GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב אדרי: זה לא נתון לפרשנויות, זה לא נתון לגחמות של אף אחד, זה צריך להיקבע.
יעקב אדרי: אני מתפלא על מה שאמרת ואני באמת לא מבין גדול.
יעקב אדרי: כולם קובעים, כולם גנרלים.
מאיר אסולין: עוד הפעם, הסמכות לקבוע אם החברה משפחתית או לא חברה משפחתית זו סמכות של פקיד שומה, ולא של מנהל מס שבח.
מאיר אסולין: במס שבח אנחנו מדברים כרגע על מכירה על ידי יחיד.
מאיר אסולין: כאשר החברה מוכרת, היא לא נמצאת בחוק מס שבח, כי מראש זה לא קיים.
מאיר אסולין: המיסוי של חברה משפחתית, אם מרימים את זה ליחיד או לא, זו בכלל סמכות של פקיד שומה.
מאיר אסולין: כשאנחנו מעבירים את אותה הכנסה לפקיד השומה בסוף השנה, הוא בוחן את החברה, אם היא חברה משפחתית ואם היא חברה משפחתית והוא יחליט שהוא לוקח את אותה הכנסה ומעלה אותה ליחיד, הוא יעלה אותה עם אותם שיעורי מס ליחיד.
משה גפני: לפי מה הוא קובע את זה?
מאיר אסולין: יש לו כללים משלו.
משה גפני: תן לי דוגמה של כללים.
משה גפני: אני חברה משפטית, לי ולאחי יש מגרש, הממשלה באה אלינו ואמרה לנו 'תמכרו את זה'.
משה גפני: אנחנו הולכים למכור.
משה גפני: אתם אומרים, 'נותנים לך הטבה', מאיפה אני יודע שיש לי הטבה?
משה גפני: אולי אין לי.
משה גפני: אני אשמור את זה, שמחירי הקרקעות יעלו.
מאיר אסולין: לגבי חברה משפחתית, בגדול אנחנו מדברים על חברה שיש לה פעילות עסקית שמראש החברה הגדירה את עצמה לפקיד השומה שהיא חברה משפחתית, וייקבע גם מאותו הנישום, בתוך החברה, שהוא המייצג של אותה חברה, והוא מוגדר כיחיד.
מאיר אסולין: כל ההכנסות של החברה, אנחנו מדברים על משהו מעורב, זה לא חברה שיש לה רק קרקע והיא לא עושה פעילות עסקית, אנחנו מדברים על חברה שיש לה, מעבר לאותה קרקע, גם פעילות עסקית.
מאיר אסולין: זה לא סתם אדם פשוט שקנה בשנות ה-70 קרקע והוא חבר גוש-חלקה.
מאיר אסולין: לא מדובר על זה בכלל.
מאיר אסולין: אנחנו מדברים על חברה אחרת, שיש לה פעילות עסקית ופתאום רוצים לבצע פה הרחבה, מעבר למה ש---
ראובן קוגן: הרציונל של החוק הזה בא ואמר שאנשים שהיום נמנעים מלמכור את הקרקע, בגלל שיעורי המס הדיפרנציאליים מלפני שנת 2000 ולאחרי שנת 2000, אנחנו עוזרים להם להיפטר מהקרקע, נותנים להם תמריץ כלכלי.
ראובן קוגן: אפשר היה לבוא ולהגיד 'תשמעו, בואו ניתן עכשיו הנחה ממס חברות לשנתיים לכולם', ומי שימכור את הדירה בשנתיים...
ראובן קוגן: זה לא היה הרציונל  של החוק הזה.
ראובן קוגן: הרציונל של החוק הזה בא ואמר שאנשים מחכים היום לירידת המס שהולך ופוחת עם השנים, בגלל הסוגיה של החלק היחסי של המס הנמוך יותר והפחתה במס הכנסה, ולכן בוא נקדים לו את זה וניתן לו למכור את זה ב-2011.
ראובן קוגן: מה שבא ואומר מר מאיר אסולין, הוא אומר שסוגיה של חברה משפחתית בכלל לא מטופלת בחוק הזה, היא מטופלת במס הכנסה, בדומה, דרך אגב, לסוגיה הקודמת שדיברנו עליה.
ראובן קוגן: שם המס הוא רציף, המס לא משתנה לפני 2000 או אחרי 2000, הוא תמיד אותו שיעור---
זיו שרון: לא נכון.
זיו שרון: כעובדה זה לא נכון.
זיו שרון: זה מגיע ליחיד וזה בדיוק באותם שיעורי מס של יחיד עם הליניאריות.
ראובן קוגן: לא, כשהוא יחיד.
זיו שרון: נכון, אבל חברה משפחתית יכולה להיות---
מיכל דויטש: אבל אם הוא יחיד, אז זה יחול עליו.
ראובן קוגן: לא סיימתי את הדברים.
ראובן קוגן: מה אומר מאיר, הוא אומר שאם החברה הזאת, שככלל היא במס רציף, מסווגת כיחיד, אז היא חוזרת להיות מטופלת במסגרת הוראת השעה הזאת ואז הוא יקבל את ההנחה.
זיו שרון: מצוין.
זיו שרון: שזה ייכנס לפרוטוקול, ומצוין.
יעקב אדרי: הרב גפני, הם רוצים לעודד את הבנייה וזה טוב, שִכנע אותי.
יעקב אדרי: ואתם תוקעים את זה בכל מיני...
יעקב אדרי: כי לפעמים לא מסתדרים עם פקיד השומה, זה ייקח עוד שנה, עוד חצי שנה, ולא עשינו כלום.
יעקב אדרי: תגדירו לי ודאות, בדיוק במלים הנכונות ובא לציון גואל.
מאיר אסולין: חברה משפחתית, נניח שאני לא אסווג אותה כיחיד, זה 4%, יחיד זה 20...
מאיר אסולין: זה 24, הפער ביניהם 4%.
זיו שרון: אבל אתה רוצה לעודד אותו למכור.
משה גפני: במה אתה מעודד אותו?
מיכל דויטש: פה אנחנו מעודדים את הפער של 44%, 45% מ-20%.
מאיר אסולין: הפער הוא בשוליים.
מיכל דויטש: הרב גפני, הרי מה הם טענו עד היום?
מיכל דויטש: עד שהגיע החוק הזה כל אנשי החברות המשפחתיות וחברות בית אמרו שעל יחיד חל ליניאריות, 45% ו-20%, אני לא יחיד, אני חבר בני אדם.
מיכל דויטש: ההכנסה עולה ליחיד, אבל היא לא מסווגת כיחיד, ויש כל מיני פסיקות לכאן ולכאן.
מיכל דויטש: עכשיו אנחנו---