GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל הולנדר: בקשר למלאי הדירות הפנויות של הלמ"ס, אז זה ככה – האמת היא, שהלמ"ס מפרסמת, כמו שראובן אמר, נתונים על מלאי הדירות הריקות אבל בפועל, האמת היא שאף אחד לא יודע בבירור מה המספר.
רחל הולנדר: למה?
רחל הולנדר: כי אם ממשיכים לקרוא את ההערה של הלמ"ס, ואני בטוחה שיש דירות ריקות, כי אנחנו יודעים לאחרונה שיש פער בין התחלות בנייה בשנים האחרונות לבין הצרכים שזה לפחות 40,000 משקי בית, אז איפה הם גרים?
רחל הולנדר: זה דירות שפוצלו, זה כל מיני דירות שאולי לא הושכרו ויצאו לשוק לא ברמה טובה, אבל הלמ"ס בעצמה כותבת, בלי לציין מספרים, שזה כולל דירות להריסה, זה כולל דירות של קשישים שנפטרו ועדיין לא טופלו, כל מיני דירות בתהליך.
רחל הולנדר: יכול להיות שזה רק 20%.
רחל הולנדר: כלומר, יש מתוך ה- 100,000 איזה שהוא מספר שבעצם אני לא יודעת להצביע עליו.
רחל הולנדר: אז על מס רכישה, אני לא שמחה אתו.
משה גפני: אני מבקש להתחיל להקריא את החוק ולהסביר סעיף-סעיף ונראה איך אנחנו מתקדמים בכל סעיף.
משה גפני: אם נספיק היום, נצביע היום.
זבולון אורלב: לא קיבלתי תשובות על שאלותיי, להפך, קיבלתי חיזוק.
משה גפני: חבר הכנסת אורלב, אני מאוד מבקש.
משה גפני: אנחנו רוצים לעשות עבודה מקצועית.
משה גפני: לעבור סעיף-סעיף, נדון על כל סעיף.
משה גפני: הבנו את הרעיון.
זבולון אורלב: עוד אין הסכמה על הרעיון.
משה גפני: מאיפה אתה יודע שאין הסכמה?
זבולון אורלב: אתה מסכים לרעיון?
משה גפני: היא אמרה שמס רכישה זה בעיה?
משה גפני: נטפל במס רכישה.
משה גפני: אני לא מבין אותך, אתה הרי חבר כנסת ותיק.
זבולון אורלב: בגלל שאני ותיק אני לא מבין למה מתחילים לקרוא חוק, כשעדיין הרעיון לא מובהר ולא יודעים כמה דירות פנויות, אנחנו לא יודעים אם המערך הזה, מה הוא יעשה לשכר-הדירה.
זבולון אורלב: אין תשובות על זה.
זבולון אורלב: חבר'ה, אי-אפשר ככה.
משה גפני: אתם קוראים ומסבירים, זה לא הקראה רגילה של חוק, שאנחנו כבר יודעים על מה מדובר.
משה גפני: אנחנו עכשיו רוצים שתקריאו סעיף ותסבירו אותו ונדון על הסעיף.
מיכל דויטש: פרשנות.
מיכל דויטש: 1. לכל מונח בחוק זה תהא המשמעות הנודעת לו בחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג-1963 (להלן – חוק מיסוי מקרקעין), אלא אם כן נקבע במפורש אחרת.
מיכל דויטש: נדרשנו להוראה הזאת מהטעם שזה חוק נפרד.
אמנון כהן: מה זה 1963?
מיכל דויטש: שם החוק.
מיכל דויטש: חוק עידוד השקעות הון, התשכ"ט 1959.
זבולון אורלב: זו הוראת שעה.
שגית אפיק: זו הוראת שעה ולכן זה חוק נפרד.
שגית אפיק: זה הוראת שעה, חלק לשנה, חלק לשנתיים, תלוי מה.
משה גפני: לפי ההצעה שלהם – חלק לשנה, חלק לשנתיים.
זבולון אורלב: שגית, יש לי שאלה חקיקתית.
זבולון אורלב: אני פעם ראשונה רואה את המילה פרשנות מופיעה בראשית חוק, בדרך-כלל מופיעות הגדרות.
זבולון אורלב: למה משתמשים פה בסוגיית הפרשנות ולא בסוגיית ההגדרות?
שגית אפיק: אפשר לקרוא לזה הגדרות, זה לא משנה.
שגית אפיק: בגלל שזה חוק שהוא הוראת שעה ורצו לומר שהמונחים כמו דירת מגורים מזכה, דירת מגורים יחידה, יש שימוש בפרשנות, מהמילה.
שגית אפיק: יש שימוש במילה פרשנות.
זבולון אורלב: אמרתי שאני רק מעט שנים בכנסת, אני עדיין לא ראיתי.
מיכל דויטש: יש הבדל בין משמעות להגדרה.
זבולון אורלב: יש הבדל בין משמעות לבין הגדרה?
שגית אפיק: המשמעות זה לפעמים רחב יותר.
שגית אפיק: לפעמים אתה לומד את המשמעות מתוך הסעיף עצמו ולא בהגדרה ברורה שאומרת.
זבולון אורלב: למה אני צריך להסכים לפרשנות שאני לא יודע מה היא?
זבולון אורלב: הגדרה אני יודע מה היא.
שגית אפיק: משום שלכאורה, הם יכלו לשלב את זה בתוך חוק מיסוי מקרקעין עצמו.
זבולון אורלב: למה הם לא עושים את זה?
שגית אפיק: אני לא יודעת.
שגית אפיק: את זה רציתי לשאול אותם.
שגית אפיק: למה, באמת, בחרתם בטכניקה של הוראת שעה חיצונית?
מיכל דויטש: היו כמה, יש לנו הוראת שעה חיצונית, בעיקר בגלל הפרק של הפטור מדירות מגורים.
מיכל דויטש: רצינו שיהיה ברור שזה בא, כלומר שפרק חמישי 1 שמעניק את הפטור הכללי למכירות דירות מגורים מזכות עומד על תילו, לצידו, יש פטור שהוא מוגבל בזמן, ובנוסף לפטור של פרק חמישי 1, ולכן רצינו שהדברים יהיו ברורים.
מיכל דויטש: לא רצינו ללכלך את החוק, את חוק מיסוי מקרקעין, במשהו שנגמר, חלק בעוד שנה, חלק בתום 2012.
שגית אפיק: אז זה יהיה חיצוני לחוק ובעצם זה יתבטל ב- 2012, מבחינתכם, ואם יירצו להאריך את זה, יהיה צורך בהצעה חדשה לחלוטין.
מיכל דויטש: זה בכל מקרה.
שגית אפיק: ההגדרה היא בשורה אחת, פשוט להאריך את התאריך.
מיכל דויטש: אין הבדל.
משה גפני: למה עכשיו אי-אפשר?
משה גפני: אם הם באים בעוד שנתיים והם רוצים להאריך את זה, הם לא יכולים?
מיכל דויטש: אין הבדל אם נבוא ב- 31 לדצמבר 2011, אין הבדל.
משה גפני: עכשיו תסבירו את סעיף 2. להקריא ולהסביר, בבקשה.
מיכל דויטש: העלאת שיעורי מס הרכישה לגבי דירה שאינה דירה יחידה.
מיכל דויטש: 2.(א) על אף האמור בפסקה (1) של סעיף 9(ג1א) לחוק מיסוי מקרקעין, במכירת זכות במקרקעין שהם בניין או חלק ממנו שהוא דירת מגורים, שלא חלות לגביה הוראות פסקה (2) של הסעיף האמור, שנעשתה בתקופה שמיום 16 בינואר 2011 עד יום 31 בדצמבר 2012.
מיכל דויטש: בתקופה שמיום י"א בשבט התשע"א עד יום י"ח בטבת התשע"ג, ישולם מס רכישה בשיעור משווי הזכות הנמכרת כקבוע להלן:     (1) על חלק השווי שעד מיליון שקלים חדשים – 5%;     	(2) על חלק השווי העולה על מיליון שקלים חדשים ועד שלושה מיליון שקלים חדשים – 6%;     	(3) על חלק השווי העולה על שלושה מיליון שקלים חדשים – 7%.
מיכל דויטש: ב- (ב) אני מקריאה נוסח שהוא שונה:     	(ב) הסכומים הנקובים בסעיף קטן (א) יתואמו ב- 1 בינואר 2011, לפי שיעור עליית המדד שפורסם לאחרונה לפני 1 בינואר 2011.
שגית אפיק: זאת אומרת שזה לא יהיה הסכומים האלה כבר עכשיו.
אמנון כהן: מיכל, טעות, זה 2012.
מיכל דויטש: 2012, יתואם לפי 2011.
ראובן קוגן: הסכום, לא השיעור.
מיכל דויטש: כן, הסכום, לא השיעור, לא.
מאיר אסולין: פעם אחת תהיה התאמה, ב- 1 לדצמבר.
מיכל דויטש: (ב) הסכומים הנקובים בסעיף קטן (א) יתואמו, ב- 1 בינואר 2012, לפי שיעור עליית המדד שפורסם לאחרונה לפני 1 בינואר 2011, ויעוגלו לחמישה השקלים החדשים הקרובים.
מאיר אסולין: רצינו לדעת ההבדל בין היום, תוך כדי ההסבר תגידי מה ההבדל בין היום לבין מה שיקרה אחרי החוק.
מיכל דויטש: הכלל לפי חוק מיסוי מקרקעין זה שלגבי רכישת זכות במקרקעין, כלשהי, כל זכות במקרקעין, קיים שיעור מס רכישה של 5%.
מיכל דויטש: זה הכלל.
מיכל דויטש: החוק אומר שלמרות הכלל, כאשר אנחנו רוכשים דירה, הכלל הוא 3.5% ו- 5%, לפי מדרגות של מיליון 100 ומעל.
מאיר אסולין: בקודם היה שעד מיליון 100 היה פטור.
מיכל דויטש: יש את המדרג.
מיכל דויטש: זה הכלל לגבי כלל הדירות, 3.5% ו- 5%.
מיכל דויטש: שתי מדרגות.
מיכל דויטש: דירה יחידה, לאו דווקא ראשונה, יחידה, כלומר, יש לי רק דירה אחת, אני יכולה להחליף דירה בדירה, אומרת שעד שווי של כמיליון ו- 200, זה אפס אחוז, אין חיוב במס רכישה.
מאיר אסולין: זה רק דירה שנייה והלאה.
מיכל דויטש: שהכלל לגביה.
מיכל דויטש: בעצם, אנחנו פה נוגעים רק בדירות שלא מתקיימת לגביהן פסקה 2. כלומר, פסקה 2 היא הפסקה הרלוונטית שמדברת על דירות מגורים יחידות, ששיעור המס עד מיליון 130, כפי שאמר מאיר, הוא אפס אחוז,  ולאחר מכן, 3.5% ו- 5%.
מיכל דויטש: אנחנו פה מדברים רק על דירות שמהשקל הראשון, לפי הכלל החוקי הקיים, צריך להשתלם 3.5%.
מיכל דויטש: והמדרג הבא – 5%.
מיכל דויטש: אנחנו משנים למשך תקופה של שנתיים פחות 16 ימים את שיעורי המס שיחולו על אותן דירות.
מיכל דויטש: מי שירכוש דירה שהיא איננה דירתו היחידה, לפי שווי הדירה, יהיה חיוב במס רכישה.
מיכל דויטש: אם הוא יקנה דירה בשלושה מיליון שקלים, על מיליון, על חלק השווי שעד מיליון הוא ישלם 5% מס רכישה ועל הדלתא בשווי של שני מיליון שקלים, הוא ישלם עוד 6% מס רכישה.
זבולון אורלב: לאדם יש דירה והוא רוצה לרכוש, להחליף, לשפר את הדיור שלו, הוא קיבל את הדירה והוא עדיין לא מכר את הדירה הקודמת שלו.
ראובן קוגן: 24 חודש.
מיכל דויטש: יש לו שנתיים למכור את הקודמת, כדי שהחדשה עדיין תיחשב.
אמנון כהן: אם תוך שנתיים הוא מכר, עדיין נשאר בדירה היחידה.
מיכל דויטש: לא נגענו בכללים שסוכמו גם פה אחרי חפציבה.
זבולון אורלב: האם שקלתם במקום להרוויח כסף מכל החוק הזה, להוזיל את מס הרכישה לגבי הדירה הראשונה?
זבולון אורלב: למה אתם לא רוצים?
זבולון אורלב: אם אתם רוצים לעודד.
זבולון אורלב: בירושלים, בהר חומה, דירה של ארבעה חדרים, עולה היום 1,600,000 שקלים.
זבולון אורלב: דירה של שלושה חדרים, עולה בין 1,200,000 ל- 1,300,000.
זבולון אורלב: אז תסבירו לי את העניין הזה.
זבולון אורלב: איך אתם רוצים לעודד אנשים לרכוש דירות.
ראובן קוגן: אבל הוא פטור לדירה ראשונה.
שגית אפיק: לא, הוא פטור עד מיליון.
זבולון אורלב: שאלתי, במקום להרוויח כסף, למה אתם לא מוזילים את מס הרכישה?
זבולון אורלב: המטרה שלכם זה שאנשים ירכשו דירות.
זבולון אורלב: הרי כדי שאדם, תהיה לו מוטיבציה, כתוצאה מהפטור של מס השבח, שיהיה לו מוטיבציה למכור, הוא צריך שמישהו יקנה ממנו.
זבולון אורלב: אתם גם צריכים להגדיל את המוטיבציה לא רק של מי שרוצה למכור, אלא גם זה שרוצה לקנות.
זבולון אורלב: זה שרוצה לקנות צריך לשלם מס רכישה.
משה גפני: לא רוצה תשובה.
זבולון אורלב: אני רוצה להגיש הסתייגות.
משה גפני: לא הסתייגות, הוועדה תאשר את זה.
זבולון אורלב: מודה לך.
משה גפני: אני מקבל את עמדת הממשלה.
משה גפני: עמדת הממשלה, שצריך שיהיה יותר היצע של דירות ושאנשים יוכלו יותר לרכוש ואני מקבל את עמדת הממשלה.
משה גפני: עכשיו, הממשלה, הם לא עשו את החשבון עד הסוף, הם עשו את החוק הזה כנראה מהר ומה שאנחנו מדברים פה כל הזמן, זה שאני קונה עכשיו דירה אחת, הממשלה ביד שלה רוצה לעזור לי, יפה.
משה גפני: הפטור של עד מיליון 100, מיליון 100 ומשהו, ממס רכישה, היום לא מגיע לדירה.
משה גפני: אני לא מדבר על מגדלי אקירוב, אני לא מגיע לדירה נורמאלית.
משה גפני: אז אני מציע שנעלה את זה למיליון וחצי.
משה גפני: הרי כסף יש לנו, שנעלה את זה למיליון וחצי.
אמנון כהן: לא, אני חושב אחרת.
אמנון כהן: הבנתי מה אתה אומר.
משה גפני: תן לי להשלים, תחלוק, זה בסדר.
אמנון כהן: לא חולק, מחזק.
משה גפני: רגע, קודם אני אגיד את הרעיון, נשכלל אותו.
משה גפני: ניקח עד סכום מסוים, שזה דירה סבירה, דירה שהיא יותר גדולה קצת.
זבולון אורלב: ארבעה חדרים.
משה גפני: כן, עד שלושה מיליון או משהו כזה, יהיה פחות ממה שהיום.
מיכל דויטש: ממיליון וחצי עד שני מיליון.
משה גפני: בסדר, 3.5%, לא משנה, נדבר על המדרג באופן מדויק, שלא נסטה בעניין הזה, אני גם ארצה לשמוע את משרד השיכון בעניין ואנחנו יכולים להעלות ל- 7% את הדירות היקרות.
משה גפני: ששם אין לנו שום עניין.
משה גפני: זאת אומרת, היעד של הממשלה הוא נכון.
משה גפני: הפתרונות הכספיים שלהם, הם מאוד לא אטרקטיביים.
משה גפני: אני מבקש ממשרד השיכון, אתם אנשי המקצוע פה, הם אנשי הכסף.
משה גפני: הרעיון הוא נכון, מבחינתכם?
רחל הולנדר: הרעיון, בעיקרון, נכון.
משה גפני: זה יעודד יותר דירות?
רחל הולנדר: זה יכול לעודד.
רחל הולנדר: למרות שאין לי פה את הנתונים, אני לא כל-כך זוכרת.
רחל הולנדר: קודם כל, אני בעד, אבל בירושלים, מה שאני אומרת זה ככה – חלק גדול, אם אני מסתכלת על כל הארץ, רוב רוכשי הדירות לראשונה, דירה יחידה, הם נופלים בתחום הזה של מיליון משהו.
רחל הולנדר: אבל אם לוקחים את הערים הגדולות, זה יוצא דופן.
אמנון כהן: אז לכן אני אומר, אדוני, רציתי, אדוני היושב-ראש, לגבי דירה יחידה, אנחנו הרי רוצים לפחות שלזוג או לעולה חדש או למי שהגיע למדינת ישראל, דירה יחידה, המדינה תעודד אותו לרכוש את הדירה היחידה הזו.
משה גפני: אז אתה נותן לו פטור ממס רכישה.
אמנון כהן: אני רוצה לא עד גובה מסוים.
אמנון כהן: כי אומרים, נגיד אתה גר בירושלים ואתה מאוד רוצה שהילד שלך גם יגור בירושלים, אתה מוכן קצת לעזור לו אבל המחיר של דירה בירושלים, דינו, מחירו, לא כמו דירה, כמו שהוא אמר, הר חומה או רמלה, נגיד, או אופקים.
אמנון כהן: אז צריך פה באמת לראות, לא לעשירים, לא לתת למגדלי אקירוב.
אמנון כהן: אבל יחד עם זה, אם אנחנו רוצים שתא משפחתי יהיה קרוב, נגיד בשבת הוא רוצה להיות עם הילדים שלו אז הוא רוצה בקרבת הבית שלו, עד סכום מסוים, זה היחידה.
אמנון כהן: אני לא מדבר על דירה להשקעה או משהו, להגדיל את הסכום הזה פרופורציונאלית לאנשים, לדירה יחידה.
שגית אפיק: אז זה מה שהיושב-ראש אמר.
שגית אפיק: הוא דיבר על עד מיליון וחצי.
משה גפני: אבל אמנון, תראה, אני אומר לך – תפשת מרובה, לא תפשת.
אמנון כהן: דירה יחידה.
משה גפני: אני מדבר על דירה יחידה, הרי זה הסעיף.
משה גפני: אם אנחנו נלך עד הקצה ואנחנו נתחיל לחלק לפי אזורים כמו שאמרה גם נציגת משרד השיכון, אם אנחנו נלך לפרטים, לא נגיע לשום מקום.
אמנון כהן: אז תגיד מיליון 800.
משה גפני: אבל זה הרבה.
אמנון כהן: בירושלים זה לא הרבה.
משה גפני: וכמה עולה דירה ברמלה?
זבולון אורלב: כמה עולה דירה של ארבעה חדרים ברחובות, אתה יודע?
אמנון כהן: עד מיליון 800.
אמנון כהן: המחירים היום בשמיים.
זבולון אורלב: הרבה זמן לא חיתנת.
אמנון כהן: אפילו ברמלה, יש מיליון 400 היום.
אמנון כהן: אבל הוא רוצה בירושלים, הוא רוצה באלעד.
משה גפני: כמה עולה דירה?
אמנון כהן: איפה?
משה גפני: באלעד.
אמנון כהן: אלעד, מיליון 500, מיליון 400.
אמנון כהן: אני רוצה דירה יחידה, לבן-אדם לדירה יחידה, לעזור לו.
משה גפני: טוב, מיליון 700?
משה גפני: בסדר, אבל זה גבוה מדי, אנחנו ניראה לא יפה.
אמנון כהן: עוד לא הציפו את השוק, זה בתוך המעטפת הקיימת, במאגר הקיים.
שגית אפיק: צריך לשים לב רק, חבר הכנסת אמנון כהן, שהמדרגה של 3.5% היא תהיה על הדלתא, זאת אומרת אם נלך על מיליון וחצי, אז היא תהיה רק מעל מיליון, בין מיליון וחצי למיליון 800, רק על ה- 300,000 אז זה לא נורא.
אמנון כהן: אז אני מקבל.
שגית אפיק: מיליון וחצי.
שגית אפיק: עד מיליון וחצי – פטור.
זבולון אורלב: אתה מכיר דירת שלושה חדרים בבני-ברק במיליון וחצי?
זבולון אורלב: במיליון וחצי לא קונים דירה ארבעה חדרים ברחובות.
זבולון אורלב: אתם לא יודעים על מה אתם מדברים.
זבולון אורלב: זוג צעיר, ארבעה חדרים של 100, 120 מטר מרובע, 110, שלא צריכים מס רכישה.
זבולון אורלב: למה לשלם מס רכישה?
זבולון אורלב: מה המדינה צריכה להרוויח ממנו?
זבולון אורלב: למה המדינה צריכה להרוויח מזוג צעיר שקונה את הדירה הראשונה, דירה נורמאלית, עד ארבעה חדרים.
זבולון אורלב: תסבירו לי את ההיגיון.
זבולון אורלב: ומול זה, צריכים להרוויח כסף.
משה גפני: כן, ראובן-?
ראובן קוגן: אני רוצה להגיד רק דבר אחד.
ראובן קוגן: לפני כארבע שנים, לדעתי, ההפחתה של 3.5% מס רכישה לדירות יחידות לאפס אחוז נעשה לפני כארבע שנים.
אמנון כהן: ועדת הכספים עשתה את זה אז.
ראובן קוגן: כל הדברים ועדת הכספים עשתה.
ראובן קוגן: ולכן, אם תסתכלו מה קרה מאז למחירי הדירות, אי-אפשר לבוא ולהגיד שמחירי הדירות ירדו כתוצאה מכך, אולי ההפך.
זבולון אורלב: אבל זה לא קשור לזה.
זבולון אורלב: זה לא בגלל זה.
ראובן קוגן: שנייה, רגע.
זבולון אורלב: ראובן, אל תהיה כזה.
ראובן קוגן: אני לא יכול לקטוע אותך אבל אתה יכול לקטוע אותי, רק אל תנצל את זה יותר מדי.
אמנון כהן: זה לא קשור.
ראובן קוגן: מה לא קשור?
אמנון כהן: זה שהורידו את המס רכישה במדרגות.
ראובן קוגן: למה זה לא קשור?
אמנון כהן: זה לא קשור להעלות את הדירות.
אמנון כהן: כי לא בנית מספיק דירות.
ראובן קוגן: ומה?
אמנון כהן: לא נתת למינהל לשווק את הקרקעות.
אמנון כהן: לא קשור, ראובן.
ראובן קוגן: זה קשור.
ראובן קוגן: אל"ף, זה קשור.
אמנון כהן: תבנה היום 100,000 יחידות דיור, זה יהיה יותר מחייב.
משה גפני: הדיאלוג הזה לא לכבודנו.
משה גפני: ראובן מייצג את עמדת הממשלה.
אמנון כהן: שימשיך לייצג.
משה גפני: לא, שנייה.
אמנון כהן: הוא אומר שההחלטה התקבלה לפני ארבע שנים והיא לא הוזילה את המחירים.
משה גפני: אתה רוצה לחזור על הטעות של הדלק?
משה גפני: בוא נחזור.
משה גפני: אנחנו ישבנו פה עם פקידים מאוד נכבדים ומאוד חשובים.
זבולון אורלב: אפשר לעשות רוויזיה על הדלק?
משה גפני: ומאוד נכבדים, וניהלנו אתם דיאלוג וניסינו להגיע אתם לפשרות, זאת לא המגמה שלי עכשיו.
משה גפני: אני, אין לי דיאלוג אתם.
משה גפני: הם עושים את מלאכתם נאמנה.
משה גפני: אני מציע לקחת את הרווח של ה- 380 מיליון שקל, לשים אותו במס הרכישה של דירה ראשונה.
משה גפני: מה הדיון פה?
משה גפני: אני לא הולך לקחת כסף מהממשלה, אני הולך על היעד של הממשלה.
משה גפני: הממשלה תמשוך את החוק, שתמשוך את החוק.
משה גפני: מה הוויכוח אתו?
אמנון כהן: אתה לא תוכל לעשות את מה שאמרת, כי זה תקציב של אוצר המדינה ואתה לא יכול אף פעם לדעת איפה הוא הולך.
משה גפני: בבקשה, תגיד.
אמנון כהן: לא, לקבל החלטה, כמו שאמרת, על הדירה היחידה, עד, להגדיל את הגובה.
זבולון אורלב: זה מה שהוא אומר.
אמנון כהן: ועל הפער.
אמנון כהן: אבל אני אומר ואני מתחבר, שזוג שבא ומתחתן, דירה נורמאלית, שעולה מיליון 600 או מיליון 700, לא צריך לשלם מס רכישה, לא צריך.
אמנון כהן: דירה יחידה, מה יש?
משה גפני: אתה רוצה להתכנס לסכום שעליו אנחנו מדברים?
משה גפני: בגלל שאני חושב שאם נרוץ למיליון 800 אנחנו כבר מדברים אחרת.
זבולון אורלב: לא, הוא רצה מיליון 600.
משה גפני: מיליון 600, נתכנס למיליון 600.
משה גפני: עד מיליון 600, רבותיי.
זבולון אורלב: דירה ארבעה חדרים.
משה גפני: עד מיליון 600, בדירה ראשונה, יהיה פטור ממס רכישה.
אמנון כהן: לא משנה איזה אזור.
זבולון אורלב: ממיליון 600 עד שלושה מיליון, יהיה 3.5%.
זבולון אורלב: ומעל זה יהיה 7%.
שגית אפיק: ומעל זה, 5% כרגע יש.
שגית אפיק: רוצה להחמיר?
אמנון כהן: 5%, 5%.
שגית אפיק: אנחנו מדברים על דירה יחידה.
זבולון אורלב: דירה יחידה?
שגית אפיק: יחידה.
שגית אפיק: אז זה 5%.
זבולון אורלב: צודקת, 5%.
מיכל דויטש: עד 1.6?
שגית אפיק: עד 1.6 – פטור, מ- 1.6 עד שלוש – 3.5%, ומעל שלושה – 5%.
משה גפני: מה זה דירה של שלושה מיליון, בוא נתרגם את זה.
ראובן קוגן: דירה בתל-אביב, חמישה חדרים בערך.
זבולון אורלב: זה דירה של חמישה חדרים או אילו שישה חדרים.
ראובן קוגן: בתל-אביב.
זבולון אורלב: במודיעין, בירושלים.
ראובן קוגן: לא, מודיעין אין לך שלושה מיליון שקל.
שגית אפיק: הפער במדרגות הוא של חצי מיליון, זאת אומרת היום זה בין מיליון למיליון וחצי ומעל מיליון וחצי, אז אפשר לעשות בין 1.6 עד 2.100 או עד 2.200.
שגית אפיק: דירה יחידה היום, עד מיליון יש לך אפס.
שגית אפיק: ממיליון עד מיליון וחצי – 3.5%.
שגית אפיק: מעל מיליון וחצי.
זבולון אורלב: לשתיים וחצי.
שגית אפיק: אז שתיים וחצי, בין 1.6 לשתיים וחצי, אתה אומר 3.5%.
שגית אפיק: מעל שתיים וחצי – 5%.
שגית אפיק: OK.
שגית אפיק: כל זה לגבי דירה יחידה, כרגע.
משה גפני: טוב, הלאה.
שגית אפיק: עכשיו, לגבי דירה שנייה, שזה מה שעומד על הפרק בסעיף בעצם.
שגית אפיק: למה עשיתם את זה לפי מספר דירות ולא לפי סכום מכירות, סכום רכישה שיש לו?
מיכל דויטש: מס רכישה מוטל על שווי דירה.
שגית אפיק: עשיתם את זה מ- 16 בינואר.
שגית אפיק: אתם עושים החמרה.
משה גפני: רגע, לפני התאריך.
ראובן קוגן: אין שום דבר שלבד יפתור את הבעיה.
אמנון כהן: בסדר, אבל אין לו תמריץ למכור.
ראובן קוגן: יש לו.
ראובן קוגן: זה שלא יקנה.
ראובן קוגן: למכור, תמריץ זה פטור ממס שבח.
זבולון אורלב: המשמעות של פסקה 2, אדוני היושב-ראש, 2(א), המשמעות זה שמאות אנשים ירכשו דירה להשכרה ואז היצע הדירות להשכרה יפחת ואלה שירכשו את הדירה השנייה, כדי להשכיר, יעלו את המחירים.
זבולון אורלב: זה המשמעות.
מאיר אסולין: מי שרוכש את זה, זה אותו אחד שכבר לא ישכור.
מאיר אסולין: אז במקום לשלם דמי שכירות, ישלם משכנתה בדירה שלו.
זבולון אורלב: אז למה אתה מעלה את המס?
מאיר אסולין: כדי שהמשקיע לא יקנה.
מאיר אסולין: המשקיע, לא השוכר, לא הדייר.
אמנון כהן: המשקיע ייקנה ויעלה את שכר הדירה.
משה גפני: היום כל הדיון מתנהל לא טוב.
משה גפני: שאלת שאלה?
משה גפני: בבקשה לענות.
מאיר אסולין: אני רוצה להסביר.
מאיר אסולין: אנחנו משתדלים פה שהמשקיעים לא יהיו במשחק כי הם, כאשר יש לי זוג צעיר ומשקיע, היכולת הכלכלית של המשקיע, ויש לי דירה אחת, היכולת של המשקיע היא לרכוש אותה, לא של הזוג הצעיר.
מאיר אסולין: מה שאנחנו אומרים לאותו משקיע – אל תהיה במשחק, תצא החוצה.
מאיר אסולין: כי אם אתה תקנה את זה, אתה תשלם מס רכישה בגובה 7%, נאמר.
מאיר אסולין: לכן אנחנו אומרים לו – תפנה את המקום לזוג הצעיר, שהוא בעצם ייכנס לשוק וירכוש את הנכס.
מאיר אסולין: כשאתה מדבר על המשכירים, מי ששוכר זה הזוג הצעיר.
מאיר אסולין: כי אם הוא יעבור למצב של בעלות, אז הוא כבר לא יהיה שוכר.
זבולון אורלב: אין לו, אבל, את הכסף הראשון להשקיע.
מאיר אסולין: בשביל זה אנחנו מדברים.
משה גפני: זבולון, הבנתי.
משה גפני: אתה מתנגד לסעיף הזה, מאה אחוז, בסדר.
משה גפני: עכשיו אני שואל למי שלא מתנגד לסעיף הזה, המציאות הזאת פה היא מציאות קצת דרקונית, מכיוון שאנחנו מדברים על דירה שנייה, שעל זה אומר חבר הכנסת אורלב שהמשמעות של העניין שיהיה פחות דירות להשכרה.
משה גפני: היה אצלכם חשיבה, אולי, של לעשות את זה רק על דירה שלישית?
משה גפני: היתה חשיבה כזאת?
ראובן קוגן: לא. לא חושב שאפשר לעשות את זה בכלל, מבחינה טכנית.
שגית אפיק: להשאיר על דירה שנייה את השיעור.
משה גפני: שגית, הנושא ברור.
משה גפני: עכשיו לגבי התאריך.
שגית אפיק: משקיעים זה תמיד דירה שנייה.
ראובן קוגן: מה שאולי שמעתם, או יכול להיות שלא חלחל.
ראובן קוגן: מה שאמרה רחל, היא אמרה דבר מאוד נכון – המגמה של מ- 2002 עד 2010, יצרה מצב שמספר המשקיעים בעסקאות גדל ב- 50%, מ- 20% בשנה, ל- 30% בשנה.
משה גפני: עכשיו זה ירד קצת.
ראובן קוגן: התהליך הזה של כניסת המשקיעים הוא לא הוריד את מחירי הדירות.
אמנון כהן: כי ריבית של הבנק היה נמוך.
ראובן קוגן: אמנון, אני לא יכול לסיים משפט ככה.
אמנון כהן: אבל זה ככה, אין לך אפיק השקעה.
משה גפני: אמנון, תאפשר לו.
ראובן קוגן: מה זה קשור?
ראובן קוגן: מה זה קשור שאין לך אפיק השקעה?
ראובן קוגן: עובדה שכניסת המשקיעים לשוק, זה מה שהביא במידה מסוימת את העלייה של מחירי הנכסים.
ראובן קוגן: אם תסתכלו על המודלים גם של בנק ישראל, שבא ומנתח את הקשר בין מחיר דירה לשכר-דירה, אתה מזהה שהגידול בשכר הדירה הולך בעקבות העלייה במחיר הדירה.
ראובן קוגן: כלומר, אם המהלך הזה, כשהוא מוציא את המשקיעים מהשוק בצורה מסוימת, גם מקטין או משנה את המגמה של המחירים, בסופו של דבר, גם שכר-הדירה ירד.
ראובן קוגן: הוא לא יכול לעלות.
מאיר אסולין: כי אין ביקוש.
ראובן קוגן: וגם הביקוש יורד וגם המחירים יורדים.
ראובן קוגן: בגלל שהמחירים יורדים, גם שכר-הדירה יורד, כי מה זה היום שכר-דירה?
ראובן קוגן: שכר דירה זה התשואה להחזר ההשקעה של אותו משקיע שקנה את הדירה הזאת.
ראובן קוגן: אם המחיר של הדירה יותר נמוך, גם שכר-הדירה יותר נמוך.
זבולון אורלב: מחיר דירה זה שאלות גם של היצע וביקוש.
ראובן קוגן: זה היה גם ב- 2002.
זבולון אורלב: בחודש אוגוסט אתה יכול להשכיר דירה במחירים יותר גבוהים מאשר בחודש ינואר.
זבולון אורלב: בגלל שאלה של ביקוש.
זבולון אורלב: באוגוסט יש ביקוש.
משה גפני: חבר הכנסת אמנון כהן ביקש להשיב לך.
אמנון כהן: אני לא מסכים עם הטיעון שאמר פה ראובן, בגלל המפולות שהיו בעולם, מבחינת בורסה, אז הנושא של ההשקעה בבורסה היה מסוכן יותר והריבית של הבנק, של נגיד בנק ישראל.
אמנון כהן: לא היה אפיק השקעה לאזרחים, כי הריבית של הבנק ירד, המניות לא היה כדאי, אז אנשים הלכו לאפיק של הדירות.
אמנון כהן: אבל פה היית צריך להציף את השוק בדירות.
אמנון כהן: היית מוריד את המחיר.
אמנון כהן: לפחות לתכנן.
משה גפני: אפילו לא מילה.
אמנון כהן: זה למעשה גרם שעלה.
משה גפני: לא. אנחנו בסעיף 3. ציון, אני אגיד לך מה היה עד עכשיו.
שגית אפיק: על התאריך לא דיברנו.
זבולון אורלב: תתחיל בדיון של כרמל שאמה, שטעית.
ציון פיניאן: אני אמרתי לשר האוצר, כל יום נכנסים מיליון איש לתחנות דלק, וכל יום מקללים אותו מיליונים.
משה גפני: אני רוצה לגמור את החוק.
זבולון אורלב: יש לי חדשות בשבילך, מקללים גם אותנו.
משה גפני: אתם לא אנשים רציניים, אנחנו כבר הולכים לעשות משהו נורמאלי, אז אתם סתם עכשיו עושים.
אמנון כהן: היום זה לא יהיה.
משה גפני: יהיה.
משה גפני: לגבי ההחמרה.
משה גפני: אנחנו לא נסכים לחקיקה שיש בה החמרה רטרואקטיבית.
משה גפני: אז תשנו את התאריך.
משה גפני: ואנחנו ועדה מקצועית, בניגוד לחלקים בממשלה שהם לא מקצועיים.
מיכל דויטש: מה אתם מציעים?
משה גפני: אנחנו מציעים, תגידי תאריך שאפשר לחיות אתו.
משה גפני: שגית, תגידי תאריך נורמאלי שאין פה את ההחמרה הרטרואקטיבית.
זבולון אורלב: הקלה אפשר לתת מה- 1 לינואר.
אמנון כהן: מיום שנכנס החוק לתוקף, שבועיים לאחר מכן.
ראובן קוגן: אני רק אסביר רק דבר אחד, אני לא מבין במשפטים.
משה גפני: אז למה אתה מתערב?
ראובן קוגן: כי אני אסביר, זה פשוט עולה כסף.
משה גפני: כסף לא מעניין אותנו.
ראובן קוגן: אבל לפני שנייה אמרת שאתה רוצה להשקיע אותו למקום אחר.
משה גפני: לא לא, הכסף לא מעניין אותנו.
ראובן קוגן: אם לא רוצים להשקיע במקום אחר, אז אין בעיה.
משה גפני: אני, יש שני דברים עקרוניים אצלי.
ראובן קוגן: זה כסף-?
ראובן קוגן: אחד זה הכסף והשני זה התאריך.
משה גפני: יש שני דברים עקרוניים.
משה גפני: היעד של הממשלה, שזה מאוד חשוב, ושלא נעבור על כללים משפטיים, שזה מאוד עקרוני.
משה גפני: ציון, אני רוצה להסביר לך עכשיו ברצינות מה היה עד עכשיו ואני רוצה שתדע מה הולך לקרות.
משה גפני: אנחנו, לממשלה יש יעד, להגדיל את היצע הדירות, לכן הם מביאים את החוק הזה.
משה גפני: שליבתו, הלבה של החוק הזה, זה פטור ממס שבח, למי שמוכר את דירתו השנייה ואז זה מתמרץ את האנשים שיש להם דירה שנייה, למכור את זה ואז יש יותר דירות לזוגות צעירים או למשפחות.
משה גפני: אם מישהו יפריע עכשיו, אני אוציא אותו.
משה גפני: זה הנושא של יעד הממשלה מקובל עלי לחלוטין.
משה גפני: עכשיו התברר, במהלך הדיון, מה שידענו בעצם קודם, רק אנחנו יודעים פחות או יותר שמדובר בסופו של דבר על רווח של 380 מיליון שקל לממשלה, כתוצאה מהחוק הזה.
משה גפני: איפה הרווח?
משה גפני: הרווח שהם מעלים את מס הרכישה על הדירה השנייה.
משה גפני: זאת אומרת, אם אתה הולך לקנות, לא למכור את הדירה השנייה אלא לקנות את הדירה השנייה, אתה תשלם יותר מס, מס רכישה, כדי למנוע ממך לרכוש ולעודד אותך למכור.
משה גפני: רעיון מצוין.
משה גפני: אמרנו – בסדר.
משה גפני: אמרנו, אם ככה, אז אנחנו באמת, הרי יש כסף, אנחנו רוצים לעודד את האנשים שהולכים לקנות דירה ראשונה.
משה גפני: הרי מה היעד בסופו של דבר?
משה גפני: לעודד את אלה שאין להם דירה, שיהיה יותר דירות בשוק, שהמחירים ירדו ושהם יוכלו להגיע לקורת גג.
משה גפני: אמרנו – פה נוריד את מס הרכישה לאלה שקונים דירה ראשונה.
משה גפני: ואז אנחנו עושים מהלך משולב, אנחנו מצד אחד מורידים את מס השבח, אנחנו מעודדים את מי שקונה דירה ראשונה, ואנחנו מעלים את מס הרכישה על מי שקונה דירה שנייה.
משה גפני: זה מה שקרה עד עכשיו.
משה גפני: אומר חבר הכנסת אורלב – אני רוצה שלא יהיה בכלל העלאה של מס רכישה, גם על דירה שנייה, מכיוון שאז לא יהיה דירות בשכירות.
משה גפני: ירדו מספר הדירות בשכירות.
משה גפני: בשכר דירה, הכוונה.
אמנון כהן: ושכר-הדירה יעלה.
משה גפני: שכר הדירה יעלה, זו הכוונה.
זבולון אורלב: מי שוכר?
משה גפני: אני אומר ככה – בפנינו יש התלבטות, אנחנו יכולים ללכת, זבולון חי בעולם אידיאלי.
משה גפני: הוא אפילו צודק, אני אפילו לא מתווכח אתו.
משה גפני: בפנינו עומדת דילמה.
משה גפני: אנחנו יכולים ללכת עם הממשלה וכל הזמן צריך לחשוב שהממשלה תמשוך את החוק.
משה גפני: זה לא מפריע לי.
משה גפני: תמשוך – תמשוך.
משה גפני: אם אנחנו הולכים על המהלך הזה שלהם, מעלים את מס הרכישה, על דירה שנייה, אבל מורידים את מס הרכישה ונותנים פטור עד מיליון 600, על מס רכישה בדירה ראשונה, ופוטרים ממס שבח, אם הממשלה ממשיכה עם החוק הזה, אני חושב שאנחנו עשינו את העבודה שלנו.
משה גפני: ללכת לנושא האידיאלי שאומר זבולון אורלב שאני לא חולק עליו, אבל אני יודע עם מי אני מתעסק, אנחנו בסוף נעשה את זה פה ובוועדות אחרות יגידו שאנחנו זה, לדון לגופו של עניין.
משה גפני: אם אנחנו הולכים עם המהלך הזה, אז אנחנו הולכים אתו עד הסוף.
משה גפני: אז נביא, בסופו של דבר, נראה בסעיפים הבאים, נביא את הדיון עם אורלב, אולי ננסה לשכנע אותו שילך אתנו, הוא גם חבר בקואליציה, שהוא ילך אתנו.
זבולון אורלב: לא לא, אני בעניינים האלה לא.
משה גפני: בסדר, סתם אמרתי את זה בדיחה, לא לעניין.
זבולון אורלב: אני יותר לא בקואליציה.