GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: המדיניות שלנו היא לא לסגור את בית החולים ביקור חוליםף.
ציון פיניאן: אני רוצה להעיר הערה אחת.
ציון פיניאן: התניית  האישור התקציבי או התמיכה בתקציב תמורת ביקור חולים, זאת פוליטיקה זולה שאני אפילו נגעל ממנה.
ציון פיניאן: פשוט עובדים עליכם בעיניים.
ציון פיניאן: אל תאמינו לזה.
ציון פיניאן: מדובר כאן ב-700 עובדים שהשארת 500-6009 עובדים בבית והעברת 200 עובדים, זה גזר דין מוות גם לבית החולים וגם לעובדים.
ציון פיניאן: שום מפעל כמו בית חולים הדסה, כמה שהוא גדול, לא יחזיק ולא יוכל לסבסד את הזכויות של 500 עובדים.
ציון פיניאן: אין דבר כזה וזה לא יהיה כי זה לא אפשרי.
ציון פיניאן: אני מתפלא על האוצר.
ציון פיניאן: אתם באתם ואמרתם לנו כאן שכדי לייצר מקום עבודה אחד עולה למדינה בין 100 ל-150 אלף שקלים.
ציון פיניאן: לזרוק 600 עובדים, זה אומר תשעים מיליון שקלים.
ציון פיניאן: רצו לסגור מפעלים בצפון, ואמרו שכל עובד הוא בין 100 ל-150 אלף שקלים.
ציון פיניאן: עכשיו מדובר בתשעים מיליון ואני לא מבין את השיטה.
ציון פיניאן: אמר את זה גם שר התעשייה כאן, שזאת העלות ליצירת מקום עבודה.
ציון פיניאן: לא רק הם מפסידים אלא גם עיריית ירושלים תפסיד והיא ממילא במצב גרוע, כי האנשים האלה לא ישלמו ארנונה כי יש להם שבעים אחוזים פטור בגלל אבטלה.
ציון פיניאן: כל המעגל של 500 הועבדים האלה, זה כמו מלון עם 400 חדרים.
ציון פיניאן: זה מעגל של כספים.
ציון פיניאן: אני מתפלא איך בנושא הזה אתם עומדים על המקח.
ציון פיניאן: היו דברים מעולם וקרה שהאוצר סבסד גם מפעלים פרטיים ובתי חולים פרטיים.
ציון פיניאן: אני שומע כאן על שני בתי החולים בנצרת, גם האיטלקי וגם הנוצרי, כך שכבר ניתן סבסוד בעבר.
ציון פיניאן: יותר פשוט לבוא ולתפוס את האנשים האלה שעשו עבודה ולקחת אותם כקורבן?
ציון פיניאן: אני שומע שהם עושים עבודת קודש.
ציון פיניאן: יושב כאן סגן שר הבריאות והוא אומר שאסור לסגור את בית החולים.
ציון פיניאן: אתם צריכים לעבוד מולו ולא מולנו.
ציון פיניאן: הוא אומר שאסור לסגור.
ציון פיניאן: נסו לעשות את זה עם שר התעשייה, נסו לעשות את זה מול שר הפנים, נסו לעשות את זה מול שרים אחרים ונראה מה יהיה.
משה גפני: הם עושים.
ציון פיניאן: אחר כך הם חוזרים ברוורס בשבעים אחוזים מהמקרים.
ציון פיניאן: אני מציע לתת להם אוויר לשנתיים ובעוד שנתיים תבואו ותבחנו אם פעלו טוב או לא, ואז תחליטו אם לסגור או לא לסגור את המקום.
משה גפני: חבר הכנסת יעקב אדרי, אינו נוכח.
משה גפני: חבר הכנסת אורלב, לא נמצא.
משה גפני: חבר הכנסת נסים זאב.
נסים זאב: אדוני היושב ראש, יש כאן שתי סוגיות.
נסים זאב: יש את הסוגיה של גאידמק ואגב, כולנו חייבים לו תודה ואי אפשר להתעלם מההשקעה שהוא השקיע בזמנו, ומדובר במיליונים רבים, ומצער מאוד שבית החולים בסופו של דבר לא יכול היה להתרומם אחרי כל השקעה הרבה שהייתה בגלל כשל שהיה בגלל ההנהלה הקודמת.
נסים זאב: אני רוצה להזכיר לך אדוני היושב ראש.
נסים זאב: כאשר סיימנו את הדיון לפני שבועיים, היה סיכום שהמנכ"ל של בית החולים יביא מסמך שידבר ויוכיח לחברי הוועדה שאכן אפשר להמשיך עם אולי הסיוע הממשלתי, אבל איך בית החולים בעוד שנתיים ושלוש שנים יוכל להוכיח את עצמו כדי שלא נחזור לאותה נקודה וחלילה וחס שוב נצטרך את אותם המיליונים.
נסים זאב: זה היה צריך להיעשות היום כדי לשכנע את הוועדה.
נסים זאב: אני רוצה לומר לך אדוני היושב ראש שלפי חוק יסוד הכנסת משנה מהיום למחר.
נסים זאב: כשהיה חוק יסוד 18 שרים, הייתה בעיה להכפיל את השרים במדינת ישראל?
נסים זאב: לא הייתה בעיה.
נסים זאב: משנים את החוק.
נסים זאב: בתי ספר פרטיים מוכרים על ידי משרד החינוך או לא?
נסים זאב: בתי תרבות מקבלים תקציב או לא?
נסים זאב: אני לא מקבל את ההנחה שהבעיה היא חוקית.
נסים זאב: תאמין לי, בחקיקה כולנו אלופים ויודעים לעשות את זה סופר כשר למהדרין, להביא חוק שבית חולים יקבל תקציב מיוחד ולא צריך דווקא מיהדות התורה.
נסים זאב: אתם לא צריכים כל כך להשקיע.
משה גפני: גם ש"ס יכולה לתת.
נסים זאב: הבעיה היא הרצון והאמון במערכת.
נסים זאב: אני אומר שכאן צריך להוכיח את האמון ואני בטוח שצריך לתת את ההזדמנות למנכ"ל לדבר כאן בנושא הזה.
נסים זאב: אגב, זה היה סיכום הישיבה הקודמת ואני חושב שבזה היה צריך להתחיל את הדיון, להביא לנו את המסמך ולומר לנו שיושבים כבר שבועיים על המדוכה ושחושבים שכן נוכל להתמודד בעתיד.
נסים זאב: אני לא רוצה לחזור על הצורך החיוני ביותר של בית החולים.
משה גפני: כולם מסכימים.
נסים זאב: ודאי לגבי העובדים אנחנו לא צריכים לחזור על המלים, אבל צריך לצאת מתוך החלטה לא להלאים את בית החולים ולומר שבעל כורחם נחלק את העובדים בין בית החולים הדסה ושערי צדק.
נסים זאב: כולנו יודעים שזה בלוף וזה לא יקרה כי הם לא מוכנים לקלוט אותם וגם לא כופים אותם בעד כורחם.
נסים זאב: זה דבר שלדעתי הוא הזוי וצריך לומר באמת.
נסים זאב: צריך לקבל החלטה לגבי העברה תקציבית של שלושים מיליון שקלים, ועוד לפני דיוני התקציב ואחר כך לדון בצד החוקי, איך להעביר אותם מבחינת נעשה ונשמע.
משה גפני: אחר כך חבר הכנסת זחאקלה, אחרון הדוברים.
שלי יחימוביץ': אני לא מצליחה להבין את ההתנגדות של האוצר להעברת הכסף הדרוש.
שלי יחימוביץ': אני לא מצליחה להבין את זה טכנית.
שלי יחימוביץ': אומר כאן משה שפשוט אי אפשר, שאין תצורה טכנית להעביר כסף מתקציב המדינה לבית חולים שהוא לא בית חולים ממשלתי.
משה גפני: לא מדובר בהעברת כסף אלא מדובר על מתן ערבות.
שלי יחימוביץ': אני לא מבינה את הנימוק הטכני כי אני זוכרת במעומעם, ותקנו אותי אם אני טועה, אבל ב-2006-2007 כשסגן שר הבריאות היה יושב ראש ועדת הכספים וכבר הגיעו אנשי ביקור חולים, ולצערי הם מגיעים אלינו שוב ושוב, אנחנו כן אישרנו להם לפני שגאידמק רכש את בית החולים.
שלי יחימוביץ': אישרנו להם בבחינת הצלה מדי חודש בחודשו העברת כספים צבועים לצורכי פנסיה שעברו מהמדינה לקופת ביקור חולים.
שלי יחימוביץ': כלומר, היכולות הטכניות לבצע העברת כספים קיימות.
שלי יחימוביץ': אם כן, פתרנו את הבעיה הטכנית.
שלי יחימוביץ': האם הסוגיה היא סוגיה אידיאולוגית שהמדינה לא מתערבת בבתי חולים שאינם בתי חולים ממשלתיים?
שלי יחימוביץ': גם זה הרי לא נכון.
שלי יחימוביץ': הרי משרד האוצר מעורב עד צוואר ומדגיש ומדבר כל הזמן על ההוצאה הלאומית לבריאות ולא  על ההוצאה הממשלתית לבריאות.
שלי יחימוביץ': זאת אפילו אידיאולוגיה אצלכם.
שלי יחימוביץ': אתם לא רוצים להגביר את ההוצאה הלאומית כי אתם אומרים שהיא משפיעה גם על ההוצאה הממשלתית.
סימן טוב: ועוד כמה סיבות.
שלי יחימוביץ': אתם אומרים שככל שיש יותר שירותי בריאות, כך אדם רוצה לצרוך יותר בריאות, תיאוריה שאני מתנגדת לה כמובן כי אני לא חושבת שאדם מאשפז את עצמו באופן וולנטרי לניתוח לב פתוח אבל זאת התיאוריה שלכם.
סימן טוב: לא שלנו, אבל תודה על הקרדיט.
שלי יחימוביץ': בשעתו הייתם למשל מאוד מעורבים ברצון שלכם להוציא את תרופות מצילות חיים מתוך השב"ן שזה לא היה קשור בכלל לתקציב המדינה, אבל בכל זאת התערבתם בצורה מאוד אגרסיבית.
שלי יחימוביץ': פתאום כאן אתם לא יכולים.
שלי יחימוביץ': אתם לא יכולים להתערב לא טכנית, לא אידיאולוגית, אבל כשאתם רוצים, אתם מתערבים טכנית, וכשאתם רוצים אתם מתערבים אידיאולוגית.
משה גפני: משרד האוצר סבור שלא צריך את בית החולים הזה.
שלי יחימוביץ': משרד האוצר טועה.
שלי יחימוביץ': אני לא חושבת שיש מישהו במערכת הבריאות שחושב שבית החולים הזה מיותר הן מבחינת הציבור שזקוק לו, הן מבחינת המיקום שלו, הן מבחינת האיכויות הייחודיות שלו, הן מבחינת צוות העובדים שלו.
שלי יחימוביץ': נגיד שאין חמלה בלבכם, בואו נהיה טכניים לחלוטין, אבל מדובר כאן בצוות עם ניסיון מקצועי שלא יסולא בפז.
שלי יחימוביץ': כל אחד מהאנשים שיושבים כאן מחזיק מאחוריו עשרות שנות ניסיון של עבודה במערכת הבריאות.
שלי יחימוביץ': לקחת את זה ולזרוק את זה לפח?
שלי יחימוביץ': זאת איוולת.
שלי יחימוביץ': אני אומר משהו שבטוח כולם יתנגדו לו אבל בכל זאת אני אומר ולהעלות את האופציה של להלאים את בית החולים ולהמשיך להפעיל אותו במתכונת הקודמת כבית חולים ממשלתי.
שלי יחימוביץ': הרי להקים בית חולים חדש, זאת עלות פי כמה וכמה יותר גבוהה.
יעקב ליצמן: באשדוד הם משלמים 500 מיליון שקלים רק כדי להקים את בית החולים.
שלי יחימוביץ': אין עוררין על  נחיצות בית החולים.
יעקב ליצמן: רק כדי להקים, 500 מיליון שקלים.
שלי יחימוביץ': זה לא שבית החולים עומד שומם מאדם והציבור לא רוצה אותו.
שלי יחימוביץ': הציבור זקוק לו נואשות והוא אפילו לפעמים שוכב במסדרון.
שלי יחימוביץ': אז מה עניין?
שלי יחימוביץ': למה לא לעשות את הדבר הזה ופשוט להמשיך להפעיל את בית החולים הזה כשירות לציבור?
שלי יחימוביץ': כך אנחנו פותרים את כל הבעיות בבת אחת וגם אנחנו מקימים בעצם בפועל בית חולים ממשלתי בלי כל העלות וההוצאות שכרוכות בהקמתו.
שלי יחימוביץ': \
משה גפני: חבר הכנסת זחאלקה.
משה גפני: אחרונת הדוברים חברת הכנסת פניה קירשנבאום.
ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, רבותיי חברי הכנסת.
ג'מאל זחאלקה: ההכרעה שעומדת בפנינו היום, כל אחד יחשוב על התרחיש של מה יקרה.
ג'מאל זחאלקה: לפי תרחיש האוצר בסופו של דבר נראה קניון מכוער בלב ירושלים, ואני מדגיש מכוער כי זה מה שיהיה.
ג'מאל זחאלקה: לגבי העובדים, אנחנו הרי יודעים שכל אחד יישאר עם הבעיות שלו ולא תהיה ישיבה כזאת בוועדת הכספים בנושא של עובדת מסוימת.
ג'מאל זחאלקה: כל אחד יישאר לגורלו.
ג'מאל זחאלקה: כמובן תהיה פגיעה בשירותים הרפואיים שניתנים לאזרחים ולתושבים בירושלים.
ג'מאל זחאלקה: גם אני קיבלתי טיפולים בביקור חולים וגם הבנות שלי ואני מצטרף לדברים שנאמרו על הצוות הרפואי ואני מכיר חלק ממנו באופן אישי.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהמדינה צריכה לומר תודה שיש בית חולים שהיא לא השקיעה את הכסף בבנייתו.
ג'מאל זחאלקה: לפחות זה נחסך ממנו.
ג'מאל זחאלקה: בית החולים נותן שירות ציבורי.
ג'מאל זחאלקה: המבוטח שמקבל את השירות, אם זה שירות ממשלתי או קופת חולים או עמותה ציבורית או פרטית, הוא מקבל את אותו שירות והוא משלם את אותו הכסף.
ג'מאל זחאלקה: זה לא שבגלל שהמקום פרטי, הוא משלם יותר אלא מדובר בבית חולים ציבורי לכל דבר.
ג'מאל זחאלקה: שלא יספרו לנו כי אני לא מאמין.
ג'מאל זחאלקה: ג'ומס אמר שאם אומרים שלוש פעמים לא יכול, זה סימן שלא רוצה.
חיים אורון: זה המ"כ שלי אמר לי בצבא.
ג'מאל זחאלקה: אני לא אצטט את המ"כ שלך.
חיים אורון: הוא היה בחור טוב.
ג'מאל זחאלקה: אני אומר שיש כאן מצב בו מדובר בהכרעה מוסרית ולא רק הכרעה פוליטית.
ג'מאל זחאלקה: לא מדובר כאן בקואליציה או באופוזיציה אלא בהכרעה מוסרית.
ג'מאל זחאלקה: לא כל יום יש לנו הכרעה מוסרית כזאת.
ג'מאל זחאלקה: לסגור בית חולים, זה פשע.
ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת גפני, אני פונה אליך אישית, אל תיתן שיקרה דבר כזה.
ג'מאל זחאלקה: שלא יירשם בהיסטוריה שלך ושל הרב ליצמן שאתם נתתם לדבר הזה לקרות.
ג'מאל זחאלקה: אני יודע שאתם מתנגדים אבל שלא יירשם שנתתם לסגור את בית החולים ביקור חולים, ובידכם הדבר.
ג'מאל זחאלקה: יש לכם תמיכה מקיר לקיר בכנסת ואף אחד לא יאשים אותך ויאמר שזה בגלל החרדים.
ג'מאל זחאלקה: אתה רואה שכולם, חילוניים, ערבים וחרדים מגיעים לבית החולים הזה.
משה גפני: אתה לא מכיר את החילוניים כאן.
משה גפני: אתה ערבי ואתה לא מכיר את החילונים היהודים.
משה גפני: אם אני הייתי עכשיו מאיים במשבר, אני אומר לך שזה מה שהיו אומרים.
משה גפני: לא חשוב, אלה הצרות שלי.
משה גפני: זחאלקה, אני אדבר אתך אחר כך בארבע עיניים ואני אגיד לך גם מי רמז לי שהוא הולך לעשות את זה.
משה גפני: מישהו מקדימה.
פניה קירשנבאום: תגיד לנו מי זה.
משה גפני: לא. תאמיני לי, את הצרות שלי יש לי לבד.
ג'מאל זחאלקה: יש שני דברים שצריך להישען עליהם.
ג'מאל זחאלקה: יש היום  הנהלה מצוינת, כך שמעתי ואני לא מכיר את דוקטור בלשר, שהיא יכולה להציל את בית החולים.
ג'מאל זחאלקה: שנית, יש בית חולים ברמה גבוהה.
ג'מאל זחאלקה: יש בעיה שבית החולים גורר מהעבר, אני חושב שזה בלתי הגיוני ולא מוסרי לא לתת לבית החולים להמשיך לעבוד.
ג'מאל זחאלקה: לא צריך לדאוג לעובדים שיעבדו בבתי החולים האחרים אלא צריך לדאוג להם במקום עבודתם.
ג'מאל זחאלקה: זה הפתרון האמיתי.
ג'מאל זחאלקה: כל פתרון אחר יפגע בעובדים.
משה גפני: אני חותם על הדברים שלך.
פניה קירשנבאום: כבוד יושבי הראש, לשעבר ובהווה.
פניה קירשנבאום: כואב לי שלפעמים נושא כל כך חשוב כמו בית החולים הופך לנושא פופוליסטי אפילו בוועדת הכספים.
פניה קירשנבאום: כל הנושא של פירוק קואליציה או לא פירוק קואליציה, אין לזה שום משמעות כאשר אנחנו מדברים על נושא כל כך חשוב.
פניה קירשנבאום: אני רוצה להזכיר לשניכם ולכל חברי הוועדה שישבנו כאן לא מזמן ודיברנו על בית החולים באשדוד ודיברנו על כך שבכמות המיטות בארץ אנחנו נמצאים בתחתית הטבלה.
פניה קירשנבאום: האוצר טוען שאפשר לחלק את זה בין בתי החולים, אבל אני לא בטוחה.
פניה קירשנבאום: לא הבאתם לנו שום הוכחה.
יעקב ליצמן: בינתיים הגענו להסכם.
פניה קירשנבאום: אנחנו מדברים.
פניה קירשנבאום: אני אומרת שאם רציתם שנקבל החלטה כלשהי או שנלך לכיוון מסוים, לפחות תביאו לנו הוכחה שלבתי החולים יש יכולת קיבולת של המיטות האלה ולא סתם.
פניה קירשנבאום: אם אתם תאמרו שבבית החולים יש איקס מיטות ואתם תצליחו להכניס לבתי החולים איקס פחות כמה, מה אנחנו עושים עם יתר המיטות?
פניה קירשנבאום: שוב אנחנו נמצאים בבעיה.
פניה קירשנבאום: כולנו יודעים מה קורה בתקופת החורף או בתקופת הקיץ או בתקופות מעבר, כאשר החולים שוכבים בפרוזדורים ואי אפשר לתת להם טיפול.
פניה קירשנבאום: אז נעמיס על בתי החולים הקיימים?
פניה קירשנבאום: דיברה על זה גם שלי ואמרה שאנחנו יודעים כמה עולה להקים בית חולים.
פניה קירשנבאום: אני מבינה שלגבי עלות של תחזוקה של נכס במרכז ירושלים, צריך לראות ולכלכל את זה.
פניה קירשנבאום: אם יש עמותה שמנהלת כיום את בית החולים והיא נכשלת, או שלא היא נכשלה אלא קודמה והיא סופגת את התוצאה, הצעתי היא להקים ועד ממונה כמו שאנחנו עושיםך במקומות אחרים ובוועד הזה ישב נציג האוצר, נציג משרד הבריאות ונציג העמותה הנוכחית.
פניה קירשנבאום: ניתן להם פרק זמן כדי שינסו לעשות תוכנית הבראה ולבנות את המערך הזה כמו שצריך, אבל נעשה את זה בהחלטה משותפת.
פניה קירשנבאום: ניתן להם קודם ערבויות, נקבע את פרק הזמן.
פניה קירשנבאום: אני מציעה לא להשאיר את הוועד הזה כמו שהוא עכשיו כי יהיה לו קשה להתמודד במצב הנוכחי.
קריאה: הוועד עכשיו הוא חדש.
פניה קירשנבאום: אני לא יודעת אם בוועד החדש יושב נציג האוצר או נציג משרד הבריאות.
פניה קירשנבאום: אם יש, זה בסדר, ואם אין, אני מציעה למנות.
פניה קירשנבאום: אני מציעה לתת להם הלוואה ופרק זמן להתאושש.
נסים זאב: המנכ"ל לא ענה על השאלות.
משה גפני: אבל אנחנו לא שם.
משה גפני: אני אומר לך בוודאות מוחלטת שלפי התוכנית שלהם אם הם מקבלים ערבות מדינה של שלושים מיליון שקלים, הם במשך השנה הבאה יהיו מאוזנים ובעוד שנתיים הם גם יהיו רווחיים.
משה גפני: זאת התוכנית שלהם.
נסים זאב: תן למנכ"ל חצי דקה לומר את זה.
משה גפני: אני מצביע על ההחלטה של הוועדה.
נסים זאב: תן למנכ"ל בית החולים לומר שני משפטים.
משה גפני: אני רוצה לתת את רשות הדיבור ליושבת ראש ועד העובדים שביקשה.
משה גפני: ההחלטה היא שלא סוגרים את בית החולים.
אמנון כהן: החלטה אסטרטגית.
קריאה: המשמעות שלא סוגרים היא שדצריך להזרים כסף.
משה גפני: זחאלקה, הם לא מצביעים בשבילך, הם מצביעים ש"ס.
רוני עמרם: גם עבור חיים אורון לא מצביעים והוא אתנו כל הזמן.
רוני עמרם: הוא אמר את זה.
רוני עמרם: אנחנו מדברים אמת, רק אמת.
נסים דהאן: כאחד שהייתה לו את הזכות לשרת את עם ישראל כשר הבריאות, הסוגיה של ביקור חולים הייתה גם על שולחנו והתקיימו מספר רב של דיונים מקצועיים עם הצוות המקצועי אז במשרד הבריאות.
נסים דהאן: ההחלטה הייתה שאסור לסגור את בית החולים, חייבים להשאיר אותו בניהול עצמאי.
נסים דהאן: אספר לכם סיפור מאתמול שמגבה את ההחלטה שהייתה אז ואני שמח שגם משרד הבריאות היום לא חוזר בו מההחלטה וכי ההחלטה המקצועית שהתקבלה אז שרירה וקיימת היום.
נסים דהאן: אתמול התקיים דיון בפיקוד העורף על תרחיש הייחוס של מוכנות לשעת חירום שחס ושלום לא נצטרך.
נסים דהאן: אחד הפתרונות של תרחיש הייחוס של פיקוד העורף, בית חולים במרכז העיר.
נסים דהאן: יתרה מכך, בית חולים במרכז העיר שנותן מענה ופתרון לשעת חירום בכל הזדמנות.
נסים דהאן: אחד הפתרונות שעלו גם בתקופתי היה לחלק בין שערי צדק והדסה, אבל מה יקרה?
נסים דהאן: בשערי צדק חצי מחלקה פנימית ריקה ובביקור חולים חצי מחלקה פנימית ריקה.
נסים דהאן: מה יגיד האוצר?
נסים דהאן: תשאירו חצי בכל צד?
נסים דהאן: הוא יגיד, צרפו מחלקה, תעבירו חצי מחלקה של ביקור חולים לשערי צדק, ובצדק הוא יאמר את זה.
משה גפני: הבעיה היא שהיא לא חצי ריקה אלא לא יהיה לאן להעביר.
יעקב ליצמן: הוא אומר את זה גם כשהם מלאים.
נסים דהאן: הוא אומר את זה גם כשהם מלאים, כל שכן שהם ריקים.
נסים דהאן: מדובר בבית חולים עצמאי בעיר בסדר גודל של ירושלים ובצורת הפיזור של בתי החולים הציבוריים שנמצאים בקצוות.
נסים דהאן: אם למשל שערי צדק היה במרכז העיר או הדסה היה במרכז העיר, יכול להיות שהאוצר צודק אבל מדובר במתכונת שבתי החולים הגדולים נמצאים בקצוות ובשעת חירום לא תהיה אפשרות להגיע אליהם כי הכבישים יהיו חסומים על ידי אלף ואחד גורמים ביטחוניים שיצטרכו את הכבישים האלה.
נסים דהאן: ראינו את זה בפיגועים.
נסים דהאן: עבדכם הנאמן היה שר הבריאות בתקופת הפיגועים הנוראה.
נסים דהאן: רוב  הפיגועים שהיו במרכז ירושלים פונו בראש ובראשונה לביקור חולים ורק אחר כך פינו ליתר בתי ה חולים.
נסים דהאן: אם לא היה ביקור חולים במרכז העיר, הייתה חובה על המדינה להקים בית חולים כזה.
נסים דהאן: חסכו מהמדינה את הקמת בית חולים חדש במרכז העיר והוא קיים.
נסים דהאן: צריך לתת לו חמצן למספר חודשים, אני מעריך כשנה-שנה וחצי.
נסים דהאן: עבדכם הנאמן הוא חבר הנהלה בבית החולים.
נסים דהאן: לא הייתי מצטרף להנהלת בית החולים אם לא הייתי חושב, לאחר בדיקה מעמיקה – ויספר לכם המנכ"ל מה עשיתי לו, איך סיירתי בבית החולים בפינה-פינה, מחלקה-מחלקה ורק לאחר שסיירתי בבית החולים יום שלם מבוקר עד ערב, הגענו למסקנה שבית החולים יכול להיות עצמאי בניהול שלו גם מבחינה תקציבית בתוך תקופה של שנה וחצי.
נסים דהאן: צריך לתת לו את החמצן הזה ואחר כך נוכיח לכולם שניתן לנהל את בית החולים ביקור חולים באופן מאוזן, עצמאי, בלי עלויות נוספות למדינה, וזאת תהיה ברכה גם בשעת שגרה וגם בשעת חירום.
נסים דהאן: אחר כך תקום ועדת חקירה לבדוק למה סגרנו בית חולים במרכז העיר כאשר חס ושלום יהיה מצב חירום.
משה גפני: יושבת ראש ועד העובדים, את רוצה לומר משפט?
רוני עמרם: כן.
רוני עמרם: אני רוצה לומר אוי לאותה חרפה.
רוני עמרם: שלושים מיליון שקלים מפרידים בין בית חולים חי, פועל, תוסס ונושם לבין בית חולים סגור.
רוני עמרם: תבינו, רק היום במשמרת בוקר בין 7 ל-3 מתקיימים 28 ניתוחים בחדר הניתוח שלנו.
רוני עמרם: זה בלי לתאר את חדר הצינתורים שלנו וזה בלי לדבר על חדר לידה שקולט בין 20 ל-25 לידות מדי יום.
רוני עמרם: זה בית החולים ביקור חולים שלנו.
רוני עמרם: בלי לדבר על האשפוזים ביתר המחלקות.
רוני עמרם: החולה הראשונה שלנו שנכנסה היום לחדר ניתוח היא חולה בת 30 עם כריתת גוש מהשד.
רוני עמרם: זאת חולה שאם מחר בית החולים לא יהיה, היא תחכה חודשיים ושלושה וחמישה חודשים לבית חולים שיימצא מקום לעשות לה את הניתוח אבל בינתיים היא תמות ועוד נשים תמותנה אחריה.
רוני עמרם: זה בית החולים ביקור חולים.
רוני עמרם: אני רוצה לדעת האם ביום ראשון אני חוזרת לבית החולים ואומרת שאין בית חולים.
רוני עמרם: מה אני אומרת ל-700 עובדים?
רוני עמרם: יש לנו מקום עבודה או אין לנו מקום עבודה?
רוני עמרם: את זה אני רוצה לשמוע מהוועדה.
משה גפני: אני פונה לראש הממשלה ואני פונה לשר האוצר.
משה גפני: מבחינתי כשל כוח הסבל.
משה גפני: אני לא יכול בבוקר לדון על צווים של מסים עקיפים שיעלו את המחירים לכל האזרחים בכל תחומי החיים כמעט בשעה שיש פתרון שלא להפחית את המסים הישירים ומס החברות.
משה גפני: יש פתרון.
משה גפני: אני הולך לספוג על גבי את העניין הזה של מדיניות כושלת, מדיניות שאין בה שום הגיון.
משה גפני: אנחנו נצטרך להעלות עכשיו את המסים העקיפים, בשעה שיש פתרון באי הפחתת מסים ישירים, באי הפחתת מס החברות.
משה גפני: אני הולך לספוג את זה, אני בקואליציה.
משה גפני: אנחנו כולנו נספוג את זה ונחטוף את הביקורת.
משה גפני: אחרי כן יש לנו דיון על ביקור חולים.
משה גפני: אין דיון בכלל.
משה גפני: אין בר דעת אחד שלא יגיד שבית החולים צריך להמשיך.
משה גפני: בית חולים שנמצא כל השנים, משרת את כל האוכלוסייה שם, שיש מצוקת אשפוז גם בהדסה וגם בשערי צדק, יש מצוקת אשפוז בירושלים ואנחנו לא יכולים בשום פנים ואופן להסכים ש-700 עובדים יצאו לרחוב.
משה גפני: לא יכולים להסכים לכך בשום פנים ואופן.
משה גפני: אין סמכות לוועדת הכספים.
משה גפני: אמרתי שאם הבעיה היא כספית, פתרנו את הבעיה הכספית אבל הבעיה היא לא כספית.
משה גפני: אל תחזרו על השלושים מיליון שקלים כי זה לא עומד לדיון בכלל.
משה גפני: אם הבעיה הייתה שלושים מיליון שקלים, יש לי ברגע זה פתרון.
משה גפני: אנחנו ביהדות התורה נותנים את הכסף וגם  אם יהדות התורה לא נותנת את הכסף, אין לי בעיה להביא שלושים מיליון שקלים.
משה גפני: לא זאת הבעיה.
משה גפני: זאת לא הסמכות שלנו.
משה גפני: עם כל הכבוד, אני אקבל את הביקורת, אני יושב ראש ועדת הכספים, אני יכול לפרוש מהקואליציה, אני יכול לעכב את התקציב, אני יכול לעשות הרבה דברים, אבל יש חיים מעבר לאמירות הפופוליסטיות האלה.
משה גפני: אני יכול לקבל החלטה שאני פורש ושלום על ישראל.
משה גפני: יש כאן ויכוח עקרוני שמתנהל שנים עם משרד האוצר.
משה גפני: משרד הבריאות מול משרד האוצר.
משה גפני: עם כל הכבוד, משרד הבריאות ב-2007, המשרד המקצועי, חתם על הסכם שעל המתווה הזה מדבר משה בר סימן טוב.
משה גפני: לא ליצמן היה שר הבריאות אלא היה מישהו אחר שר הבריאות ב-2007 שחתם על המתווה הזה, כשהמשרד ישן.
רוני עמרם: לא רציתי לומר.
משה גפני: לך אין מה לומר, אבל לי יש חסינות.
משה גפני: עליך אין ביקורת אבל עלי יש ביקורת.
משה גפני: אני מציע שנעשה סדר בדברים.
משה גפני: אם מישהו חושב שלמישהו מאתנו יש איזשהו פקפוק בשאלה הזאת, אני אומר לכם שקיבלתי הוראה מגדולי תורה על העניין הזה.
משה גפני: אין לי אפילו שיקול דעת, שלא לדבר על כך שלדעתי אסור לסגור את המקום.
משה גפני: אני עושה מעשה שהוא חורג מסמכות.
משה גפני: אני רוצה שוועדת הכספים תקבל החלטה כדלהלן: ועדת הכספים מחליטה שאת בית החולים ביקור חולים לא סוגרים.
משה גפני: אני מבקש שנקבל החלטה לפי מה שאמר סגן השר שהוא הגורם המקצועי.
משה גפני: ההחלטה אומרת שבמהלך שנה ועשרה חודשים בית החולים ממשיך רגיל במקומו.
משה גפני: הדבר השלישי הוא שהעובדים לא ייפגעו בכל הסדר.
משה גפני: הדבר הרביעי שהוא בעצם החשוב ביותר, אני מאפשר למשרד האוצר.
משה גפני: משה אמר שהוא נפגש הערב עם הדסה ואני מאפשר עד מחר, עד מחרתיים, לקבל תשובות.
משה גפני: אנחנו לא מתערבים בפתרון, זאת לא הסמכות שלנו.
משה גפני: אם הפתרון יהיה להלאים כמו שאמרה שלי יחימוביץ, שבית החולים יהיה ממשלתי, בסדר, אם הפתרון יהיה שבית החולים ינוהל על ידי ההנהלה הנוכחית, בסדר, על ידי ההנהלה הנוכחית.
משה גפני: אם הפתרון יהיה על ידי הדסה ושערי צדק, בסדר, על ידי הדסה  ושערי צדק.
משה גפני: אני רוצה לראות במבחן התוצאה האם שלושת העקרונות האלה נשמרו.
משה גפני: העיקרון הראשון הוא שבית החולים לא נסגר, העיקרון השני הוא שבמשך התקופה הזאת שיש את ההסכם, שנה ועשרה חודשים, לא נוגעים בעניין הזה וממשיכים לפעול במקומו, והדבר השלישי הוא שהעובדים לא נפגעים בכל הסדר.
יעקב ליצמן: אני רוצה שכל הישיבות יהיו עם משרד הבריאות.
משה גפני: עם משרד הבריאות, בוודאי.
משה גפני: משרד הבריאות עם משרד האוצר.
משה גפני: אנחנו מעוותים כאן את התמונה, ודאי שעם משרד הבריאות.
משה גפני: אנחנו מצביעים על ההצעה שלי.
משה גפני: ה צ ב ע ה     הצעת ההחלטה התקבלה פה אחד     	ההחלטה הראשונה היא שבית החולים לא ייסגר, ההחלטה השנייה היא שבמשך שנה ועשרה חודשים שההסכם קיים בית החולים לא זז ממקומו, ההחלטה השלישית היא שהעובדים לא ייפגעו.
משה גפני: אופן הפתרון מצוי בידי משרד האוצר.
משה גפני: אני מבקש עד מחר או מקסימום עד מחרתיים לומר לנו על איזה מתווה הלכנו.
משה גפני: כל מתווה שתלכו על פי העקרונות האלה, מקובל עלינו.
יורם בלשר: חבר הכנסת גפני, אין כסף בחודש הבא לשלם משכורות.
משה גפני: אני נותן לו יום-יומיים.
משה גפני: הרי ישבנו כל הזמן על העניין הזה של הערבות על השלושים מיליון שקלים.
משה גפני: על סדר היום הפיצויים לנפגעי השריפה ביערות הכרמל.
משה גפני: עוד בעיה שיש לנו היום.
שלי יחימוביץ': גפני, יש לנו ישיבות סיעה מאוד חשובה.
חיים אורון: אתה לא מקיים דיון על הדלק?
משה גפני: אני מקיים.
שלי יחימוביץ': בשעה 2:30 יש ישיבות סיעה.
משה גפני: אני עוד אראה מה לעשות.
משה גפני: מי מציג את הפתרונות?
משה גפני: בישיבה הקודמת סיכמנו שהממשלה תאמר מה עשו במהלך התקופה הזאת.
שלי יחימוביץ': גפני, אתה יכול לקבוע שעה?
שלי יחימוביץ': יש לנו סדר יום.
פניה קירשנבאום: אולי בזמן המליאה.
שלי יחימוביץ': למה שלא תדחה את זה למחר?
משה גפני: אני אתן תשובה.
משה גפני: אני אתאם את זה.
אושיק בן עטר: הפעילות שלנו התמקדה בעיקר בסיוע המיידי לתושבים שהיה בעיקר תשלום של מענק התארגנות, תשלום שכבר בוצע, בסדר גודל של 2,500 שקלים לנפש.
אושיק בן עטר: בנוסף לזה, טיפלנו בהסדרת הדיור הזמני שיקרה בישוב בית אורן ובכפר הנוער ימין אורד.
אושיק בן עטר: למעשה העסק תוקצב, נבחרו אפילו המבנים וסוכמו עם המועצה מה תהיה כמות המבנים בכל ישוב.
אושיק בן עטר: כמו כן, ממש בימים האחרונים אנחנו גיבשנו את הכללים לסיוע בשכר דירה למי שהבית שלו נפגע, בעיקר בישוב עין הוד, והפעילות שלנו בימים הקרובים תתמקד בגיבוש המדיניות של הממשלה, בעיקר בין משרד האוצר לבין משרד ראש הממשלה, בפיצויים על תכולה ועל נזקים שנגרמו לבתים.
אושיק בן עטר: באלמנט הזה צריך לקחת בחשבון שהפיצויים האלה יהיו על בסיס סוציאלי ויתחשבו בעובדה האם הבית היה מבוטח או לא מבוטח.
אושיק בן עטר: חבר הכנסת אמנון כהן מחליף את היושב ראש בניהול הישיבה
אמנון כהן: אם הבית לא מבוטח, מה קורה?
אושיק בן עטר: המספרים עדיין לא סגורים לגמרי ואנחנו מגבשים אותם בימים הקרובים, אבל אנחנו חושבים שהמסר שצריך להגיע הוא שמי שלא ביטח את הבית שלו ומצבו הסוציאלי הוא לא טוב, המדינה תסייע לו בהעמדתו על הרגליים, תיתן לו סיוע כנראה נורמטיבי, על בסיס נורמטיבי.
אמנון כהן: מה זאת אומרת?
אמנון כהן: אם הוא יכול לתקן את הבית, לשפץ, לבנות?
אושיק בן עטר: הוא יצטרך לבנות את ביתו מחדש, אבל תעמיד בעיני רוחך את הבן אדם הזה שלא ביטח את הבית שלו לעומת בן אדם אחר ששילם לאורך השנים פרמיות וניהול את הסיכונים שלו בצורה אחרת.
אושיק בן עטר: כאן אתה גם מייצר תקדים ומסר.
אמנון כהן: האזרח, שלא באשמתו  - המדינה כאן התרשלה ולא כיבתה את השריפה בזמן – ניזוק.
אמנון כהן: זה דבר שלא קורה כל יום אלא קרה מקרה טראגי למספר אנשים שגרים במקום.
אמנון כהן: לכן ההסתכלות היא לא תקדים אלא לאותו אדם נשרף הבית.
אמנון כהן: הוא לא ביטח כי הוא חשב שהוא גר במקום מסודר.
אושיק בן עטר: כמו שאמרתי, בן אדם שמצבו הסוציאלי הוא כזה שהיו  לו נכסים משמעותיים אחרים, אנחנו ניתן פיצוי שיאפשר לו להקים קורת גג מעל לראשו, אבל המודל שלנו הוא כזה שתמיד יש הבדל בין הבן אדם הזה לבן אדם שביטח את עצמו ושילם פרמיות לאורך השנים ועכשיו צריך להתדיין עם חברת ביטוח כדי לקבל את הפיצויים.
אושיק בן עטר: המספרים ייסגרו בימים הקרובים בעצה אחת עם משרד ראש הממשלה.
אושיק בן עטר: בנושא של דמי השכירות, היינו הרבה יותר "נדיבים" וסיכמנו את העקרונות ביחד עם משרד ראש הממשלה והעקרונות גם הוצגו אתמול לוועדת המנכ"לים.
אמנון כהן: האזרחים שלא ביטחו, הבנתי שמערמים עליהם קשיים.
אושיק בן עטר: לא.
אמנון כהן: בדיקה אם יש לו עוד נכס או אין לו עוד נכס, ואם יש לו מפעל שלו שבקושי הוא מתקיים, הוא צריך למכור את המפעל שלו כדי להקים את הבית.
אמנון כהן: מה הפרמטר?
אמנון כהן: שנית.
אמנון כהן: אחד שביטח את עצמו וכאן מתחילה להיות סחבת והביטוח דורש ממנו להוכיח דברים מסוימים.
אמנון כהן: ביקשנו בוועדה שבפרונט תעמוד המדינה גם לגבי זה שביטח וגם לגבי זה שלא ביטח.
אמנון כהן: קודם כל לדאוג לקורת גג לאזרחי המדינה כי קרה משהו שהוא פשלה של המדינה ואחר כך נתדיין.
אמנון כהן: המדינה תעשה את הבדיקה מול הביטוח ומול הגופים.
אושיק בן עטר: אני קצת חולק על כך שהביטוח יגרום לסחבת.