GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת מימון: ההצעה הזאת למעשה מבקשת לקבוע פטור מדמי חכירה לישובים שנמצאים בקו עימות כאשר אנחנו מגדירים בקו עימות גם את הישובים שנמצאים בגבול הלבנון בשטח רמת הגולן וגם קו עימות דרומי, כמו שמדובר בחוק סיוע לשדרות.
ענת מימון: הפטור הוא מדמי חכירה שנתיים.
ענת מימון: ההצעה הזאת בעצם מבקשת להשוות בין המצב של חוכרים חדשים כי מי שהיום חותם על חוזה חכירה נהנה מהפטור,  לבין חוכרים שקיימים היום כבר בשטח שהם עכשיו ייהנו מהפטור.
ענת מימון: לפני הדיון בקריאה הראשונה, הנוסח לדיון המוקדם היה רטרואקטיבי והוא קבע פטור רטרואקטיבי, אבל חברי הכנסת המציעים הסכימו למחוק את הדרישה לרטרואקטיביות והפטור יחול מכאן ולהבא בלבד.
ענת מימון: במקרה שלנו הגדרנו חוכר והחלטנו בדיון לקראת הקריאה הראשונה לדון עכשיו על מי יחול הפטור.
ענת מימון: כלומר, האם חוכר הוא רק מי שחוכר בחוזה חכירה או גם מישהו שיש לו זכות להרשאה בשימוש בקרקע, שזאת דרגה פחותה יותר של זכות בקרקע.
ענת מימון: אנחנו צריכים להכריע בעניין הזה לגבי חוכרים זמניים וקבועים.
ענת מימון: זה בעצם הנושא שנשאר פתוח.
אמנון כהן: מה ההבדל?
שי חרמש: חוכר קבוע הוא מי שיש לו חוזה חכירה לדורות.
שי חרמש: הכל זה מינהל מקרקעי ישראל.
שי חרמש: המנדט עזב ב-1948.
אמנון כהן: מה ההבדל בין מי שנתנו לו את הקרקע?
שי חרמש: מי שיש לו חוזה חכירה לדורות, ומי שיש לו חוזה חכירה זמני, בכל מקרה שניהם יורדים עם הטרקטור בלילה או בבוקר לגבול גדר המערכת וכשיורים עליהם, לא שואלים אותם איזה חוזה חכירה יש להם.
אמנון כהן: אל תלך לשם.
שי חרמש: אני אומר לך שכל מי שמעבד קרקע ונמצא בתוך קו אש, החמאס לא שואל אותו איזה חוזה חכירה יש לו.
שי חרמש: בהחלטת הממשלה מדובר על גזרה מאוד מאוד ברורה של 44 ועוד ארבעה ישובים בעוטף עזה ושדרות וגבול הלבנון שכבר קיים הרבה שנים לפני כן.
שי חרמש: אני לא חושב שלמישהו יש משמעות באיזה חוזה חכירה הוא יושב שם.
שי חרמש: הוא מעבד את הקרקע, הוא משתמש בה והוא משלם דמי חכירה.
שי חרמש: מי שחדש בה לא משלם.
שי חרמש: הוא יושב שם כבר ארבעים-חמישים שנים ומשלם, והוא לא צריך לשלם.
שי חרמש: הוא מחזיק את האדמה כדין.
שי חרמש: הוא לא פולש.
ענת מימון: הנוסח היום חל גם על מי שיש לו חוזה להרשאה ושימוש בקרקע והנוסח הוא נוסח רחב יותר.
שי חרמש: כל מי שמעבד קרקע.
שי חרמש: אדם מקבל זכות למרעה לדוגמה.
אמנון כהן: אז זה בסדר?
משה גפני: מדובר רק על יישובי העימות בלבנון?
שי חרמש: לא. גם על שדרות.
שי חרמש: אלה שני קווי העימות.
משה גפני: למה כך כתוב בדברי ההסבר?
ענת מימון: דברי ההסבר, אלה החלטות.
ענת מימון: שלושת ההחלטות.
שי חרמש: ב-1998 עוד לא היה קו עימות דרומי.
שי חרמש: קו עימות דרומי נכנס ב-2007.
משה גפני: לא שמתי לב.
משה גפני: מינהל מקרקעי ישראל, בבקשה.
משה גפני: היה לנו ויכוח בישיבה הקודמת ואני שואל מה עמדתכם.
משה גפני: אתה נשאר גם לסעיף הבא?
יעקב קוינט: אני אשאר גם לסעיף הבא.
משה גפני: אתה לא צריך לעשות לנו טובות כי אנחנו יכולים לקבל החלטות גם בלי מה שמועצת המינהל החליטה.
משה גפני: מי יציג את החלטות מועצת המינהל?
יעקב קוינט: אני אציג את ההחלטות של מועצת המינהל.
משה גפני: היה נראה כאילו אתה מתנדב בעניין ואני נגד התנדבות בחקיקה.
יעקב קוינט: אני לא יודע למה קיבלת את הרושם הזה.
יעקב קוינט: אני עוד לא פתחתי את הפה.
ציון פיניאן: אפשר לדעת מתי יבוא המנכ"ל?
משה גפני: המנכ"ל עסוק.
ציון פיניאן: או שהוא פוחד לבוא.
משה גפני: אנחנו סיכמנו שאנחנו לא נאשר את תקציב המדינה אם לא יבוא לכאן שר השיכון ביחד עם שר האוצר וביחד עם מנהל המינהל.
משה גפני: אז נדבר על זה.
משה גפני: אני מתנצל, אבל היה נראה לי כאילו מישהו אחר היה צריך לבוא ואתה מחליף אותו.
יעקב קוינט: אני לא יודע את מי אני מחליף.
משה גפני: את המנהל.
יעקב קוינט: לא. אני היועץ המשפטי של המינהל.
משה גפני: סליחה, אני עובר לדום.
אמנון כהן: היום היועץ המשפטי קובע ולא המנכ"ל או השר.
יעקב קוינט: לנו אין התנגדות לדברים שחבר הכנסת חרמש אמר ואנחנו גם הצענו שזה יהיה גם מי שזכאי לפי החלטות המועצה לחתום על חוזה חכירה לדורות.
יעקב קוינט: בשעתו, בדיון הקודם, אם אינני טועה הייתה כוונה למעט לדוגמה הרשאות לרעייה או הסכמים קצרים בהם גם התשלום נמוך וגם אנחנו לא חשבנו שנכון לתת בהם את הפטור.
יעקב קוינט: המועצה לא פטרה, אגב, מדמי חכירה או תשלומים בהרשאות לרעייה.
יעקב קוינט: לכן, אם הוא חוכר לדורות או שהוא זכאי לחוזה חכירה לדורות לפי החלטות מועצת מקרקעי ישראל, ניתן לתת את הפטור מדמי חכירה ואני חושב שהנוסח הזה אמור להיות מקובל גם עליכם.
משה גפני: הנוסח כפי שהתפרסם בראשונה, מקובל עליכם?
יעקב קוינט: לא. אנחנו רצינו להוסיף כאן הערה.
משה גפני: רגע, בוא נלך לפי הסדר.
משה גפני: אני מציע שתקריאי סעיף-סעיף ונראה.
משה גפני: כל מי שיש לו הערות מבין חברי הכנסת או מבין האורחים יוכל לומר את השגותיו.
ענת מימון: בחוק יסודות התקציב, בסעיף 40, אחרי סעיף קטן (ד) יבוא:     על אף האמור בסעיף קטן (ג) יינתן פטור מכל תשלום בעבור דמי חכירה שנתיים לחוכר של מקרקעי ישראל באזור קו עימות.
ענת מימון: בסעיף זה – אזור קו עימות, כל אחד מאלה:     האזור שמצוי בתחום שבין גבול מדינת ישראל עם לבנון לבין קו האנכי העובר תשעה קילומטרים פנימה ממנו ושטח רמת הגולן כמתואר בתוספת לחוק רמת הגולן, התשמ"ד-1981.
ענת מימון: אזור קו עימות דרומי, כהגדרתו בחוק לסיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה), התשס"ג-2007.
ענת מימון: דמי חכירה שנתיים, תשלום שנתי עבור חכירת קרקע כפי שנקבע בחוזה חכירה או בהחלטות מועצת מקרקעי ישראל, לרבות דמי חכירה שנתיים לנחלה.
ענת מימון: חוכר, מי שרשום או זכאי להירשם בפנקסי המקרקעין כחוכר של מקרקעי ישראל וכן אגודה שסווגה על ידי רשם האגודות השיתופיות לפי פקודת האגודות השיתופיות כמושב עובדים, ככפר שיתופי, כאגודה חקלאית, כקיבוץ שיתופי, כקיבוץ מתחדש או כמושב שיתופי, וכן מחזיק כדין במקרקעי ישראל מכוח חוזה שכירות או חוזה הרשאה בשימוש, והכל למעט גוף מתוקצב כהגדרתו בסעיף 21, מוסד ציבורי כהגדרתו בסעיף 3(א), או תאגיד שפעילותו היא בפריסה ארצית.
ענת מימון: מקרקעי ישראל, כמשמעותם בחוק יסוד: מקרקעי ישראל.
משה גפני: השגות.
יעקב קוינט: אחרי המלים "או כמושב שיתופי" שיהיה כתוב "ובלבד שהאגודה זכאית על פי החלטות מועצת מקרקעי ישראל לחתום על חוזה חכירה לדורות ביחס למקרקעין שבאזור קו עימות" ואז למחוק את המלים "או זכאית עד אחזקה במקרקעין" ולהמשיך מהמלים "והכל למעט גוף מתוקצב כהגדרתו בסעיף 21".
ענת מימון: כלומר, אתם רוצים להוריד את המחזיק כדין במקרקעי ישראל מכוח חוזה שכירות או חוזה הרשאה  ושימוש.
יעקב קוינט: כן.
ענת מימון: שזה בזמנו הוועדה כן ביקשה שיהיה כלול.
ענת מימון: אלה אנשים שיש להם חוזים, לא חוזי חכירה אלא חוזה לדוגמה לשימוש בקרקע.
יעקב קוינט: אמרתי.
יעקב קוינט: אם מדובר על מי שמחזיק כדין, אגודות, קיבוצים ומושבים, ממילא הם זכאים לחוזה לדורות ולכן הם יהיו פטורים.
יעקב קוינט: אם מדובר על הרשאות לרעייה, התשלום הוא בין 30 אגורות לארבעה שקלים ואנחנו חושבים שנכון להסדיר את הנושא הזה והמועצה לא מצאה לנכון לפטור אותם מתשלום.
יעקב קוינט: התשלומים ממילא זעומים ופעוטים.
משה גפני: שי, בבקשה.
שי חרמש: משחקים כאן בגרושים האלה.
שי חרמש: למה אתה צריך את זה?
שי חרמש: אם זה כל כך קטן, אז עזוב את זה.
שי חרמש: מינהל מקרקעי ישראל מתווכח כרגע על שלושים אגורות.
שי חרמש: הטיעון המרכזי לעניין היה הבעיה הביטחונית בעטיה נותנים את זה.
שי חרמש: אתה בעצמך אומר שזה כסף קטן ולכן על מה אתה מתווכח?
שי חרמש: אתם לא מסוגלים הפריד בין הוויכוח על כסף קטן לוויכוח על כסף גדול.
שי חרמש: עזוב את זה כרגע.
שי חרמש: זה נמצא בפנים, אז הוא חכר את המקום במסגרת של חוזה רעייה חד שנתי, אבל מה קרה?
שי חרמש: הוא נמצא עם עדר הצאן 200 מטרים מגדר המערכת והוא משלם שלושים אגורות.
שי חרמש: תעזוב אותו עם שלושים האגורות.
שי חרמש: למה לקחת?
שי חרמש: אם העיקרון עובד, העיקרון עובד.
שי חרמש: אם העיקרון כרגע הוא משא  ומתן, אין משא ומתן.
בועז מקלר: לא היה ברור לי מדבריו של עורך דין קוינט, היועץ המשפטי של מינהל מקרקעי ישראל, מה דינן של קרקעות שמחזיק מושב וקיבוץ במשך שבעים, שמונים ותשעים שנים מעבר למשבצת הנחלות.
בועז מקלר: בכל מקרה, התשובה כאן היא לא חשובה.
בועז מקלר: אנחנו מדברים על מי שמחזיק כדין וחבר הכנסת חרמש היטיב לבטא את זה.
בועז מקלר: זאת גם עמדתו של חבר הכנסת יצחק וקנין שגם הוא נמנה על מגישי הצעת החוק.
בועז מקלר: זה יחול על כל אותן קרקעות שמחויבים החוכרים בקו העימות מדי שנה.
בועז מקלר: זה נושא אחד שהוא חשוב.
בועז מקלר: אני מזכיר שכבר הייתה החלטת מועצה בשנת 2002, החלטה מספר 918, ששר האוצר לא אישר אותה כי הוא אמר שזה עולה 5 מיליון שקלים.
בועז מקלר: היום כתוב שזה עולה 20 מיליון שקלים ואני יודע שדמי החכירה מתואמים רק למדד.
משה גפני: מה עולה 20 מיליון שקלים?
בועז מקלר: כתוב כאן שעלות החוק היא 20 מיליון שקלים.
משה גפני: של כל החוק.
בועז מקלר: כן.
בועז מקלר: יש לנו מכתב של סילבן שלום מ-2002 שהוא התנגד להחלטת מועצת מקרקעי ישראל ואמר שזה עולה 5 מיליון שקלים.
בועז מקלר: בכל אופן, זאת דרישה אחת של הישובים.
בועז מקלר: נושא נוסף הוא התחולה.
בועז מקלר: בהצעת החוק של חבר הכנסת וקנין, שי חרמש, ישראל חסון, אברהם מיכאלי ואמנון כהן נאמר שהתחולה תהיה לעשות כאן צדק עם קווי העימות, ממועד החלטת מועצת מקרקעי ישראל.
בועז מקלר: ביטלתם את התחולה הרטרואקטיבית.
משה גפני: זה יחול מה-1 בינואר 2010.
בועז מקלר: אנחנו מבקשים שהתחולה תהיה מה-1 באוקטובר 2009.
אמנון כהן: 1 בינואר 2010 לא טוב?
בועז מקלר: שנת החיוב במינהל היא מה-1 באוקטובר 2009.
בועז מקלר: שנה עברית.
שי חרמש: המינהל לא עובד ינואר-דצמבר אלא הוא עובד אוקטובר-ספטמבר.
בועז מקלר: אוקטובר-ספטמבר, שנה חקלאית.
משה גפני: אתם מסכימים שזה יהיה אוקטובר 2009?
משה גפני: עורך דין קוינט, אני מבקש לדעת.
משה גפני: בישיבה הקודמת סיכמנו שזה יהיה מה-1 בינואר 2010, אבל הם טוענים שהחישובים נעשים מאוקטובר 2009.
משה גפני: אתם תסכימו שזה יהיה מאוקטובר 2009?
יעקב קוינט: אני חושב שהאגרות כבר נשלחו למועד הזה.
יעקב קוינט: אני צריך לבדוק עם חשבת המינהל בגין איזה תקופה יצאו האגרות.
יעקב קוינט: אני חושב שההסכמה הייתה אחרי שדיברו אתה.
יעקב קוינט: ברגע שקבעתם שזה לא רטרואקטיבי, אני חושב שאנחנו כבר כן צריכים לעשות פעולה ולתקן פעולות שנעשו כאן.
משה גפני: אבל אם אנחנו מדברים על ה-1 בינואר 2010, אנחנו בדצמבר.
יעקב קוינט: נכון, החיובים כבר יצאו.
ארז קמיניץ: איפה כתוב שזה 2010?
ענת מימון: זה עלה בישיבה הקודמת.
ארז קמיניץ: זה לא כתוב בנוסח.
משה גפני: זה היה בישיבה הקודמת.
משה גפני: בדיון הקודם היה ויכוח.
ארז קמיניץ: את הוויכוח אני מכיר, אבל אני לא יודע איפה 2010 נכנסת כאן.
ענת מימון: זה לא נכנס בנוסח.
ענת מימון: זה עלה בוועדה וחברי הכנסת ביקשו שאם לא בתחולה רטרואקטיבית, שזה יחול לפחות על השנה.
בועז מקלר: הדיון היה בשנת תשע"א ואנחנו רוצים שזה יחול מתחילת שנת תשע"א.
יעקב קוינט: אם הכוונה של הוועדה הייתה שזה לא יחול שנה אחורה, אנחנו לא נחיל.
יעקב קוינט: אם זאת הייתה הכוונה.
משה גפני: כן, זאת הייתה הכוונה.
יעקב קוינט: אם זאת הייתה הכוונה, אנחנו לא נחיל את זה.
משה גפני: אז אפשר ה-1 באוקטובר.
ארז קמיניץ: צריך לכתוב משהו על החיוב של שנת 2010 שהוא מתחיל מאוקטובר 2009.
ענת מימון: מה אתם רוצים לכתוב?
ענת מימון: שככל שולמו כספים, הם יוחזרו?
יעקב קוינט: המועצה לא פוטרת.
יעקב קוינט: אנחנו צריכים מקור כדי לפטור מהחיוב ואלה חיובים שכבר נשלחו.
אמנון כהן: תתקזזו אחר כך.
ארז קמיניץ: תחילתו של החוק לעניין החיוב הנדרש לשנת 2010 או תשע"א, ואם שולמו כספים, הם יוחזרו.
ארז קמיניץ: לא צריך לכתוב את זה בחוק.
בועז מקלר: עד כמה שידוע לי, עדיין לא החזירו.
משה גפני: רואה חשבון בועז מקלר, אם אנחנו נדבר על 2010, כשנה שלגביה יחול הפטור, זה ישנה אם יהיה כתוב אוקטובר או ינואר?
משה גפני: זה משנה משהו?
משה גפני: בחוק יהיה כתוב ש-2010 פטורה.
משה גפני: חיוב 2010 פטור.
משה גפני: זאת הייתה החלטת הוועדה בישיבה הקודמת.
משה גפני: עכשיו אנחנו מתלבטים בשאלה – לא מתלבטים כל כך – היות שהחישובים נעשים מאוקטובר, עלול להיות מצב שאם נדבר מינואר, 2010 לא תהיה פטורה, אבל אנחנו לא הולכים להחיל את הפטור מאוקטובר 2009 אלא אנחנו מדברים על הפטור ב-2010.
משה גפני: יהיה כתוב ש-2010 פטורה.
בועז מקלר: עדיף שייאמר בצורה מפורשת 1 בינואר 2010.
משה גפני: אבל אם יהיה כתוב 1 בינואר 2010, יש לכם בעיה.
משה גפני: אתה כנראה לא הבנת את השאלה שלי.
שי חרמש: קח את הנוסח שלו.
יעקב קוינט: החיוב הוא באופן יחסי.
משה גפני: אנחנו החלטנו לפטור את 2010, לא רטרואקטיבית מ-2009 או מ-2002.
משה גפני: אנחנו חשבנו שאנחנו כותבים ה-1 בינואר 2010 ובזה פתרנו את הבעיה.
משה גפני: עלתה כאן השאלה, היות שהחישובים נעשים מאוקטובר, יש בעיה ומכיוון שיש בעיה, אם נכתוב 1 בינואר, עלול להיות מצב שחלק או אפילו כל שנת 2010 לא תהיה פטורה.
משה גפני: לכן שאלתי אותך את השאלה הזאת.
משה גפני: לכן אנחנו ניקח את הנוסח הזה.
משה גפני: אנחנו לא מקבלים את עמדתכם לגבי הנוסח.
משה גפני: אנחנו מקבלים את עמדתכם שזה לא יחול רטרואקטיבית ולכן הניסוח יהיה 2010 כפי שדיברנו עליו.
משה גפני: אם אין הערות, אני מביא את החוק להצבעה לקריאה שנייה ושלישית.
ארז קמיניץ: אדוני, תן לנו את האפשרות בניסוח לדייק יותר בנוסח של ההרשאה.
ענת מימון: לגבי המשבצת.
ענת מימון: התוספת שהוא ביקש.
ארז קמיניץ: העניין הזה של הרשאה ושימוש.
ארז קמיניץ: אנחנו יודעים על מה מדובר וננסה לדייק טיפה את הנוסח.
משה גפני: אבל אם יהיה שינוי מהותי, אני לא מסכים.
ענת מימון: לגבי התוספת של המשבצת אחרי המושב השיתופי, אתם רוצים להכניס את זה?
משה גפני: לא. עם כל הכבוד למינהל ועם כל הכבוד לייעוץ המשפטי, אמנון כהן מחליט.
ציון פיניאן: דרך אגב, אנחנו כבר שנה וחצי מחכים לפגישה עם מנהל המינהל.
משה גפני: אנחנו מצביעים על הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 40) (פטור מדמי חכירה ליישובי קו עימות), התשע"א-2010 כפי שהקריאה היועצת המשפטית.
משה גפני: ה צ ב ע ה     הצעת החוק – אושרה פה אחד     	קיבלנו את עמדת המינהל לגבי הרטרואקטיבי וננסח את זה באופן כזה שיהיה ברור שמדובר על 2010 ולא על לפני כן.
משה גפני: ננסח את זה באופן כזה שמדובר על כל מי שמחזיק כדין, למרות שכאן לא צריך  לנסח את זה.
ענת מימון: והרשאה לשימוש.
משה גפני: החוק אושר לקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: אולי  ארז יבוא עם נוסח מיוחד שבאמת יבהיר.
משה גפני: על סדר היום כסעיף ראשון תקציב ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-19 לשנת הכספים 2011-2012.
אורלי עדס: מונחת לפניכם הצעת התקציב לשנת 2011 ו-2012.
אורלי עדס: המסגרת שהוקצתה בספר התקציב לשנת 2011 היא 11 מיליון ו-462 אלף שקלים.
אורלי עדס: התקציב שאנחנו מציעים עומד על 11 מיליון ו-215 אלף שקלים.
משה גפני: למה צריך להציג את התקציב בנפרד?
אורלי עדס: זה תת סעיף של משרד הפנים אבל אנחנו תקציב בפני עצמו וצריך לאשר אותו לפי סעיף 134 לחוק הבחירות.
אורלי עדס: צריך גם לאשר אותו וגם להסמיך את יושבת ראש הוועדה.
אורלי עדס: מסגרת התקציב לשנת 2012 בספר התקציב היא 11 מיליון ו-737 אלף שקלים.
אורלי עדס: ההצעה שלנו עומדת על 10 מיליון ו-266 אלף שקלים.
אורלי עדס: ההצעה המונחת לפניכם היא עם דברי ההסבר ואם יש שאלות, בבקשה.
משה גפני: השאלה שלי היא למה תמיד באופן קבוע קורה שהתקציב שאתם מבקשים הוא שונה ובחלק מהמקרים, כמו היום, הוא גם נמוך מכפי שמופיע בהצעת התקציב של משרד הפנים.
אורלי עדס: אנחנו בונים את התקציב שלנו בדיוק לפי הצרכים.
אורלי עדס: ההקצאה הייתה קצת גבוהה יותר ולכן הגענו לסכום הזה.
אמנון כהן: הביצוע הוא פחות או ההצעה פחותה?
אורלי עדס: התקציב שאנחנו אישרנו הוא קצת פחות ממה שהוקצה בספר התקציב והשאלה היא למה, כי אנחנו מבקשים בדיוק את מה שצריך ולא מעבר לזה.
אמנון כהן: למה התקציב יורד ב-2012?
אורלי עדס: מכיוון שוועדת הבחירות מחלקת את סדרי העבודה שלה לשלוש שנות תקציב מבחינת ההצטיידות בקלפיות, הפרוייקטים השונים, וכדי לא להעמיס על התקציב, אנחנו מחלקים את זה לשלוש שנים.
אורלי עדס: כך למשל ב-2010 רכשנו את הציוד הגדול לקלפיות ולכן הסעיף של ציוד לקלפיות עמד על מיליון ו-400 אלף שקלים ולעומת זאת בשנת 2011 הוא עומד על 550 אלף שקלים ובשנת 2012 הוא עומד על 400 אלף שקלים.
אורלי עדס: זה מאחר שההצטיידות מתחלקת לשלוש שנים.
אורלי עדס: כך לגבי הדפסות וכולי.
אמנון כהן: לכן בשנת 2012 התקציב הוא פחות כי אתם עושים את הרכישות לפעם הבאה.
אורלי עדס: אנחנו מחלקים את זה כדי לא להעמיס.
אמנון כהן: אם פתאום יהיו בחירות ב-2012?
אמנון כהן: זה מספיק לכם לעבור את הבחירות?
אורלי עדס: לא. אם יהיו בחירות, יתכנסו כאן שוב, גם ועדת הבחירות תתכנס ותאשר תקציב בחירות שהוא הרבה יותר גדול והתקציב הזה כבר לא יהיה רלוונטי.
אורלי עדס: תקציב הבחירות בפעם הקודמת עמד על בערך 220 מיליון שקלים.
אמנון כהן: אם כן, זה רק בשוטף.
אורלי עדס: זה תקציב לפעילות השוטפת.
אורלי עדס: במקרה שמקדימים את הבחירות, אנחנו מתכנסים שוב ומאשרים תקציב בחירות, אבל כולנו מקווים שלא יקרה.
משה גפני: זאת כבר אמירה פוליטית.
משה גפני: יש כאלה שמקווים שזה כן יקרה.
אורלי עדס: אני מדברת מהפן של ועדת הבחירות.
אמנון כהן: היא רוצה לחסוך למדינה.
משה גפני: גם אני חושב כמוך, מהפן של טובת המדינה אבל יש כאלה שחושבים אחרת וגם אני לפעמים חושב אחרת, כאשר אני רואה שכלו כל הקצים.
משה גפני: באופן עקרוני את צודקת.
משה גפני: חבר הכנסת החרוץ אמנון כהן, מה אתה אומר?
אמנון כהן: יש כאן התלבטות קשה אדוני היושב ראש.
משה גפני: מה שמסתבר ומה שמתברר שזה אחד המקרים הבודדים בהם אתה מאשר תקציב נפרד בתוך תקציב שנמצא במשרד ממשלתי.
משה גפני: מתברר לך שמשרד האוצר עושה עבודה פחות רצינית והם עושים עבודה יותר רצינית.
משה גפני: הם מביאים תקציב יותר אמיתי וכאן בספר שמים לך מספר אחר.
אמנון כהן: הוא רוצה לשריין את עצמו.
משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור תקציב ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-19 לשנות הכספים 2011 ו-2012, כפי שמופיע בספר התקציב.
משה גפני: אנחנו כבר יודעים שאם אין בחירות, הכסף הוא גבוה יותר ואז יחזירו ממנו.
אורלי עדס: אנחנו פועלים בהתאם לביצוע.
משה גפני: כן, אנחנו לוקחים את זה בחשבון ואנחנו מבקשים ממשרד האוצר שמכין את התקציב, שיכין אותו יותר מדויק.
משה גפני: ה צ ב ע ה     התקציב כפי שמופיע בספר התקציב -  אושר פה אחד     	אנחנו מאשרים את התקציב כפי שמופיע בספר התקציב.
משה גפני: אנחנו לוקחים בחשבון את מה שאתם הגשתם ואנחנו סומכים יותר על התקציב שאתם ביקשתם כי אתם נכנסתם יותר לפרטים ואתם מכירים את זה יותר.
משה גפני: אם אכן יהיה תקציב גבוה יותר, הכסף יוחזר לאוצר המדינה.
אורלי עדס: תודה.
אורלי עדס: במסגרת ההחלטה לפי סעיף 134 יש לקבוע שמסמיכים גם את יושבת ראש הוועדה להעביר מפרט לפרט.
אורלי עדס: זה לפי הוראת סעיף 134 במסגרת ההחלטה.
משה גפני: תקראי לי.
אורלי עדס: בבקשה.
אמנון כהן: אם לא נוצל בסעיף מסוים, בלי אישור של ועדת הכספים מסמיכים אותם להעביר.
אמנון כהן: אני לא יודע, אולי זה צריך לבוא לדיון.
משה גפני: השאלה מה אומר החוק.
אמנון כהן: אם אנחנו מסמיכים, אנחנו יכולים להסמיך.
אורלי עדס: סעיף 134 לחוק הבחירות אומר שוועדת הכספים של הכנסת תאשר את הצעת התקציב של ועדת הבחירות בהתאם להחלטת הוועדה ותסמיך את יושבת ראש הוועדה להעביר מפרט לפרט.
משה גפני: זה מופיע בחוק?
אורלי עדס: זה בחוק הבחירות לכנסת.
אורלי עדס: זה סעיף 134 שאמור היה להיות מצורף כאן אבל בטעות לא צורף.
ענת מימון: כן, זה בסדר.
אמנון כהן: אנחנו צריכים להסמיך או שבכל מקרה של העברה מסעיף לסעיף הם צריכים לבוא לכאן?
ענת מימון: צריכים להסמיך.
משה גפני: רבותיי, יש בקשה נוספת של יושבת ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-19, אילה פרוקצ'ה, שהיא שופטת בית המשפט העליון.
משה גפני: היא מבקשת לאשר את תקציב ועדת הבחירות אותו אישרנו, וכן היא מבקשת להסמיך את יושבת ראש ועדת הבחירות המרכזית להעביר סכומים מפרט לפרט בתקציב הוועדה.
משה גפני: יושבת ראש הוועדה עושה את זה?
משה גפני: אגב, איך היא עושה את זה?
משה גפני: איך היא מעבירה מפרט לפרט?
אהרן שבח: אנחנו מבקשים את זה מהאוצר והם מעבירים את זה אליכם.
אהרן שבח: כמעט לא היו דברים כאלה.
משה גפני: אנחנו מסמיכים אותה להעביר נניח מאיוש קלפיות לסדרנים.
אהרן שבח: זה לא בזמן בחירות.
משה גפני: אני סתם לוקח דוגמה.
משה גפני: היא מבקשת להעביר כסף מסעיף לסעיף.
אהרן שבח: אנחנו פונים אל השופטת ומסבירים לה מה קרה, והיא  מאשרת את זה.
אהרן שבח: לאחר מכן אנחנו מעבירים את זה לוועדת הכספים דרך משרד האוצר.
אהרן שבח: האוצר עושה את ההעברה.
משה גפני: אם כן, זה מגיע לאישור.
משה גפני: רבותיי, אנחנו מתבקשים להסמיך את יושבת ראש ועדת הבחירות המרכזית להעביר סכומים מפרט לפרט בתקציב הוועדה ואני מבקש את אישור הוועדה לעניין הזה, בנוסף לאישור התקציב.
משה גפני: ה צ ב ע ה     בקשת הסמכת יושבת ראש ועדת הבחירות – אושרה פה אחד     	האישור ניתן.
משה גפני: אני מאחל לכם בהצלחה ואני מקווה באמת שלא תהיה לכם עבודה השנה אלא העבודה השוטפת.
משה גפני: אני מתכבד לפתוח את הישיבה הרביעית של ועדת הכספים.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה), התשע"א-2010, פרק ט"ז, (שונות), סעיף 64 (סילוק פולשים).
משה גפני: שגית, תאמרי מה היה הוויכוח בישיבה הקודמת.
שגית אפיק: בישיבה הקודמת למעשה הייתה התנגדות ביחס לתיקון המבוקש.
שגית אפיק: מדובר בתיקון שנעשה בוועדת החוקה.
שגית אפיק: במסגרת התיקון נקבע כסעיף פשרה מתי אפשר יהיה לפנות מהקרקע.
שי חרמש: לפנות בהוראה מינהלית.
שי חרמש: לפנות מהקרקע אפשר תמיד.
שגית אפיק: לפנות בהוראה מינהלית, נכון.
שגית אפיק: הפשרה הייתה שזה ייעשה לגבי תקופה של שבע שנים ועכשיו מבוקש בחוק לבטל למעשה את הפשרה הזאת.
שגית אפיק: בישיבה הקודמת אתה ביקשת מהמינהל לחזור עם ניסיונות ניסוח חדשים.
שגית אפיק: בדצמבר הייתה ישיבה במינהל שעסקה בעיקר ביחס לפיצויים ולמעשה הם צריכים לדווח לוועדה מה סוכם שם ואיך אפשר, אם אפשר, לתקן בהתאם.
משה גפני: רבותיי, אנחנו ביקשנו להמתין עם ההחלטה בעניין הזה מכיוון שכפי שאמרה שגית מדובר בישיבה של מועצת המינהל שאכן התקיימה ולכן קבענו את הישיבה יום למחרת הישיבה הזאת.
משה גפני: בגלל סדר יום עמוס שהיה באותו יום לגבי הכבאות, תקציב משרד הפנים והפיצוי לנפגעי השריפה, דחינו את זה להיום.
משה גפני: בינתיים אני מבקש לדעת, אף על פי שאני כבר יודע פחות או יותר – אני יודע גם מהשר – מה ההצעה שלכם לאחר הישיבה של מועצת המינהל, ואז נראה אם עדיין יש ויכוח או שאנחנו יכולים להגיע להסכמה.
משה גפני: עורך דין קוינט, בבקשה.
משה גפני: אתה מייצג את המינהל.
יעקב קוינט: אני רק אומר ששלחתי את נוסח ההצעה קודם לאישורה.
יעקב קוינט: זאת הייתה טיוטה של הצעה.
יעקב קוינט: ההחלטה שונה והיא בתיקונים קלים, כאשר דבר אחד הקפידה המועצה לבקש והוא להתעדכן ביחס להחלטת הוועדה בנוגע לתיקון החוק, חוק מקרקעי ציבור (סילוק פולשים), וקבעה שככל שהחוק לא יתוקן, היא מבקשת להעלות את הנושא לדיון נוסף במועצה.
יעקב קוינט: כמו כן העברתי אליך אדוני יושב ראש הוועדה נתונים.
יעקב קוינט: בשבוע שעבר, ב-6 בדצמבר.
יעקב קוינט: שלחתי קודם לדיון במועצה נתונים על קרקעות ששינו את ייעודן, כולל מועד כניסת התוכנית לתוקף.
משה גפני: עזוב את הטכניקה.
משה גפני: תגיד לוועדה מה אתם מציעים.
יעקב קוינט: אנחנו מציעים שמקרקעין ששינו ייעודם וועדת מנכ"לים החליטה לגביהם שהם נדרשים לצורך פיתוח ומימוש מיידי, הפיצוי שיינתן יהיה פיצוי מעבר לערכים שקבע השמאי הממשלתי, תוספת תמריץ של 50 אחוזים מסכום הפיצוי, כאשר הפיצויים עצמם נגזרו על הצד הגבוה שבהם.
יעקב קוינט: אם מדובר בקרקע למטעים, מדובר ב-30,800 שקלים.
יעקב קוינט: אם מדובר בשלחין, 12,700 שקלים.
יעקב קוינט: על זה ייווספו 50 אחוזים פיצוי.
שי חרמש: ובלבד שיפנו את הקרקע תוך שישים ימים.
יעקב קוינט: ובלבד שהקרקע תפונה באופן מיידי.
שי חרמש: אומרים לחקלאי קום ולך.
משה גפני: עם כל הכבוד לך, יושבים כאן חברי כנסת שלא מבינים כמוך בעניין הזה.
משה גפני: אנחנו מקשיבים לו בדריכות ואתה מפריע באמצע.
משה גפני: אתה אומר חמישים אחוזים נוספים לפיצויים.
יעקב קוינט: נוסף לפיצוי שנערך על הצד הגבוה.
יעקב קוינט: כמובן שלחקלאי שמורה הזכות לפנות ולבקש שיערכו לו שומה פרטנית ביחס למקרקעין ולפיצוי שהוא זכאי לקבל.
יעקב קוינט: רכיב נוסף של פיצוי הוא 20 או 25 אחוזים זכות לפטור ממכרז בתמורה מלאה בגין חלק מהשטח, רכישה בפטור ממכרז תוך תקופה מסוימת.
יעקב קוינט: שני הרכיבים האלה, להערכתנו, גם עומדים במגבלות שקבע בג"ץ הקשת הדמוקרטית המזרחית וגם עומדים ביעדים ובצרכים של מימוש ופיתוח קרקע, כאשר בעת הזאת המצוקה קשה ויש צורך ביחידות דיור מרובות כדי להציף את השוק על מנת להוריד את המחירים.
משה גפני: יש כאלה שבאו אתכם להסדר?
משה גפני: כאלה שהם בעלי קרקעות והגיעו אתכם להסדר.
יעקב קוינט: כתוצאה מההחלטה החדשה?
משה גפני: לא. עוד לפני.
יעקב קוינט: קודם כל, אגב, ההחלטה החדשה, אנחנו הגענו להסדרים קודם ההחלטה כאשר ההנחה הייתה שההחלטה, אם היא תאושר, הפיצוי יוענק.
יעקב קוינט: אנחנו בשני מתחמים עתידים להגיע להסדר, אזור כפר סבא ואזור שוהם.
יעקב קוינט: ההסדר אמור להיכנס לתוקף ממש בימים הקרובים.
יעקב קוינט: בדקתי לגבי ועדת פיצויים האם באמת השיבו קרקעות בשנים האחרונות והחל ממועד קבלת החלטת מועצה 1023 בה דובר על ועדת פיצויים, יש פחות מ-15 מקרים בהם השיבו קרקע בהתאם לפיצוי שקבעה הוועדה, כאשר בחלק מהמקרים מדובר על שטחים שיועדו להתנתקות כאשר הפיצוי בא וניתן יותר כחלק מההתנתקות ולא רק בוועדת פיצויים.
יעקב קוינט: מדובר כאן במשרד הביטחון, במתקני מים וכולי.
יעקב קוינט: אני לא מצאתי, למעט מקרה אחד  בו מדובר על קרקע למגורים בשטח מאוד מאוד קטן.
יעקב קוינט: בשנים האחרונות לא הצלחנו להגיע להסכמות של השבת קרקע, כאשר אני מדבר על ועדת פיצויים ולא על הסכמות שנערכו קודם כתוצאה מהוראות מעבר של החלטות המועצה המיטיבות, מספר 727 ודומיה.
שי חרמש: שעברו מן העולם.
יעקב קוינט: שעברו מן העולם.
יעקב קוינט: עד סוף 2006 נערכו עסקאות כתוצאה מהחלטות המיטיבות.
יעקב קוינט: מרגע שפקע תוקף ההחלטה שמדברת על ועדת פיצויים, כמעט ולא הגענו להסכם ואם כן, מדובר על מקרים בודדים.
יעקב קוינט: אני לא חושב שהיה כאן מקרה שהקרקע שינתה ייעודה למגורים או לתעשייה ומסחר אלא אם כן, אמרתי, מדובר בהתנתקות, חפץ חיים, יסודות והשאר מאגרי מים.
שי חרמש: אם ההצעה כל כך אטרקטיבית, למה צריך את החוק?
שי חרמש: החקלאים ירוצו אליך.
משה גפני: אני מבקש לא לענות לו.
משה גפני: משרדי הממשלה, בבקשה.
ארז קמיניץ: אני רוצה להדגיש עוד נקודה משמעותית מבחינתנו.
ארז קמיניץ: אנחנו מדברים על סיטואציה בה נדרשת השבת הקרקע עקב שינוי ייעודה וזאת הסיטואציה המרכזית, ויש עוד סיטואציות נוספות של הפרת חוזה.
ארז קמיניץ: אנחנו מדברים כרגע על סיטואציה של השבת קרקע עקב שינוי ייעוד.
ארז קמיניץ: למרבית החוזים של המינהל, שינוי ייעודה של הקרקע מחייב את השבתה של הקרקע למדינה וזה תנאי בחוזה, אבל עובדות החיים מלמדות אותנו שהקרקע אינה מושבת על אף התנאי הזה בחוזה.
ארז קמיניץ: אנחנו נמצאים היום בסיטואציה מיוחדת של מצוקת דיור ולכן אנחנו, כמי שקראו היטב את דברי בית המשפט העליון בפסילתו את החלטה 727 של המינהל, מנסים להלך בין הטיפות.
ארז קמיניץ: מצד אחד, צריך להבין, יש כאן הפרה  של חוזה כאשר המופר חייב להשיב את הקרקע ואינו עושה זאת.
ארז קמיניץ: מצד שני, אנחנו מבינים את הצורך בשחרור קרקעות מוקדם, צורך שעמד עליו משרד האוצר ועמד עליו המינהל, לצורך קידום של פרוייקטים למגורים ונוכח המצב הקיים היום.
ארז קמיניץ: לכן הסכמנו לייצר תמריצים.
ארז קמיניץ: אנחנו חושבים שהתמריצים האלה הם סבירים מספיק.
שי חרמש: אז למה אתה צריך את החוק?
אמנון כהן: הוא אמר שאתה לא מדבר.
שי חרמש: למה רק לך מותר לדבר באמצע?
אמנון כהן: ככה.
משה גפני: חבר הכנסת חרמש, לאמנון כהן יש שאלה.
שי חרמש: גם לי.
משה גפני: בגלל שיש לו שאלה הוא הצביע והוא אמר שיש לו שאלה והוא אפשר לו להמשיך לדבר, אבל אתה לא מבקש רשות אלא אתה שואל.
משה גפני: אתה תשאל אחרי אמנון כהן.
משה גפני: תמשיך בדבריך.
ארז קמיניץ: אנחנו חושבים שהתמריצים האלה הם סבירים באופן שיאפשר מצד אחד את שחרור הקרקע ומצד שני לא ייתן פיצוי למי שלמעשה הפר חוזה, פיצוי מעבר למה שמגיע לו.