GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמעון רומח: הכסף, ברגע שהם קיבלו תב"ר, המשמעות היא שאתם יכולים לרכוש.
שמעון רומח: לשאלה לגבי כמה כסף צריך כדי להתארגן לשרפה כזאת.
שמעון רומח: אני אחלק את התשובה לשתיים.
שמעון רומח: אני לא מתייחס לכמה כסף עלתה לנו – אני לא מדבר על נזקי הטבע והבתים – השרפה.
שמעון רומח: אנחנו בודקים את עצמנו מבחינת שעות נוספות וכולי.
שמעון רומח: התשובה לזה טמונה בהצעת מחליטים שהכנו לבקשתו של שר הפנים עוד בנובמבר, לפני השרפה הזאת.
שמעון רומח: בהצעת המחליטים הזאת קיבלנו הנחיה משר הפנים לדרוש תקציב לשנה אחת, לא תקציב כמו שדרשנו במאי שם היה סכום של 813 מיליון לחמש שנים אלא כל מה שאנחנו צריכים לשנה.
שמעון רומח: הצעת המחליטים הזאת – ואפשר לראות אותה כאן עכשיו על השקף – היא ---
יעקב אדרי: ל-2011.
שמעון רומח: אנחנו ביקשנו אותה ל-2011 ויש שם 543 מיליון שקלים כדי שאני אוכל להיות מוכן, לא כולל מטוסים.
שמעון רומח: השאלה האחרונה לגבי רמת התיאום.
מרינה סולודקין: לא, לגבי האחריות.
שמעון רומח: נכון, סליחה.
שמעון רומח: לגבי האחריות, ברשותך, אני אתייחס אחרי השאלה הזאת של רמת התיאום.
שמעון רומח: אני רוצה לומר לך  שבארבעת הימים בהם נלחמנו באש הזאת הייתה רמת תיאום מצוינת.
פניה קירשנבאום: זה שיש מקרה חירום ואתם למדתם לעשות תיאום, זה בסדר, אבל האם לפני כן היה תיאום?
פניה קירשנבאום: האם בשוטף יש תיאום?
פניה קירשנבאום: כשזה קרה, האם הדובר היה צריך לצאת ולהגיד לכל היחידות שיצטרפו או שיש לכם איזשהו תיאום פנימי שיודעים שאת היחידה המסוימת הזאת להביא או את היחידה האחרת?
פניה קירשנבאום: למה באמת נסעו בכביש שהיה כבר בשרפה?
שמעון רומח: אני מצטער, אבל אני לא הכתובת לשאלה הזאת.
משה גפני: לא כל כך הבנתי את הדיאלוג.
פניה קירשנבאום: אני שואלת אם יש תיאום והאם יש נוהל לתיאום.
משה גפני: אני מבקש שכן תענה.
שמעון רומח: נשאלתי למה נתנו לאוטובוס לנסוע.
פניה קירשנבאום: שאלתי אם יש נוהל תיאום בין כל כוחות ההצלה.
אליהו ישי: מי שאחראי על פי חוק על התכלול הוא השר לביטחון פנים.
משה גפני: שואלת חברת הכנסת פניה קירשנבאום, ואני מבקש שתשיב, שאלה נכונה.
משה גפני: כאשר קורה אירוע בסדר גודל כזה נורא, האם יש תיאום בין כל הכוחות?
משה גפני: מי צריך לתת הוראה לסגור כבישים?
משה גפני: האם יש אצלך מישהו שאומר לכל הכוחות של שירותי הכבאות שיש שרפה גדולה ביערות הכרמל שיהיה קשה מאוד להשתלט עליה והאם יש מישהו שבא ואומר שהצבא, המשטרה, מגן דוד אדום, שירותי הכבאות, יש ביניהם תיאום?
משה גפני: אנחנו לא מדינה גדולה.
שמעון רומח: עניתי ואמרתי שיש תיאום והתיאום עבד.
שמעון רומח: כל הגופים – ואני יכול להעיד על עצמי וממה שראיתי על אחרים – כולם פעלו לפי נוהל החירום מבחינת אזעקת הכוחות, הזרמת כוחות, הוקמו חפ"קים ובחפ"ק האחוד ישבו נציגים מכל המקומות.
רונית תירוש: השאלה היא שאלה עקרונית ולא המקרה הזה.
שמעון רומח: לכן אמרתי שלגבי השאלה העקרונית, אני לא הכתובת.
פניה קירשנבאום: אני אבהיר את השאלה שלי.
פניה קירשנבאום: אצלך, ברשות לכבאות, יש ספר נהלים שאומר שבמקרה חירום, במקרה שרפה, אני מתקשר לאלה ואלה ואלה?
שמעון רומח: התשובה לשאלה הזאת היא בהחלט חיובית וגם פעלנו לפי הנוהל הזה.
שמעון רומח: לגבי השאלה של אחריות, שוב, אני מבקש לפטור אותי מלענות על השאלה הזאת.
משה גפני: על איזה שאלה?
שמעון רומח: שאלה של אחריות.
משה גפני: אני נותן כאן את הפטורים.
מרינה סולודקין: אני שואלת לגבי אחריות של צמרת הכבאות ופיקוד העורף, האם יש או אין.
מרינה סולודקין: תשובה שלא יכולים לענות, גם היא תשובה.
משה גפני: מרינה, השאלה הזאת היא שאלה שבאמת עם כל הכבוד, רב טפסר שמעון רומח לא יכול לענות ולפי דעתי גם אסור לו לענות עליה.
משה גפני: זה לא בדרג הזה אלא זה בדרג של ראש ממשלה ושל ממשלה.
מרינה סולודקין: אני לא סיימתי את דבריי.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שאם אין שם אחריות, יש אחראים אחרים ואומרים לנו שזה ישי.
מרינה סולודקין: אני אומרת לא, קודם כל הם ואחר כך אחרים.
יוחנן פלסנר: לגבי ההחלטה של 2011, שלכאורה הצעת מחליטים היא מנובמבר 2010, 543 מיליון שקלים, זה רצון כללי?
יוחנן פלסנר: אני לא רואה את זה בתוך ספר התקציב.
יוחנן פלסנר: איפה זה נמצא?
יוחנן פלסנר: איך זה מתקשר?
משה גפני: זאת החלטת ממשלה.
משה גפני: זה לא בתקציב.
אורי אריאל: זה לא אושר.
משה גפני: שמעון, אני מבקש בשם הוועדה למסור את תודתנו לכבאים שחירפו את נפשם, עשו את מלאכתם בתנאים הקשים האלה, הבלתי אפשריים כמעט.
משה גפני: אנחנו שולחים את תנחומינו לאלה שנספו, שחירפו את נפשם בזמן שהם הלכו להציל אחרים.
משה גפני: אני מבקש בשם ועדת הכספים שתמסור את התודה שלנו לכבאים, למפקדים, לאלה שעשו את המלאכה ואנחנו מתפללים לקדוש ברוך הוא שזאת תהיה הפעם האחרונה שקרה אסון כזה.
קריאה: תודה גם לכבאים מחוץ לארץ.
יצחק וקנין: אדוני, אני חייב להעיר הערה מאוד חשובה.
פניה קירשנבאום: אנחנו נשמע על כל תקציב משרד הפנים?
יצחק וקנין: אדוני, בוועדת הכלכלה כבר כ-8-10 חודשים אני מוביל את חוק הטיס.
יצחק וקנין: שאלתי שאלה לגבי כימניר וצריך לדעת דבר אחד.
יצחק וקנין: יש כאן דבר שכולם מבינים את הטרגדיה הגדולה ביותר וזה האוטובוס.
יצחק וקנין: כאן הייתה הבעיה המרכזית.
יצחק וקנין: אני אומר לכם שאת הקטע הזה צריך לבדוק הכי הרבה, מי השר האחראי, איך הגיע האוטובוס כשלא היה אסיר אחד בכלא דמון והאוטובוס הולך לכיוון ההוא כשאין שם תיאום בין המערכות.
יצחק וקנין: זאת הטרגדיה הכי גדולה.
פניה קירשנבאום: אמרו שיש תיאום.
יצחק וקנין: איזה תיאום?
פניה קירשנבאום: אני אומרת שאין תיאום.
יצחק וקנין: איפה המשטרה?
משה גפני: רבותיי, אנחנו הולכים עכשיו לפי הסדר.
משה גפני: חבר הכנסת יעקב אדרי ואחריו חבר הכנסת יוחנן פלסנר.
יעקב אדרי: אדוני היושב ראש, מכובדי שר הפנים.
יעקב אדרי: בכל זאת קרה משהו בשבוע האחרון.
יעקב אדרי: נושא משרד הפנים הוא עולם ומלואו, אבל אני מציע בכל זאת כי נקרתה הזדמנות לידינו, לידי ועדת הכספים.
יעקב אדרי: אדוני השר, תקשיב כי אני רואה שכולם חבטו בך והרבה שלא מן הצדק.
יעקב אדרי: אני אומר שלוועדת הכספים יש הזדמנות לא לאשר את תקציב משרד הפנים עד שיוכנס תקציב כיבוי האש, כפי שנאמר כאן.
מגלי והבה: כפי שנדרש.
יעקב אדרי: כפי שנדרש, כפי שאומרים כל גורמי המקצוע.
יעקב אדרי: אני שומע גם שיש נכונות של האוצר.
יעקב אדרי: זה מצוין, אבל זאת הזדמנות.
יעקב אדרי: אחרי כן אל תגלגלו את האחריות לכל העולם.
יעקב אדרי: יש לכם הזדמנות לתקן.
יעקב אדרי: זה בנפשנו.
יעקב אדרי: נשרפו 42 אנשים ויש הזדמנות לעשות את זה.
יעקב אדרי: אדוני היושב ראש, זה בידך וגם בידינו.
יעקב אדרי: אני לא רוצה לפרוט את זה ויש הרבה מה לדבר על משרד הפנים, אבל זה עכשיו על השולחן.
משה גפני: חבר הכנסת יוחנן פלסנר ואחריו חבר הכנסת יצחק וקנין.
יוחנן פלסנר: אני חושב שזאת גם החלטה נכונה לחלק את הדיון באמת לשני הדיונים הללו.
יוחנן פלסנר: כולנו עכשיו חכמים ויש לנו את כל הדוחות, גם של מבקר המדינה, גם את דוח ועדת גינוסר וגם דוח ועדת לפידות ויש עוד דוחות מצוינים של הכנסת לגבי המחסור במערך כיבוי האש, ואנחנו שומעים לאור זאת שתי טענות מרכזיות: האחת, אנחנו לא צריכים להיות מוכנים לסוג של מגה שרפה כזאת, והשנייה, שכל הממשלות לא עשו וכן הלאה ועכשיו בואו ונעשה ולא נסתכל אחורה אלא נסתכל קדימה.
יוחנן פלסנר: אני חושב שלגבי שתי טענות המקרו האלה, אנחנו צריכים להתייחס בשני מובנים: האחד, מאז 2006 קרה דבר בישראל, הייתה מלחמת לבנון השנייה, הבנו שמערך העורף לא תפקד, עשו שינויים במגוון רחב של תחומים ומבקר המדינה בדק את זה.
יוחנן פלסנר: ראינו שחל שינוי כמעט בכל פרמטר של היערכות העורף למעט מערך פיקוד העורף שנותר – ואנחנו יודעים את זה, ואני מניח שאתם שומעים את זה בקבינט ואנחנו שומעים את זה בפורומים שלנו וזה גם חשוף ציבורית – עקב אכילס של מערך פיקוד העורף שהוא מערך כיבוי האש  וההצלה וזה כבר ברור מ-2007, מ-2008.
יוחנן פלסנר: ברור שנעשתה התקדמות מאוד משמעותית בכל יתר המערכים, אבל המערך הזה נותר מאחור.
יוחנן פלסנר: אני חושב שזאת צריכה להיות הנחת המוצא של הדיון.
יוחנן פלסנר: נכנס ראש ממשלה בתחילת 2009, מר בנימין נתניהו, ואני חושב שכמעט בכל פורום הוא אומר שיש שלושה דברים שהם באמת העיקריים.
ציון פיניאן: לקח לך הרבה זמן להזכיר אותו.
יוחנן פלסנר: שלושה דברים שמהווים אתה אתגרים הלאומיים.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, אתה הרי העלית בהתחלה את העניין שמזכירים כל הזמן את שר הפנים אלי ישי ואומרים שהוא אשם.
יוחנן פלסנר: אני אומר, חברים, יש כאן ממשלה ויש כאן ראש ממשלה שאמר, עת נכנס לתפקידו ואומר חזור ואמור, האיום האיראני בראש סדר העדיפות שלנו, איום הטילים על העורף ואתגר הדה-לגיטימציה.
יוחנן פלסנר: אני חושב שכל אחד מכם שמע את זה בפורומים ובכנסת.
יוחנן פלסנר: שניים משלושת האיומים הללו דורשים מערך עורף חזק ומתפקד.
יוחנן פלסנר: כולנו יודעים, החל מ-2008-2009 שחלה התקדמות אדירה בכל הממדים כמו היערכות הרשויות, הקמת רח"ל, רשות חירום לאומית, התיאום, אותם בעלי תפקידים בצבא שאמורים לעזור לראש העיר לנהל וכולי.
יוחנן פלסנר: כולנו מכירים את מה שנעשה.
יוחנן פלסנר: בתחום אחד כולנו יודעים שלא הייתה התקדמות וזה מערך כיבוי האש וההצלה וזאת מכל מיני סיבות.
יוחנן פלסנר: הכל נמצא כאן בדוחות, חלקם נמצאים אצלי, נמצאים אצלכם וכן הלאה.
יוחנן פלסנר: זאת אומרת, יש כאן נושא שהוא לא נושא שולי.
יוחנן פלסנר: הרי יודעים שאם אנחנו רוצים לטפל באיראן וכל האופציות מונחות על השולחן, יש השלכות כבדות על העורף ואיום הטילים, גם לו יש השלכות כבדות על העורף ומערך העורף לא מוכן והוא עקב אכילס לפי דבריהם של כל הגורמים.
יוחנן פלסנר: זאת אומרת, זה לא איזה נושא צדדי שאפשר לומר שכבר 12 שנים כל המערכות או מאז דוח גינוסר או דוח לפידות כולנו חטאנו או כמו שאתה אמרת, כולנו אשמים.
יוחנן פלסנר: לא. יש כאן ראש ממשלה, יש כאן ממשלה ויש לה אחריות וממד הזמן יש לו חשיבות מאוד גדולה.
ציון פיניאן: אין ממשלות קודמות?
ציון פיניאן: אין אחריות לממשלות קודמות?
ציון פיניאן: חבל ששרון לא יכול להתעורר ולענות לך.
ציון פיניאן: חבל, אני מאחל לו בריאות.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, נתתי את ההסבר.
יוחנן פלסנר: נפל דבר ויש שוני מ-2009.
ציון פיניאן: שני שרים שהיו שרי אוצר ושרי פנים אצלכם, מה עשו?
ציון פיניאן: תשאל אותם מה הם עשו.
שלמה מולה: מי היה שר האוצר?
ציון פיניאן: לא, מה עשו שרי האוצר הקודמים שלכם?
ציון פיניאן: חבל ששרון לא יכול להתעורר.
ציון פיניאן: אני מאחל לו בריאות.
ציון פיניאן: שיענה לכם.
יוחנן פלסנר: חבל להתווכח.
פניה קירשנבאום: חבל שמסיטים את הדיון מהנושא העיקרי.
ציון פיניאן: הממשלה הזאת תכהן עד מלוא הקדנציה, אז חבל על הזמן.
יוחנן פלסנר: בוא נדאג שהיא גם תעשה את מה שצריך.
ציון פיניאן: היא עושה.
ציון פיניאן: בינתיים את ה-100 מיליון אף ממשלה לא נתנה אבל הממשלה הזאת נתנה.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, אתה מוכן לאפשר לי לדבר?
משה גפני: רבותיי, אני אגן על זכותו של חבר הכנסת יוחנן פלסנר לומר את הדברים.
ציון פיניאן: אבל אני רוצה פעם אחת לשמוע אותו משבח את הממשלה.
ציון פיניאן: אם פעם אחת הוא יברך את הממשלה, אני אברך שהחיינו.
יוחנן פלסנר: שים את ידך באש.
יוחנן פלסנר: לגבי הנושא של מגה שרפה, הרי ברור לכולם שעם אמצעים נכונים והתרעה נכונה, השרפה לא הייתה הופכת למגה שרפה.
יוחנן פלסנר: לכן הטיעון הזה של אני לא צריך, ברור שלא צריך צי של עשרים מטוסים אבל אם נערכים נכון, אתה כבר לא מגיע לדבר כזה.
יוחנן פלסנר: לגבי העניין עצמו.
יוחנן פלסנר: יש כאן הרי שני דברים שעומדים על הפרק.
יוחנן פלסנר: דבר אחד הוא כל הנושא של שדרוג באמצעים, בין אם זה כוח אדם באמצעים כאשר ברור לחלוטין והטבלאות הראו שאנחנו נמצאים בכל פרמטר מתחת לכל מדד עולמי, והדבר השני, אותו שינוי מבני נדרש שכולנו מכירים אותו, מערך שאפשר יהיה לעשות בניין כוח והפעלת כוח ברמה הלאומית, ולכאורה אנחנו מחכים לאיזשהו תזכיר.
יוחנן פלסנר: עכשיו אומרים לנו שבנושא בניין האמצעים – אומר נציג האוצר, אומר שר הפנים, אומר ראש הממשלה – לראשונה, ומראים כאן בגרף מאוד יפה, עלה במאה מיליון שקלים התקציב של ההצטיידות.
יוחנן פלסנר: עכשיו בואו פעם אחת נציג את הפארסה הזאת של אותם מאה מיליון שקלים.
יוחנן פלסנר: הרי מה קרה כאן?
יוחנן פלסנר: היה דוח מבקר המדינה בעקבות הדוח על העורף.
יוחנן פלסנר: הוא עשה דוח מיוחד, הכין דוח מיוחד על נושא מערך הכיבוי וההצלה כי הוא הבין את הבעיה.
יוחנן פלסנר: ב-21 ביוני הוא הגיש את הטיוטה גם למשרד ראש הממשלה, לכל מי שצריך להגיש, גם לשר הפנים, יש כאן טיוטה שהוא מגיש ב-21 ביוני.
יוחנן פלסנר: כנראה שמדובר בדוח שחשף את מה שכולנו יודעים, שמערך כיבוי והצלה קורס ולכן כמה מפתיע, כבר ב-30 ביוני אנחנו רואים כאן מכתב לצבי האוזר בנושא הצעת מחליטים בנושא מערך הכיבוי ואותה החלטת ממשלה ב-13 ביולי קשורה כמובן בעיתוי הזמנים לאותו דוח מבקר המדינה.
משה גפני: לאן אתה חותר להגיע?
משה גפני: אני אאפשר לך, אבל לאן אתה חותר להגיע?
יוחנן פלסנר: אני אגיד לך בדיוק.
יוחנן פלסנר: הטענה שלי היא שאותם 100 מיליון שקלים הם פארסה וכולם יודעים שהם פארסה ואלה 100 מיליון שקלים שלא קיימים.
משה גפני: אני לא יודע אם כולם.
יוחנן פלסנר: בוא תראה.
יוחנן פלסנר: שר הפנים כותב לצבי האוזר מזכיר הממשלה ב-30 ביוני, לפני שההצעה הגיעה למחליטים ב-8 ביולי, הוא כותב לו: אנו רואים בחיוב את היוזמה לשיפור יכולות התשתיות וכן הלאה, משרד הפנים מתנגד לסכום שהושת עליו של 35 מיליון שקלים כי אין לנו מקורות תקציביים לכך.
יוחנן פלסנר: בנוסף, הוא מודיע שאין ביכולות הרשויות המקומיות להשתתף ב-30 אחוזים מהעלות.
יוחנן פלסנר: כלומר, עוד לפני שהתקבלה החלטה, יודעים שמה-100 מיליון יש רק 40 מיליון.
יוחנן פלסנר: אותה החלטה היסטורית של מאה מיליון, אנחנו יודעים שהיא ירדה לארבעים מיליון.
משה גפני: יש עכשיו מאה מיליון או אין מאה מיליון?
אליהו ישי: כתבתי שאין למשרד הפנים ואין לרשויות המקומיות.
אליהו ישי: בסופו של דבר כולם עשו מאמצים וכל אחד הביא את חלקו.
יוחנן פלסנר: נכון, ואנחנו רואים שבביצוע התקציבי באמת לא נתנו, לא הרשויות נתנו את חלקן והתקציב לא מוצה.
יוחנן פלסנר: אני אומר להכניס את זה באמת לתקציב.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, אומרים לך שהיו מאה מיליון ואני אומר שב-2010 לא היו מאה מיליון ולא הוצע מאה מיליון.
יוחנן פלסנר: מקסימום אנחנו שומעים שנתנו איזה שהן הרשאות להתחייב מהחלק של האוצר, מה-40 מיליון, כ-26 מיליוני שקלים.
יוחנן פלסנר: זאת אומרת, אין מאה מיליון שקלים.
יוחנן פלסנר: עכשיו פתאום מראים לנו טיוטה של החלטה שעוד לא הוגשה להבנתי לממשלה עם הצורך האמיתי שהוא 540 מיליון שקלים.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, אם הצורך האמיתי הוא 540 מיליון שקלים, בינתיים ניתנו רק כ-26 מיליוני שקלים.
יוחנן פלסנר: ה-540 מיליון שקלים, זאת טיוטה.
אורי אריאל: זאת תוכנית חמש שנתית.
יוחנן פלסנר: אבל היא לא הוגשה לממשלה בכלל.
משה גפני: המסקנה היא שהממשלה רעה?
יוחנן פלסנר: לא, עזוב, אל תלך על זה.
יוחנן פלסנר: אתם מוזמנים להסתכל על התקציב.
יוחנן פלסנר: כשאני מסתכל על התקציב, על סעיף 180305, אני רואה שכל הדיבורים האלה הם לא באים לידי ביטוי לא בתקציב של 2011 ולא בתקציב של 2012.
ציון פיניאן: לפי כל מה שהוא אומר, הוא לא הבין מהיכן הגיעו מאה מיליון השקלים.
יוחנן פלסנר: אני חוזר להצעת השר לשעבר יעקב אדרי.
יוחנן פלסנר: אני אומר שבסופו של דבר מאה מיליון שקלים הם פיקציה והם לא היו.
יוחנן פלסנר: לשנים הבאות אין שום שדרוג.
יוחנן פלסנר: אני אומר שאסור לוועדה הזאת להעביר תקציב שאין בו שום שדרוג לא לכוח אדם, לא לציוד, והתקציב הזה מעבר לכל מסכי העשן, אין בו את השדרוג הנדרש הזה.
יוחנן פלסנר: לכן זה תקציב לא אחראי.
יוחנן פלסנר: יפה שהוציאו כל מיני החלטות מהבוידם, אבל בתכל'ס, בתקציב הזה כסף אין.
יוחנן פלסנר: בואו נדאג שיהיה כסף.
משה גפני: חבר הכנסת יצחק וקנין.
יצחק וקנין: רבותיי, יש לי ותק  בוועדה הזאת לפחות.
שלי יחימוביץ': וגם מעמד.
יצחק וקנין: אני רוצה לומר לכם משהו.
יצחק וקנין: אני זוכר דיונים כאן על מענקי האיזון מול ממשלות בהן לא ישבנו ומעולם לא תקפתי בצורה שאתם מנסים לתקוף היום כביכול את הממשלה הנוכחית.
יצחק וקנין: אולי תסתכלו, תלכו קצת אחורה, ותראו מה הציעו הממשלות שלכם במענקי האיזון, במענקי הפיתוח ולאן הובלתם אותנו ואנחנו צעקנו כאן.
יצחק וקנין: מענקי הפיתוח היו חצי מיליארד שקלים לרשויות, מענקי האיזון עמדו כמעט על שלושה מיליארד שקלים והבאתם אותם למיליארד ו-800 מיליון.
יצחק וקנין: קחו את המספרים האלו ולכו אתם הביתה.
יצחק וקנין: תבינו שמה שאתם אומרים, אתם אפילו עוד לא יודעים במה אתם נוגעים.
יצחק וקנין: ברגע שאתה פוגע במענק איזון, במי אתה פוגע?
יצחק וקנין: באותם יישובי פריפריה.
יצחק וקנין: אתה לא פוגע בתל אביב שאין לה מענקי איזון והיא נטולת מענק, אבל מה קורה לאותם ישובים שצריכים לתת את ההשתתפות שלהם לאיגוד כבאות אזורי?
יצחק וקנין: אני מכיר את זה טוב מכל הכיוונים.
יצחק וקנין: אותה רשות, אין לה כסף אפילו להעביר את ההשתתפות שלה כי פגעת בה בצורה כזאת שחיסלת אותה לגמרי.
יצחק וקנין: מי הוסיף את התקציבים?
יצחק וקנין: תבדקו איזה ממשלות.
יצחק וקנין: אם לא היו שרים שלנו שמבינים את החומרה, אני שמעתי עשרות ראשי רשויות שאמרו שהם מתגעגעים לשרים שלנו.
יצחק וקנין: אני אומר לך שתקציב משרד הפנים בשנתיים האחרונות, כולל מענק שר, כמעט 800 מיליון שקלים תוספת ל-2 מיליארד ו-600 מיליון.
יצחק וקנין: זה בתקופה של השר הזה ולא של שר אחר.
יצחק וקנין: גם מה שאתה מנסה לגלגל בעניין של המאה מיליון שקלים, נגיד דוח מבקר המדינה, אבל חבר'ה, אני כבר ראיתי עשרות דוחות שלא נגעו בהם בכלל.
יצחק וקנין: בואו לא נעשה חשבונות.
יצחק וקנין: כולנו אשמים.
יצחק וקנין: אשמים אנחנו על אחינו אשר ראינו בצרת נפשו בהתחננו אלי.
יצחק וקנין: זה מפרשת השבוע.
אורי אריאל: לא, לא כולנו.
יצחק וקנין: אתם הייתם בהתנתקות, בתוך ההתנתקות ואחרי כן יצאתם באמצע ואתם מנסים לנקות את הידיים.
יצחק וקנין: אל תחפשו אשמים.
יצחק וקנין: אני אלמד אתכם את הפוליטיקה ישר והפוך.
יצחק וקנין: אני יושב כאן ואני רואה את זה.
יצחק וקנין: אולי אתם עוצמים את העיניים ואומרים לא רואים כלום אבל חבר'ה, אנחנו  רואים הכל.
יצחק וקנין: אני אתן לכם דוגמה.
יצחק וקנין: בדיון הקודם לגבי כימניר, אתם יודעים כמה חומר גורם לכך שהשרפה לא תתפשט?
יצחק וקנין: הוא לא מכבה.
יצחק וקנין: דרך אגב, כל המטוסים לא כיבוד את השרפה, שלא תטעו, תשמעו את זה אפילו מהמומחים הכי גדולים אלא הם בסך הכל מעכבי בעירה ולא יותר מזה.
יצחק וקנין: מה קרה לנו לצערנו הרב?
יצחק וקנין: כאשר הודיע להם מערך הכבאות, לכימניר, להיות מוכנים, כבר שעתיים השרפה התפשטה, משעה 10:45, וכשהאוטובוס התחיל לרדת לשם, איזו מערכת הייתה צריכה להתרות בפניו כי הוא לא שייך למערכת הכיבוי אלא הוא שייך דווקא למשרד לביטחון פנים.
יצחק וקנין: יש אנשים שלוקחים לעצמם את כל הקרדיט.
יצחק וקנין: הם הצילו את העסק.
יצחק וקנין: בסופו של דבר, 42 אנשים נשרפו חיים וכאן אנחנו צריכים  איך אנחנו מתקנים.
יצחק וקנין: הפנייה האחרונה שלי היא לאוצר.
יצחק וקנין: אנשי האוצר, אודי, לך אני אומר.
יצחק וקנין: לא פעם אנחנו כחברי כנסת מעלים כאן בעיות, ואני פונה אליכם מכל לבי, שאנחנו רואים אותן בשטח וזה זועק לשמים.
יצחק וקנין: בסופו של דבר יש כאן קואליציה ואופוזיציה, ואנחנו נכנעים לדרישות של האוצר כאשר אנחנו לא שלמים עם הדברים כי אנחנו יודעים שהדבר הזה יכול להביא לקטסטרופה.
יצחק וקנין: לא פעם שלי אומרת את זה ואני אומר את זה, שאנחנו נכנעים לצערי הרב לתכתיבים שאנחנו יודעים שיכולים להביא עלינו אסון.
יצחק וקנין: לא פעם אתם לא ערים למה שקורה בשטח.
יצחק וקנין: אתם יושבים – וסליחה שאני אומר את זה – בד' אמות של ספר תקציב ואני מבין את המגבלות שלכם אבל דעו, שום כסף שאנחנו היינו שמים אותו לא יחזיר את הנשמות האלה.
יצחק וקנין: אם היינו עושים את הפעולות הנכונות, יכול להיות שהיינו מצילים את אותן נשמות שהלכו לצערנו הרב בגזרה כל כך קשה של להישרף חיים.
יצחק וקנין: אתם צריכים להיות ערים לדברים האלו.
יצחק וקנין: אנחנו יכולים רק לומר את הדברים ולא פעם אנחנו לא מצליחים.
אורי אריאל: לא, אתם יכולים גם להצביע נגד.
יצחק וקנין: אנחנו יכולים להצביע נגד אבל יש כאן דברים שכאשר רוצים להרוג משהו, אומרים שנעשה רפורמה וזה דבר שקורה לא פעם אצל האוצר ואנחנו רואים את זה בכמה תחומים.
יצחק וקנין: עושים רפורמה, אבל עד שהרפורמה מתחילה, הכל כבר מת.
ציון פיניאן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ.
ציון פיניאן: אחריה חבר הכנסת אורי אריאל ומגלי והבה.
שלי יחימוביץ': הדיון עכשיו הוא על כיבוי בלבד?
ציון פיניאן: על הכיבוי.
שלי יחימוביץ': אני חייבת לחתום כאן על כל הדברים שאמר חבר הכנסת איציק וקנין.
שלי יחימוביץ': אני מזדהה אתו, עם כל החלקים של דבריו.
שלי יחימוביץ': אני דוחה על הסף, אדוני השר, את הסימון שלך כמטרה ואת ההפיכה שלך לאשם היחיד בכל הסיפור הזה.
שלי יחימוביץ': יש כאן מידה רבה של צביעות.
שלי יחימוביץ': יש כאן גם יד מכוונת שדואגת להסיט את האשם ממנה לכיוון שלך ואני חושבת שמצאו בך סוג של קורבן נוח, משהו שייפול טוב על אוזנו הכרויה של ציבור מסוים, ואני רוצה להביע הסתייגות מזה.
שלי יחימוביץ': אני עושה את זה בידיים נקיות כיוון שבדברים רבים אני חלוקה עליך ואנחנו לא שותפים פוליטיים.
שלי יחימוביץ': בעניין הזה, אני רואה חוסר הגינות עצום והוא לא בתום לב אלא יש כאן כוונת מכוון.
שלי יחימוביץ': כיוון שליוויתי את נושא שירותי הכבאות באופן מאוד מאוד הדוק, לרבות שהייה בכל תחנות הכיבוי בארץ כמעט, לרבות ליווי העניין בוועדות הכנסת, אני באמת יודעת שבתקופה שלך ניתנה תשומת לב יתרה לעניין הזה וששוועתם של הכבאים חדרה ללבך ועשית כמיטב יכולתך בעניין הזה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לומר מילה על הרפורמה ואני חייבת שוב לשים את האצבע על השיטה כי אני באמת לא מחפשת אשמים לערוף את ראשם בכיכר העיר אלא אני רוצה שפעם אחת ולתמיד נבין את נזקיה של השיטה הארורה הזאת שבה מאן דהוא מחליט, אומר את המילה רפורמה והחל מהרגע שהוא אומר את המילה רפורמה, פשוט הורגים ומחסלים את השירות הזה.
שלי יחימוביץ': לא תמיד יודעים במה מדובר בכלל כשאומרים רפורמה.
שלי יחימוביץ': במקרה של שירותי הכיבוי, כשתבעו רפורמה משירותי הכיבוי, אף אחד לא ידע בדיוק על איזה רפורמה מדובר.
שלי יחימוביץ': אני עוד לא ראיתי שום רפורמה שיטתית, מסודרת, שנעשתה אחרי בדיקה יסודית של כל מערך הכיבוי, לראות איזה ציוד חסר, מה כן צריך להיות המבנה.
שלי יחימוביץ': אני יודעת רק דבר אחד שהיה חשוב לאוצר ולראש הממשלה כאשר אמרו את המילה רפורמה וזה לשבור את האיגוד של הכבאים.
שלי יחימוביץ': זה בתור יעד ראשון ואחר כך כבר נראה.
שלי יחימוביץ': קודם תסכימו לרפורמה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה להתייחס לגופו של עניין.
שלי יחימוביץ': אין מדינה בעולם בה הכבאים לא מאוגדים.
שלי יחימוביץ': לא קיימת, כולל בארצות הברית.
שלי יחימוביץ': הם תמיד מאוגדים ותמיד יש להם איגודים חזקים וטוב שכך.
שלי יחימוביץ': הם צריכים להיות אוכלוסייה חזקה שמוכשרת בהכשרה טובה ומקצועית, אבל השיטה עובדת כך.
שלי יחימוביץ': היא עובדת כך במערך בריאות הנפש, היא עבדה כך בשירות בתי הסוהר כשרצו לכפות הר כגיגית על שירות בתי הסוהר הקמת כלא פרטי, היא עובדת כך בתעשייה הצבאית, היא עובדת כך בכל דבר של המדינה, של הריבון, של הציבור, שמישהו בשל האופנה הקלוקלת הזאת רוצה או להפריט אותו או להוציא אותו להנפקה או לעשות אאוט-סורסינג או לעשות תאגוד כמו איגודי המים.
שלי יחימוביץ': יש הרבה מאוד שיטות לעניין הזה של הרפורמה, אבל דבר אחד הם יודעים וזה קודם כל לשבור את העובדים ולחסל אותם.
שלי יחימוביץ': זאת הייתה התביעה המרכזית ושוב ושוב תועדה ההתניה הזאת.
שלי יחימוביץ': תועדה גם בישיבות בהן נכח ראש הממשלה ושר האוצר, ושר האוצר אומר: קיבלתם מספיק, לא תקבלו עוד שקל אם לא תלכו לרפורמה.
שלי יחימוביץ': נגיד שצריך רפורמה, בואו נגיד שצריך רפורמה וצריך התארגנות מחדש, אבל איך הדבר הזה קשור להתניה במתן ציוד מינימלי לכיבוי שריפה?
שלי יחימוביץ': הרי כשכבאים הולכים לכבות שרפה, ואני יודעת את זה, אני שומעת את הסיפורים שלהם, הם קודם כל מתפללים.
שלי יחימוביץ': הם צריכים להתפלל.
שלי יחימוביץ': הם צריכים להתפלל שיהיה חמצן בבלוני הגז, הם צריכים להתפלל שהשרפה תהיה עד הקומה החמישית כי החל מהקומה החמישית כבר אין להם סולם ומנוף מתאימים, הם צריכים  להתפלל שהרכב לא ישבוק בדרך, רכב הכיבוי והוא שובק בדרך, הם צריכים להתפלל שאחד הפגועים יהיה בהכרה כדי שהוא יוכל להושיט לכבאי סיוע, הם צריכים להתפלל שלא תהיה דלקה במקום אחר כי אז הם ממש לא יוכלו להושיט סיוע.
שלי יחימוביץ': כל זה לא קשור לרפורמה.
שלי יחימוביץ': הוא קשור לחסר מזעזע בתקנון ולחסר מזעזע בציוד ועל זה הכבאים זעקו כל הזמן, על הדבר הזה, ואם יש איזושהי קבוצה שהיא נקייה וזכה ועמדה ממש כלביאה כדי לגונן על הציבור, זה ציבור הכבאים.
שלי יחימוביץ': ציבור הכבאים בא אלינו עם דמעות בעיניים כל פעם ואמר שהם נוקטים עיצומים לא כדי לקבל כסף.
מגלי והבה: יושב ראש ועדת הפנים, דוד אזולאי, יכול לספר כמה דיונים התקיימו.
שלי יחימוביץ': תכף אני אגיע לדוד אזולאי.
שלי יחימוביץ': הם עשו זאת לא כדי לקבל כסף אלא ביקשו אמצעים להציל את הציבור, שייתנו להם אמצעים להציל לכודים מדלקה.
שלי יחימוביץ': על זה היו העיצומים.
שלי יחימוביץ': מה זה שאסור לכבאים לשבות?
שלי יחימוביץ': ברור שהם לא ישבתו.
שלי יחימוביץ': מתי הכבאים שבתו?
שלי יחימוביץ': כבאי בכלל יעלה על דעתו לשבות כשיש דלקה לידו?
שלי יחימוביץ': האינסטינקט שולח אותו לכבות את הדלקה.
שלי יחימוביץ': מעולם כבאים לא נמנעו מלצאת לכבות שרפה בתוך עיצומים.
שלי יחימוביץ': מתי הייתה הפעם היחידה שהייתה להם הזדמנות לזעזע קצת את הציבור ולגרום לזה שיחדור לתודעה של מקבלי ההחלטות ושל הציבור ושל התקשורת – ותכף אני אגיע גם לזה – שמדובר בסכנת חיים ובסכנת אסון ממשי?
שלי יחימוביץ': בגמר כוכב נולד.
שלי יחימוביץ': בגמר כוכב נולד היה צריך היתר כיבוי כדי לקיים את האירוע והם מצאו דרך מאוד מתוחכמת, שלא תסכן חיי אדם אבל כן תזעזע את אמות הספים, ולא נתנו אישור כיבוי לאירוע בשל העיצומים.
יעקב אדרי: אז המשטרה נתנה.
שלי יחימוביץ': כאן המשטרה עקפה אותם ונתנה היתר כיבוי בלי כבאים.
שלי יחימוביץ': לקחו כמה סדרנים, נתנו להם הכשרה של כמה שעות ונתנו היתר כיבוי כדי לשבור אותם בעיצומים שלהם, העיצומים המוצדקים.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת דוד אזולאי, אני רוצה באמת לשבח אותו.
שלי יחימוביץ': באמת בסיזיפיות עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם כינס את הוועדה.
שלי יחימוביץ': אני זוכרת ישיבת ועדה בפגרה, בספטמבר 2009, והוא אמר לי שהוא פוחד לכנס את הוועדה כי הוא פוחד שלא יבואו חברי כנסת.
שלי יחימוביץ': ואכן כונסה הוועדה ואכן מצאנו את עצמנו בבדידות מזהרת, דוד ואני, כמו בעוד כמה וכמה פורומים בעניין הזה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה להגיד לכם בעניין של למה השר אלי ישי לא שם את זה בראש שמחתו, את העניין הזה באופן ספציפי.
שלי יחימוביץ': אני העברתי הודעה לכל העיתונים שהדיון מתקיים והייתי עיתונאית בעברי ואני יודעת איך להתעסק עם תקשורת.
שלי יחימוביץ': ניסיתי להניע אבל לא הופיע עיתונאי אחד לדיון ההוא.
שלי יחימוביץ': עיתונאי אחד לא הופיע.
שלי יחימוביץ': אני מייחסת חשיבות עצומה לתקשורת, אני חושבת שהיא כלב השמירה של הדמוקרטיה, אני מגוננת כאן על כל כלי התקשורת, ולכן אני גם יודעת את כוחה העצום.
שלי יחימוביץ': כל מי שלא הגיע לאותו דיון אז ולעוד המון דיונים שהתקיימו, לא יכול עכשיו לבוא ולרחוץ בניקיון כפיו כי היינו זקוקים אז לתקשורת כמנוע, אבל זה היה משעמם.
שלי יחימוביץ': תמיד אומרים לי: את עם הדברים המשעממים שלך, עם הרפורמות שלך, עם התקציבים שלך, תביאי משהו פוליטי מעניין.
שלי יחימוביץ': לא הצלחנו לעניין את הציבור ולא הצלחנו לעניין את מקבלי ההחלטות.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שיש לנו בכל זאת כלים.
שלי יחימוביץ': לוועדת הכספים יש בכל זאת כלים להטיל וטו על אישור תקציבים בסעיפים מסוימים, להתאגד סביב הסתייגות מסוימת, ואנחנו חייבים לרכז את כל האמצעים שלנו ולא לאפשר לתקציב לעבור אם לא תהיה תוספת משמעותית.
יעקב אדרי: זאת ההזדמנות עכשיו.
שלי יחימוביץ': זאת ההזדמנות.
שלי יחימוביץ': אני שוב מבקשת לחדור לעובי הקורה בתהליך הנורא והממית הזה של ייבוש גופים כל כך חשובים למערך ההגנה של מדינת ישראל, לציבוריות של מדינת ישראל, כסוג של עונש והתניה.
שלי יחימוביץ': הדבר הנורא הזה של ייבוש כדי לאלץ גוף לעבור רפורמה, חייב להיפסק כי הוא ממיט אסון.
ציון פיניאן: חבר הכנסת אורי אריאל.
אורי אריאל: ראשית, אני מצטרף לתנחומים למשפחות ולכבאים שעבדו יישר כוח גדול.