין: אני במקרה מנהל מחלקת הפיצויים, שמעתי על הנושא הזה אבל אין לי תשובה לתת לך כי אף אחד לא אמר לנו שזה יעלה.
משה גפני: לא, זה לא במסגרת סדר היום, אבל מותר לחבר ועדה להעלות שאלה.
מאיר אסולין: אתה מעלה שאלה אבל אין לי תשובה.
אורי אריאל: יש לי בקשה.
אורי אריאל: אם תוכל לדבר עם נסרדישי.
מאיר אסולין: אני אבדוק את זה.
משה גפני: אתה תשיב תשובה לחבר הכנסת אריאל.
אורי אריאל: היום-מחר.
משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון הזה.
משה גפני: ברוח שיתוף הפעולה, זאב ומאיר, תבחנו את הדבר הזה.
משה גפני: תעשו שיעורי בית.
משה גפני: אני מבקש תשובה בתוך שבועיים.
משה גפני: אני מבקש שתקבלו תשובה חיובית.
מאיר אסולין: הוועדה קמה כדי לבחון את הנושא.
זאב פורת: כאן ביקשו משהו נקודתי לגבי עשרים שנים, האם כאשר שילמו עשרים שנים יש פטור ולא משנה כרגע מה הווריאציה.
זאב פורת: כן או לא, נבחן את הסוגיה הזאת.
אורי אריאל: אני מחזיר לך את הנייר.
אורי אריאל: 10 משרדים, זאת התפוקה שלהם?
זאב פורת: בנושא מס רכוש.
משה גפני: זאב, אתם יכולים לבדוק בפחות זמן?
זאב פורת: כן.
משה גפני: אתם יכולים עד יום שני?
משה גפני: זה מאוד חשוב לי.
זאב פורת: אני אעשה מאמץ.
משה גפני: יום שני בשבוע הבא.
משה גפני: זה פשוט מעיק עלי גם כיושב ראש הוועדה.
משה גפני: אנשים פונים ואלה באמת מקרים שהם מתגלגלים כבר שנים כאן.
משה גפני: אלה מקרים שהם מקרים הומניים ואנושיים.
זאב פורת: אם אתה מדבר על כמות של מאה-מאתיים, ניתן לפתור את זה בקלות יתרה.
זאב פורת: אני צריך להריץ נתונים.
משה גפני: אפשר לפתור?
זאב פורת: אני אחראי לקטע הזה.
זאב פורת: אני אומר שהבעיה שלי היא נתונים.
זאב פורת: אתה מבקש עד יום שני ומחשוב הוא לא הכי מודרני.
זאב פורת: אני צריך לדעת על מה מדובר.
משה גפני: תשתדלו להיות קואופרטיביים וזריזים.
מאיר אסולין: לגבי המקרה הספציפי.
משה גפני: אין מקרה ספציפי.
משה גפני: המקרה הוא המקרה העקרוני.
משה גפני: אני סבור, וכמוני סבורים כל אנשי הציבור אתם דיברתי, כולם סבורים שאם שילמו על הקרקע, שילמו על הקרקע.
משה גפני: הפרשנות הזאת  היא פרשנות מחמירה שלא לצורך.
משה גפני: לא אתם מרוויחים מזה, לא המדינה מרוויחה מזה, ואנשים יש עליהם סבל גדול.
משה גפני: יש גם מדיניות ממשלה להפשיר קרקעות.
משה גפני: אנחנו עושים כאן הרבה דברים ונכנסים גם לעימותים עם מגזרים שונים באוכלוסייה כדי להפשיר קרקעות.
זאב פורת: אמרתי שאני יושב ראש ועדה לגבי מגזר המיעוטים, כדי לבחון איך להקל עליהם.
זאב פורת: ממשלת ישראל מינתה ועדה בין משרדית.
שגית אפיק: מתי היא מונתה?
זאב פורת: הוועדה מונתה לפני כחמישה חודשים וזאת בדיוק הסוגיה , איך ניתן להקל על המחזיקים.
משה גפני: זאב, היות שאני מכיר אותך כאיש יעיל וזריז, אתה איש מקצוע והרבה שנים אתה נמצא בעניין, מאוד חשוב לי לפתור את הבעיה הזאת.
משה גפני: מאוד חשוב לוועדה לפתור את הבעיה הזאת.
משה גפני: כאשר חבר הכנסת ליצמן היה יושב ראש הוועדה ועוד יושבי ראש אחרים, היו כאן הרבה מאוד דיונים.
משה גפני: אנחנו מבקשים מכם את שיתוף הפעולה כדי לפתור את הבעיה.
שגית אפיק: התיקון בשנת 2000 היה בשיתוף אתכם.
שגית אפיק: ההנחה בוועדה הייתה שזה יחול.
משה גפני: אם חס וחלילה לא נגיע לפתרון, אתם תאמרו שאין לכם ברירה, הייעוץ המשפטי או המסגרת, לא חשוב מה, אנחנו נניח תיקון לחוק באיזושהי מסגרת, אבל אני לא רוצה להגיע לזה.
משה גפני: אני לא רוצה ללכת לחקיקה נגדכם.
מאיר אסולין: דרך אגב, החקיקה הסתיימה כבר ב-2000.
מאיר אסולין: זאת לא חקיקה קיימת.
מאיר אסולין: זה משהו שהיה.
משה גפני: אבל אנחנו נצטרך לתקן בגלל הפרשנות שלכם.
שגית אפיק: החוק תוקן יחד עם דוח ועדת גבאי, בהתבסס על הדברים האלה.
משה גפני: נדב, אני טועה בעניין הזה?
נדב הכהן: אתה צודק לגמרי.
משה גפני: הנה, הוא היה חבר בכיר בוועדה.
מאיר אסולין: כולם צודקים אלא שהחוק הזה היו לו תנאים שהסתיימו ב-1999.
מאיר אסולין: כלומר, אם רוצים עכשיו משהו, זה משהו אחר לגמרי.
שבתאי עזריאל: היו תקנות.
שבתאי עזריאל: זה לא היה חוק.
שבתאי עזריאל: אלה היו תקנות.
משה גפני: אני כנראה מתקשה להסביר את עצמי.
מאיר אסולין: אנחנו ננסה לעזור.
משה גפני: אני יכול להשתמש רק במה שהקדוש ברוך הוא נתן לי ואין לי יותר מזה.
מאיר אסולין: בסדר.
מאיר אסולין: אנחנו נבדוק.
משה גפני: זאב, עד יום שני.
זאב פורת: בסדר.
זאב פורת: אני אשתדל.
משה גפני: אני מבקש להודיע לחברי הוועדה, אתמול נפגשתי עם ראש הממשלה ועם המנהל הכללי של משרדו, אייל גבאי, בקשר לכל ההתייקרויות ש---
גאלב מג'אדלה: היתה לנו תחושה שקרה משהו אתמול.
משה גפני: עוד לא קרה, נקווה שיקרה.
משה גפני: דיברנו על עליות המחירים שהן מהוות נטל בלתי רגיל על האזרחים.
ציון פיניאן: מתי היתה הפגישה?
ציון פיניאן: בשתיים או אחרי שתיים?
משה גפני: לפני שתיים.
משה גפני: לפני ישיבת הסיעה.
משה גפני: אני רוצה להגיד לחברי הוועדה, אנחנו העברנו את התקציב ל-2011 ו-2012, שהוא תקציב טוב, הוא תקציב יותר טוב ממה שהיה בשנים קודמות.
שי חרמש: כל ההתייקרויות היו בִּילְד אִין בתוך התקציב.
משה גפני: העברנו את חוק ההסדרים, הוצאנו ממנו את כל הגזרות על הציבור, השארנו את הדברים הטובים ובתוך המכלול של כל הנושא הזה היו התייקרויות, בין היתר הנושא של העלאת הבלו על הדלק, ובסופו של דבר---
שי חרמש: העלאת הבלו על הסיגריות.
משה גפני: כן, כל המסים העקיפים.
משה גפני: העלאת מחירי המים.
שי חרמש: אי הורדת מס ערך מוסף.
משה גפני: העלאת מחירי המים, אי הורדת מס הערך המוסף, אתה רוצה שאני אמנה את הכל?
משה גפני: אתם תעשו את זה, אני יודע, אני ער לבעיה הזאת, אני אמרתי את זה לראש הממשלה והוא והמנהל הכללי של משרדו שאלו אותי מה אני מציע לעשות.
משה גפני: אני הצעתי שצריך לטפל בו זמנית בכל ההעלאות האלה.
משה גפני: אי אפשר לטפל נקודתית בהורדת הבלו על הדלק ולהשאיר את מחירי המים ולהשאיר את כל הדברים האחרים, את הנושא של הדיור שעל פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ב-2010 עלה באופן דרסטי.
משה גפני: צריך לטפל בכל העניין באופן רוחבי, אי אפשר להשאיר את זה.
משה גפני: זה פשוט יוביל להתקוממות של הציבור בגלל שבאמת זה הופך להיות בלתי נסבל.
משה גפני: ככל הנראה ראש הממשלה מקבל, גם שר האוצר דיבר איתי, אני אמור להיפגש איתו, על ההצעה הזאת של לטפל בכל הדברים בו זמנית.
משה גפני: במקביל נפגשנו אתמול עם אגף התקציבים באוצר, יחד עם חברי הכנסת אמנון כהן ואורי מקלב, בקשר למים, ביחד עם מנהל רשות המים וסגנו, על מנת להתקדם בעניין של מחירי המים.
משה גפני: אני יצאתי מאוכזב מהפגישה הזאת, אני לא יודע איך חבריי, לא הספקתי לדבר איתם.
משה גפני: הם מוכנים ללכת לקראת, הם מוכנים לשנות את סדרי העדיפויות בתוך מחירי המים, הם מוכנים להפחית את המים לשלטון המקומי, הם מוכנים לדבר על הנושא של התאגוד, הנתק בין ראשי הערים לבין תאגידי המים, אבל בסופה של הפגישה, הכל מדובר בתוך מסגרת אחת, זה לא שמביאים כסף מהבית בכלל, והם מוכנים גם לגבי הנושא של הנכים.
משה גפני: אנחנו ביקשנו ללכת על פי המתכונת של היטל הבצורת, ובתנאי שיהיה סבסוד לכל אותם אלה שהם אכן, לדעת כולם, צריכים לקבל מכסות מים גבוהות יותר.
משה גפני: אנחנו גם לא מסכימים שהנכים, למשל, יקבלו תוספת לגמלה שלהם, נניח של 100 שקלים, כדי לסבסד את מחיר המים.
משה גפני: לא מסכימים לזה בשום פנים ואופן.
משה גפני: אמרנו להם שהנכים מקבלים קנס, או אלה שזקוקים ליותר מים, גם באזורים חמים,  כמו שדיברנו בהיטל הבצורת, אזורים פחות חמים...
משה גפני: לא הגענו להסכמה ואני די מאוכזב מהעניין הזה.
משה גפני: אנחנו נמשיך לפעול.
משה גפני: אני לא מתכוון, מבחינת ועדת הכספים, לעבור לסדר היום.
משה גפני: אנחנו נמשיך את הדיונים בעניין הזה.
משה גפני: אי אפשר להטיל כזה נטל על הציבור, ואם לא תהיה בררה, אני גם אעשה דיון בוועדה על כל ההעלאות, אבל נראה אם אנחנו מתקדמים עם העניין.
חיים אורון: החוק שלך עולה ביום רביעי?
משה גפני: היתה פגישה.
חיים אורון: מה סוכם?
משה גפני: הוא יקים צוות, אבל זה יהיה בתוך כמה שבועות שאני מקווה שנתקדם עם העניין.
ציון פיניאן: גם של אמנון כהן עולה ביום רביעי, למרות בקשת ראש הממשלה.
אמנון כהן: כמו של'ישראל ביתנו' נותנים לעלות, למרות שוועדת שרים לא אישרה, אנחנו לא יכולים לבטל אחד---   שי חרמש     אנחנו נתמוך בכם.
משה גפני: הסעיף הראשון בסדר היום, הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (הגדלת ההיצע על דירות מגורים - הוראת שעה), התשע"א-2011.
משה גפני: אני מבקש לעבור נושא נושא, שנשארו פתוחים ולהצביע על החוק.
משה גפני: אני מתחיל לא לפי הסדר של החוק אלא לפי סדר הנושאים.
משה גפני: אנחנו ביקשנו, היות ומגמת החוק היא מגמה ברוכה, של להגדיל את היצע הדירות, אמנם זה לא יפתור את הבעיה, אבל זה יקל, לפחות לפי כוונת החוק הזה ולפי כוונת המחוקק במקרה הזה, לפטור ממס שבח על דירה שנייה במשך פרק זמן של שנתיים.
משה גפני: אנחנו טענו בשני הדיונים שאנחנו מעוניינים שאנשים ירכשו את הדירה הראשונה ולכן אנחנו מבקשים להגדיל את הפטור ממס רכישה מ-1,140,000.
קריאה: להגדיל ל-1,140,000.
משה גפני: מר קוגן, מה אתה מציע?
משה גפני: להגדיל למה?
ראובן קוגן: אנחנו מסכימים שהתקרה הזאת של אפס אחוז תגדל מ-1,140,000 היום, ל-1,350,000.
ראובן קוגן: כל יתר התקרות יישארו ללא שינוי וכך אנחנו מגדילים, מכניסים עוד כ-8,000 דירות לדירות שכיום אינן פטורות.
משה גפני: אוקי, בסדר, מקובל עליי.
אמנון כהן: אחר כך מה?
אמנון כהן: אני רוצה 1,400,000 לפחות, זה מחיר מינימלי.
אמנון כהן: אדוני היושב ראש, בוא לרמלה, אני לא אמרתי לך תבוא לירושלים.
שי חרמש: אני מטפל ב-1,272,000.
חיים אורון: אני מטפל ב-1,385,000.
חיים אורון: אם זה שוק, אז אני רוצה---
שי חרמש: כן, כל מספר זוכה.
אמנון כהן: בואו נעשה עגול, 400.
חיים אורון: לא, עגול זה מיליון.
משה גפני: רבותיי.
שי חרמש: אמנון, אתם בידי האופוזיציה.
אמנון כהן: אני בטוח שבנושא הזה אתה קואליציה ואופוזיציה.
אמנון כהן: הנושא של דיור לזוגות צעירים זה הדבר הכי חשוב, אתה רגיש בזה.
ציון פיניאן: ראלב בטוח איתנו, ראלב זה פריפריה.
משה גפני: אפשר לסיים רגע את הדיאלוג הזה?
אמנון כהן: איך ויתרת מהר?
אמנון כהן: מיליון 600, איך ויתרת?
משה גפני: אפשר רגע?
משה גפני: לגבי העניין של השוק, שאמר חבר הכנסת אורון.
משה גפני: אני ניהלתי איתם דיונים, אמרתי להם שצריך להגיע למצב שבו זוג צעיר יוכל לרכוש דירה ואנחנו מעודדים לא רק את מה שהממשלה רוצה, ואנחנו תומכים בזה, לפטור ממס שבח, אנחנו מבקשים גם לעודד את האנשים שיוכלו לרכוש דירה במשך השנתיים האלה, ואז להגדיל את התקרה של פטור ממס רכישה.
משה גפני: כאשר אנחנו דיברנו על דירה, זה לא על דירה יקרה, אלא על דירה שהיא ממוצעת.
משה גפני: זה נכון שאנחנו דיברנו על מיליון 600, מיליון 600 זו דירה יקרה, יכול להיות שבירושלים לא.
שי חרמש: חבר הכנסת כהן, באשקלון מוכרים 4 חדרים ב-680,000 שקלים.
ציון פיניאן: בטבריה 4 חדרים, 600,000 - 700,000 שקל.
אמנון כהן: אני רוצה זוג צעיר, דירה ראשונה, שהמדינה תבוא לקראתו, ואם ההורים שלו לא גרים בטבריה, אז מה הוא יעשה?
שי חרמש: שיילכו לאשקלון.
חיים אורון: הרף שאתה אומר, ברגע שאתה מעלה את הרף, אתה מעודד את הקנייה של דירה שנייה.
שי חרמש: חבר'ה, תתפזרו דרומה וצפונה.
שגית אפיק: מדברים על סכומים של דירה יחידה כרגע, בלבד.
אמנון כהן: דירה יחידה, לא כהשקעה, דירה יחידה, זוג צעיר.
אמנון כהן: שירת בצבא שלוש שנים---
שי חרמש: הערה אחת קטנה.
שי חרמש: חבר הכנסת כהן, ככל שאתה מעלה את זה, אתה מרכז יותר תושבים בגוש הגדול.
שי חרמש: תוריד את זה, תפזר את זה לטבריה ואשקלון.
שי חרמש: אני לא צוחק, גם מדיניות של פיזור אוכלוסין.
שי חרמש: זה יעלה לך 680,000 שקל דירה באשקלון, ארבעה חדרים, בדקתי הבוקר בשבילך.
משה גפני: כשאתה רוכש דירה של 1,400,000 או של 1,500,000 שקלים, עד 1,350,000 לא משלם מס רכישה, אתה משלם רק מכאן ואילך.
שי חרמש: ואחרי זה רק על הדלתא.
שי חרמש: 1,700 שקל.
חיים אורון: אמנון, זו החלפת כיור.
אמנון כהן: אני רוצה לדעת את המדרגה השנייה.
משה גפני: מה שאני מבקש לקבוע בחוק, שזה יהיה ברור באיזה שהוא נוסח, שבשנתיים האלה אנחנו מדברים על פטור עד 1,350,000 והמדדים הרגילים שנעשים בעניין הזה יפעלו כרגיל.
משה גפני: זאת אומרת, אם המדד יעלה---
ראובן קוגן: אם יהיו עדכונים מעבר למה שהיה עד היום ל-2011---
שי חרמש: צמוד למדד הבנייה.
שגית אפיק: אז צריך לכתוב את זה.
שגית אפיק: צריך להוסיף הוראה שיחול המדד שב---
שגית אפיק: גם את זה, וגם אתה מתכוון על הסכום הקיים.
ראובן קוגן: מה זה הסכום הקיים?
ראובן קוגן: אין קיים.
ראובן קוגן: זו הוראת שעה.
שגית אפיק: מה יקרה עם ה-1,140,000?
ראובן קוגן: אין 1,140,000 יותר.
שגית אפיק: בעוד שנתיים מה יהיה עם ה-1,140,000?
ראובן קוגן: הוא יתבטל והמיליון הבא מתקדם לפי המדדים שלו, לפי הוראת קבע.
שגית אפיק: ---פעמיים?
מיכל דויטש: לא פעמיים, תמיד מתואם לפי מדד---
משה גפני: רגע, שלא תצא תקלה מתחת ידינו.
שגית אפיק: ב-2013 ה-1,140,000 גם יתואם לפי ה---
אמנון כהן: ברור, ברור.
אמנון כהן: זה לא עוצר את ה-1,140,000.
משה גפני: את מה שמובן מאליו, לפעמים מתברר שזה לא כל כך ברור.
משה גפני: אני רוצה שיהיה ברור, מבחינה ניסוחית של החוק.
משה גפני: אם אין בעיה ולא צריך לכתוב, אז לא צריך לכתוב.
משה גפני: אבל אם צריך לכתוב, אז לכתוב.
ראובן קוגן: בהוראת שעה צריך לכתוב שהממדים שחלים בהוראת קבע למדרגה של 1,350,000, ככל שחלים, יחולו גם ל-11' ול-12'.
ראובן קוגן: זה יהיה רק 12', כי 11' כבר סיימנו.
ראובן קוגן: עכשיו, ברגע שהוראת השעה תפוג ותיעלם מהזה, המדרגה המקורית של 1,140,000 היום, תחול עליה מטעמים של 13 וקדימה.
משה גפני: כן, אני רוצה רק שזה יהיה ברור.
משה גפני: זה ברור כאן בדיון---
ראובן קוגן: זה יובהר בנוסח, יחד עם---
משה גפני: כן, אני מבקש, אם צריך לכתוב, אז לכתוב.
משה גפני: המדרגה השנייה?
משה גפני: שואל חבר הכנסת אמנון כהן.
ראובן קוגן: המדרגה השנייה תחול ב-1,350,000 עד 1,600,000 זה 3.5%.
אמנון כהן: זה צריך להיות 1,800,000.
שי חרמש: למה דירות לעשירים?
אמנון כהן: ---לירושלים, בוא תראה, 1,800,000, בחייך.
שי חרמש: מי שיכול לקנות ב-1,800,000 לא צריך את הטבות המס.
משה גפני: אבל,  חבר הכנסת חרמש, תיתן לחבר הכנסת אמנון כהן, יש לו דעה אחרת משלך.
משה גפני: תן לו להתבטא.
שי חרמש: אבל לאמנון יש את כל הזמן, גם לי מותר להשמיע דעה.
משה גפני: אתה תקבל את הרשות שלך להשמיע דעה, אבל תאפשר לו.
משה גפני: הוא טוען שבירושלים יש דירות, שהדירות האלה יקרות והוא מבקש שהמדרגה השנייה---
שי חרמש: שיעברו לבית שמש, ואשקלון, זה הכל.
גאלב מג'אדלה: ובאקה אל גרביה.
שי חרמש: ובאקה אל גרביה.
ראובן קוגן: אני רק רוצה להסביר דבר פשוט.
ראובן קוגן: יצא מסמך, יושב ראש הוועדה קיבל אותו, אני לא יודע אם חברי הוועדה קיבלו, ממינהל הכנסות המדינה, שבעצם מסביר את ההתפלגות של רוכשי דירה יחידה וגם דירה ראשונה, אלה הזוגות הצעירים, ולא משפרי דיור.
ראובן קוגן: מבחינת מחיר העסקאות, מחירי הדירות שהם קונים.
ראובן קוגן: היום, גם במדרגה של 1,200,000 ו-140, זה כבר חל על 76% מהדירות הראשונות, שהן יותר זולות מן הסתם מהדירות שקונים משפרי דיור.
ראובן קוגן: כשאתה מעלה את זה עכשיו ל-1,350,000, אתה עובר כבר את ה-83%-80%, פחות או יותר, של הדירות הראשונות, וכמובן כשאתה מגיע ל-1,600,000 במדרגה השנייה, הקטנה, בכסף זה כמובן לא הרבה, כי זה 3.5% על הדלתא שבין 1,350,000 ל-1,600,000, על 250,000 שקל, זה הכל אלפים של שקלים שנבלעים בתוך השוק.
ראובן קוגן: אבל יש לזה משמעות תקציבית ניכרת, בגלל היקף העסקאות.
ראובן קוגן: לכן ההסדר שיושב הראש הגיע איתנו---
שי חרמש: זה סכום זניח, בחייכם, על מה הוויכוח פה?
שי חרמש: על עוד 1,500?
אמנון כהן: מה שסגרתם עם גפני, סגור.
משה גפני: לא, זה לא סגרנו.
משה גפני: ה-1,350,000 סגרנו.
גאלב מג'אדלה: אמנון, לא בשם כולנו, מה זה 'מה שסגרתם'?
אמנון כהן: מה שסגר עם גפני, זה...
אמנון כהן: מה שאתה רוצה.
משה גפני: מר קוגן, חבר הכנסת אמנון כהן מעלה טענה נכונה.
משה גפני: אנחנו עכשיו מדברים על 1,350,000 עד 1,600,000, שזה מעט מאוד.
משה גפני: אני מבקש שתעלו את זה מעל 1,600,000.
שי חרמש: למה להעלות את זה?
משה גפני: בגלל שהוא טוען---
ראובן קוגן: אבל אתה מסתכל על המחיר עצמו, 1,600,000 זה מחיר גבוה לדירה ראשונה.
ראובן קוגן: מה שאתם עושים---
משה גפני: רגע, ראובן.
שי חרמש: רבותיי, מי שיכול להגיע לדירה של 1,600,000, ישלם עוד 2,000 שקלים מס שבח.
שי חרמש: באמת, על מה אנחנו מדברים פה?
שי חרמש: במקום לעודד, אני אומר לך ברצינות, לייצב את המצב ולפזר אותם לטבריה ואשקלון, אתם מרימים היום את מחירי הדירות בירושלים.
משה גפני: חבר הכנסת אורון?
חיים אורון: יש לי ספק לגבי כל הדבר הזה.
חיים אורון: כי אני לא חושב שמה שישפיע זה 5,000 שקלים לדירה.
חיים אורון: אבל עזבו, זה מה שאתם מדברים עליו.
חיים אורון: לא זה המחסום, אני לא בדיוק מצוי בשוק הזה, הראש שלי אומר שלא אלה הסכומים, השאלה המהותית היא לא שם.
חיים אורון: השאלה המהותית היא ב-250,000 דולר, ב-300,000 דולר.
חיים אורון: פה ככה בקלות בוועדה מחליטים, נוותר, נוותר, נוותר.
חיים אורון: השאלה מה זה עושה, ולמי הולך הכסף.
חיים אורון: חבר הכנסת גפני, בסוף זה כסף.
חיים אורון: אני יודע שאצל חלק מהאנשים באוצר ובעיקר בין חברי הכנסת, פטורים ממס זה לא כסף.
חיים אורון: עכשיו הם אוכלים אותה בדלק.
חיים אורון: בדיוק הדוגמה המדויקת איך פטור ממס במקרה של מס הכנסה הופך למס.
חיים אורון: גם פה.
חיים אורון: עכשיו השאלה למי אתה רוצה לעזור.
חיים אורון: למה בדירות---
שלי יחימוביץ': למה פטור ממס הופך למס?
שי חרמש: הורדת מס ישיר, העלית את הבלו.
שלי יחימוביץ': כן, חשבתי שיש משהו שאני לא יודעת.
שי חרמש: מה שנקרא אין הבור מתמלא מחולייתו.
חיים אורון: השאלה היא למי מחלקים את הצ'ופרים האלה.
חיים אורון: ואני מבין שדירה של 1,400,000, שבדולר הקיים זה סדר גודל של 450,000 דולר, זו לא דירה זולה.
חיים אורון: אלוהים אדירים!
חיים אורון: לזה אני צריך לעזור?
חיים אורון: תסתכל סביבך ותראה כמה אנשים שאתה מכיר יכולים ללכת לקנות דירה ב-450,000 דולר ואתה רוצה לעזור להם, עם מה?
חיים אורון: עם 5,000 דולר.
שי חרמש: והם צריכים את הפטור המצחיק הזה.
ראובן קוגן: זה לא 5,000 דולר, זה 5,000 שקל.
חיים אורון: 5,000 שקל.
חיים אורון: לכן יש פה תחרות, תעלו, תעלו, תעלו, השאלה מה התפקיד שלנו פה.
חיים אורון: אני אחזור תיכף לשכר דירה.
משה גפני: על כל פנים שתדע, חבר הכנסת חיים אורון, שאם אנחנו מדברים על פטור ממס שבח, שייצאו יותר דירות לשוק, שזה דבר חשוב.
משה גפני: זה נכון, זה כסף ויהיה פטור ממס הרכישה על דירה של 1,350,000, המשמעות של העניין, אמרתי את זה בתחילת הישיבה, אתה לא פותר את הבעיה של הדיור, אלא אתה מוציא יותר דירות לשוק.
משה גפני: אתה מאפשר יותר לזוגות צעירים לרכוש דירה.
שלי יחימוביץ': איך אנחנו יודעים שמדובר בזוגות צעירים?
שגית אפיק: הדירה יחידה.
משה גפני: הדירה היחידה שלהם.
שי חרמש: זה אפילו לא חצי פרומיל, על מה אתה מדבר?
משה גפני: אני אמרתי---
שלי יחימוביץ': מיכל מעירה על העניין של הדירה היחידה.
ראובן קוגן: היא טוענת שזה כולל משפרי דיור וזה נכון, אבל זאת ההפרדה שקיימת ברשות המסים, אי אפשר לרדת לרזולוציה של דירה ראשונה מול משפרי דיור, ולכן אנחנו נשארים בהפרדה בין המשקיע לבין מי שהוא משפר את הדיור שלו.
חיים אורון: את צודקת באופן חלקי.
חיים אורון: אבל מי שקונה דירה יחידה כל ארבע שנים והוא פטור---
מיכל דויטש: כל שנה גם, הוא יכול להחליף כל---
חיים אורון: הוא כל הזמן מחליף, ואתה יודע שיש גם שוק כזה.
חיים אורון: יש גם שוק כזה.
שגית אפיק: אבל זו הדירה שהוא גר בה.
שלי יחימוביץ': זו דירת מגורים.
שלי יחימוביץ': אם זו לא דירה שנייה, אז זה לא ביזנס.
חיים אורון: הוא גר בדירה שכורה ויש לו דירה וה---
ראובן קוגן: נכון, זה מורכב, אבל אין כרגע כלי להפריד גם את הדברים האלה.
משה גפני: הרעש על העלאת מחירי הדלק, מדובר על בערך 20 אגורות.
שי חרמש: ועוד 20 לשנה הבאה.
משה גפני: אני אומר שמדובר על 20 אגורות.
משה גפני: אז יכולים לבוא ולהגיד, בסדר, מה עשינו?
משה גפני: 20 אגורות.
משה גפני: על כל דבר אפשר להגיד שזה משהו בשוליים.
משה גפני: ההפחתה או הפטור ממס שבח, העלאת התקרה של מס רכישה.
משה גפני: אלה אמנם דברים שלא פותרים את הבעיה, אבל אם נלך על כל המגוון, נלך על הכל, אני חושב שהכל תורם לעניין.
משה גפני: המגמה של ועדת הכספים, לדעתי, צריכה להיות עכשיו על כל המערכת.
משה גפני: ללכת להפחתות.
משה גפני: הגענו לדברים שהם פשוט לא מקובלים.
משה גפני: אז על כל דבר אפשר להגיד 'זה דבר קטן'.
משה גפני: נכון, זה דבר קטן, אני רואה בזה חוק חשוב.
משה גפני: אני יודע שיש אנשים רבים במדינה שמחכים עם מכירת הדירה שלהם עד שהחוק הזה יעבור, מכיוון שזה כבר התפרסם ואנשים מחכים לזה, ולפי דעתי ברגע שהחוק יאושר בקריאה שנייה ושלישית, יהיה היצף של דירות שאני לא יודע את גודלו, אבל יהיה.
שלי יחימוביץ': גם אם החוק לא פוטר את הבעיה בשלמותה, אלא רק 20% מהבעיה, דיינו.
שלי יחימוביץ': לא דיינו, אבל...
שי חרמש: חבר הכנסת גפני, תן לי להעיר לך דבר אחד.
שי חרמש: להבדיל משינויי משחקי מסים, להוריד מס הכנסה ישיר ולהעלות בלו, שזה משחקי מס, פה אתה רוצה לעשות שינוי שיעשה שינוי בשוק.
שי חרמש: בחצי פרומיל אתה לא עושה שינוי בשוק.
שי חרמש: זה כל הסיפור.
משה גפני: אז מה אתה מציע לעשות?
שי חרמש: להשאיר את זה כמו שראובן מציע כרגע, העלית ל-1,350,000, תעצור.
משה גפני: בסדר, אוקי.
משה גפני: אני מבקש, היועצת המשפטית, על כל---
שגית אפיק: אז המדרגה השנייה, 1,350,000 עד 1.6.
מיכל דויטש: 1,601,210.
משה גפני: זה דווקא טוב שאתם אומרים גם את המדד, בגלל שהיה איזה פעם שמיד אחרי זה עלה המדד וקצת התבלבלתי.
ראובן קוגן: לא, כי זה היה בדיוק בינואר, אז התחלנו דיונים---
משה גפני: כן, בסדר, הבנו, הבלו על הדלק.
משה גפני: הם לא אמרו את המדד, עכשיו הם אומרים את המדד.
משה גפני: תגידי בבקשה את הנושאים שנשארו פתוחים, נכריע בהם.
ציון פיניאן: מה הדרגה האחרונה?
משה גפני: מ-1,601,000 5%.
שגית אפיק: סעיף 2 זה הסעיף שמדבר על העלאת שיעורי מס הרכישה.
שגית אפיק: הוועדה ביקשה שתחילתו תהיה מיום הפרסום ברשומות של החוק.
ראובן קוגן: אנחנו מבקשים שיום התחילה יהיה יום האישור במליאה, מכיוון שאתם לא מסכימים לוועדה.
שגית אפיק: אנחנו לא יודעים מתי זה יהיה.
ראובן קוגן: זה נכון, אבל אני חושב שאם היום בסופו של דבר הוועדה מאשרת את החוק ומניחה אותו לצורך העניין מחר, ביום שני זה הפקות ממשלתיות, אנחנו מגיעים ל-14, אם אני לא טועה, אז אנחנו מבקשים שהתחילה תהיה מ-14 לפברואר---
משה גפני: אני לא יודע מתי יניחו את זה.
משה גפני: מאיפה אני יודע מתי יניחו?
משה גפני: הם צריכים להכין את זה.
משה גפני: אני לא רוצה שהם יניחו דבר---
ראובן קוגן: מה שסוכם, לדעתי, גם על דעתך---
שגית אפיק: סוכם מיום הפרסום ברשומות.
ראובן קוגן: לא, סוכם שיהיה תאריך נקוב בתוך החוק.
ראובן קוגן: יום פרסום ברשומות הוא לא תאריך נקוב, הוא תאריך אמורפי.
ראובן קוגן: אנחנו מבקשים שזה יהיה תאריך, אנחנו מבקשים שזה יהיה ב-14 בפברואר 2011.
שגית אפיק: יש היגיון שיהיה תאריך, אין היגיון שיהיה תאריך מוקדם.