GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אודי ניסן: לא היה איזשהו אירוע של תקציב, של החלטה, בימים האחרונים שהוא רלוונטי ושהוא משנה את הסטטוס.
משה גפני: חברים, אני מבקש, עונה הממונה על התקציבים על אחד הנושאים המרכזיים של התקציב ואני מבקש להקשיב לו.
משה גפני: כולם יודעים שהתקציב שאושר יעבור שינויים והוא מסביר לוועדה.
אודי ניסן: נשאלתי גם לגבי החלטות של פלט.
אודי ניסן: החלטות של פלט, אני חושב שהן מאוד לא טובות לתקציב.
אודי ניסן: הן לא נכונות לתקציב.
אודי ניסן: כנראה שלפעמים, בטח בסביבה הפוליטית, אין ברירה.
אודי ניסן: החלטה של פלט במהות היא איזושהי אי החלטה מאיפה להפחית ולאן להעביר כאשר צריך לשנות סדרי עדיפויות.
אודי ניסן: החלטה של פלט היא מעין בריחה.
אודי ניסן: לפעמים בסביבה פוליטית הרבה יותר קל לקבל החלטה שלא צריך לסמן פגיעה במישהו אחר או במשרד אחד אלא נכנסים.
אודי ניסן: לשמחתי בשנת 2010, אם אני לא טועה, ואפשר לבדוק את הנתונים, היה הפלט הכי נמוך שהיה בחמש השנים האחרונות והצלחנו להגיע למצב שהחלטות על שינוי סדרי עדיפויות יתקבלו והפלט היה מינימלי.
אודי ניסן: אם אני זוכר נכון, ביולי התקבלה החלטה אחת על הפלט בממשלה.
אודי ניסן: אני מאוד מקווה שגם ב-2011 או שלא יהיה פלט או שהפלט יהיה מינימלי.
אודי ניסן: אין לי אשליות שנצליח לא לשנות סדרי עדיפויות.
אודי ניסן: יש תוספות ונצטרך לקבל גם החלטות.
אודי ניסן: יש גמישויות בתקציב כמו שכולם יודעים, יש סעיפים שמבוצעים יותר לאט, יש הוצאות שנדחות, ואני מאוד מקווה שנגיע למצב שהשינויים, ובטח הפלטים, יהיו מינימליים או לא יהיו.
אודי ניסן: אין לי אשליות שיהיו שינויים ואני חושב שכולנו יודעים את זה וכולנו חיינו כאן ורואים את התקציבים בשנים האחרונות.
אודי ניסן: תמיד יש שינויים.
אודי ניסן: להגיד לך שלא יבואו עוד כמה חודשים עם שינוי?
אודי ניסן: יכול להיות שכן.
אודי ניסן: יש פתרונות לביטחון, גם בנושאים של הרשאה להתחייב, הקדמות ותזרים מזומנים.
אודי ניסן: יש שורה של דברים שנותנים פתרונות.
אודי ניסן: אני מקווה שנצליח להגיע לגילוי הצרכים בעזרת החלטות מכיוונים שונים.
משה גפני: סיעת קדימה, אתם מקבלים או אתם רוצים להצביע?
מגלי והבה: אני רוצה להצביע על הסתייגות אחת.
מגלי והבה: איגודי כבאות, סעיף 180305, סכום נקוב – 211.244.445 שקלים.
מגלי והבה: ההסתייגות שלנו ל-2011 – 344.455,000 שקלים ול-2012 – 344 מיליון שקלים.
יואל חסון: על משרד ראש הממשלה.
יואל חסון: 0301, סכום נקוב כ-211.110,000 שקלים.
יואל חסון: סכום ההסתייגות שלנו הוא כ-83 מיליון שקלים.
משה גפני: אתם רוצים להוריד?
יואל חסון: בסעיף אבטחתם של חברי הממשלה, של הממשלה הגדולה והבזבזנית ביותר בהיסטוריה של מדינת ישראל.
יואל חסון: התקציב המוצע היום אדוני הוא גדול מ-30 אחוזים יותר מהתקציב שהוצא לצורך העניין ב-2008.
יואל חסון: אנחנו רוצים לצמצם אותו בחזרה למה שהיה ב-2008.
יואל חסון: בשנת 2011, במקום כ-110 מיליון שקלים, רוצים שיהיה כ-83 מיליון שקלים.
משה גפני: האמת היא שזה רעיון טוב.
משה גפני: יש שרים שבאמת הולכים ברחוב ולא מכירים אותם.
משה גפני: לשם מה הם צריכים אבטחה?
יואל חסון: אז בוא נסכים על ההסתייגות הזאת.
משה גפני: אני די מסכים לה אבל אני לא יכול להצביע בעד.
משה גפני: אני לא יכול להצביע נגד השרים.
יואל חסון: אני שמח ששכנעתי אותך.
יואל חסון: אני לא מבקש משהו שאנחנו לא קיבלנו ב-2008.
יואל חסון: ב-2008 הממשלה שלנו עלתה שלושים אחוזים פחות.
יואל חסון: בוא נחזיר את זה למה שהיה ב-2008.
משה גפני: את השרים שלכם הכירו.
יואל חסון: היו פחות שרים ויותר איכות.
יואל חסון: יש לי עוד הסתייגות.
יואל חסון: אדוני, הדבר המדהים שראיתי בספר התקציב הזה, זה דווקא שממשלה כזאת שמדברת על ערכים, על היסטוריה, על מנהיגים, דווקא בתקציב הזה – חברת הכנסת רגב, אני בטוח שלא ידעת את זה – לטובת הנצחת נשיאים וראשי ממשלות – אפס.
ציון פיניאן: יש כאלה שלא רוצים לזכור אותם.
יואל חסון: אתה לא רוצה לזכור אותם?
ציון פיניאן: יש כאלה.
יואל חסון: אז אתה אומר אפס, אבל מה עם אלה שכן רוצים לזכור אותם?
ציון פיניאן: לאלה נכפיל.
יואל חסון: אבל אין כסף.
יואל חסון: אפס תקציב.
יואל חסון: חבריי חברי הכנסת, ערכים, היסטוריה.
משה גפני: יואל, מה אתה מבקש?
יואל חסון: היום התקציב עומד על אפס שקלים לטובת הנצחת מנהיגים וראשי ממשלות שלנו.
יואל חסון: אני מציע להפוך את זה ל-145 מיליון שקלים כמו שהיה בתקציבים הקודמים.
יואל חסון: יש לי הסתייגות מאוד מהותית.
משה גפני: אחרונה.
יואל חסון: דבר מאוד מאוד חשוב מבחינת השוויון.
יואל חסון: אגב, ראיתי משהו מאוד מעניין כי לדוגמה לגבי תוכניות פיתוח יישובי המגזר הערבי הקציבו לעניין הזה שישה מיליון שקלים ב-2011 וב-2012 אפס שקלים.
יואל חסון: אני רוצה לראות את פירות עבודתו של חבר הכנסת מג'אדלה, תמורות כאלה ואחרות, ושים לב, בשנת 2011 יש שישה מיליון שקלים אבל ב-2012 יש אפס.
משה גפני: לכן אתה מציע שגם ב-2012 יהיו שישה מיליון שקלים.
יואל חסון: אני מציע יותר מזה.
פניה קירשנבאום: לנו יש תשובה על זה.
פניה קירשנבאום: כולם בטוחים שב-2012 יהיה שלום, אלה יהיו שם ואלה יהיו כאן.
יואל חסון: אדוני היושב ראש, גיליתי משהו יותר מעניין שאתה בטח לא גילית.
יואל חסון: שים לב, הלשכה של השר לענייני מיעוטים עולה פי שלוש.
יואל חסון: היא עולה 17 מיליון שקלים.
יואל חסון: זאת אומרת, אין כסף לפיתוח, אבל ללשכה לטובת מיעוטים, יש כסף.
פניה קירשנבאום: אנחנו צריכים לדבר עם ברוורמן שיוותר על הכסף.
יואל חסון: אין לו תקציב עבודה.
יואל חסון: לכן אני מבקש אדוני לאשר את ההסתייגות שלי לסעיף 0402.
יואל חסון: למה אחרונה?
משה גפני: כי העיקרון הוא שמצביעים על הסתייגויות מאוד מהותיות.
משה גפני: הנוהג בוועדת הכספים הוא שמצביעים על הסתייגויות מהותיות.
מגלי והבה: תקציב הבינוי, שיקום שכונות.
מגלי והבה: סכום נקוב הוא 211,500,950 שקלים.
מגלי והבה: סכום ההסתייגות ל-2011 הוא 17,935 ול-2012 גם כן 17,935 מיליון שקלים.
יואל חסון: עוד הסתייגות.
יואל חסון: הסתייגות לנשמה של כל אחד מחברי הכנסת.
יואל חסון: יישום חוק יום לימודים ארוך, סעיף 202619.
יואל חסון: 95 מיליון מוקצים ב-2011 וב-2012 מוקצים 95 מיליון שקלים.
יואל חסון: אנחנו מציעים לקחת את הכספים שהשקיעו במקומות אחרים ולהעביר אותם לסעיף הזה, ולהנהיג סוף כל סוף במדינת ישראל יום לימודים ארוך אמיתי, שיעלה לנו גם ב-2011 וגם ב-2012 כ-434 מיליון שקלים לקידום יום לימודים ארוך בבתי הספר במדינת ישראל.
יואל חסון: אני מבקש שתצביעו בעד ההסתייגות.
יצחק וקנין: הסתייגות.
יצחק וקנין: מערכת לאזורי עדיפות לאומית.
יצחק וקנין: 200 מיליון ב-2011 ו-200 מיליון ב-2012.
משה גפני: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת וקנין.
משה גפני: ה צ ב ע ה     ההסתייגות לא התקבלה     	אנחנו עוברים להצבעה על התקציב.
מירי רגב: אני מבקשת לרשום שאני נמנעתי.
משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב נמנעה.
יואל חסון: יש לנו עוד הסתייגויות.
יואל חסון: יש לנו עוד דברים חשובים.
משה גפני: לא. יואל, זה הולך על פי הסכמות.
יואל חסון: זה לא הגון.
משה גפני: אני אגיד לך מה כן הגון.
משה גפני: בעניין הזה הרי במליאה הולכים לעשות פיליבסטר שאני לא יודע מה אורכו ויעשו זאת על כל סעיף וסעיף.
יואל חסון: אני בדקתי עם הייעוץ המשפטי של הכנסת ואני יודע שברגע שחברי כנסת רוצים להעלות הסתייגות, יש להם את הזכות המלאה לעשות כך בוועדה ומדובר בהסתייגויות מהותיות.
יואל חסון: אל תמנע ממני את הזכות הזאת.
משה גפני: ההבטחה של חברי הממשלה היא הייתה באמת מאוד מהותית.
יואל חסון: אני מבטיח לך להיצמד להסתייגויות מהותיות.
יואל חסון: תן לי עוד כמה הסתייגויות מהותיות ואני אבחר את המהותיות ביותר.
פניה קירשנבאום: אתה צובר אויבים.
דוד רותם: כמה זמן תיקח כל הסתייגות?
יואל חסון: אני יכול לסיים בכל רגע.
משה גפני: יואל, תעשה את זה מהר.
יואל חסון: אלה הסתייגויות מהותיות ביותר, דברים שבאמת חשובים.
יואל חסון: משרד הבינוי והשיכון, שיקום שכונות, סעיף 290814.
זבולון אורלב: זה כבר נאמר.
יואל חסון: אני עובר למינהל הסטודנטים.
פניה קירשנבאום: יואל, כבר העלו את כל ההסתייגויות.
יואל חסון: הרשות לבטיחות בדרכים לא אמרו.
פניה קירשנבאום: אמרו.
יואל חסון: לא הייתה הסתייגות.
יואל חסון: אדוני, בתקציב משרד התחבורה, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שאנחנו בכלל לא מעלים בדעתנו איך יכול להיות שלצערי יותר ויותר אנשים נהרגים בדרכים ואנחנו רואים כאן, במקום העלאה בתקציב, קיצוץ מתמשך כאשר בתקציב 2011 הסכום עומד על כ-178 מיליון שקלים וב-2012 על כ-176 מיליון.
יואל חסון: אנחנו מבקשים להעלות את זה ב-2011, להגדיל את תקציב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ל-330 מיליון ובשנת 2012 ל-330 מיליון שקלים.
יואל חסון: אדוני, הסתייגות מהותית נוספת וחשובה.
יואל חסון: רכישת ציוד אב"כ, סעיף 160202.
משה גפני: לא להסביר.
משה גפני: אלה רק הסתייגויות.
יואל חסון: זה בדיוק להסביר.
משה גפני: לא. יואל, אין דבר כזה.
יואל חסון: אני מבקש ש-47 מיליון של 2011 ו-47 מיליון של 2012 לעתות חירום לאב"כ, להעלות ל-600 מיליון ב-2011 ו-600 מיליון ב-2012.
יואל חסון: הסתייגות אחרונה חשובה, אדוני.
יואל חסון: אפרופו האירועים של אתמול בלילה והמהלך של יום אתמול.
יואל חסון: סעיף 161008, מיגון יישובי סובב עזה.
יואל חסון: כל האנשים בשדרות, כולם יודעים את העניין.
יואל חסון: מבקשים להעלות את זה ממיליון – זה מה שמופיע, אם אני קורא את זה היטב, לארבעה מיליון בשנת 2011 וארבעה מיליון ב-2012.
טמיר כהן: בדף שחילקנו לכם צריך לערוך תיקון טכני לגבי המספרים.
יואל חסון: חבל מירי, יום אחד תהיי במושב שלי ותילחמי על זכותך לא פחות.
יואל חסון: פניה, זה יכול לקרות גם לך.
פניה קירשנבאום: לא סתמתי לך את הפה.
פניה קירשנבאום: אתה יכול לדבר כמה שאתה רוצה.
משה גפני: יואל, אני יכול לבקש ממך לבוא לישיבות הוועדה ולא רק בעת התקציב?
יואל חסון: אם אתה מזמין, אני בא.
משה גפני: אני מזמין.
טמיר כהן: בדף שחולק לכם יש תיקון טעות.
טמיר כהן: סעיף תקציבי 45 יהיה בהתאם לתיקון שקיים בסעיף 47 של הרזרבה הכללית.
טמיר כהן: סעיף 47 עכשיו הוא הסעיף עם המספרים הנכונים והמספרים שמעליו בתוך 45, הם פשוט מותאמים טכנית.
טמיר כהן: המספרים האלה יתוקנו.
משה גפני: רבותיי, אני מבקש להביא להצבעה את הצעת התקציב לשנת 2011 ו-2012.
יואל חסון: בלי שירותי הכבאות.
משה גפני: לא התקציב המילולי אלא התקציב.
משה גפני: מי בעד אישור התקציב לשנת 2011 ו-2012?
משה גפני: ה צב ע ה     התקציב לשנת 2011 ו-2012 – אושר
יואל חסון: תזכרו, בלי שירותי הכבאות.
משה גפני: התקציב התקבל ברוב של 10 נגד 4.     	אני מבקש להביא להצבעה את חוק התקציב לשנת הכספים 2011 ו-2012, התשע"א-2010 כפי שנדון בוועדת הכספים על כל סעיפיו.
משה גפני: ה צ ב ע ה     חוק התקציב לשנת הכספים 2011 ו-2012 – אושר
יואל חסון: אני מבקש רביזיה ואני מבקש שלא תצביע עליה עכשיו אלא לתת זמן ולשקול להכניס את שירותי הכבאות פנימה.
משה גפני: אני עושה הפסקה של חמש דקות ואחרי חמש דקות נצביע על הרביזיה.
יואל חסון: אני חייב לומר משהו שגם חשוב לי שיירשם בפרוטוקול וחשוב לדעתי שייאמר.
יואל חסון: תהליך של אישור תקציב מדינה הוא דבר משמעותי ודבר חשוב, אבל זה נעשה בסופו של דבר במערכת פרלמנטרית שיש בה אופוזיציה ויש בה קואליציה.
יואל חסון: אדוני, עם כל הכבוד לחברי הקואליציה שמאוד רוצים להתקדם ולהמשיך הלאה מהישיבה הזאת למקומות אחרים, אני חושב שזה לא טוב, לא הוגן ולא נכון מבחינת תקדים שלא ניתנה לי האפשרות באופן מלא לדבר על כל ההסתייגויות המהותיות, לי ולחבריי באופוזיציה.
יואל חסון: לדעתי זה תקדים רע, לא טוב וכך לא מעבירים תקציב מדינה.
משה גפני: חבר הכנסת יואל חסון, השתתפתי נדמה לי למעלה מעשרים שנים בישיבות תקציב של ועדת הכספים.
משה גפני: העברתי גם תקציב פעם אחת כיושב ראש הוועדה ואני אומר לך שמה שהיה באופן קבוע, לא היו דיונים על הסתייגויות באופן מסיבי כזה.
משה גפני: ההסתייגויות בהסכמה עולות למליאה.
משה גפני: במליאה אתם רשאים לעשות דיון ציבורי פומבי ולא בחדר כזה  שאנחנו יושבים בו לדיון לאחר שישבנו כאן שבועות ארוכים על הנושא של חוק ההסדרים ועל נושא חוק התקציב.
משה גפני: אני חושב שנהגתי באופן הכי הגון האפשרי.
משה גפני: אני רוצה לומר לך שבמידה מסוימת אפילו נהניתי מההסתייגויות שהעליתם שהן הסתייגויות חשובות.
משה גפני: הלוואי שהיה אפשר להוסיף את ה-400 מיליון שקלים.
משה גפני: גם נושא אבטחת השרים היה  בגדר הסתייגות מהותית.
משה גפני: אני חושב שאם אני הייתי באופוזיציה, הייתי מגיש על כל שר, דיון על האבטחה שלו.
משה גפני: זה לא תקדים אלא זה היה תמיד.
משה גפני: לכן אני מבקש מחברי הוועדה להצביע על הרביזיה שביקש חבר הכנסת יואל חסון על הנושא של אישור התקציב.
משה גפני: ה צ ב ע ה הרביזיה לא התקבלה
משה גפני: כפי שסיכמנו, לפני שאנחנו מאשרים את תקציב המדינה, תתקיים ישיבה בנושא המרכזי ביותר מבחינה חברתית בחברה היום בישראל וזה הנושא של מצוקת הדיור.
משה גפני: אני יכול לומר בשמי, וגם לאחר הדיונים שקיימנו, שאין אף אחד שמאשים את הממשלה הנוכחית במצוקת הדיור.
משה גפני: מצוקת הדיור היא דבר מתמשך.
משה גפני: הייתה תקופה, לפני שנים – שנים די רבות – שהיה היצע גדול של דירות, אף פעם לא היה קל אבל זוג צעיר יכול היה לרכוש דירה, אבל ברבות השנים כל הממשלות הפסיקו לטפל בנושא ואנחנו, חברי הכנסת, לא טיפלנו בזה מכיוון שלא הייתה מצוקה כזאת.
משה גפני: עכשיו, בקדנציה הנוכחית, הגענו למצב שהוא פשוט בלתי נסבל.
משה גפני: זאת בעיה קריטית מבחינה חברתית.
משה גפני: המציאות הזאת שזוגות צעירים ומשפחות מתקשות באופן דרמטי להגיע לקורת גג, היא בעיית הבעיות היום והיא בין הנושאים החברתיים, אבל אני מאוד חושש, וגם שמעתי את נגיד בנק ישראל, ואני סבור שזה נכון, זאת פצצת זמן מתקתקת.
משה גפני: אני אומר את הדברים בלשוני כי אתה לא מדבר על פצצות זמן.
משה גפני: אני מדבר על פצצת זמן מתקתקת שיכולה לגרום לנזק במצב הכלכלי בו מצויה ישראל.
משה גפני: הנושא הזה של בועת הנדל"ן שמדברים עליה בעולם, מצוקת הדיור וכל מה שנלווה לעניין הזה, יכול להוות נזק כלכלי אדיר.
משה גפני: אני מודה גם לשר האוצר, גם לשר השיכון וגם לנגיד בנק ישראל שהסכימו להשתתף בדיון החשוב הזה.
משה גפני: הדיון לא יהיה ארוך כפי שהוא היה צריך להיות.
משה גפני: לאחר הישיבה הזאת נצטרך לדון גם על תקציב בנק ישראל.
משה גפני: על פי החוק החדש, אדוני שר האוצר, על פי חוק בנק ישראל, נגיד בנק ישראל צריך להביא לוועדת הכספים את התקציב שלו.
משה גפני: אנחנו לא נדרשים לאשר אותו אבל יש דיווח.
משה גפני: חוק בנק ישראל, נכון לרגע זה מוכיח את עצמו.
משה גפני: אדוני שר האוצר, אנחנו נתחיל בך.
יובל שטייניץ: תודה רבה אדוני היושב ראש.
יובל שטייניץ: שר השיכון אריאל אטיאס, נגיד בנק ישראל פרופסור סטנלי פישר, כמובן ועדת הכספים הנכבדה.
יובל שטייניץ: בפתח דבריי בכל זאת אני רוצה לומר מילה על אתמול בלילה.
יובל שטייניץ: אני חושב שאחרי כל הוויכוחים והדיונים, וגם הלחצים, הוכח שבנושאים חשובים וקריטיים לכלכלת ישראל, הוועדה הזאת יודעת להתעלות על עצמה ולקבל החלטה נכונה ולאשר חוק חשוב מאוד לטובת התעשייה במדינת ישראל, לטובת היצוא, לטובת הפריפריה, ואני מאוד מודה לך ולוועדה על כך.
יובל שטייניץ: בסוף הדברים נבחנים בתוצאה והתוצאה היא מאוד מאוד חיובית, גם אם חבלי הלידה היו לא קלים.
יובל שטייניץ: אני רוצה גם לומר למען הבהר כל ספק שזה היה תהליך לא קל.
יובל שטייניץ: אנחנו במשרד האוצר ביחד עם משרד התעשייה הובלנו את הדיונים במשך שמונה חודשים וכאן, עם גיבוי מלא מראש הממשלה שאתמול הזעקתי אותו כמה פעמים לטובת המאמץ.
משה גפני: הגיבוי המלא של יושב ראש ועדת הכספים יותר חשוב.
יובל שטייניץ: זה כמובן.
חיים אורון: ותמיכת האופוזיציה.
יובל שטייניץ: ההתגייסות גם של הקואליציה וגם של האופוזיציה בגלל חשיבות העניין.
חיים אורון: לא הייתה  קואליציה.
יובל שטייניץ: חיים, תן לי להיות חגיגי.
יובל שטייניץ: אני מודה לכולכם ועכשיו אני עובר לנושא החשוב שלפנינו.
יובל שטייניץ: אדוני היושב ראש הנכבד, הדיון הזה הוא דיון חשוב וגם הזמנת את הגורמים הרלוונטיים כולם.
יובל שטייניץ: יש מצוקת דיור במדינת ישראל והיא באה לידי ביטוי בשני צדדים של אותו מטבע.
יובל שטייניץ: יש אנשים רבים שנאלצים להתגורר בתנאים לא תנאים, בגלל המחסור בדירות, וגם עליית מחירי הדירות שמכבידה גם אל אלה שלא מצליחים לרכוש וגם על אלה שמצליחים לרכוש, הזוגות הצעירים שמצליחים לרכוש, אבל במחירים גבוהים מאוד.
יובל שטייניץ: לכן יש צורך – ושוב, אלה שני צדדים של אותו מטבע – גם להגדיל את ההיצע וגם להוריד את המחירים במדינת ישראל.
יובל שטייניץ: אני רוצה לומר מילה קצרה על שורש הבעיה.
יובל שטייניץ: שורש הבעיה הוא בכך שבעשור האחרון, משנת 2001 ועד שנת 2009, בנו פחות, הרבה פחות ממה שנדרש על פי הגידול הטבעי  ועל פי המספר החדש של בתי האב בישראל וזה בגלל מגוון סיבות.
יובל שטייניץ: בנוסף לכך המצוקה גרמה לעליית מחירים.
יובל שטייניץ: העובדה שיחסית יצאנו מהמשבר – למרות שאנחנו עדיין לא מאחוריו אבל התאוששנו בצורה חזקה יותר ומהירה יותר – היא כמובן לא גורם מרסן.
יובל שטייניץ: הריבית הייתה יחסית נמוכה כי בנק ישראל, בצדק גמור, כדי לעודד את המשק בתקופת המיתון, שמר על ריבית יותר נמוכה מהרגיל וכל הגורמים האלה ביחד גרמו גם למצוקת דיור וגם לעליית מחירים מסוימת.
יובל שטייניץ: בשנה האחרונה שלושת הגורמים שיושבים כאן – משרד השיכון, כולל מינהל מקרקעי ישראל תחת פיקודו והנחייתו, בנק ישראל בתחום שלו, בתחום הרגולטורי, ומשרד האוצר – פעלו כדי להתחיל להידרש למצוקה, ואני רוצה לומר כמה דברים כלליים בנושא הזה, קודם כל, על המצב ואחר כך על הצעדים.
יובל שטייניץ: המצב היום הוא שבונים בישראל יותר - ואני מציע ששר השיכון אחר כך יפרט את הנתונים והוא יעשה זאת טוב ממני – דירות חדשות מאשר בנו לפני שנה, לפני שנתיים ולפני שלוש שנים.
יובל שטייניץ: משווקים בשנה האחרונה קרקעות לבנייה על ידי המדינה, על ידי מינהל מקרקעי ישראל, לא באחוזים בודדים יותר אלא נדמה לי כפול, מאה אחוזים ואפילו מעבר לזה יותר מאשר בשנים הקודמות.
יובל שטייניץ: זה קודם כל ברמת ההיצע, פעולות של משרד השיכון שאנחנו באוצר נותנים להם רוח גבית לעתים על ידי פתרון חסמים, השקעה בתשתיות וכולי, אבל בראש וראשונה פעולות של משרד השיכון, מינהל מקרקעי ישראל, להגדלת השיווק וגם פעולות נוספות שגדלו לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, כאשר ההשקעה בבנייה למגורים גדלה במעל 20 אחוזים במהלך שנת 2010.
יובל שטייניץ: אנחנו כן רואים בחודשים האחרונים, לפי נתוני האוצר ולפי הנתונים האחרונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ובנק ישראל – גם הנגיד יאמר על זה ודאי מילה אחר כך, וזה עלה בדיונים שקיימנו גם בהובלת ראש הממשלה בחודשים האחרונים – אנחנו כן רואים התמתנות וריסון של הדינמיקה שהיינו עדים לה של עליית מחירים מהירה מאוד.
יובל שטייניץ: אנחנו רואים התמתנות גם במחירי הדיור וגם במחירי השכירות.
יובל שטייניץ: כלומר, אנחנו רואים התחלה של שינוי מגמה ושינוי דינמיקה.
יובל שטייניץ: עד כאן לגבי השאלה היכן אנחנו נמצאים.
יובל שטייניץ: אנחנו נמצאים במצב בו בונים יותר, משווקים הרבה יותר ואנחנו רואים התחלה של ריסון בתהליך שהיה תהליך מואץ, תהליך חריף מאוד של עליית מחירים ושל שינוי מגמה.
יובל שטייניץ: אני רוצה עכשיו להיכנס לכמה צעדים, מעבר לצעדים של שיווק, עידוד הבנייה והסרת חסמים בשטח, לצעדים הרגולטוריים שננקטו, ולחלקם עדיין נדרש אישור הכנסת, בשנה האחרונה, בעיקר במחצית השנה האחרונה.
משה גפני: הדבר שהכי מעניין את הציבור ואת חברי הכנסת הוא האם יש באוצר ובשיכון יש תוכנית להוציא קרקעות שהן תחת בעלות מינהל מקרקעי ישראל, להוציא אותן במחירים זולים.
משה גפני: אז יש היצע גדול, זול והמחירים ירדו.
ציון פיניאן: גם אם השרים יסכימו, המינהל לא יסכים.
משה גפני: יושב כאן שר השיכון והוא אחראי על המינהל וגם שר האוצר יכול לקבוע מחיר.
יובל שטייניץ: אדוני היושב ראש, שר השיכון יפרט יותר בנושא הצעדים הקונקרטיים אבל אני אומר – ואני אומר את זה לזכותו של שר השיכון ומשרד השיכון – שקודם כל לא נתעלם מהעובדה שגם נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מעידים עליה והיא שבונים יותר באופן משמעותי, משקיעים יותר בבנייה למגורים באופן משמעותי, ומשווקים בשנה האחרונה, בשנת 2010, הרבה יותר.
יובל שטייניץ: יותר מפי שניים ולא אחוזים בודדים מאשר קודם.
יובל שטייניץ: כלומר, בתחום ההיצע יש פעולה מבורכת שכבר רואים את אותותיה.
יובל שטייניץ: זה לא שיש פעולה ונראה בעתיד אם היא מצליחה או לא.
יובל שטייניץ: אם משווקים מאה אחוזים יותר מאשר בשנת 2007 ו-2008, זאת אומרת שקורה משהו בשטח.
אמנון כהן: אבל אמרת שיש פער של עשר שנים.
אמנון כהן: ולכן לא מספיקים עשרת האחוזים או חמשת האחוזים.
אמנון כהן: יש פערים.
יובל שטייניץ: ודאי שיש פערים.
יובל שטייניץ: אני קודם כל אומר שאם הממשלה – ואני אומר את זה בהובלת משרד השיכון ובתמיכת הממשלה כולה והאוצר אבל בהובלת משרד השיכון – מגיעה למצב לא של שיפור באחוזים בודדים אלא של שיפור של מאה אחוזים בשיווק קרקעות לתכנון ולבנייה, זה משמעותי.
יובל שטייניץ: זאת אומרת שלא מדברים כאן רק על צעדים אלא שרואים שהצעדים גם נותנים תוצאות בשטח.
יובל שטייניץ: ברמה הרגולטורית, מעבר לצעדים הספציפיים שנעשים.
יובל שטייניץ: יש כמה דברים ואני שם כרגע צעד מרכזי שהוא הרפורמה שמוביל ראש הממשלה, רפורמה חשובה מאין כמותה, במינהל מקרקעי ישראל ובוועדות התכנון והבנייה שעומדת לפתחה של הכנסת, הרפורמה בתהליכי התכנון והבנייה.
יובל שטייניץ: אני שם את הרפורמה החשובה הזאת שתקצר תהליכים ותפשט אותם.
יובל שטייניץ: אני מדבר מעבר לרפורמה הזאת.
יובל שטייניץ: בחצי השנה האחרונה, גיבשנו שלוש חבילות של צעדים רגולטוריים.
יובל שטייניץ: הראשונה הייתה במסגרת דיוני התקציב בחוק ההסדרים בממשלה בחודש יולי האחרון ואני אזכיר פרטים מרכזיים.
יובל שטייניץ: זאת החבילה הראשונה.
יובל שטייניץ: היא כללה ביטול ההקפאה על תכנון קרקעות לבנייה בכל מרכז הארץ, הייתה הקפאה כזאת בתקופת הממשלה הקודמת אבל היא בוטלה בהחלטת ממשלה בחודש יולי 2010.
יובל שטייניץ: ביטלנו את האיסור על תכנון קרקעות לבנייה במרכז הארץ.
יובל שטייניץ: נתנו תמריצים והקלנו חסמים לגבי תמ"א 38, כך שלמשל במקום קומה אחת שמחזקים בניין, אפשר להוסיף שתי קומות וזה אומר מאה אחוזים יותר מאשר קודם, ואותו הדבר לגבי פינוי-בינוי כאשר הקטנו את הרוב שצריך להכריע על תוכניות כאלה.
יובל שטייניץ: אנחנו רואים הרבה יותר התעניינות בישובים שונים, גם בתמ"א 38 וגם בפינוי-בינוי.
יובל שטייניץ: זאת הייתה החבילה הראשונה – הזכרתי רק כמה אלמנטים שלה – שעברה ביולי.
יובל שטייניץ: לפני כחודשיים הודענו במסיבת עיתונאים עם ראש הממשלה, עם השר אטיאס ואתי – קדמו לזה מספר דיונים בהשתתפותנו ובהשתתפות הנגיד – ויצאנו בחבילה שנייה בה יש כמה אלמנטים אבל אני אזכיר רק שניים מרכזיים.
יובל שטייניץ: האחד, ההנחה לקבלנים שייגשו לבנייה מהירה על פי הקרקעות של המינהל, עד 15 אחוזים הנחה מערך הקרקע, והשניה, הנחה במס שבח היסטורי לקרקעות פרטיות שישווקו לבנייה מיידית ואז מי שמוכר קרקעות כאלה לבנייה מיידית ולא למלאי לאורך שנים, מקבל הנחה במס שבח ההיסטורי.
יובל שטייניץ: היו עוד מספר צעדים שהשר אטיאס יתייחס אליהם.
משה גפני: אנחנו מכירים אותם.
משה גפני: השאלה מה הולך להיות בעתיד.
מירי רגב: מדובר בזוגות צעירים ולא במי שיש לו כבר דירה.
מירי רגב: אנחנו יודעים מה קורה עם מי שיש לו בתים שניים ושלישים.
יצחק וקנין: הם בונים על פינוי פולשים.
יובל שטייניץ: החבילה האחרונה ששר השיכון ואנכי הודענו עליה לפני כשבוע-עשרה ימים היא חבילה  - אם שתי החבילות הקודמות מכוונות בעיקר לגידול ההיצע בצעדים רגולטוריים – שמיועדת להסטת ההיצע.
יובל שטייניץ: קבענו לשנתיים – ואני אומר לכם, אחרי חודשים של בדיקה והתייעצויות בין משרד האוצר למשרד השיכון ולבנק ישראל, ואחרי שבחנו את זה לעומק על כל ההיבטים – מהלכים שהם לא יגדילו את היצע הדירות – את זה עשינו בצעדים הקודמים – אבל יסיטו היצע דירות לטובת קודם כל זוגות צעירים ויקטינו את כמות הדירות להשקעה.
יובל שטייניץ: כאשר אנשים רוכשים דירה שנייה ושלישית, לפעמים זה להשכרה אבל הרבה פעמים זאת דירת נופש או למשרדים או סתם כדי שהערך יעלה עם השנים.
יובל שטייניץ: הגדלנו את מס הרכישה על מי שקונה דירה שנייה או שלישית או רביעית להשקעה רק לשנתיים הקרובות, כדי לומר שמי שרוצה לקנות דירה נוספת – לא שזה לא לגיטימי שאדם קונה דירה למשל באילת או בטבריה כי הוא רוצה לנפוש בקיץ בדירה משלו.
מירי רגב: אחר כך הוא מוכר אותה ויש לו הנחה במס.
מירי רגב: אני יכולה לומר לך לגבי שר האוצר שטייניץ ושר השיכון אטיאס שאין נבחרת טובה מהם כדי לטפל בנושא הדיור.
משה גפני: אני מחכה לשמוע מה עומד להיות בעתיד.
משה גפני: זה לא מספיק מה שנעשה עד היום.
יובל שטייניץ: אני מגיע לזה.
יובל שטייניץ: הצעד הראשון הוא צעד שנועד לבוא לאנשים שרוצים לקנות דירות להשקעה ולומר להם שכדאי להם לחכות כי המס שהם ישלמו במהלך 2011-2012 על דירות להשקעה יהיה יותר גדול.
יובל שטייניץ: חלקם יחכו עם זה ל-2013 או ל-2014.
יובל שטייניץ: הצעד השני הוא הנחה במס שבח.
יובל שטייניץ: הרי יש הרבה אנשים שמחכים ארבע שנים כדי למכור דירה שנייה, כדי לא לשלם את מס השבח ואכן כמעט אף אחד לא משלם אותו, אבל איך לא משלמים אותו?
יובל שטייניץ: אנשים רבים אומרים שיש להם דירה שהם יכולים למכור, אבל הם יחכו ארבע שנים כדי למכור אותה ללא מס שבח.
יובל שטייניץ: אנחנו יודעים שזה  אפקטיבי כי מעטים משלמים מס שבח.
יובל שטייניץ: זאת אומרת, הרוב מחכה כדי לא לשלם מס שבח.
יובל שטייניץ: לכן באנו ואמרנו לאלה שיש להם דירה שנייה ושלישית שאם הם ימכרו את הדירות האלה בשנתיים הקרובות, לא יצטרכו לחכות ארבע שנים ולא ישלמו מס שבח.
יובל שטייניץ: לכן כדאי לכם למכור עכשיו ואל תחכו ארבע שנים כי בדרך כלל מחכים ארבע שנים.
יובל שטייניץ: בכל מקרה בסוף לא משלמים מס שבח אבל מחכים ארבע שנים.
יובל שטייניץ: אנחנו אומרים לבעלי דירות להשקעה שאם הם רוצים למכור, הם יכולים למכור עכשיו וזה כדי להכניס עוד דירות לשוק.
יובל שטייניץ: אני רוצה לומר לחברי הוועדה שיש 500 אלף דירות שנחשבות דירות להשקעה.
יובל שטייניץ: כלומר, דירות של אנשים שזאת דירה שנייה ושלישית שלהם.
חיים אורון: תטיל מס על זה.
חיים אורון: למה אתה לא מטיל על זה מס מחר בבוקר?
חיים אורון: לא מס רכישה אלא מס.
זבולון אורלב: את המס הזה ישלם השוכר.
אמנון כהן: ודאי השוכר ישלם אותו.
יובל שטייניץ: את האנשים האלה אנחנו מעודדים.
יובל שטייניץ: מספיק שאחוז אחד או שני אחוזים מאלה שמחזיקים ב-500 אלף הדירות הללו ימכרו אותם עכשיו יותר מהר בגלל מס השבח, זה גם יותר דירות וגם תורם לשינוי הדינמיקה.
יובל שטייניץ: אני רוצה להדגיש אדוני היושב ראש שהדבר הכי חשוב הוא בלימת הדינמיקה של עליית המחירים.
יובל שטייניץ: זה הדבר הכי חשוב ואת זה אנחנו מנסים להשיג.
יובל שטייניץ: בנוסף לכל הצעדים האלה, בנק ישראל בחודשים האחרונים – ויושב כאן גם על המפקח על הבנקים – פעל במספר צעדים רגולטוריים בתחום המשכנתאות גם כדי לצנן את השוק.
יובל שטייניץ: המטרה המיידית שהכי תועיל לזוגות צעירים בישראל היא לצנן ולבלום את הספירלה של עליית המחירים.
יובל שטייניץ: הצעד המרכזי הוא גידול בהיצע וגם גידול בהיצע העתידי כבר משפיע אחורה והצעד המשני הוא כל מיני צעדים רגולטוריים נוספים שהממשלה ובנק ישראל מבצעים כדי לצנן את השוק.
יובל שטייניץ: הספינה הזאת של שוק הנדל"ן היא כמו נושאת מטוסים.
יובל שטייניץ: מדובר כאן בנושאת מטוסים שעשר שנים מפליגה בכיוון הזה של קיטון ופחות מדיי התחלות בנייה.
יובל שטייניץ: אנחנו מסובבים אותה, שלושת הגופים האלה ביחד.
יובל שטייניץ: לוקח זמן להשלים את הסיבוב שלה אבל אנחנו רואים בנתונים גם את כל הגידול בבנייה, ובעיקר בשיווק, עוד יותר בשיווק, וגם התחלה של ריסון המחירים.
יובל שטייניץ: הנתונים האלה בשנת 2011 מראים שהגידול בשיווק הקרקעות הולך לגדול עוד יותר.
יובל שטייניץ: לוקח זמן עד שבונים שכונות שלמות וזה לא עניין של כמה חודשים אלא זה עניין של כמה שנים.
יובל שטייניץ: לוקח זמן עד שבונים שכונות שלמות.
יובל שטייניץ: יחד עם זאת, כבר בונים יותר וזה ביחד עם הצעדים הרגולטוריים, אנחנו רואים שבחודשים האחרונים עליית המחירים הולכת ונבלמת.
משה גפני: אדוני שר השיכון, בבקשה.
משה גפני: חשוב לי לדעת מה עושים הלאה.
חיים אורון: אני יכול לבקש בקשה מהשר?
חיים אורון: שיציג את החלק במצגת שלו על התביעות מהאוצר שלא נענו.
חיים אורון: זה כל תכלית הדיון כאן.
משה גפני: לא, אין מצגת בעניין הזה.
חיים אורון: שיגידו מה התביעות, למה הן לא נענו ולמה הן תקועות.
יובל שטייניץ: לא ידעתי שכל תכלית הדיון היא ליצור מחלוקת בין משרדי הממשלה.
חיים אורון: ממש לא.
משה גפני: לא, לא מחלוקת.
משה גפני: להפך, לגשר.