GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל דויטש: (3) במכירת דירת מגורים מזכה שלדעת המנהל התמורה המשתלמת בעדה הושפעה מזכויות לבנייה נוספת, יהא שווי המכירה לעניין פסקאות (1) ו- (2) – הסכום שיש לצפות לו ממכירתה של הדירה ממוכר מרצון לקונה מרצון בלא הזכויות לבנייה הנוספת כאמור (בפסקה זו – סכום שווי הדירה); היה סכום שווי הדירה נמוך מהסכום לפי סעיף 49ז(א)(2) לחוק מיסוי מקרקעין, יהא המוכר זכאי לפטור נוסף בשל הזכויות לבנייה נוספת כאמור לפי הוראות אותו סעיף; הוראות סעיף 49ז(א)(4), (1) ו- (ב) לחוק מיסוי מקרקעין יחולו, בשינויים המחויבים, לעניין מכירה שחלות לגביה הוראות פסקה זו;      (4) במכירת חלק מדירת מגורים מזכה, יקראו את סכום התקרה באופן יחסי, בהתאם לחלקו של המוכר בדירת המגורים המזכה.
מיכל דויטש: הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו בהתקיים אחד מאלה:     (1) המוכר קיבל את דירת המגורים בלא תמורה בתקופה שמיום כ"ד בחשוון התשע"א (1 בנובמבר 2010) עד יום י"ח בטבת התשע"ג (31 בדצמבר 2012);     	(2) מכירת דירת המגורים המזכה היא מכירה לקרוב;
מנחם אליעזר מוזס: למה קבעתם בדיוק את התאריכים האלה?
מיכל דויטש: שנייה, אני אסביר.
מיכל דויטש: אני אסיים לקרוא, או להסביר עכשיו?
אמנון כהן: בסוף, בסוף.
מיכל דויטש: (2) מכירת דירת המגורים המזכה היא מכירה לקרוב; לעניין זה "קרוב" – כהגדרתו בסעיף 1 לחוק מיסוי מקרקעין, ואולם המונח "שליטה" בהגדרה האמורה יהיה כאמור בסעיף 19(4)(ב)(3) לחוק האמור.
מיכל דויטש: (ג) פטור ממס, מלא או חלקי, לפי הוראות סעיף קטן (א), לא יינתן למוכר אחד יותר משתי פעמים.
מיכל דויטש: שהחוק הזה חל פעמיים.
מיכל דויטש: כלומר, הוא על שתי דירות.
שגית אפיק: אתה יכול למכור שתי דירות.
מיכל דויטש: יש לך עשר דירות היום,
שגית אפיק: והיא אומרת שיש לך אופציה.
משה גפני: מה איכפת לך שימכור שלוש?
משה גפני: הרי הרעיון לעודד אותו למכור.
מיכל דויטש: אבל עדיין, אנחנו מעודדים את מי שיש לו.
אמנון כהן: לא רוצים לתת לעשירים יותר מדי פטור.
מיכל דויטש: ניסינו ליצור איזון בין המטרה שיהיה שוק דירות לבין המטרה.
שגית אפיק: יש לו אחד של כל ארבע שנים, השאלה ממתי יספרו.
ראובן קוגן: אין הרבה כאלה שיש להם מעל גם.
מנחם אליעזר מוזס: לא, על דירה שנייה ושלישית, במילים אחרות.
ראובן קוגן: לא, זה על שלישית.
ראובן קוגן: על שנייה נתן לך פטור, החוק המקורי, וזה שלישית ורביעית.
מיכל דויטש: אם הוא מכר אתמול ב- 31 לדצמבר דירה, אין לו שלוש דירות, יש לו שתיים.
מיכל דויטש: כאילו, הכל תלוי במה הוא עשה בארבע השנים האחרונות.
משה גפני: OK, הלאה.
מיכל דויטש: (ד) לעניין סעיף 49ב(1) לחוק מיסוי מקרקעין לא יראו במכירה שלגביה ניתן פטור ממס, מלא או חלקי, לפי הוראות סעיף קטן (א), כמכירה בפטור ממס, והכל לגבי מוכר דירת מגורים מזכה בתקופה הקובעת.
מיכל דויטש: (ה) לעניין סעיף זה, יראו מוכר ובן זוגו, למעט בן זוג הגר דרך קבע בנפרד, וילדיהם שטרם מלאו להם 18 שנים למעט ילדים נשואים – כמוכר אחד.
מיכל דויטש: זה הוראה כללית של פרק חמישי 1. של פטור לדירת מגורים.
מיכל דויטש: כלומר, אם יש בעל ואישה ודירה אחת שרשומה על-שם הבעל.
משה גפני: אתם לא משנים את זה.
מיכל דויטש: לא לא, זה אותו הכלל של פרק חמישי 1 שאם יש שתי דירות, אחת רשומה על שם הבעל ושנייה על שם האישה, ברגע שהאישה מוכרת דירה, רואים את התא המשפחתי כאילו הוא מכר.
מיכל דויטש: כלומר, לא כל אחד יש לו ארבע שנים משל עצמו.
מיכל דויטש: אין שכפול בתוך התא המשפחתי.
מיכל דויטש: זאת ההוראה של (ה).
מיכל דויטש: מאיפה להתחיל?
משה גפני: רגע, תקראי גם את 5.
מיכל דויטש: 5. (א) תחילתו של סעיף 2.
משה גפני: מה זה סעיף 2?
מיכל דויטש: פה ביקשתם מיום הפרסום.
משה גפני: מיום הפרסום ברשומות, כן.
מיכל דויטש: (ב) תחילתו של סעיף 3.
משה גפני: מה זה סעיף 3?
מיכל דויטש: זה הקרקעות לבניית עשר יחידות דיור מגורים לפחות.
משה גפני: כן-?
מיכל דויטש: ביום ח' בכסלו התשע"א (15 בנובמבר 2010).
משה גפני: למה אתם מגבילים?
מיכל דויטש: החלטת הממשלה.
מיכל דויטש: תחילתו של סעיף 4 ביום כ"ה בטבת התשע"א (1 בינואר 2011).
מנחם אליעזר מוזס: למעשה, אנחנו עומדים כבר היום בתאריכים.
משה גפני: תסבירי את הסעיף הקודם.
מיכל דויטש: סעיף 4 בעצם אומר שבצד פרק חמישי 1 עם ההוראות שקבועות פה, אנחנו קובעים פה הוראת פטור מיוחדת, לעד שתי דירות, כאשר הפטור הוא עד שווי של שלושה מיליון לכל דירה.
מיכל דויטש: כדי לא לפגוע בהוראה של פעם בארבע שנים, בעצם קבענו בסעיף קטן (ד) של אותו סעיף 4, שמכירה לפי החוק הזה בתקופה הקובעת, לא תיחשב כמכירה בארבע שנים.
מיכל דויטש: בעצם, סעיף 49ב(1) אומר שאתה זכאי לפטור אם לא מכרת בפטור לפי, לא משנה לפי מה, בארבע השנים האחרונות.
מיכל דויטש: זה אומר שאם לא היינו כותבים את ד', ברגע שמכרת בפטור לפי החוק הזה, לא יכולת למכור לפי פרק חמישי 1. ולכן הכנסנו את זה פה.
מיכל דויטש: ב- ד'.
מיכל דויטש: אבל, יום אחרי מכירה בתקופה הקובעת, צריך לחכות ארבע שנים.
מיכל דויטש: כלומר, יום אחרי שנגמר 31 בדצמבר 2012.
שגית אפיק: אז הוא צריך לחכות ארבע שנים.
מיכל דויטש: ברור, כי אנחנו רוצים לעודד לתקופת זמן, היצע של דירות.
מיכל דויטש: אני לא רוצה שהוא יחכה עד הסוף.
שגית אפיק: ומי שיפספס את התקופה הזאת-?
מיכל דויטש: באמת, איזה משפט, לפספס, אנחנו ב- 1 בנובמבר 2011, יפספס?
ראובן קוגן: מי שלא ימכור – אז לא ימכור.
שגית אפיק: לא יפספס.
שגית אפיק: מי שלא ימכור בתקופה הזאת.
זבולון אורלב: יש לי שאלה הכותרת מס שבח, הכותרת מס שבח, על דירה, עד שלושה מיליון שקלים.
מיכל דויטש: על השווי שעד, לא על דירה.
מיכל דויטש: כלומר, אם היא שלושה מיליון ושקל, עדיין יש פטור.
זבולון אורלב: יש דירה שהיא שלושה מיליון שקלים, שניים 900, הוא מוכר את הדירה הזאת בתקופה, הוא פטור ממס שבח?
מיכל דויטש: מלא.
זבולון אורלב: את רוצה לעודד אותו.
זבולון אורלב: זה לא קוהרנטי, זה לא מסתדר לי עם העידוד של זה שרוצה לקנות את הדירה הזאת.
זבולון אורלב: תחליטו על איזה דירות, את איזה דירות אתם רוצים לעודד למכור ולקנות.
זבולון אורלב: אני הבנתי מהפתיחה של היושב-ראש, שהדירות שבהן אנחנו עוסקים, שאנחנו רוצים לעודד למכור ורוצים לעודד לקנות, הן הדירות העממיות של שלושה וארבעה חדרים, לאוכלוסייה שהיא בגילאים בין 25 ל- 40, שעדיין אין להם את הדירה.
מנחם אליעזר מוזס: 18 לחופה.
זבולון אורלב: מה עושות הדירות האלה פה?
זבולון אורלב: למה אני צריך לפטור?
זבולון אורלב: למה אתם רוצים לעודד למכור דירות של שלושה מיליון שקל?
זבולון אורלב: מי ייקנה אותן?
קריאה: לא, זה עד שלושה זה לא שלושה.
זבולון אורלב: אבל זה גם שלושה.
זבולון אורלב: שני מיליון 999, למה אתה צריך לעודד למכור את הדירה הזאת?
ראובן קוגן: מה אתה מציע, שזה יהיה עד שני מיליון שקל?
זבולון אורלב: אל תענה לי בשאלה.
זבולון אורלב: הוא דיבר על הרציונאל של החוק, הוא אמר שהרציונאל שלכם נכון, גם אני מסכים.
זבולון אורלב: צריך לדאוג שיהיו יותר דירות עממיות, שלושה וארבעה חדרים.
זבולון אורלב: זה לא הדירות של השלושה ארבעה.
זבולון אורלב: מה העניין שלכם לעודד את המכירה?
זבולון אורלב: אולי תתנו במקום זה עידוד יותר גדול, לדירות שבאמת אותם זוגות צעירים קונים.
ראובן קוגן: יותר מפטור אני לא יכול לתת.
ראובן קוגן: יכול לשלם להם.
זבולון אורלב: מה העסק שלך?
מנחם אליעזר מוזס: ידידי זבולון, הם יודעים, האוצר, שתוך שנתיים, מחיר דירה עממית יעלה מעל שלושה מיליון.
זבולון אורלב: עוד שנתיים לא יהיה החוק הזה.
מנחם אליעזר מוזס: הם יודעים את זה.
מנחם אליעזר מוזס: המחירים יעלו, זה כבר יהיה דירה עממית.
ראובן קוגן: זה עניין של אזור ופה אתה נכנס לעניין האזורי.
ראובן קוגן: הרי יש לך דירות של ארבעה חדרים באזורי הביקוש שהם בסביבות השניים וחצי.
ראובן קוגן: ההבדל בין דירת ארבעה חדרים שעולה מיליון ו- 200 ודירת ארבעה חדרים שעולה 2.8, זה ערך הקרקע באזור מסוים.
ראובן קוגן: זה אותם ארבעה חדרים.
זבולון אורלב: אני שואל אותך, איזה הנחות עשית לזה שרוצה עכשיו לקנות את הדירה הזאת?
זבולון אורלב: את זה שרצה למכור – פטרת.
ראובן קוגן: הוא פטור ממס רכישה עד מיליון 100, ולכן יש לו עדיפות על זה שצריך לשלם 5% עד מיליון 100.
מנחם אליעזר מוזס: מיליון 140.
ראובן קוגן: מה שיש.
זבולון אורלב: לא עשית לו.
ראובן קוגן: 5% זה 50,000 – 60,000  שקל.
משה גפני: זאת אומרת, יש אפשרות, מה שאומר זבולון, יש אפשרות במקום ללכת לדירה של שלושה מיליון שקלים, להוריד את הסכום ולאפשר, או למכור יותר דירות קטנות, או להגדיל יותר את הזמן.
זבולון אורלב: אין כאן קוהרנטיות.
ראובן קוגן: לא, הזמן זה לא, זה כל אחד מטפל בדברים אחרים.
זבולון אורלב: העידוד שלכם פה, הוא לא שווה לעידוד שלכם לקנות.
ראובן קוגן: השנתיים הוא כדי שאנשים לא יתמהמהו.
ראובן קוגן: אני לא צריך את זה אחרי שנתיים, כי אז כל העסקאות יזוזו לך מפה, 2011 ל- 2012 וקדימה.
משה גפני: OK.
משה גפני: רבותיי, עוד משהו?
משה גפני: חבר הכנסת מוזס, אתה רוצה להעיר הערה?
משה גפני: מכיוון שאני מסיים את הישיבה.
משה גפני: יש מליאה.
מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה להעיר הערה.
משה גפני: בבקשה, תקשיבו, בגלל שמה שחבר הכנסת מוזס אומר, זה חשוב.
מנחם אליעזר מוזס: ב- 22 לפברואר אמר כאן שר האוצר, אני מודה לחבר הכנסת מוזס שהוא האיר את עיני בנקודה הזאת.
מנחם אליעזר מוזס: בישיבה אצל ראש הממשלה, העליתי את הנושא הזה.
מנחם אליעזר מוזס: יש אלפי יחידות דיור שהן סגורות ואם תיקחו את חיפה רבתי, יש למעלה מ- 8,000 יחידות.
ראובן קוגן: נציגת משרד השיכון אמרה שאין דבר כזה.
מנחם אליעזר מוזס: אין דבר כזה?
מנחם אליעזר מוזס: אני דיברתי עם מחלקת המים.
מנחם אליעזר מוזס: מאיפה יודעים שיש סגורות?
מנחם אליעזר מוזס: פשוט המונה מים לא עובד.
מנחם אליעזר מוזס: אין חברת חשמל ואין מוני מים.
מנחם אליעזר מוזס: יש בחיפה רבתי, למעלה מ- 8,000 יחידות דיור שסגורות.
מנחם אליעזר מוזס: כי אנשים – זה קיבל ירושה, וזה לקח לרכישה, ואני מכיר יהודי שקנה לא פחות מ- 50 יחידות דיור.
זבולון אורלב: למה הוא לא משכיר אותן?
מנחם אליעזר מוזס: למה שישכיר אותן?
מנחם אליעזר מוזס: שיקלקלו, יהרגו לו את הדירה ויהרסו לו את זה?
מנחם אליעזר מוזס: הוא מחזיק את הדירה, הוא קנה בבית שמש 50,000 שקל, הוא מוכר עכשיו ב- 900,000 שקל, אתה יודע מה זה?
מנחם אליעזר מוזס: למה שישכיר את זה?
מנחם אליעזר מוזס: מה הוא יקבל מזה.
מנחם אליעזר מוזס: למה שהוא ישכיר את זה?
זבולון אורלב: 3,000 שקל בחודש.
מנחם אליעזר מוזס: הוא יהודי, הוא בא לעשות לך ביזנס, הוא משקיע בארץ.
מנחם אליעזר מוזס: עזוב.
מנחם אליעזר מוזס: אני לא רוצה.
משה גפני: אל תעסוק עכשיו בסיפורי חסידים, מה אתה מציע?
מיכל דויטש: אפשר לקבל את השם?
משה גפני: כן, מס-הכנסה רוצים לטפל בו.
משה גפני: תן לנו בבקשה את השם עם תעודת זהות ואם אפשר – מספר טלפון.
מנחם אליעזר מוזס: הוא תושב חוץ.
מנחם אליעזר מוזס: אתם מעודדים את ההשקעות האלה.
משה גפני: אני צריך לעלות למליאה, כולנו צריכים לעלות, מנחם לייזר, מה אתה מציע?
מנחם אליעזר מוזס: הצעתי שהדירה תהיה דירה עממית, שזה עד מיליון 140.
מנחם אליעזר מוזס: על זה יהיה הפטור.
מנחם אליעזר מוזס: ושזה לא יהיה לשנתיים אלא לשנה אחת.
מנחם אליעזר מוזס: אנחנו רוצים הרי דירות, מה אתם מחכים?
משה גפני: העלינו את זה למיליון 600.
מיכל דויטש: אתם מציעים להעלות את זה.
משה גפני: אנחנו החלטנו עכשיו שדירה עממית זה לא מיליון מאה, אלא מיליון 600.
משה גפני: זה נכון שזה לגבי מס רכישה, אבל אמרנו שמה שהיה נכון לפני כמה שנים, עם העדכון, הוא לא נכון היום אחרי מה שאומר הרב מוזס.
משה גפני: מחירי הדירות קפצו, דירה עממית, העלינו בצדק.
משה גפני: אנחנו סבורים שהיום דירה עממית שזוג צעיר רוצה לרכוש דירה, בקיצור, זה לא יכול להיות.
משה גפני: בסדר, מה רצית?
מנחם אליעזר מוזס: אם רוצים באמת להוציא לשוק דירות, אז למה זה לשנתיים?
מנחם אליעזר מוזס: מה אתם כל-כך לארג'ים?
משה גפני: אז לכמה זמן?
מנחם אליעזר מוזס: שנה. שנה להוציא את הדירות.
מנחם אליעזר מוזס: ההוא יזדרז ויהיו דירות בשוק.
מנחם אליעזר מוזס: מה מחכים כאן שנתיים?
מנחם אליעזר מוזס: המצב הוא נורא ואיום.
מנחם אליעזר מוזס: גרים במחסנים, גרים מינוס ארבע, מתחת לפני האדמה.
מנחם אליעזר מוזס: ירושלים של מטה.
מנחם אליעזר מוזס: לקחתי את אנשי האוצר, את אנשי הכלכלה, באים, לא מאמינים מה שרואים.
מנחם אליעזר מוזס: בואו אתי בבקשה לסיור עכשיו, 500 מטר מכאן, עשר דקות.
מנחם אליעזר מוזס: חמש דקות מכאן, בוא אתי, תראה איך שגרים.
מנחם אליעזר מוזס: לאיזה מצוקה.
מנחם אליעזר מוזס: אתה יודע איזה תבערה?
מנחם אליעזר מוזס: יותר מאשר בכרמל.
מנחם אליעזר מוזס: הכרמל זה רק הכרמל וכאן כל המדינה כך.
מנחם אליעזר מוזס: האוצר מוציא 200 מיליון להחזיר זוגות צעירים, שירדו לחוץ לארץ.
מנחם אליעזר מוזס: למה שהם לא ירדו?
מנחם אליעזר מוזס: בדה-מרקר היה תמונה דירה חדר וחצי בפרישמן, בתל-אביב, שווה ערך לווילה בפלורידה עם מכונית בחוץ.
משה גפני: לא מעניין אותי מה שכתוב בדה-מרקר.
מנחם אליעזר מוזס: אבל מעניין אותך שהייתי באוניברסיטת חיפה והיה פאנל בנושא הדיור והם אמרו שהם הולכים להגר.
משה גפני: לא מעניין.
מנחם אליעזר מוזס: לא חרדים.
משה גפני: לא מעניין אותי בדה-מרקר שום דבר, מעניין אותי יתד נאמן שראיתי את התמונה שלך יחד עם כרמל שאמה, ועם, מי היה השלישי?
מנחם אליעזר מוזס: כצל'ה.
משה גפני: כצל'ה, במחסנים בירושלים.
משה גפני: זה מה שמעניין, מה מעניין אותי דה-מרקר.
משה גפני: רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון כדלהלן.
משה גפני: אנחנו נקיים עוד ישיבה, אנחנו הזמנו את נציגי הקבלנים, את כל הנציגים שיש להם נגישות לעניין, הם לא הגיעו היום.
משה גפני: יכול להיות שהם לא מוצאים בזה עניין, אנחנו נזמין אותם לישיבה הבאה.
משה גפני: אנחנו נעלה את הנקודות שאנחנו דיברנו עליהן, אם יהיו פה אנשי מקצוע.
זבולון אורלב: גם אנשי משרד הפנים שאחראיים על חוקי התכנון והבנייה, בסדר?
משה גפני: אפשר להזמין אותם, כן.
זבולון אורלב: וגם השלטון המקומי.
זבולון אורלב: גם מינהל מקרקעי ישראל, כי מדובר פה בקרקעות.
משה גפני: הוזמן, הוזמן.
ראובן קוגן: קרקעות פרטיות.
משה גפני: בסדר, זבולון.
ראובן קוגן: פה זה קרקעות פרטיות, לא מינהל.
משה גפני: תמיד יש לו את הניסיון.
משה גפני: הוא יזמין, הוא גם הזמין עכשיו.
משה גפני: יכול להיות שהם לא מוצאים עניין בנושא הזה, זאת גם אפשרות, אני לא אומר, אולי בגלל שזה היה מהיום למחר, לא יודע מה.
משה גפני: הם יוזמנו לישיבה.
זבולון אורלב: החוק הזה אושר רק אתמול אחרי הצהריים.
משה גפני: כן, אבל אנחנו תכננו שהוא יבוא לפה היום.
משה גפני: כבר היה, ידענו.
מיכל דויטש: הוא היה אמור להיות בשבוע שעבר.
משה גפני: אנחנו אישרנו את יום רביעי ריק, אחרי שביררנו שבאמת החוק עולה ביום שלישי.
משה גפני: אני חושב שזה חוק חשוב שאם אנחנו נעשה אותו נכון, חשוב לאשר אותו מהר.
משה גפני: אם הממשלה תמשוך אותו, אז תמשוך, אז אני לא אשם.
משה גפני: אני לא זה.
משה גפני: על כל פנים, אנחנו, אני רוצה להגיד לכם שיש פה, בהצעת החוק של חבר הכנסת מוזס, יש את הסעיף הזה של פטור ממס שבח, על דירה.
מנחם אליעזר מוזס: עממית.
מיכל דויטש: 1.6 לשנה?
משה גפני: במכירת זכות במקרקעין של בניין או חלק ממנו.
משה גפני: אתה צריך להחליט, אם אתה רוצה שנשלב את החוק שלך בעניין הזה, אז אתה צריך לוותר על כל האחר.
משה גפני: אנחנו לא נוכל לעשות את זה, אז אני לא מציע לך לעשות את זה.
מנחם אליעזר מוזס: מה שאתה תציע לי.
משה גפני: אז אני אציע לך לא לפצל אותו ולהשאיר אותו ככה ואנחנו נכתוב שהסעיף הזה של מס שבח, אנחנו נכתוב בפרוטוקול ואני גם אוציא, אני אגיד שזה סעיף שנלקח מהחוק שלך, אבל החוק שלך ימשיך בדיון לגבי הנושא של ההחזרים במשכנתאות.
משה גפני: אני מבקש ממך גב' הולנדר, אם את יכולה, בבקשה לישיבה הבאה, להביא נתונים, נתונים של משרד השיכון, לגבי הנושא הזה של דירות שעומדות ריקות.
רחל הולנדר: זה אין לי כל-כך.
מנחם אליעזר מוזס: אין להם.
מנחם אליעזר מוזס: זה ברשויות המקומיות.
רחל הולנדר: אין לי נתונים.
משה גפני: הנתונים שיש לך.
רחל הולנדר: נתוני הלמ"ס, זה אותם נתוני הלמ"ס, עם עוד שורה שהוספנו.
משה גפני: את ראית את הדיון פה, שמעת את השאלות, מה שתוכלי לעזור לנו – אנחנו מאוד נודה לך.
מנחם אליעזר מוזס: טלפון אחד למחלקות המים.
משה גפני: אני רק אומר לך ואני בזה מסיים את הדיון, זה דבר שגרתי בוועדה.
משה גפני: אני גם הייתי יושב ראש ועדת הפנים לפני כמה שנים, אני נמצא כאן בוועדה, דבר שגרתי שאנשי המשרדים, בעיקר ההגונים שבהם, לא שחס וחלילה האחרים לא הגונים, אומרים – עמדת הממשלה היא כזאת, אבל מבחינה מקצועית אני רוצה שתדעו את הנתונים וזה דבר מקובל, הוא דבר שנעשה פה באופן קבוע.
רחל הולנדר: הנתונים הם בסדר.
רחל הולנדר: אבל אני אומרת, אני הצגתי את דעתי האישית, חשוב לי, ולא את עמדת המנכ"ל, נאמר.
משה גפני: אני מאוד מודה לך ואני מבקש לגבי הנושא של המשפחתי, אם את יכולה, שגית, לדבר אתם על העניין הזה, אני רוצה למצות את הנושא.
שגית אפיק: הם רוצים 20 במקום 24.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 70), התשע"א-2011.
משה גפני: לגבי חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 70), בתשע"א-2011, ביקשתי רביזיה כדי לשנות את הנושא הזה.
משה גפני: ה צ ב ע ה     הרביזיה אושרה     אנחנו חוזרים לדיון.
משה גפני: הדיון העיקרי מתמקד בשאלה הזאת.
משה גפני: למעשה על פי הצעת החוק מי שאמור לשלם את מס השבח זה ה קונה על חשבון המוכר.
משה גפני: זה כאילו חלק מהתשלומים שהקונה משלם עבור הרוכש, ואם צריך להחזיר, מחזירים למוכר וזה בסדר.
משה גפני: אני קיבלתי את זה, הוועדה קיבלה את זה וזה בסדר גמור.
משה גפני: נשאלה השאלה מה קורה אם העסקה התבטלה, למשל דוגמת חפציבה.
משה גפני: אני שילמתי ארבעים אחוזים – אגב, הגענו לפשרה, הם הציעו שיהיה שלושים אחוזים ואנחנו אמרנו חמישים אחוזים, והגענו לפשרה של ארבעים אחוזים ואני לא חוזר בי מכל הדברים כי מה שאושר, אושר וזהו – ועכשיו צריך להחזיר כסף.
משה גפני: אנחנו מדברים עכשיו רק על הצד הזה שרשות המסים צריכה להחזיר את הכסף.
משה גפני: אני טענתי שצריך להחזיר את הכסף במקרה הזה לקונה.
משה גפני: מכיוון שאם החוק יאמר שגם כאן מחזירים את הכסף למוכר, מי שיקבל בסופו של דבר את הכסף, אלה הבנקים.
משה גפני: הוא יעמוד בתור עם כל הנושים ואני חושב שמבחינה מוסרית וציבורית אנחנו נצא רע בעניין הזה.
משה גפני: יאמרו לנו שאנחנו, ועדת הכספים, תראו מה אישרתם.
משה גפני: תתפוצץ פרשה, והרי היא עלולה להתפוצץ למרות שכולנו מתפללים שלא יקרה דבר כזה, אני איש פשוט, השקעתי את מיטב כספי, אני בלי דירה, שילמתי  כבר ארבעים אחוזים, ואז באה רשות המסים, גבתה ממני את הכסף והיא כבר צריכה להחזיר – ואני מדבר רק על הצד שהיא צריכה להחזיר.
משה גפני: על הצד שהיא לא צריכה להחזיר, היא לא צריכה להחזיר – ואז יאמרו שמחזירים לבנק או לנושה החזק שיש לו עורכי דין שבבית המשפט הוא עומד ראשון בתור.
משה גפני: במקרה הזה אני רוצה להגן על הקונה ששילם את הכסף לרשות המסים ושרשות המסים תעמיד אותו ראשון בתור.
מאיר אסולין: אתה התמקדת בנושא הזה של הקבלנים.
מאיר אסולין: הקבלנים בגדול לא יהיו בזה.
משה גפני: לא רק קבלנים.
מיכל דויטש: מי עוד?
משה גפני: יש גם קבלנים.
משה גפני: דירה שאיננה פטורה.
מיכל דויטש: התבקש בשלה פטור.
מאיר אסולין: יד שנייה.
מאיר אסולין: אתה התמקדת בקבלנים ואני אסביר לגבי הקבלנים.
משה גפני: תעזוב את הקבלנים.
משה גפני: בוא נדבר על אדם שרכש מגרש.
משה גפני: אני לא יודע למה אתם מתעקשים על העניין הזה.
מאיר אסולין: אני אסביר.
מאיר אסולין: ראשית, דירות יד שנייה שמתבקש לגביהן פטור, אפילו לא נבדק אם הוא זכאי או לא, הוא לא נמצא בכלל בחקיקה הזאת והוא לא מתקיים כאן.
מאיר אסולין: אנחנו מדברים על דירה יד שנייה שהמוכר מבקש פטור, מספיק שהוא מבקש והוא לא צריך להיות פטור.
מאיר אסולין: אם הוא מבקש, הוא בכלל לא נמצא כאן.
מאיר אסולין: הוא לא במשחק.
מאיר אסולין: לכן אין לנו כאן בעיה.
מאיר אסולין: אנחנו מדברים על עסקאות חייבות לא של דירת מגורים ושכל תמורתם היא במזומן.
מאיר אסולין: אני אסביר היכן הבעיה.
מאיר אסולין: כל עסקה או כל ביטול עסקה אצלנו, חייבת להגיע עם הסכם חתום על ידי שני הצדדים.
מאיר אסולין: אין מצב כזה שאנחנו נבטל עסקה כאשר רק צד אחד פונה אלינו ואומר שהוא ביטל את העסקה ומבקש שיחזירו לו את הכסף.
מאיר אסולין: תמיד יהיה הסכם שבו הצדדים מבטלים בהסכמה מלאה.
מאיר אסולין: במסגרת הביטול הם מסדירים גם את כל נושא השבת הכספים.
מאיר אסולין: אז אין מקרה אחר.
משה גפני: רק מקרה אחד שבו ביטול העסקה נעשה שלא על דעת הקונה.
מאיר אסולין: רק דרך בית משפט.
מאיר אסולין: אין מקרה אחר.
מאיר אסולין: אין.
מאיר אסולין: בית המשפט מסדיר את החובות.
משה גפני: אני רוצה שהחוק יאפשר לי לעמוד ראשון בתור, עם כל הכבוד לבית המשפט.
משה גפני: אני לא מדבר על מקרה בו הקונה ביקש לבטל את העסקה, אני לא מדבר על מקרה בו נעשתה הסכמה בין המוכר לקונה.
מאיר אסולין: אז אין בעיה.
משה גפני: אני מדבר רק על הפינה הזאת.
משה גפני: אני רוצה שתהיה אמירה מוסרית ציבורית  והאמירה המוסרית אומרת שבמקום שאין הסכמה בין הקונה למוכר, אין ביטול על ידי הקונה, זה נעשה באופן חד צדדי, ההוא פשט את הרגל, ברח לחוץ לארץ.
מיכל דויטש: סיכמנו שזה רק כאשר יש ביטול עסקה ממש.
שגית אפיק: ביטול עסקה  מסיבות שאינן תלויות בקונה.
מיכל דויטש: אין דבר כזה.
משה גפני: המוכר פשט את הרגל.
ציון פיניאן: קבלן פשט רגל.
מיכל דויטש: אנחנו לא נכנסים לזה.
מאיר אסולין: אם הוא פשט אתה רגל, זה לא מתבטל.
מיכל דויטש: זה לא ביטול עסקה.
מאיר אסולין: אין בעיה.
שגית אפיק: אין ביטול עסקה?
ציון פיניאן: אתם תחזירו לקונה?
מיכל דויטש: יש מחויבות חוקית של פושט הרגל לסיים.
מיכל דויטש: לא התבטלה העסקה.
מיכל דויטש: הוא מכר משהו, הוא קיבל משהו, נכנס מישהו במקום האדם שפושט את הרגל, מישהו מסיים את הבנייה, מישהו ממשיך לקיים ולבנות.
אהוד ברק: זה לא עומד במבחן המציאות.
אהוד ברק: אני מצטער לומר.
אהוד ברק: כאשר עסקה מתבטלת באמצע, יש נושים, יש תור של נושים לחייב הזה והוא לא חייב להיות קבלן.
אהוד ברק: יש לו תור של נושים.
אהוד ברק: אחד הנושים הוא זה שזכאי לקבל והוא עומד בתור אחד יחד עם נושים אחרים.
מיכל דויטש: אנחנו רוצים להסביר מה זה ביטול עסקה לצורכי חוק מיסוי מקרקעין.
מיכל דויטש: זה שעסקה נכשלת, זה לא בהכרח ביטול עסקה לצורכי חוק מיסוי מקרקעין.
אהוד ברק: כבוד היושב ראש מדבר על עסקה שלא יוצאת אל הפועל.
מיכל דויטש: בדיון הקודם הוועדה הבהירה לנו, אחרי שהסברנו את הפער בין בוטלה עסקה, מה שכתוב בנוסח שלכם, לבין מטעמים אחרים לא קוים הסכם המכירה וסיכמנו עם הוועדה שהסיפא היא לא רלוונטית כי אנחנו לא יודעים להתמודד בסיטואציות שלא קוים הסכם מכירה, אז דיברתם אתנו רק על סיטואציה נקייה של ביטול עסקה.
מיכל דויטש: ביטול עסקה, משמע שזאת עסקה שלא תפסה.
מיכל דויטש: במציאות יש ביטול עסקה של שני הצדדים ומס שבח מקבל את ביטול העסקה ולא רואה במכר חוזה.
מיכל דויטש: זאת הסיטואציה היחידה.
מיכל דויטש: זה היה הסוף של הדיון הקודם בו ניסינו לאפיין את הסיטואציה שדיברה עליה הוועדה.
מיכל דויטש: אמרנו שלא מדברים על סיטואציה שלא קוים הסכם מכירה כי אנחנו לא יודעים, אנחנו לא חלק מהמהלך הזה בין המוכר לקונה, אנחנו לא צד להסכם הזה.
מיכל דויטש: אז דיברנו רק על ביטול עסקה.
משה גפני: אני מדבר על סיטואציה מאוד מאוד קיצונית, מאוד מאוד לא קיימת, רק האמירה המוסרית הזאת.
משה גפני: מותר לכתוב את זה בחוק?
מאיר אסולין: כן, אבל תגיד מה.
משה גפני: לא הגדרות של ביטול עסקה אלא אני מדבר רק על המקרה בו אתם צריכים להחזיר את הכסף, רשות המסים צריכה להחזיר את הכסף, ואז הקונה נכנס לתור יחד עם כל הנושים האחרים.
מיכל דויטש: אנחנו מחזירים את הכסף רק בביטול עסקה.
אהוד ברק: ברשותכם,  אני מדבר לאו דווקא בהקשר של התאחדות הקבלנים אלא כעורך דין.
אהוד ברק: אנחנו מדברים על סיטואציה בה עסקה לא יצאה אל הפועל כי המוכר לא יכול להוציא אותה אל הפועל, הוא פשט רגל, ברח מהארץ, מכר את הנכס שלוש פעמים לשלושה אנשים שונים וכולי.
אהוד ברק: העסקה לא יצאה אל הפועל.
אהוד ברק: נדמה לי שמה שמבקש כאן יושב ראש הוועדה לעשות זה לעזור לבית המשפט ולדיני הנשייה לעשות צדק ולא רק משפט.
אהוד ברק: כרגע כל המערכת המשפטית כפופה לדיני הנשייה שאומרים שבמקרה כזה עומד הקונה ששילם מכספו למוכר, עומד בתור יחד עם כל האחרים.
מיכל דויטש: זה כסף שהוא שילם למוכר.
אהוד ברק: זה כסף שהקונה נתן אותו.
אהוד ברק: במצב היום, לפני שעשינו את התיקון לחוק, הקונה שם את הכסף הזה בנאמנות.
אהוד ברק: את הכסף עבור המסים הוא שם בנאמנות.
אהוד ברק: לא יצאה העסקה אל הפועל, הנאמן מונחה להעביר את הכסף חזרה לקונה.
אהוד ברק: עושים עכשיו תיקון מנימוקים כאלה ואחרים ומחייבים את הקונה לא לשים את הכסף בנאמנות אלא להעביר אותו לרשות המסים על חשבון המוכר, אבל אף אחד לא התכוון כאן לגרוע מזכויותיו אלא התכוונו לעזור לו להשלים את העסקה.
אהוד ברק: אבל אם העסקה בסופו של דבר לא יוצאת אל הפועל וזה מגיע לבית משפט, בית המשפט לא מבקש שום חתימה של שני הצדדים אלא בית המשפט צריך לעזור לו ולומר שדיני הקדימות שנקבעו בחקיקה הזאת אומרים שבמקרה הזה זה יחזור לקונה.
משה גפני: יש כאן את החוק, סעיף 102, האומר כי "המנהל יחזיר מס אם הוכח לו כי התבטלו מכירת זכות במקרקעין או פעולה באיגוד מקרקעין ששולם עליהם המס".
משה גפני: יש מקרה שצריך להחזיר את המס?
משה גפני: במקרה הזה תחזירו לקונה.
מיכל דויטש: אם בוטלה עסקה.
מיכל דויטש: אתה רוצה משהו יותר רחב.
משה גפני: כמה יותר רחב?
מיכל דויטש: הסיטואציה שאתה מתאר היא לא בהכרח בוטלה עסקה.
אהוד ברק: לא בהכרח על ידי הצדדים, אבל היא כן בוטלה.
משה גפני: למה אתם מתעקשים?
משה גפני: אני כל כך מבקש את זה ואתם מתעקשים?
משה גפני: מה שאתם הכנתם צריך לעבור כאן פה אחד?
מיכל דויטש: לא, ממש לא.
מיכל דויטש: יום אחרי אנחנו צריכים לקיים את החוק.
משה גפני: אז תקיימו את החוק.
משה גפני: ריבונו של עולם, אני לא מתווכח אתכם על החוק, אני מקבל את החוק אפילו אני לא מסכים אתו, אבל אני אומר שתעשו צדק כאשר זה יגיע לבית המשפט.
מיכל דויטש: סליחה, למה אהוד נדב מהתאחדות הקבלנים עושה יותר צדק?
מיכל דויטש: אנחנו לא מצליחים להבין את הסיטואציה שאהוד נדב מדבר עליה.
משה גפני: מה את רוצה מאהוד נדב ומה הוא רלוונטי לעניין הזה?
מיכל דויטש: לא הצלחנו להבין את הצדק.
משה גפני: אני אומר לך את הצדק.
משה גפני: הצדק הוא שתהיה סיטואציה אחת למיליארד והסיטואציה הזאת תהיה שאתם מחזירים כסף וזה הולך לבית המשפט מול כל הנושים.
משה גפני: את זה אני רוצה למנוע.
משה גפני: מקרה אחד למיליארד.
מיכל דויטש: פשיטת רגל?
שגית אפיק: מה שהוא אומר זה שהקונה  הוא צד חלש וזה גם מה שאתם אומרים, ובטח כאשר מתבטלת העסקה.
מיכל דויטש: תאמרו לי באיזה סיטואציות מדובר כדי שנוכל להנחות את המשרדים.
שגית אפיק: 102.
מיכל דויטש: ביטול עסקה.
מיכל דויטש: שני הצדדים, ביטול עסקה.
מאיר אסולין: יש לנו הסכם על ביטול עסקה של שני הצדדים או החלטה של בית משפט.
מיכל דויטש: אין שום סיטואציה אחרת בה מוחזר כסף למישהו.
מיכל דויטש: גם אם הקונה צועק שהוא ביטל, זה לא כאן.
מיכל דויטש: הוא לא נותן לי שום דבר והמוכר אומר שהוא מקיים.
מיכל דויטש: אנחנו לא מתערבים.
מיכל דויטש: אנחנו לא צד שמתערב.
שגית אפיק: נכון, אבל עכשיו נכנסתם לצדדים.
שגית אפיק: התערבתם.
שגית אפיק: עד היום באמת לא התערבתם.
דלית זמיר: אנחנו לא נמצאים בהליך של חדלות פירעון.
דלית זמיר: יש שאלה מי חייב למי, הרי לא בהכרח כל הכסף מגיע לרוכש.
דלית זמיר: יכול להיות שיש ביניהם הסכמים וחלק מההסכם אומר שהרוכש חייב קצת למוכר.
דלית זמיר: אם תבוא ותקבע שכל הכסף עובר לרוכש, אתה מתערב בהסכם ביניהם ואני לא יודעת אם זה צודק.
משה גפני: אם יש הסכם, אני לא מדבר.
דלית זמיר: אתה כן מדבר.
שגית אפיק: הוא מדבר על המקדמה.
שגית אפיק: על אותה מקדמה שהקונה שילם.
דלית זמיר: המקדמה היא על חשבון תשלום שכאילו ניתנה למוכר והמוכר שילם את המס.
דלית זמיר: זה מה שעשינו כאן.
דלית זמיר: עשינו ניכוי במקור.
דלית זמיר: אם יש מערכת יחסים ביניהם שיש חיובים לכאן או לכאן, לא בהכרח כל המקדמה מגיעה לרוכש.
משה גפני: את לא מבינה מה אתם עושים.
ציון פיניאן: אתם הולכים סחור-סחור ואתם אפילו לא מבינים את דברי היושב ראש.
דלית זמיר: אני מבינה.
דלית זמיר: המקרה של חדלות פירעון הוא מקרה מאוד ספציפי ויש דיני נשייה ספציפיים, וגם ניתנו בטוחות למקרה הזה אחרי מקרה חפציבה, אז היה תיקון של חוק רוכשי דירות שקיבלו בטוחות מיוחדות למקרים כאלה.
דלית זמיר: אני לא בטוחה שזאת בטוחה נכונה לקבוע במקרה של חדלות פירעון.
דלית זמיר: אגב, כל התשלומים בדרך כלל בהסכמי מכר מועברים עם קבלת בטוחות.