GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיר פרץ: משנת 2001, יש לי פה מכתב של שר הדתות דאז, יוסי ביילין, לוועדת הכספים, לאלי גולדשמיט, שהיה יושב ראש הוועדה, בעניין ההשוואה.
עמיר פרץ: וההשוואה באמת עשר שנים, למעשה מ-2001, עומדת על הפרק.
עמיר פרץ: מכיוון שסייעתי בעבודת המטה, אנחנו עברנו על כל פרטי הפרטים של כל הנושאים, כולל הזכויות שאתם מדברים עליהן היום והן לא רלוונטיות, כי  אין בעצם ראש בית הדין בדימוס ויש כאלה זכויות שייצאו לפועל רק בעוד עשר שנים.
עמיר פרץ: ואנחנו באמת הלכנו על השוואה במשכורת מסעיף ראשון עד אחרון, בדקנו אותם וגיבשנו עמדה.
עמיר פרץ: אמרנו ששכרו של נשיא בית הדין לערעורים והחברים, הם יושוו לשכר של המקבילים שלהם.
עמיר פרץ: לגבי המקבילים נקבע שההפרשה להשתלמות נמוכה יותר, אז לבוא ולהגיד שדווקא הם, שעכשיו העלינו אותם והשווינו אותם לשכר של שופטי בית המשפט העליון, אז בעצם יקבל עכשיו, נשיא בית הדין השרעי לערעורים, או ראש בית הדין הדתי הדרוזי לערעורים הפרשה לקרן השתלמות יותר גבוהה משופט בית המשפט העליון על אותו שכר.
עמיר פרץ: זה נראה קצת לא הוגן.
עמיר פרץ: לא הוגן כיוון שזה אותו שכר, ושופט בית המשפט העליון יקבל הפרשה לקרן השתלמות שהיא נמוכה יותר.
אחמד טיבי: אתה חושב שמצב לא שוויוני הוא מצב לא הוגן?
עמיר פרץ: מצב לא שוויוני בתנאים שווים הוא לא הוגן.
אחמד טיבי: אז איפה היית כל השנים?
אחמד טיבי: איפה הייתם כל השנים, למה לא צעקתם שזה לא הוגן?
עמיר פרץ: המצב לא הוגן ולכן גם המנהל הכללי של משרד המשפטי, שהוא גם בתפקידו לא הרבה שנים---
משה גפני: מה שטוען חבר הכנסת טיבי, אני חושב כל הזמן על מה שאתה אומר, איפה הייתם כל השנים כשלא היה שוויון?
משה גפני: אין לי טענות אליך, יש לי טענות למי שהיה צריך לעשות את זה ולא עשה.
משה גפני: עכשיו כשאנחנו באים ואנחנו משווים את התנאים, אז פתאום אתם נזכרים שיש אי שוויון לטובת הקאדים והקאדים מד'הב.
משה גפני: רבותיי, אני מדבר לכולם, אני חושב שצריך להחיל את זה על המכהנים, על הבאים בעתיד זה יהיה---
עמיר פרץ: אדוני, אבל את חברי ערכאת הערעורים ועיני לא צרה באף אחד, שתבינו, מדובר אולי בארבעה או שישה אנשים, שאני גם מכיר אותם באופן אישי ואנחנו עובדים איתם, אבל את השוואת השכר, חוץ מנשיא בית הדין השרעי לערעורים, עשתה הוועדה לאחרונה.
עמיר פרץ: כלומר זה אמור להיות בד בבד.
עמיר פרץ: את העלאת השכר איחדתם---
משה גפני: מה הוויכוח שלך עכשיו איתנו?
עמיר פרץ: אני אומר, זה לא שהעלינו לפני שנתיים ועכשיו---
משה גפני: אני מציע שאנחנו לא נפחית.
משה גפני: היה אי שוויון וצריך העדפה מתקנת ואי אפשר אפילו לדבר על העניין הזה.
משה גפני: אבל לעתיד, אלה שייבחרו בעתיד, שהם כבר יהיו במסלול השוויוני, אז אצלם זה יהיה 5%.
משה גפני: אבל אצל כל המכהנים, האפליה המתקנת היא שזה יהיה 7.5%.
שגית אפיק: זה היה עד עכשיו לגבי מכהנים.
שגית אפיק: עכשיו נעבור להחלטת הגמלאות.
שגית אפיק: היום שארי שופט עליון ורב ראשי זכאים ל-13 משכורות לאחר הפטירה.
שגית אפיק: מוצע להחיל זאת גם על שארי נשיא בית דין שרעי ודרוזי לערעורים.
משה גפני: מאושר.
שגית אפיק: שירותי טלפון לאלמנה; אלמנת רב ראשי ורב לשעבר זכאיות לטלפון עד 1,000 פעולות מונה.
שגית אפיק: מוצע להחיל את ההטבה הזאת גם על אלמנה של ראש בית הדין הדרוזי והשרעי, בהתאמה.
מגלי והבה: טוב מאוד.
משה גפני: שירותי מזכירות.
משה גפני: רב ראשי שכיהן עשר שנים זכאי לכיסוי הוצאות שירותי מזכירות לכתיבת הזיכרונות שלו.
משה גפני: היום הסכום עומד על 27,000 ₪ לשנה.
עמיר פרץ: ואת זה גם שופט בית המשפט העליון מקבל.
שגית אפיק: כל אחד מהם מקבל את זה מפאת תנאים אחרים.
שגית אפיק: שופט עליון לשעבר זכאי לקצבה הזאת בתנאי שהוא הגיע ל-70% מהמשכורת הקובעת, ורב ראשי, בתנאי שהוא כיהן עשר שנים בתפקידו.
שגית אפיק: אני מבינה שהמחלוקת היא שאתם מבקשים שזה יהיה בדומה לרב ראשי ומשרד המשפטים מבקש שזה יהיה בדומה לשופט עליון.
אחמד טיבי: לא, כתוב 'שופט בהנהלת בתי המשפט'.
שגית אפיק: חבר הכנסת טיבי, ההשוואה נעשתה לערכאה הדתית.
עמיר פרץ: ההערה לא הובנה.
עמיר פרץ: ההערה היתה שזה יינתן באותם התנאים המקובלים שנותנים לגבי שופטים בהנהלת בתי המשפט.
עמיר פרץ: כלומר אם יש סידורי לשכות כאלה ואחרות---
משה גפני: אין סידורי לשכות.
אחמד טיבי: שופט בהנהלת בתי משפט שולח למישהו אחר במשרד וכולי וזה.
שגית אפיק: לא, חבר הכנסת טיבי, תהיה השוואה בהחלטה שאנחנו נקריא כאן, בדיוק כמו שיש לגבי הרב הראשי.
אחמד טיבי: הנקודה האחרונה, נסיעה מיוחדת.
משה גפני: אני רק מבקש, עם כל התנאים של רב ראשי, שלא תביא לי פתאום איזה מוסלמי שיתמודד על משרת רב ראשי עכשיו.
עמיר פרץ: כבר לא משתלם.
שגית אפיק: כשאני אמרתי קודם שוועדת שריד המליצה על השוואה, אבל לא השוואה מוחלטת בכל התנאים, ועדת שריד הבחינה בין שני תפקידים של הרב הראשי לישראל; בין תפקידו כרב, לבין תפקידו כדיין ראשי.
שגית אפיק: ועדת שריד סברה שיש שני נושאים שהם מיוחדים לרב ראשי, מפאת תפקידו כרב, להבדיל מתפקידו כמי שעומד בראש בית הדין הרבני הגדול, והנושאים האלה הם דיור ראשי, דירת שרד שקיימת היום לרב ראשי, כאשר גם ועדת הכספים, כשקיבלה החלטה לעשות את השוואת התנאים, החליטה שהנושא הזה לא יעמוד על הפרק, והנושא השני שוועדת שריד סברה שמקבל אותו רב ראשי מפאת תפקידו כרב ולא מפאת מי שעומד בראש המערכת השיפוטית הדתית, זה החזר הוצאות נסיעה מיוחדות.
שגית אפיק: מדובר בסכום של 7,118 שקלים לשנה.
משה גפני: מה זה נסיעות מיוחדות?
שגית אפיק: אין פירוט על מה מדובר.
משה גפני: לגבי דירת שרד, אני מבין שאתם מתנגדים, וגם אני מתנגד.
משה גפני: אני חושב שזו השוואה בתנאים לא שווים, בגלל שרב ראשי נושא בשני תפקידים ודירת השרד ניתנת---
אחמד טיבי: לא, זה מתקבל בניגוד לדעתנו.
משה גפני: כן, אבל זו לא השוואה, זה ממש משהו אחר, בגלל שאם הוא היה רק נשיא בית הדין הרבני הגדול, הוא לא היה מקבל דירת שרד.
עמיר פרץ: נכון, וגם בעבר לנשיא בית המשפט העליון ולשופטי בית המשפט העליון היתה זכאות לדירת שרד, היום אפילו נשיא בית המשפט העליון לא מקבל את זה.
משה גפני: זה לא התפקיד השיפוטי שלו.
שגית אפיק: זה רק לרב ראשי.
משה גפני: אבל לגבי הנסיעות המיוחדות, למה שהקאדי לא ייסע לנסיעות מיוחדות?
משה גפני: אחרי שהחלטנו שהוא נוסע.
עמיר פרץ: מי שמקבל נסיעות מיוחדות, לפי ההחלטה היום, זה נשיא בית המשפט העליון לשעבר ורב ראשי לישראל לשעבר.
עמיר פרץ: כלומר בית המשפט העליון לשעבר לא מקבל.
עמיר פרץ: העמדה של משרד המשפטים היא שמדובר בזכאות שניתנת ייחודית למי שהיה נשיא בבית המשפט העליון, כראש המערכת השיפוטית, ולרב הראשי כמי שהיה רב ראשי, לאור התפקידים המיוחדים שלהם, ולא בגלל הכהונות השיפוטיות.
משה גפני: אפשר להשוות.
מגלי והבה: לא. כי יכול להיות שבעוד כמה שנים---
משה גפני: אנחנו מאשרים את זה.
משה גפני: אנחנו לא מאשרים את הנושא של דירת שרד.
שגית אפיק: אז ההשוואה היא לראש בית הדין לערעורים בשתי הערכאות לעניין החזר הוצאות נסיעה מיוחדות.
שגית אפיק: זאת אומרת רק לראשים לשעבר.
שגית אפיק: היו"ר משה גפני:     אחרי ההחלטה של ועדת הכספים, אתם לא תגישו ערעור על זה, או רוויזיה, או משהו?
אחמד טיבי: על ה-7,000 שקלים.
משה גפני: רבותיי תודה רבה.
משה גפני: על סדר היום שינויים בתקציב  לשנת 2010.
אשרה רודב: הפנייה נועדה לתקצוב סעיפי השכר במשרד האוצר, ברשות המסים, בהתאם לביצוע בפועל.
משה גפני: למה זה ביחד משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה?
אשרה רודב: לא. זה רשות המסים.
משה גפני: פניות מספר 867 ו-869, 872 עד 875 – אושרו פה אחד
משה גפני: תקצוב 100 מיליון שקלים.
משה גפני: סעיף התפעול של חברת רכבת ישראל.
אשרה רודב: התקציבן של משרד התחבורה בדרך.
אשרה רודב: הוא מגיע עוד כמה דקות.
משה גפני: פניות מספר 894 ו-895 –
אשרה רודב: הפנייה נועדה לתקצב התייקרויות שכר בתקציב מתאם הפעולות בשטחים.
משה גפני: פנייה מספר 903 – אושרה פה אחד
משה גפני: 15 מיליון שקלים, הטבות מס, מסלול חלופי לעידוד השקעות הון.
זבולון אורלב: כתוב כאן הכנסות קולנועיות זרות בישראל.
משה גפני: יהיה כסף לממן את זה כי אנחנו מפחיתים את הנושא של מס הכנסה.
משה גפני: עכשיו יהיו 4.5 מיליארד שקלים.
משה גפני: הפנייה נועדה לתקצוב סך של 15 מיליון שקלים בהרשאה להתחייב למטרת ביטוח הפקות קולנועיות זרות בישראל.
משה גפני: מה יש לבטח בהפקות קולנועיות?
קריאה: הרפרנט הרלוונטי לא נמצא.
משה גפני: פניות מספר 927 עד 929 – המשרד לביטחון פנים     	אין רפרנט.
משה גפני: פניות מספר 949 ו-974 – גמלאות במשטרה
משה גפני: פנייה מספר 953 – המטה לביטחון לאומי
רותם פלג: שינויים פנימיים בתקציב המועצה לביטחון לאומי על מנת לשלם את השכר.
משה גפני: פנייה מספר 953 – אושרה פה אחד
משה גפני: 200 מיליון שקלים.
קריאה: הרפרנט שלהם לא כאן.
משה גפני: גם אני לא כאן.
קריאה: התקציבן בדרך.
קריאה: עוד מעט הוא יגיע.
משה גפני: פנייה מספר 979 –
דניאלה גרא: הפנייה נועדה לבצע שינוי פנימי בתקציב התמיכות בהמשך להחלטת ממשלה על הפרטת חברת אגרסקו לתקצוב 55 מיליון שקלים לחברה.
משה גפני: 55 מיליון שקלים לחברה?
משה גפני: לאגרסקו?
דניאלה גרא: הזרמת הון.
חיים אורון: יוצרים הון עצמי כדי למכור אותה.
חיים אורון: החליטו להפריט את אגרסקו.
חיים אורון: אני מנחש, אני לא יודע.
חיים אורון: כדי להפריט אותה, יש גירעון בהון העצמי ולכן מכניסים הון עצמי ואחר כך ימכרו אותה.
חיים אורון: נכון:
דניאלה גרא: אין גירעון, אבל יש צורך בעוד הון עצמי.
זבולון אורלב: למה יש צורך בעוד הון עצמי, אם זאת לא הסיבה שאורון אמר?
דניאלה גרא: נדרש הון עצמי לשם עמידה בהתחייבויות האג"ח של החברה.
דניאלה גרא: יש להם מינימום באג"ח שלהם שאומר שצריך מינימום של הון עצמי של אני חושבת ארבעים מיליון שקלים.
דניאלה גרא: יש צורך בתוספת כרגע.
זבולון אורלב: מאיפה באים ה-55 מיליון?
חיים אורון: מסעיף התמיכות.
חיים אורון: מהבור הגדול שלהם.
משה גפני: תמיכות בתחבורה, סובסידיה לרכבת.
דניאלה גרא: התקציב עובר ממקומות שיש תת ביצוע בהתאם לביצוע.
משה גפני: פנייה מספר 979 – אושרה פה אחד
אורי גבע: יש שתי החלטות, בקשר לתוכנית מסע ולנושא הרחבת מערכת החינוך הבלתי פורמלי ליהודי מדינות חבר העמים.
אורי גבע: אנחנו מעבירים את התקציב הנדרש בהתאם להחלטות הממשלה האלה.
זבולון אורלב: למי זה עובר?
אורי גבע: זה עובר לתוכנית מסע.
אורי גבע: הסוכנות מפעילה את התוכנית.
זבולון אורלב: הכסף עובר לסוכנות?
אורי גבע: הממשלה מחויבת לעשות מצ'ינג לתוכנית.
זבולון אורלב: כמה כסף עובר לתוכנית מסע?
אורי גבע: 10 מיליון שקלים.
אורי גבע: זה בעצם לפי החלטת הממשלה כלשונה.
זבולון אורלב: יש כאן יותר מ-10 מיליון שקלים לחינוך בלתי פורמלי.
אורי גבע: יש גם הסטות פנימיות שעושה משרד ראש הממשלה, תוספות של סוף שנה.
זבולון אורלב: בתוכנית מסע כתוב כאן 44 מיליון.
אורי גבע: 44,800 מיליון.
זבולון אורלב: אמרת 10 מיליון לתוכנית מסע.
אורי גבע: סליחה, למסע 44,800 מיליון שקלים ולחינוך בלתי פורמלי 10 מיליון.
זבולון אורלב: מה זה חינוך בלתי פורמלי?
זבולון אורלב: למי זה הולך?
אורי גבע: עושים מחנות קיץ לילדים יהודים ברחבי העולם, גם מטעם הסוכנות, ואנחנו מחויבים לתת.
זבולון אורלב: אני מבקש לשים רביזיה כדי שיסבירו לי את ה-10 מיליון האלה של החינוך הבלתי פורמלי בתפוצות.
זבולון אורלב: מצד אחד באים אלינו תנועות הנוער העולמיות ואומרות שאין להן כסף ואין להן אגורה, מצד שני כאן מעבירים 10 מיליון ואני לא יודע לאן זה הולך.
זבולון אורלב: אני מבקש שיבואו ויסבירו לי.
משה גפני: פנייה מספר 952 – אושרה פה אחד
זבולון אורלב: רביזיה.
משה גפני: חבר הכנסת אורלב מבקש רביזיה והוא מבקש פירוט על העניין.
משה גפני: אחרי שייתנו לך פירוט, תסביר גם לי.
זבולון אורלב: מה זה תקציב חלקת גדולי האומה?
זבולון אורלב: מה זה קשור לשיתוף פעולה?
זבולון אורלב: כתוב שינויים פנימיים, המשרד לשיתוף פעולה אזורי בהתאם לסדרי העדיפות שעיקרם תגבור 2 מיליון בחלקת גדולי האומה.
זבולון אורלב: זאת אותה פנייה עליה הצבענו עכשיו.
אורי גבע: משרד ראש הממשלה ביקש לתגבר את חלקת גדולי האומה.
זבולון אורלב: למה זה המשרד לשיתוף פעולה אזורי?
אורי גבע: אני חושב שזה עניין של נוסח.
אורי גבע: יש גם שינוי קטן בתוך התקציב של המשרד לשיתוף פעולה אזורי.
אורי גבע: אין לזה קשר לחלקת גדולי האומה.
משה גפני: למה אתם מורידים 2 מיליון לשר משולם נהרי?
זבולון אורלב: אדוני היושב ראש, הם צריכים לבוא עם תשובות קצת יותר מפורטות.
משה גפני: אני מבקש שתחזור עם תשובות.
משה גפני: בכל מקרה, גם אני מגיש רביזיה.
משה גפני: אנחנו נצביע על זה שוב.
משה גפני: לא שמתי לב, אבל זה מסובך מדיי.
משה גפני: הגבלים עסקיים.
קריאה: הרפרנט לא נמצא.
משה גפני: פנייה מספר 981 –
קריאה: מדובר בשינויים פנימיים בתקציב משרד הפנים, לבקשת המשרד.
קריאה: פניית סוף שנה שמסדרת את התקציב של משרד הפנים לבקשתו.
משה גפני: פנייה מספר 981 – אושרה פה אחד
משה גפני: נשאיר את החקלאות למחר.
קריאה: הפנייה נועדה להעביר תקציב לחברה הלאומית לדרכים, לעמוד בקצב הביצוע.
קריאה: החברה קיבלה פרוייקטים חדשים השנה ובראשם נתיבי ישראל.
משה גפני: איזה פרוייקטים היא קיבלה?
קריאה: רכבת העמק, רכבת עכו-כרמיאל.
זבולון אורלב: איזה הסכמים קואליציוניים לא מבצעים שאתם מורידים 120 מיליון שקלים?
זבולון אורלב: אדוני היושב ראש, ראית שמורידים 120 מיליון שקלים מהסכמים קואליציוניים?
משה גפני: אני רוצה לסיים את הישיבה.
משה גפני: כל מי שנמצא, שיגיד איזה פניות יש לו.
קריאה: ביטוח הפקות סרטים.
קריאה: הייתה ועדה שישבה לפני שנתיים וראתה שקיים כשל שוק בפני תעשיות קולנוע זרות והכניסה שלהם למדינות כמו ישראל כדי לקיים סרטים בארץ.
קריאה: המטרה היא מטרה משותפת, גם שלנו כחשב הכללי וגם של משרד התעשייה וגם בכלל באופן כללי לתעשיית הקולנוע.
משה גפני: מי מאגף התקציבים כאן?
קריאה: נציג אגף התקציבים לא יכול היה להיות.
קריאה: אני מאגף החשב הכללי.
משה גפני: נדון בזה כשהוא יהיה.
משה גפני: אני צריך גם את אגף התקציבים כי זה מסובך.
קריאה: אני יכול לומר למה זה קשור אלינו.
משה גפני: בסדר, אבל זה מסובך.
משה גפני: כבר 4:05 והמליאה עובדת.
משה גפני: עם כל הכבוד, על ביטוח של הפקת סרטים שאין כאן גם נציג אגף התקציבים, אני לא רוצה לדון.
משה גפני: אני לא הולך לאשר את זה עכשיו.
קריאה: פנייה מספר 891, תמיכות לרכבת.
קריאה: הפנייה התקציבית נועדה לבצע שינויים פנימיים בתקציב התמיכות, בין היתר בעיקר לתקצב 100 מיליון שקלים לתקציב התפעול של חברת רכבת ישראל בהתאם לביצוע בפועל.
זבולון אורלב: 100 מיליון חסרים עכשיו בסוף דצמבר לתקציב תפעול?
קריאה: קודם כל, תקציב התפעול הוא מעל מיליארד שקלים.
זבולון אורלב: אז חסרים 10 אחוזים?
קריאה: בין השאר הייתה הנחה בבניית התקציב שהרכבת תקבל כמו מפעילי התחבורה הציבורית האחרים החזר על הבלו, אבל הוחלט לא לשנות את המצב הקיים, זאת אומרת שהיא לא מקבלת החזר על הבלו, שזה קרוב לשמונים מיליון מתוך המאה מיליון.
משה גפני: על סדר היום חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה), התשע"א-2010, פרק ט"ז (שונות), סעיף 72 (דיור ציבורי).
משה גפני: הממשלה אישרה במליאת הכנסת את הצעת החוק של דחיית חוק הדיור הציבורי לחמש שנים.
יעקב אדרי: זה אחרי שהוא נדחה כבר כמה פעמים.
משה גפני: התברר לנו במהלך הדיון שהיה בשעתו הסכם עם חבר הכנסת לשעבר רן כהן ואני מבקש מרן כהן לומר מה הוא אומר על זה.
זבולון אורלב: ההסכם היה עם הכנסת.
משה גפני: רן, בבקשה.
רן כהן: אדוני היושב ראש, אני אעשה את זה באופן הכי תרבותי שאני יכול.
רן כהן: אני לא יכול לומר שאני שמח להיות כאן, ודאי לא בהזדמנות הזאת, אבל אני בא בהחלט באהבה גדולה להציג את הדברים.
שלי יחימוביץ': אבל אנחנו שמחים לראות אותך.
רן כהן: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר שאני לא בא לנמק מדוע חוק הדיור הציבורי צודק או לא צודק.
רן כהן: נדמה לי שזה נושא שהוכרע לפחות ברמה הציבורית, עד כדי כך שאף ממשלה לא העזה – למרות שהוא לא היה בתוקף בגלל חוק ההסדרים מדי שנה בשנה – שלא למכור את הדירות על פי החוק פחות או יותר.
רן כהן: רבותיי חברי הכנסת, הייתי כאן 25 שנים ואם אתם תקבלו את ההחלטה הזאת, זה נקרא שהכנסת מסכימה שיירקו לה בפרצוף, ידרסו אותה וגם ישפילו אותה.
רן כהן: אין לזה שום מונח אחר.
רן כהן: באוגוסט לפני שנתיים, במהלך חקיקה לקראת קריאה שנייה ושלישית, באו אלינו מהאוצר וממשרד השיכון וביקשו הצעת פשרה כאשר הפשרה תהיה בשני מובנים: ראשית, נשנה את החוק כך שהדירות יימכרו לא רק על פי ותק, כפי שהיה במקור, מ-1998, אלא גם על פי מספר נפשות, והסכמנו, וגם על פי הפרדה בין פריפריה ומרכז, והסכמנו.
רן כהן: אני אומר הסכמנו, וזה אמור גם לגבי חבר הכנסת לשעבר יורם מרציאנו ואני, יוזמי החוק דאז.
רן כהן: אבל הממשלה באה ביוזמתה בהצעה שבינתיים נקיים את המבצע עד סוף 2010 ובהחלטה נחושה שהחוק ייכנס לתוקף ב-2011, ב-1 בינואר 2011.
רן כהן: זה היה חלק אינטגרלי של ההסכם.
רן כהן: אני אומר לכם שאם מישהו כאן לא מאמין לי, שירים טלפון ליורם מרציאנו וישאל אותו האם אנחנו היינו מסכימים להסכם הזה בלי שהיה חלק אינטגרלי של ההסכם.
רן כהן: כלומר, ב-1 בינואר 2011 החוק נכנס לתוקף.
רן כהן: שתדעו גם עוד דבר.
רן כהן: כאשר עליתי למליאת הכנסת לבקש שהכנסת תחליט שהחוק מחוקק אבל הוא נכנס לתוקף רק ב-1 בינואר 2011, הייתי מוזר כי איך אני בעל החוק מסכים שהוא ייכנס לתוקף רק ב-2011.
רן כהן: אני ביקשתי ממליאת הכנסת להצביע בעד כיוון שזה חלק מהסכם עם הממשלה.
רן כהן: לא העליתי על דעתי שהממשלה תבוא להפר הסכם עם חברי כנסת.
רן כהן: אדוני היושב ראש, אתה יודע שלא עשיתי את זה כאדם פרטי.
רן כהן: אני לא גרתי בדיור הציבורי.
רן כהן: הוריי גרו בדיור הציבורי והם רכשו את הדירה שלהם לא על פי החוק הזה שלי כי לצערי הם לא זכו להיות בחיים כאשר נבחרתי להיות חבר כנסת.
רן כהן: עשיתי את זה כאיש ציבור והכנסת הצביעה בעד זה בהסכם אתי ועם יורם מרציאנו כאיש ציבור.
רן כהן: אתם רוצים שהממשלה תהיה מוכנה לירוק לכל אחד מכם כחבר כנסת שהיא חותמת אתו על הסכם כעבור זמן מה כי מותר לה?
רן כהן: זה נראה לכם דבר תקין?
רן כהן: אני היום מלמד סטודנטים חקיקה.
רן כהן: אני אומר להם שמותר לממשלה, בגלל כוחנותה, לירוק בפרצופה של הכנסת?
זבולון אורלב: רן, איפה מעוגנת ההבטחה?
זבולון אורלב: בפרוטוקול של ועדה?
רן כהן: סעיף 4.
משה גפני: זה היה בדיון הקודם.
רן כהן: אני לא הייתי בדיון הקודם.
רן כהן: חבר הכנסת זבולון אורלב, בסעיף 4 בעמוד השני כתוב: "הצעת החוק – של יורם מרציאנו ושלי – תעודכן בהתאם להסכם זה ותכלול לסעיף הקפאת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה) עד ליום 31 בדצמבר 2010".
רן כהן: אין לזה משמעות אחרת מאשר שהחוק נכנס לתוקף ב-1 בינואר 2011.
רן כהן: זה נאמר מעל דוכן הכנסת בלי שאף אחד מהממשלה צייץ אלא אמר בעד ובאו להצביע בעד.
רן כהן: הכנסת הצביעה פה אחד בעד החוק הזה שייכנס לתוקף ב-1 בינואר 2011.
רן כהן: הדבר השני שאני חייב לומר.
רן כהן: קראתי את דברי ההסבר שהאוצר כתב בבקשה הזאת לדחייה.
רן כהן: האוצר אומר שלא נשארו דירות.
רן כהן: אתם יודעים מה זה?
רן כהן: זה בדיוק כמו הבן שרוצח את האבא שלו ומבקש להכיר בו כיתום.
רן כהן: רבותיי, ממכירת הדירות בדיור הציבורי נכנסו לקופה יותר מ-2.5 מיליארד שקלים.
יעקב אדרי: שהיו מיועדים לבניית דירות.
רן כהן: שהיו מיועדים על פי החוק רק למטרה אחת, לבנות דירות ולרכוש דירות עבור הדיור הציבורי.
רן כהן: מדובר ב-2.5 מיליארד שקלים ויותר.
רן כהן: עד ההסכם הזה, למיטב ידיעתי, לא בנו מהכסף הזה דירה אחת.
רן כהן: עכשיו האוצר בא לבכות.
רן כהן: רק בהסכם הזה מלפני שנתיים נאמר ש-75 אחוזים מהכסף שייכנס יוקדש לבניית דירות או לרכישה עבור הדיור הציבורי.
רן כהן: כמה דירות נרכשו?
רן כהן: אני לא יודע אם מישהו דיווח לכם, אבל לי אף אחד לא דיווח.
רן כהן: זה המקור האחד והיחיד להרבות דיור ציבורי.
רן כהן: האוצר לא נותן שקל אחד לבנות או לרכוש דירה אחת בדיור הציבורי, אז איך אפשר לבוא ולבכות שאין דירות בדיור הציבורי?
רן כהן: כאשר רוצים עכשיו לקבור את החוק שלא יהיה אף מקור?
רן כהן: גם למכירת דירות, לא יהיה כסף למכירת דירות.
רן כהן: איך אתם רוצים להסביר את זה?
רן כהן: הייתי כאן 25 שנים ושמעתי המון אבסורדים, אבל גם לאבסורדים יש איזשהו גבול.
רן כהן: זאת גם הפרת הבטחה כלפי הציבור.
רן כהן: כשהבאנו את החוק הזה בפעם האחרונה לתיקון – זה תיקון מספר 3 – דיירי הדיור הציבורי לאלפיהם ידעו דבר אחד, שהמבצע נמשך עד סוף 2010 ומה-1 בינואר 2011 מה שיש, זה חוק.
רן כהן: אתם רוצים שכל הציבור יפסיק להאמין בכנסת?
רן כהן: תאמינו לי, אני גאה על החוק הזה ולא רק בגלל המעשה הסוציאלי שבו.
רן כהן: אני גאה בו כי זאת הייתה פעם ראשונה שהאנשים הכי דפוקים במדינה הזאת האמינו שאפשר בעזרת חוק להשיג צדק.
רן כהן: עכשיו אתם רוצים שגם מפח הנפש הזה יבוא?
רן כהן: זאת תהיה התוצאה היחידה של הדחייה של החוק הזה בחמש שנים.
רן כהן: אני ממש מבקש מכם לא לקבל את זה.
זבולון אורלב: בכמה אנשים מדובר?
רן כהן: כרגע מדובר ב-65 אלף משפחות או קצת יותר.
מירי רגב: שעדיין לא קנו את הדירות שלהם במבצע.
רן כהן: מחכים לקנות על פי החוק.
משה גפני: רן, אם נשיג כסף מהאוצר לפרק זמן מסוים שייבנו דירות נוספות, זה יהיה בסדר כהצעת פשרה?
מירי רגב: מי יבנה?
מירי רגב: מתי בונים?
רן כהן: אדוני היושב ראש, אני לא חדש בכנסת אלא אני ישן ואני כבר לא כאן.
זבולון אורלב: האם כאשר הממשלה קיבלה את ההחלטה עמד לפניה ההסכם שמונח בפנינו ששר האוצר ושר הבינוי והשיכון חתומים עליו וממנו משתמע שהחוק ייכנס לתוקף?
זבולון אורלב: אני מבקש לקבל תשובה ישירה האם השרים ידעו או לא ידעו.
זבולון אורלב: אני שואל לגבי עכשיו, כאשר הממשלה החליטה על חוק ההסדרים.
זבולון אורלב: הממשלה שרוצה לדחות את זה בחמש שנים, האם היא ידעה.
יעקב אדרי: לא. אני אומר לך לא.
זבולון אורלב: אתה היית בממשלה?
יעקב אדרי: אני אומר לך לא.
זבולון אורלב: נמצאת כאן הממשלה.
זבולון אורלב: שהיא תענה.
משה גפני: אני קיבלתי שני מכתבים.
זבולון אורלב: אם התשובה לשאלתי היא שלילית, אני מציע שהוועדה תבקש שהממשלה תחזור ותדון כאשר המסמך לפניה.
משה גפני: תכף יענה נציג הממשלה.
משה גפני: אני לא נציג הממשלה.
משה גפני: מכתב אחד מהיועץ המשפטי לכנסת ומכתב שני מהיועץ המשפטי של משרד האוצר.
משה גפני: מה שמופיע בהסכם שאנחנו גילינו אותו בישיבה בה דנו על חוק הדיור הציבורי, בסופו של ההסכם הזה – וחתומים עליו גם שר האוצר, גם שר השיכון, גם חבר הכנסת רן כהן וגם חבר הכנסת יורם מרציאנו – נאמר ש"הממשלה תפרסם את מבצע המכר בהתאם לעקרונות המפורטים בסעיפים 1(3) לעיל והוא ייכנס לתוקפו בתום ארבעה שבועות ממועד אישור הצעת החוק המתוקנת במליאת הכנסת.
משה גפני: המבצע יסתיים ביום 31 בדצמבר 2010".
משה גפני: זה ההסכם.
משה גפני: כתב לי היועץ המשפטי לכנסת שהוא סבור שאי אפשר להאריך בחמש שנים ובמכתבו הוא מפרט באריכות את כל העניין.
משה גפני: בסדר, יש לו ויכוח לגבי ההסכם הזה.
משה גפני: הוא טוען שזה דבר שאי אפשר להאריך בחמש שנים בעקבות ההסכם אבל בשולי הדברים הוא מציין "כי חשיבותו של הסעיף בהסכם שעניינו מועד תחילת החוק גובר גם לנוכח מספרן הרב של הדחיות ביישום החוק שנחקק לראשונה בשנת 1998 כמפורט להלן – ואני מדלג על כל השורה – בשנת 1999 נדחה היישום ל-2001, ב-2001 נדחה ל-2002, ב-2002 נדחה ל-2005, ב-2004 נדחה ל-2007, ב-2006 נדחה ל-2009, ולאחר מכן במסגרת תיקון מספר 3 נדחה היישום ל-1 בינואר 2011".
משה גפני: זאת אומרת, אף אחד מהיושבים ליד השולחן הזה – על כל פנים מהמפלגות היושבות כאן – לא פטור מהאחריות על הדחייה.
חיים אורון: המפלגות שישבו בממשלה.
משה גפני: גם אתם הייתם באחד השלבים.
רן כהן: זאת הייתה הממשלה שהחזירה את החוק.
חיים אורון: החזירה את החוק.
משה גפני: משנת 1999 ועד היום החוק נדחה וזה לא דבר חדש שבא עכשיו.
משה גפני: דרך אגב, עכשיו הם מבקשים את ההארכה הכי גדולה שרק פעם אחת ביקשו אותה, הארכה של חמש שנים, ונדמה לי שגם קיבלו.
חיים אורון: לא קיבלו חמש שנים.
חיים אורון: קיבלו שלוש שנים.
משה גפני: משנת 2002 ל-1 בינואר 2005, מ-2004 ל-1 בינואר 2007, מ-2006 ל-1 בינואר 2009.
שגית אפיק: בהצעת מחליטים של הממשלה ביקשו לבטל לחלוטין את חוק הדיור הציבורי.
מירי רגב: זאת אומרת שאנשים לא יוכלו לרכוש את הדירה.
זבולון אורלב: לא ענו לשאלה שלי אם המסמך היה לפני שרי הממשלה.
מירי רגב: החוק הזה מיועד למי שגר בדירות.
רן כהן: חלק מהדירות נמכרו לא לדיירים.
מירי רגב: רוצים להשאיר אותם עניים בלי דירה.
מירי רגב: לא להאמין.
מירי רגב: עד שיבוא יזם גדול, יבטל את הכל ויבנה דירות אקירוב במקום הזה.
משה גפני: אני מבקש לעבור למכתבו של היועץ המשפטי של משרד האוצר, שזה המכתב השני שקיבלתי.
משה גפני: בין היתר הוא כותב: "אין כל סתירה בין הסיכום לבין הצעת החקיקה המונחת בפני הוועדה.
משה גפני: על מנת להסביר מדוע אין כל סתירה בין הדברים, אפרט את השתלשלות העניינים הרלוונטית", ואני אעשה את זה בקצרה.
משה גפני: "1.
משה גפני: לאחר שתחילת החוק נדחתה מספר פעמים, נדחתה תחילתו פעם נוספת עד סוף שנת 2008 במסגרת חוק ההסדרים לשנת הכספים 2006.
משה גפני: 2.	ביום 26 בפברואר הגישו חברי הכנסת רן כהן, יוזם החוק המקורי, ויורם מרציאנו, הצעת חוק פרטית לתיקון החוק.
משה גפני: הוצע בין היתר לקבוע תחילה מיידית של החוק וכן לשנות לטובת הדיירים את תנאי הרכישה.
משה גפני: 3.	במהלך החודשים יוני-יולי 2008 ניהלו המציעים משא ומתן עם נציגי הממשלה בדבר קידום הצעת החוק הפרטית וכולי".
משה גפני: זה מה שאנחנו רואים.
משה גפני: "המשא ומתן הבשיל לכל הסכמה".
משה גפני: זאת ההסכמה עליה אנחנו מדברים.
משה גפני: 4.	יישומו של החוק יידחה שוב עד ליום 31 בדצמבר 2010 כאשר במקביל תמשיך הממשלה בביצועם של מבצעי מכר במסגרתם מוצע לזכאי הדיור הציבורי לרכוש את הדירות בהנחות משמעותיות גם אם לא בהיקף הקבוע בחוק.
משה גפני: לצד זאת הסכימו הצדדים על מספר תיקונים שיבוצעו בחוק מתוך הצעות המציעים כמפורט בסיכום.
משה גפני: בכפוף לדחיית המועד ולביצוע התיקונים האמורים, סוכם כי המציעים והממשלה יתמכו בהצעת החוק הפרטית.
משה גפני: 5.	לא הייתה כל הסכמה" – אומר יואל בריס, היועץ המשפטי של משרד האוצר – "במפורש או במשתמע לשלול מן הממשלה את האפשרות לשוב ולקבוע את עמדתה באשר לחוק או באשר לתחילת החוק בתום תקופת הדחייה של התחילה בהתאם להוראות הסיכום".
רן כהן: זה שקר.
משה גפני: זאת עמדת משרד האוצר.
משה גפני: ראובן, שאל חבר הכנסת אורלב האם המסמך היה לעיני השרים, האם שר האוצר ושר השיכון יודעים על המסמך הזה, על ההסכם עליו מדובר.
ראובן קוגן: היושב ראש הקריא את העמדה המשפטית של משרד האוצר.
יצחק וקנין: אדוני היושב ראש, יש פתרון מאוד ישים לדבר הזה.
יצחק וקנין: אני מכיר את החוק מתחילתו ועד היום.
יצחק וקנין: היה צריך פעם אחת לומר קדיש על ישראל, על רבנן ולגמור את החוק הזה.
משה גפני: לא הבנתי לגבי הקדיש.
ראובן קוגן: אני אתייחס לסוגייה של ההסכם ולשאלה של חבר הכנסת אורלב, מעבר לעמדה המשפטית שהובהרה במכתבו של היועץ המשפטי של משרד האוצר.
ראובן קוגן: גם בדיונים מול משרד השיכון, עת דנו על חידוש אותו סעיף של ביטול חוק הדיור הציבורי, הניסיון לזה נעשה כמעט בכל פעם שההקפאה של חוק הדיור הציבורי הגיעה לסיומה, הדבר הזה נעשה גם הפעם.
ראובן קוגן: כמובן שגם משרד השיכון וגם משרד האוצר היו ערים לאותם הסכמים שחתמו קודמיהם בעניין הזה.
ראובן קוגן: לכן אין כאן שום הסתרת מידע והממשלה ערה להסכם.
זבולון אורלב: לא שאלתי על הממשלה.
ראובן קוגן: השרים.
זבולון אורלב: בעברית פשוטה, האם השרים ידעו וראו את ההסכם, את מה שאני קורא?
אמנון כהן: לפני ההצבעה.
ראובן קוגן: לא רק לפני ההצבעה, לפני הדיונים עצמם כאשר דיברנו על הרכב חוק ההסדרים מול משרד השיכון, כמובן שגם המשרדים וגם השרים היו מודעים להסכם הזה.
ראובן קוגן: לכן גם העמדה המשפטית שלנו וגם העמדה המהותית שלנו היא שעם סיום תקופת ההסכם, תמו גם ההבנות בין הצדדים.
זבולון אורלב: לא שאלתי רק על שרי השיכון והאוצר אלא על שרי הממשלה שהצביעו.
ראובן קוגן: אני דיברתי על שני המרכיבים האלה ואני אחזור.
ראובן קוגן: שרי השיכון והאוצר, כשרים שהם יותר בעומק העניינים מכיוון שהם מטפלים ישירות בעניין הזה, גם ברמת הדרג המקצועי וגם ברמת הדרג של השרים עצמם, היו מודעים לכל השתלשלות העניינים כולל ההסכם שתוקפו פג ב-2010.
ראובן קוגן: הסוגיה הזאת של תוקף ההסכם עלתה גם בדיון מול מנכ"ל משרד השיכון בדיונים שקיימנו מול המשרד והוסבר גם להם אז שזאת העמדה המשפטית והעמדה המקצועית של המשרד, שבתום תקופת ההסכם רשאית הממשלה לשקול מחדש את עמדתה בעניין החוק הזה, ואכן העמדה של הממשלה הייתה שהממשלה רצתה לבטל את החוק.
רן כהן: בתום תקופת המבצע.
רן כהן: ההסכם תקף גם אחרי.
ראובן קוגן: לא זאת העמדה שלנו.
רן כהן: אין שום ביטול של ההסכם בסוף 2010.
רן כהן: המבצע מסתיים ב-2010.