GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, מקום עבודה שמעודד – בנק לאומי, משרד עורכי דין וכל הדוגמאות – את העובדים שלו לרכוש השכלה וזה משהו שאנחנו רוצים, נגיד שאותו מקום שולח את העובד שלו – שירות הביטחון הכללי, צבא, לא משנה מי – לאוניברסיטה ומשלם לו את שכר הלימוד.
מיכל דויטש: זאת הכנסת עבודה.
יוחנן פלסנר: לא. למה הכנסת עבודה?
משה גפני: תשלים את השאלה שלך ואחר כך מיכל תענה לך.
יוחנן פלסנר: אני למשל שירתתי בצבא קבע וכחלק מהבנייה העתידית שלי אמרו לי שרוצים שאני ארכוש השכלה.
יוחנן פלסנר: יש כאלה גם בבנקים ויש עורכי דין שרוצים לעודד.
יוחנן פלסנר: זה משהו שאנחנו כחברה גם רוצים לעודד.
יוחנן פלסנר: אני אמשיך לקבל את המשכורת שלי ממקום העבודה כי אני עדיין עובד בו ועדיין יש לי אופק שירות, אבל במקביל הם משלמים לי את שכר הלימוד כי הם מעודדים אותי לצאת ללמוד.
יוחנן פלסנר: השאלה שלי האם זה ממוסה או לא.
משה גפני: למעשה במקום העבודה שלך, מעבר למשכורת שאתה מקבל, אתה מקבל גם את רכישת ההשכלה באוניברסיטה.
משה גפני: תרשמי, תצטרכו לענות לי משום שלפי דעתי את תעני לו שזאת עבודה.
שלמה מולה: מה קורה עם גופים חוץ ישראליים או תרומות שמגיעות מחוץ לארץ לצורך מלגה לסטודנטים?
שלמה מולה: אני סטודנט שלומד היום באוניברסיטה וקיבלתי מלגה ממכון מחקר מחוץ לארץ והמלגה היא מלגה אישית ללימודי השכלה.
שלמה מולה: זאת אומרת, המלגה הזאת לא התקבלה באמצעות ההשכלה הגבוהה אלא אני קיבלתי אותה באופן ישיר מתורם מחוץ לארץ.
שלמה מולה: קיבלתי מלגה מהאיחוד האירופי, מפדרציה מסוימת.
שלמה מולה: אני לא קיבלתי את המלגה הזאת באופן ישיר אלי.
שלמה מולה: אמרו לי שאקח 16 אלף שקלים לשנה ושאלמד.
שלמה מולה: במקביל אני עובד.
שלמה מולה: מה דיני?
שגית אפיק: אתה עובד במקום אחר שלא קשור לנותן המלגה.
שלמה מולה: לא. לא קשור.
שלמה מולה: אני אתן דוגמה יותר פשוטה.
שלמה מולה: רוצים לעודד השכלה גבוהה של עולי אתיופיה ובאה הפדרציה ואומרת שהיא רוצה שיוצאי אתיופיה בישראל ילמדו השכלה גבוהה.
שלמה מולה: אני עובד במקום עבודה מסוים והמעביד לא משלם לי, אבל אותו גוף רוצה לעודד אותי ללמוד לתואר ראשון כי אם יהיה לי תואר ראשון, אני אוכל להתקדם במקום העבודה.
משה גפני: אתה שואל האם המלגה הזאת פטורה ממס.
שלמה מולה: האם המלגה הזאת פטורה ממס או שהיא תמוסה.
שלמה מולה: גופים כמו הסוכנות היהודית, המוסדות הלאומיים, גם הם מעניקים מלגות.
שלמה מולה: השאלה אם הענקת המלגות האלה של אותם מוסדות, מה ייעודן והאם גם הן ימוסו או לא?
שלמה מולה: אלה אותם מוסדות שנותנים לסטודנטים באופן ישיר.
מיכל דויטש: אנחנו צריכים לעשות סדר בשלוש קבוצות שיכולות לקבל תשלומים או חסכון בשכר לימוד והם סטודנטים.
מיכל דויטש: יש את הסטודנט שהוא עובד בנק לאומי – או בנק יהב, לצורך העניין, כי זה יותר קל כי יש פסיקה של בית המשפט העליון בדבר הזה – וכל מה שמקבל עובד ממעבידו במסגרת יחסי העבודה ביניהם, כל טובת הנאה – רכב צמוד, תשלום החשבון שלו במכולת, תשלום גן הילדים של הילדים או תשלום שכר לימוד לאוניברסיטה – כל אלה נחשבים שכר עבודה.
יוחנן פלסנר: קצין בצבא קבע שמקבל מהצבא.
מיכל דויטש: כל מה שמקבל עובד ממעבידו במסגרת עבודתו, נפסק כבר בבית המשפט העליון ויש נוסח והגדרה בסעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה.
מיכל דויטש: כל טובת הנאה שניתנת לעובד ממעבידו, מהווה הכנסת עבודה.
משה גפני: וזה לא קשור לחוק הזה.
מיכל דויטש: זה לא קשור לחוק הזה.
נחמן שי: שאלת הבהרה.
נחמן שי: בשעתו צה"ל נהג לשלוח קצינים בכירים בסוף השירות שלהם להשתלמות בארצות הברית, השתלמות מאוד יקרה.
נחמן שי: נדמה לי שעלתה אז השאלה אם ממסים את זה או לא.
יוחנן פלסנר: במכון וושינגטון.
נחמן שי: לא, באוניברסיטת הרווארד.
נחמן שי: מה נעשה עם זה?
נחמן שי: צה"ל גילם את זה?
מיכל דויטש: גילם, זאת סוגיה אחרת.
מיכל דויטש: שואלים האם זה חייב במס, כן או לא, ואומרים כן.
מיכל דויטש: ואז שואלים מי ישלם את המס, המעביד, הצבא מתקציבו או העובד.
מיכל דויטש: כמו שברכב צמוד יש מצבים, זוקפים הטבה והמעביד יכול לבחור אם לשלם את המס במקום העובד.
יוחנן פלסנר: את אומרת שזה כבר קיים בחוק.
שגית אפיק: זה לא קשור למלגה.
יוחנן פלסנר: אני דיברתי על מלגה ונתתי דוגמאות קונקרטיות.
משה גפני: עכשיו אני לא יודע האם זה במסגרת הצעת חוק של הממשלה או שאנחנו במסגרת יום עיון.
יוחנן פלסנר: אם כך, לשם מה צריך את החוק הזה?
מיכל דויטש: אני הייתי בשליש הראשון של התשובה.
משה גפני: בואו ניכנס לנושא.
משה גפני: מיכל, את מסבירה מאוד יפה והכל בסדר.
משה גפני: שאל חבר הכנסת פלסנר האם המעביד – יכול להיות הצבא או גוף פרטי או בנק – שולח לאוניברסיטה, האם זה נחשב הטבה בשכר שחייבת במס.
משה גפני: האם זה שייך לחוק הזה?
משה גפני: התשובה היא לא.
משה גפני: שאל חבר הכנסת מולה שתי שאלות.
משה גפני: תשיבי לו ותאמרי אם זה שייך לחוק, כן או לא.
משה גפני: כשאת מסיימת להשיב, תגידי מה את רוצה בחוק הזה.
משה גפני: אנחנו כבר בכלל לא יודעים על מה אנחנו מדברים.
משה גפני: היינו כבר במחקר תורני, היינו בצבא ובעוד מקומות.
שלמה מולה: הרב גפני, אנחנו רוצים להבין.
שלמה מולה: אתה רוצה שנצביע בלי להבין?
משה גפני: ממש לא, אני נגד זה באופן טוטאלי.
שלמה מולה: בסוף יאמרו שהממשלה הקודמת אשמה.
משה גפני: הממשלה הקודמת לא עשתה בעניין הזה כלום.
משה גפני: גם הממשלה הנוכחית לא עשתה כלום.
משה גפני: אנחנו עשינו כאן.
יוחנן פלסנר: כשמישהו מסביר לי ואני לא מבין, לרוב הניסיון שלי מלמד שגם הוא כנראה לא יודע הל מה הוא מדבר.
שלמה מולה: אני רוצה לקבל תשובה על השאלה שלי.
משה גפני: יש לי ביקורת על מיכל בדברים אחרים, אבל לא על כך שהיא לא מבינה.
משה גפני: היא מבינה והיא מסבירה מצוין.
מיכל דויטש: על מה הביקורת?
משה גפני: על רשות המסים בכלל.
משה גפני: עכשיו את המייצגת הבכירה שלהם.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, אנחנו מדברים כאן על מעניקי מלגה.
יוחנן פלסנר: לצורך העניין, הצבא הוא מעניק מלגה.
מיכל דויטש: על מקבלי מלגה.
מיכל דויטש: החוק הזה מדבר על מקבלי מלגה.
יוחנן פלסנר: יש גם משלמי מלגה ואני חושב שצריך לקרוא להם מעניקי מלגה.
מיכל דויטש: החוק הזה נותן פטור למקבל מלגה.
מיכל דויטש: התנאי של החוק למקבל מלגה שיהיה פטור ממס הוא שהמקבל לא נותן תמורה למשלם.
מיכל דויטש: לכן כאשר אתה מקבל מלגה מגוף שנותן לך אותה בגלל עיניך הכחולות או מהפדרציה שנותנת כי היא רוצה לעודד את מי שגר בגבעתיים, בכל אלה המקבל לא נותן שום סוג של תמורה למשלם ולכן זה כלל לא בבסיס המס.
מיכל דויטש: יש את אלה שעובדים במקום מסוים ומקבלים סכום כסף, נניח סטודנט שמתרגל באוניברסיטה ומקבל כסף.
מיכל דויטש: הוא רוצה לצבוע את זה כמלגה ואנחנו אומרים לו לא, אתה נותן תמורה לאוניברסיטה או למקום בו אתה נמצא ולכן זאת הכנסת עבודה.
מיכל דויטש: יש את הקבוצה שהחוק הזה בא לטפל בה.
מיכל דויטש: היה ויכוח משפטי לגבי פקודת מס הכנסה, האם סוגי התמורות שמפורטים בהגדרת תמורה שבחוק הקיים מהווים תמורה.
מיכל דויטש: כלומר, אם מלגאי יושב במוסד לימוד ומחקר, מקבל כסף על כך שהוא התחייב להקדיש את מירב מרצו וזמנו, מפרסם מאמר בכתב עט וכותב שזה שייך לאוניברסיטה מסוימת, האם מדובר בתמורה.
מיכל דויטש: היה ויכוח בין רשות המסים לבין מוסדות לימוד ומחקר והוויכוח הזה הוכרע בחוק הקיים שאמר שזאת לא תמורה ולכן זאת מלגה פטורה ממס.
מיכל דויטש: אין לערבב בין זה לבין סכומים.
מיכל דויטש: כל סכום שמקבל אדם ממעבידו, כל טובת הנאה שמקבל אדם ממעבידו ולא משנה מי הוא אותו מעביד, עבור משהו שאותו מקבל נותן, מהווה הכנסת עבודה.
יוחנן פלסנר: אם כן, המלגות לחוקרים עבור עבודת המחקר ולא עבור הלימוד שהם עושים עבור המוסד בו הם עובדים.
יוחנן פלסנר: עבודת המחקר שהם עושים במסגרת הדוקטורט.
מיכל דויטש: יש בעצם שלושה דברים שהחרגנו מהגדרת תמורה.
מיכל דויטש: אותו פרסום המחקר שלו, כאשר יש גם את שם האוניברסיטה.
מיכל דויטש: הייתה שאלה אם זאת תמורה לאוניברסיטה, כן או לא, עבור הכסף שהוא קיבל.
מיכל דויטש: נקבע בחוק שלא.
מיכל דויטש: האם זה שהוא מתחייב בפניה שלא לעבוד ולהקדיש את מירב זמנו ומרצו ללימודים, מקיים ביניהם איזה סוג של יחסי עובד-מעביד, ונקבע שזאת לא תמורה.
מיכל דויטש: האם זה שהוא יקבל את הסכום תמורת זה שהוא יעשה עבודה קהילתית מהווה תמורה שלא עבור אותו כסף, נקבע שלא.
מיכל דויטש: כל השאר, לרבות התחייבות לשירות – לא רק שירות בפועל אלא התחייבות למתן שירות – או לעבודה, מהווים תמורה.
יוחנן פלסנר: לגבי זה אני רוצה לשאול שאלה, אדוני היושב ראש.
יוחנן פלסנר: אני חוזר דווקא לדוגמה של הצבא.
יוחנן פלסנר: אני מקבל סכום מסוים כסרן קרבי לצורך העניין ואת הסכום הזה אני מקבל תמורת השירות שאני נותן לצבא.
יוחנן פלסנר: הסכום הזה לא משתנה ולא ישתנה.
יוחנן פלסנר: במקביל רוצים לעודד אותי לרכוש השכלה וכן הלאה ומממנים את המלגה שלי.
מיכל דויטש: זאת לא מלגה.
יוחנן פלסנר: מממנים את שכר הלימוד, אבל זאת לא תמורה.
מיכל דויטש: מה ההבדל בין זה לבין רכב צמוד?
יוחנן פלסנר: זאת לא תמורה.
יוחנן פלסנר: התנאים שאני מקבל בהיעדר לימודים הם בדיוק אותם תנאים.
מיכל דויטש: גם הרכב הצמוד.
מגלי והבה: הם רוצים קצין יותר משכיל, הם רוצים אדם שיתרום לחברה, ולכן למה צריך להכניס את היד לכיס?
מגלי והבה: תנו לאנשים ללמוד.
מגלי והבה: תנו לעודד את האנשים ללמוד.
שגית אפיק: זה לא קשור לחוק.
מיכל דויטש: זה לא קשור לחוק המונח לפניכם.
שגית אפיק: זה קשור להכנסת עבודה.
שלמה מולה: מיכל, לא ענית לשאלה שלי.
מיכל דויטש: אתה נתת שתי דוגמאות.
מיכל דויטש: נתת את הדוגמה של עמותות שנותנות את הכסף לאדם באשר הוא.
שלמה מולה: באוניברסיטאות היום יש מלגות שמעודדות קבוצות מסוימות.
מיכל דויטש: זאת לא הכנסה.
מיכל דויטש: כסף שאדם מקבל בגלל משהו, מצב סוציו אקונומי, הוא לא נותן תמורה בעד אותו כסף שהוא מקבל ולכן זה כלל לא בתוך פקודת מס הכנסה.
מיכל דויטש: הסוגיה שנדונה בסעיף 9(29) לפקודת מס הכנסה הייתה סוגיה שהייתה בתחום האפור, האם מה שנותן מלגאי מחקר מהווה תמורה, כן או לא, והיא נפתרה כאן.
מיכל דויטש: לכן הקבוצה של הפדרציה, של מה שאתה מקבל מהפדרציה, זה בכלל לא בבסיס המס וזאת לא הטבה וזה לא חלק מההכנסות שלך.
מיכל דויטש: אנחנו ביקשנו למנוע מצבים בהם מעבידים יאמרו למשל שהם נותנים מלגה לעובד שלהם וזה לא חלק מהשכר שלו.
מיכל דויטש: הסעיף הזה מאוד מוגדר.
מיכל דויטש: הוא בא לפתור את מערכת היחסים של סטודנטים וחוקרים עם המוסדות ללימוד ומחקר בהם הם שוהים.
מיכל דויטש: אנחנו לא רוצים שייעשה שימוש לרעה בסעיף הזה, כך שסכומים שמשתלמים למישהו שנותן שירות או תמורה אחרת לאותו נותן מלגה, יברח מבסיס המס.
מיכל דויטש: אם יש סטודנט שגם חוקר וגם מתרגל באוניברסיטה, אתם מצפים שהסכום שהוא מקבל יפוצל חלקו לעבודה שהוא עושה ואז הוא חייב במס כמו כל דבר, לבין מה שהוא מקבל כמלגה שהוא לא נותן בעדה תמורה.
מיכל דויטש: בדיוק אותו הדבר לגבי עובד בנק יהב שהבנק מעודד אותו לצאת ללימודים, בדיוק אותו הדבר מהווה הטבה וצריך לזקוף לו הטבה בשכר.
שלמה מולה: שאלת הבהרה נוספת.
שלמה מולה: כל המיסוי שאתם רוצים בו, יחול לגבי מי שיקבל מעל תשעים אלף שקלים?
שלמה מולה: סכום התקרה תשעים אלף שקלים חדשים, ויראו את הסכום האמור וכולי.
מיכל דויטש: החוק הקודם שאושר בכנסת אושר כך שמלגה שניתנת לסטודנט בתקופת הלימודים, שגם היא תחומה בזמן, תהיה פטורה ממס.
מיכל דויטש: לגבי חוקר שיש לו הגדרה – או חוקר במכון מחקר תורני או שהוא משמש חוקר במוסד מחקרי ולומד במוסד מחקרי בארץ – הגבלנו את זה לתשעים אלף שקלים בשנה.
שלמה מולה: מה קורה אם מקום עבודה נותן מלגה ואת קוראת לזה תמורה.
מיכל דויטש: לא, את התמורה נותן העובד.
שלמה מולה: הוא נותן תמורה בגלל מצב סוציו אקונומי.
שלמה מולה: יש לו למשל מאה עובדים, מתוכם ארבעה-חמישה עובדים שמקבלים שכר מינימום והם לא מתקדמים בסולם הדרגות בעבודה אלא נשארים במקומם.
שלמה מולה: המעביד בא ואומר שאת אותם אנשים בעלי סוציו אקונומי נמוך, הוא רוצה לעודד.
שלמה מולה: זה שונה מהנושא של הצבא.
שלמה מולה: האם גם הם ימוסו?
מיכל דויטש: זה שכר.
שלמה מולה: האם אתם לא יכולים בחוק הזה להחריג אוכלוסייה כזאת?
משה גפני: זה לא החוק הזה.
משה גפני: אתה צריך תיקון לחוק מס הכנסה.
משה גפני: לא על זה מדברים כאן.
מיכל דויטש: סעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה.
משה גפני: אתה יכול לומר שמי שנמצא במצב סוציו אקונומי, זה תיקון לחוק.
משה גפני: אני עכשיו נותן לך עצה כמחוקק.
מיכל דויטש: אפשר להגדיל את סף המס ואז הכל יהיה פטור.
משה גפני: אנחנו ריווחנו את המס בחוק ההסדרים.
משה גפני: זה היה בתמורה לאש"ל.
משה גפני: היה ריווח של מדרגות המס ב-140 מיליון שקלים.
משה גפני: אתה יכול להגיש הצעת חוק ויכול להיות שהצעת החוק הזאת גם תהיה פופולרית והיא תעבור.
משה גפני: מבחינתי היא עשויה לעבור.
משה גפני: אתה יכול לומר שכאשר יש עובד שמצבו הסוציו אקונומי או מצבו הכלכלי נמוך או שהוא מקבל שכר מינימום, אם המעביד שולח אותו להתקדם בעבודה – דהיינו, להשכלה גבוהה או לדברים מהסוג הזה – הוא לא ימוסה.
משה גפני: זאת הצעת חוק שהיא הצעת חוק כמעט מהפכנית מבחינת מדיניות המס כי את מס הכנסה זה לא מעניין בכלל.
משה גפני: אתה מקבל 4,000 שקלים משכורת ואתה מקבל עוד 8,000 שקלים הטבה שאם אתה היית עושה את זה לבד, היית משלם את זה מכיסך.
משה גפני: אתה מקבל 12 אלף שקלים.
משה גפני: אם אתה מגיש הצעת חוק כזאת, זאת מדיניות מהפכנית מכיוון שאת מס הכנסה לא מעניינים כל הדברים עליהם אתה מדבר.
משה גפני: מבחינתו זה לא רלוונטי.
משה גפני: זה שכר שאתה מקבל תמורת עבודה.
שלמה מולה: מיכל, במקרה כזה אתם עשויים לתמוך?
משה גפני: מה זה משנה במה הם יתמכו?
משה גפני: מספיק לך שאני אתמוך.
משה גפני: הם יתנגדו לזה כי זה משנה להם את מדיניות המס.
משה גפני: לפי דעתי יש מקום לחוק הזה.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, אני מבקש לגבי הנוסח המוצע.
יוחנן פלסנר: השתכנעתי שהנוסח החדש של החוק בא באמת לטפל בסוגיה הספציפית של עובד-מעביד ולא מכיל טקסט גורף שמאפשר למסות.
יוחנן פלסנר: אני חושב שזה חשוב שפיצלת את החוק ושעמדת על כך שהשינוי הזה יתבצע.
יוחנן פלסנר: אני חושב שכדי להשלים את המלאכה, במקום המילה "למשלם המלגה" הייתי אומר "למעניק המלגה".
שגית אפיק: אולי ל"נותן".
שגית אפיק: בהגדרה של תמורה יש לך מתן שירות כלשהו.
יוחנן פלסנר: נותן.
שגית אפיק: זה קוהרנטי.
משה גפני: אגב, יש מישהו מהאורחים רוצה להתייחס לתיקון?
נועם וייצנר: אני מהתאחדות הסטודנטים.
נועם וייצנר: הערה לגבי סעיף 3, בהחרגה של התמורה.
מיכל דויטש: זה החוק הקיים.
משה גפני: זה החוק הקיים.
משה גפני: אנחנו לא דנים עליו.
נועם וייצנר: יכול להיות שצריך להעיר גם על זה כי ההחרגה כאן של התמורה לפעילות קהילתית של הסטודנט או החוקר מטעם מוסד הלימוד והמחקר או בזיקה אליו.
נועם וייצנר: אני חושב שפעילות קהילתית כזאת, ברובה לא קשורה למוסד הלימוד אלא קשורה לגופים אחרים שמעניקים מלגות על סמך פעילות קהילתית וחברתית, אבל זה לא משויך למוסד הלימוד.
מיכל דויטש: זה בזיקה.
מיכל דויטש: לכן השתמשנו במונח בזיקה, אבל זה החוק הקיים.
מיכל דויטש: לכן השתמשנו במונח "או בזיקה אליו".
מיכל דויטש: הצהרנו לפרוטוקול שפעילות קהילתית חברתית, היא לא תמורה.
שגית אפיק: היא לא תמורה.
שגית אפיק: זה הובהר בהכנת הצעת החוק וזה מובהר בצורה הרחבה ביותר.
סתיו ארז: זה לא יכול להסתכם בהצהרה לפרוטוקול.
שגית אפיק: זה לא לפרוטוקול.
שגית אפיק: זה מופיע בחוק.
סתיו ארז: ברגע שאתם מכניסים את התמורה, גם פעילות קהילתית נכנסת לתמורה.
שגית אפיק: אנחנו אומרים שכל אלה לא ייחשבו תמורה.
סתיו ארז: מדובר על כך שיש החרגה בגלל שמעורבות חברתית נחשבת כתמורה.
סתיו ארז: ברגע שיש את ההחרגה, זה בגלל שמעורבות קהילתית נחשבת לסוג של תמורה ולכן מחריגים אותה.
משה גפני: ניכנס לקונוטציה ולצורה בה אנחנו דנים כרגע.
משה גפני: אני מקיים דיון ארוך על חוק קצר.
משה גפני: מה שהובא כאן על ידי הלשכה המשפטית שלנו זה החוק הקיים ובו אנחנו לא דנים.
משה גפני: החוק הקיים אושר, הפעילות הקהילתית הוחרגה ולא ישלמו על זה מס.
משה גפני: אין דיון לגבי הנושא הזה.
משה גפני: יש דיון על נושא אחר לחלוטין עליו אנחנו דנים, שאלה שלושת השורות או שתיים וחצי השורות שנמצאות בראש העמוד, וזאת הנוסחה אותה דרשנו, הלשכה המשפטית שלנו והלשכה המשפטית של רשות המסים בסופו של דבר גם הסכימה, ואנחנו משנים מהנוסח המקורי שאושר במליאת הכנסת ועושים אותו ידידותי יותר מבחינת הסטודנטים, אנחנו עושים אותו יותר מדויק ואנחנו עושים אותו מכוון בדיוק לנקודה עליה דיברנו.
משה גפני: עכשיו, מה השאלה שלך?
סתיו ארז: האם זה לא רק עניין של פרשנות והאם לא יוכלו לומר שבעצם תמורה של מעורבות חברתית שאינה קשורה למוסד היא בגדר תמורה, כמו שהגדרתם?
משה גפני: היועצת המשפטית של הוועדה תשיב לך.
שגית אפיק: הפעילות הקהילתית או החברתית של הסטודנט מוחרגת מהתמורה ולא בגלל שחשבנו שהיא עלולה להיות תמורה אלא משום שהסטודנטים  שהופיעו כאן בהכנת החוק הזה ביקשו שיהיה ברור ושייכתב במפורש שפעילות חברתית אינה תמורה.
שגית אפיק: לכן זה הוכנס לכאן, למען הסר ספק.
שגית אפיק: לכן הטענה שלך היא לא נכונה.
סתיו ארז: אבל זאת רק פעילות קהילתית שניתנת למוסד.
שגית אפיק: או בזיקה אליו.
דלית זמיר: כל השאלה היא אם ניתנה תמורה למוסד.
דלית זמיר: זה לא בזיקה למוסד.
שולמית גרי: אני ממכון ויצמן, מטעם ועד ראשי האוניברסיטאות.
שולמית גרי: אנחנו רוצים לאשר את התיקון הזה.
שולמית גרי: התיקון הזה הוא על דעתנו.
יוחנן פלסנר: אני יוצא לדיון על חוק טל.
משה גפני: כל הזמן נראה לי שחוק טל יותר חשוב לך יותר מהסטודנטים.
משה גפני: לא יודע למה, אבל כך נראה לי.
משה גפני: איך תסתדר בלעדיי?
משה גפני: מי יריב אתך?
יוחנן פלסנר: תשלח מישהו אחר.
נחמן שי: אני אייצג אתכם.
משה גפני: אתם מכירים את כל הנתונים?
משה גפני: הגניבות של החרדים זה יותר ממה שאתם חושבים.
משה גפני: אתם לא יודעים את כל הנתונים.
משה גפני: תראו ב"ידיעות אחרונות".
משה גפני: תקראו שם, אם חסרים לכם נתונים על המשוגעים החרדים ועל הגנבים החרדים.
משה גפני: אם הייתי תופס איזה חרדי, מה שהייתי עושה לו.
שולמית גרי: אני רק רוצה לוודא כי לדעתי לא שמענו את מלוא התיקון.
שולמית גרי: התיקון בו מדובר הוא בסעיף התמורה -  ומיכל, תאשרי לי שזה התיקון – לאחר המלים "למתן שירות כלשהו לנותן המלגה", ונמחקות המלים "למוסד הלימוד והמחקר".
שולמית גרי: זה תיקון אחד.
שגית אפיק: זה יהיה לנותן המלגה.
שולמית גרי: כן, כך אמרתי.
שולמית גרי: בתיקון השני, בפסקה (1) לסעיף התמורה, בסופו יהיה כתוב "במוסד הלימוד והמחקר".
שולמית גרי: מצוין.
שולמית גרי: זה הנוסח שמוסכם עלינו.
שגית אפיק: ההגדרה של תמורה תהיה עכשיו:     "לרבות כל התחייבות של הסטודנט או החוקר למתן שירות כלשהו לנותן המלגה או למילוי תפקיד בו, ולעניין זה כל אלה לא ייחשבו תמורה:     (1)	התחייבות של הסטודנט או החוקר להקדיש את מרב מרצו וזמנו ללימודים או למחקר במוסד הלימוד והמחקר".
שגית אפיק: זה יהיה הנוסח אחרי התיקון.
משה גפני: אתם תומכים בזה.
שולמית גרי: תומכים, מטעם ור"ה.
אייל רוזנברג: אני מארגון המשתלמים לתארים גבוהים בטכניון.
אייל רוזנברג: אני רוצה לומר שני דברים, אחד מהותי ואחד טכני קצר.
אייל רוזנברג: הדבר המהותי.
אייל רוזנברג: מדובר כאן על מניעה של אפשרות של ניצול לרעה של המנגנון של מלגה בשביל לשלם מלגה במקום שכר, ולכן מוצע לעשות את התיקון.
אייל רוזנברג: עוד צורה אפשרית לניצול לרעה, בפרט באוניברסיטאות היא באמצעות ההגדרה של הקדשת מרב הזמן ללימודים.
אייל רוזנברג: יכולה אוניברסיטה לבוא ולומר למישהו שחלק מדרישות הלימודיות שלו הוא לעשות כל מיני מטלות טכניות, עבודות מינהליות, לנקות את המעבדה, אפילו ללמד, לעשות מחקר עבור אנשים אחרים וכולי.
משה גפני: אתם העליתם את העניין הזה ואנחנו הסכמנו אתכם בהצעת החוק.
משה גפני: אין לנו דרך לפתור את זה.
אייל רוזנברג: השאלה מה קורה כאשר סוג כזה של שירותים מוגדר כחלק מהדרישות הלימודיות.
שגית אפיק: זה שירות.
שגית אפיק: זה לא צריך להיות מוגדר כחלק.
אייל רוזנברג: זה יכול להופיע בפרוטוקול?
משה גפני: בפרוטוקול זה מופיע.
משה גפני: מה שאמרת עכשיו ומה שאמרת אז, מופיע בפרוטוקול.
משה גפני: הוועדה מסכימה.
משה גפני: אמרתי קודם ואמרתי גם בישיבה הקודמת.
אייל רוזנברג: הערה נוספת היא בקשר לגורם שמשלם את המלגה, המוסד שמשלם את המלגה לעומת מי שמעניק אותה.
אייל רוזנברג: יכולה להיות ישות משפטית אחת שהיא לא אוניברסיטה שמממנת מלגות שהאוניברסיטה משלמת לחוקרים בתוכה.
אייל רוזנברג: אם בהגדרה של שירות מדברים רק על שירות לגוף שנותן את המלגה, נאמר איזושהי חברה מסחרית אבל לא לאוניברסיטה, או הפוך, שירות רק לאוניברסיטה ולא לגוף שנותן את המלגה, יכול להיות ששירותים שניתנים לגורם הנוסף הם לא ייחשבו לתמורה למרות שהם צריכים להיחשב כתמורה.
אייל רוזנברג: יכול להיות שתהיה תמורה כאשר למשל חברה מסחרית נותנת תמורה לדוקטורנטים כדי שיבצעו מחקר.
אייל רוזנברג: יכול להיות שהאוניברסיטה תדרוש מהדוקטורנט שירות מסוים עבור האוניברסיטה כמלגאי וגם החברה הזאת תקבל ממנו את השירות של המחקר הממומן שיתבצע.
שגית אפיק: לא הבנתי.
מיכל דויטש: אפשר לתת דוגמה קונקרטית?
אייל רוזנברג: חברת טבע למשל מתקשרת עם הטכניון כדי לבצע מחקר על איזושהי תרופה.
אייל רוזנברג: חברת טבע מקבלת את השירות של מחקר יישומי בפיתוח איזושהי תרופה וזה שירות שהמלגאי ייתן לחברת טבע.
אייל רוזנברג: אבל יכול להיות שהמלגאי גם יידרש על ידי הטכניון לארגן פגישות קבוצה במעבדה, לעשות כל מיני מטלות מינהליות, לנקות את המעבדה בה מבצעים את המחקר הזה וזה שירות שהוא לגורם שמבצע את התשלום, לאוניברסיטה, ולא לגורם שמממן את המלגה.
אייל רוזנברג: לכן אני מציע לשקול לרשום שהשירות הוא למשלם המלגה או למממן או הנותן כי יכולות להיות שתי ישויות נפרדות שלכל אחת מהן אפשר לתת שירותים.
אייל רוזנברג: זאת הערה טכנית.
מיכל דויטש: זאת לא הערה טכנית, אבל אני יכולה לומר שכרשות מסים, ברגע שאנחנו נגלה שיש מעגל שתחילתו וסופו הוא כזה שניתן שירות בעד סכום שמישהו הגדיר כמלגה, יש לנו את כל הכלים לא לתת את הפטור ולומר שמדובר בהכנסה שהיא ממתן שירות של אותו מקבל, בין אם למוסד ובין אם לקרן ביחד ולחוד.
שגית אפיק: רשות המסים תפרש מי הוא נותן המלגה בכל מקרה ספציפי וזה יפתור את זה.
משה גפני: רבותיי, אנשי קדימה, אתם מצביעים בעד החוק או נגד?
מגלי והבה: למה אתה נבהל?
משה גפני: לא נבהל אלא פשוט הגעתי לסיכום עם הממשלה.
משה גפני: אתם בעד?
שי חרמש: אני  מנוע מלהצביע.
מגלי והבה: אני נמנע.
משה גפני: תקריאי את הנוסח המתוקן.
משה גפני: אני פשוט הגעתי לסיכום עם הממשלה והנוסח הזה מקובל על כולם.
משה גפני: אני רוצה לעמוד בסיכום.
שגית אפיק: הנוסח הזה מבהיר שהוא בא לפתור באמת את הבעיה.
משה גפני: הוא בא לתקן.
שגית אפיק: הוא לא בא לקלקל אלא הוא בא להבהיר את החוק והוא מוסכם על כולם.
שגית אפיק: בפקודת מס הכנסה (להלן – הפקודה) בסעיף 9(29) בהגדרה "תמורה" במקום "למוסד הלימוד והמחקר" יבוא "לנותן המלגה" ובפסקה (1) שבה, בסופה יבוא "במוסד הלימוד והמחקר".
משה גפני: ה צ ב ע ה     אושר     אין נגד.
משה גפני: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: על סדר היום אישור מוסדות ציבור לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה (7675610).
משה גפני: אני יכול לדעת כמה בקשות יש אצלכם?
יהודה מונסוניגו: יש כמה מאות.
משה גפני: ואתם מביאים עכשיו שלושה מוסדות.
יהודה מונסוניגו: גם טיפלנו בחודשים האחרונים בחידושי בקשות.
יעקב אדרי: למה מביאים כל פעם מוסד או שניים?
משה גפני: כי המוסד הזה לא צריך לחכות כי רשות המסים לא נותנת כוח אדם.
משה גפני: אחרי כן כשאני מעכב כאן העברה של עובדי רשות המסים, כולם צועקים עלי ושואלים למה אני מעכב להם.
משה גפני: איזו ממשלה זאת, צריך להחליף אותה.
משה גפני: הבעיה שלי היא שאני רוצה להחליף את הממשלה, אבל הולך עכשיו יוחנן פלסנר ודן על האברכים והופך את כולם לגנבים.
משה גפני: אוי לי מייצרי ואוי לי מיוצרי.
משה גפני: הוא הלך לוועדת החוץ והביטחון.
משה גפני: הוא מנצל את ההזדמנות שאני כאן.
זאב אלקין: אני יכול לתת לך עצה בעניין הזה.
זאב אלקין: תסביר לחבר הכנסת אדרי שהחשש שלך שאחרי שתחליף ממשלה, בסוף תגיע לאותה ממשלה, כך שכבר המאמץ לא שווה.
משה גפני: על זה צריך לעשות יום עיון.
יעקב אדרי: תראה מה אומר פנסיונר של קדימה.
משה גפני: בבקשה, תציג את הנושא.
יהודה מונסוניגו: אני מתכבד להציג לכם את הרשימה שמספרה 7675610 המונה שלושה מוסדות לעניין סעיף 46.
יהודה מונסוניגו: הגופים האלה נבדקו ונמצאו ראויים והומלצו על ידינו לקבלת הטבת המס לפי סעיף 46.
בנימין למקין: כל העמותות מחזיקות באישורים.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור המוסדות כפי שהוצגו על ידי מר מונסוניגו, לפי הרשימה.
משה גפני: ה צ ב ע ה     רשימת המוסדות אושרה פה אחד     יהודה, זה הופך להיות בלתי נסבל.
יהודה מונסוניגו: אתה צודק.
משה גפני: אני מקבל טלפונים מאנשים שאומרים לי שהם בחרו בי ושואלים למה אני מעכב את מוסד הציבור.
משה גפני: זה לא נכון שהוא בחר בי, הוא בחר ש"ס, אבל בכל זאת.
יהודה מונסוניגו: נקווה שזה ישתפר.
יהודה מונסוניגו: קיבלתי שני עוזרים השבוע ואני אמור לקבל עוד.
משה גפני: אם כן, יש שינוי.
יהודה מונסוניגו: יש תהליך.
משה גפני: השבוע לא מחליפים את הממשלה.
משה גפני: הוא אומר שהוא קיבל תוספת כוח אדם.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק יישום תכנית ההתנתקות (תיקון – יישום מסקנות ועדת החקירה הממלכתית בנושא טיפולן של הרשויות המוסמכות במפוני גוש קטיף וצפון השומרון), התשע"א-2010, הצעתם של חברי הכנסת: זאב אלקין, אברהם מיכאלי, רוברט אילטוב, זבולון אורלב, זאב בילסקי, מנחם אליעזר מוזס, דוד רותם, יעקב כץ, משה גפני, פניה קירשנבאום, אלכס מילר, חמד עמאר, ליה שמטוב, משה (מוץ) מטלון, אורלי לוי אבקסיס, נסים זאב, דוד אזולאי, יצחק וקנין, כרמל שאמה, יריב לוין, אופיר אקוניס, אנסטסיה מיכאלי.
זאב אלקין: תודה רבה אדוני היושב ראש, למרות שגם אתה בין מציעי החוק, כך שגם אתה תוכל להתייחס.
משה גפני: בזה אני סומך עליך.
משה גפני: לא בכל הדברים אני סומך עליך, אבל בזה אני סומך עליך.
משה גפני: לגבי הגיור אני לא סומך עליך.
זאב אלקין: נכון, ובצדק.
זאב אלקין: לגבי הצעת החוק.
זאב אלקין: כמה מילות הקדמה כלליות כי זה מגיע לכאן פעם ראשונה לדיון.
זאב אלקין: הרציונאל של הצעת החוק כפי שבאמת מגיע בכותרת הוא יישום מסקנות ועדת חקירה ממלכתית כי בכמה נושאים ועדת חקירה ממלכתית אמרה באופן מפורש שיש דברים שצריכים לבוא לידי ביטוי בתיקונים בחקיקה ולכן נולדה הצעת החוק.
זאב אלקין: כמובן הייתה דרך אלטרנטיבית שהממשלה תביא הצעת חוק, ואם היא תביא, אנחנו נשמח לקדם גם אותה, אבל בעקבות הניסיון שכבר נצבר בינינו לממשלה בחוק העסקים, אני שמח מאוד שהממשלה הבינה שלפעמים חקיקה פרטית זאת דרך שיכולה להביא לפתרון ולתוצאה סופית יותר מהר ולכן, כמו שזה קרה בחוק לבעלי עסקים מפונים שהצלחנו עוד במושב הקיץ לסיים אותו ולהביא למענה בתיאום מלא עם הממשלה על הנוסח, גם כאן הלכנו באותה דרך, מה שכמובן לא מונע מהממשלה להביא הצעת חוק ממשלתית, אם היא תחליט על כך.
זאב אלקין: זאת הכותרת הכללית.
זאב אלקין: אני גם מראש אזהיר ואומר שכמו שהתחייבתי במליאת הכנסת, וגם כדי לזרז את הטיפול בהצעת החוק, קיבלתי על עצמי חובת תיאום מלא עם משרד ראש הממשלה ועם משרד האוצר.
זאב אלקין: בהחלטה המקורית של ועדת השרים מופיע גם משרד המשפטים, אבל עד כמה שהבנתי אתמול הסעיף הזה שונה ואני פטור מחובת התיאום עם משרד המשפטים ונשארה חובת התיאום עם משרד ראש הממשלה ועם משרד האוצר.
משה גפני: מישהו ממשרד המשפטים כאן?
זאב אלקין: זאת ההוכחה לכך שזה שונה.
משה גפני: איך עשיתם את זה?
משה גפני: משרד המשפטים יצא מהעניין.
משה גפני: אני רוצה להוציא את משרד המשפטים מעוד כמה דברים.
זאב אלקין: מתוקף ההבהרות שכולנו מכירים אותם, היועץ המשפטי של הכנסת בדיוק במקביל בוועדת הכנסת עכשיו דיבר רבות על האיסור בהעסקה נוספת, בוודאי של חברי כנסת ושם כרגע מתווכחים על המקרים.
זאב אלקין: היות שאני מנוע מהעסקה נוספת, אני לא יכול להציע לך את שירותיי בשכר איך להימנע מהתיאום עם משרד המשפטים, אבל במסגרת החברות בינינו, אוכל להתייחס לכך אחרי הדיון.
משה גפני: זה לא דבר משונה שמשרד המשפטים יצא?
משה גפני: משרד המשפטים התנגד לחוק.
זאב אלקין: לא, הוא לא יכול להתנגד לחוק כי הממשלה תומכת.
משה גפני: משרד המשפטים התנגד לחוק וועדת השרים לחקיקה הוציאה אותו מההסכמה שלו והם לא מגיעים לוועדה.
זאב אלקין: למה הם צריכים להגיע, אם אין חובת תיאום אתם?
משה גפני: הם לא צריכים לבוא ולומר את זה?
יעקב ברקאי: אדוני היושב ראש, משרד המשפטים הוא חלק מהממשלה ועמדת הממשלה היא אחת.
זאב אלקין: אני חוזר על האמירה הזאת.