GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרון גמבשו: במעבר מ-2010 ל-2011 בסיס התקציב של משרד הפנים גדל בכ-900 מיליון שקלים בפירוט שפירטתי קודם, וזאת תוספת משמעותית.
שרון גמבשו: תמיד אפשר להתווכח אם זה מספיק או לא מספיק, אבל בסוף צריך לזכור שיש סדרי עדיפויות וכשיגיעו לכאן לדיון בנושאים אחרים על משטרה, על בריאות, על ביטחון ועל דברים אחרים, הרי בכל דיון ברמה הפרטנית כאשר בוחנים את חלקת האלוהים הקטנה, מגיעים למסקנה שחסר תמיד אבל בסוף צריך להסתכל על הכל ולזכור שאותה כנסת גם אישרה מסגרת תקציבית כוללת, יעד גירעון ומגבלת הוצאה, וחובתנו להתכנס לאותה מסגרת שנקבעה בחוק.
משה גפני: חברת הכנסת רונית תירוש, אחריה ליה שמטוב ואחריה פניה קירשנבאום.
משה גפני: אני מאוד מבקש שההתייחסויות יהיו קצרות.
משה גפני: אני ביקשתי מהשר שיישאר והוא נאות לבקשתי, אבל יש גם מליאה ואני צריך להעלות שם פיצולים בסדר היום.
משה גפני: תשתדלו להיות קצרים.
רונית תירוש: שמענו כרגע על הבעיות הכלליות של הממשלה שצריכה לתכלל את כל הרפורמות, את כל התוספות התקציביות במשרדים השונים, ולכן היא לא יכולה להיענות לצרכים כפי שמתבקשים על ידי המשרדים השונים, והנה ועדת גדיש פעלה באופן שקול, לקחה את הצרכים, לקחה את הבעיות שיש לממשלה עם התכלול שלה והחליטה על איזשהו קצב כזה שנע בין 2.4 מיליארד ל-2.7 מיליארד, למרות שמה שדורשים זה שלושה מיליארד שקלים.
רונית תירוש: זה נשמע מאוד טוב.
רונית תירוש: זה נשמע שהממשלה מאוד מסודרת ויודעת מה קורה בסביבתה הקרובה והרחוקה, אבל אני חושבת שהדברים הם לא כך.
רונית תירוש: אני חושבת  שאם הייתם מספיק הוגנים, הייתם גם מודים שיש לכם תוספת אדירה שהיא תוצר של גבייה ממסים שאפילו לא חלמתם עליהם.
רונית תירוש: לגבי התוספות שיש היום בקופת המדינה, אני אתן דוגמה מחלקת האלוהים הקטנה שלי שאני מתעסקת אתה באופן מאוד קרוב.
שי חרמש: אבל גדלה תקרת ההוצאה, כך שזה לא יעזור להם.
רונית תירוש: עם כל הכבוד לתקרת ההוצאה, אני מודעת לזה אבל אני טוענת שיש כאן בסדרי העדיפויות זילות בכוחן ובנחיצותן של הרשויות המקומיות.
רונית תירוש: יתרה מזאת, לכל אורך האירועים הדרמטיים שקורים במדינת ישראל, תמיד, במלחמות, בכל דבר שהוא, מי שנחלץ ראשון לטובת התושבים והצליח בכך, זה לא השלטון המרכזי אלא השלטון המקומי.
רונית תירוש: מדינת ישראל מסרבת להכיר בכך.
רונית תירוש: היא אוחזת בהן כמה שהיא יכולה לשלוט בהן, כמה שהיא יכולה להקשות עליהן כדי להראות את השליטה הזאת ובסופו של דבר מי נפגע?
רונית תירוש: אנחנו האזרחים, אנחנו התושבים.
רונית תירוש: אדוני, אני פונה לשר הפנים.
רונית תירוש: אני לא יודעת אם רוני בר-און התחיל עם זה או זה היה אחריו או לפניו, אבל הייתה כוונה לשחרר את החבל ולתת יותר שליטה ויותר אוטונומיה לרשויות המקומיות, דהיינו לשלטון המקומי, ובצדק.
רונית תירוש: הייתה כוונה כזאת.
רונית תירוש: עכשיו אני רואה שיש נסיגה ואני אפילו אוכל לתת דוגמה באופן ספציפי ואני מתייחסת לחוק הרשויות המקומיות, העברת תשלומים מהמדינה.
רונית תירוש: מה אנחנו רוצים?
רונית תירוש: אנחנו לא רוצים שיהיה שיקול דעת לשלטון המרכזי באשר להעברת התשלומים אלא רוצים שיהיו מועדים קבועים בחוק כך שהשלטון המקומי ידע לתכנן את מהלכיו, לתת לתושבים שלו את מה שהוא צריך לתת ולא בכל הזדמנות חגיגית, כדי לכפות עליהם רפורמה, כדי להביא אותם להחלטה כזאת והחלטה אחרת, לעצור תשלומים.
רונית תירוש: רבותיי, זה בלתי נסבל.
רונית תירוש: אגב, גם כשלא מדברים על עצירת תשלומים, גם תרבות העברת התשלומים – אני אומרת את זה כמנכ"לית משרד החינוך לשעבר -  לוקה בחסר וזה בגדול.
רונית תירוש: זה לא שוטף פלוס שישים, שוטף פלוס תשעים, אלא הם מעכבים תשלומים ברמות כאלה שלא פלא שיותר ויותר רשויות נופלות והופכות נזקקות לתוכניות הבראה.
רונית תירוש: מה קורה בתוכניות הבראה.
רונית תירוש: אמרה פניה – ג'ובים.
רונית תירוש: זאת הזדמנות לתת ג'ובים ליועץ, לחשב מלווה, לראש ועדה קרואה ועוד כהנה וכהנה.
רונית תירוש: רבותיי, התרבות הזאת היא תרבות קלוקלת והגיע הזמן שהשלטון המרכזי יכיר בכך שהוא צריך לבנות קריטריונים.
רונית תירוש: הוא צריך להיות זה שמשחרר ולא הגורם המעכב אלא הגורם המאפשר לרשויות לעשות את העבודה שהן יודעות לעשות אותה הרבה יותר טוב מהשלטון המרכזי.
רונית תירוש: הנושא של מסלול ירוק להעלאת ארנונה.
רונית תירוש: ראו מה קרה בפעם האחרונה.
רונית תירוש: הכירו בכך שצריך להעלות את הארנונה, אבל עיכבו את זה עד סוף השנה ותראו מה יקרה בתקציבי הרשויות המקומיות.
רונית תירוש: הן לא גבו בזמן, אז פתאום הן צריכות בנובמבר להודיע לתושבים שהן מעלות להם בחמישה אחוזים ובשמונה אחוזים את הארנונה.
אליהו ישי: אני חייב לומר משפט אחד.
אליהו ישי: את קוראת לוועדות קרואות ג'ובים, אבל אני רוצה להזכיר לך שבקדנציה הקודמת שר הפנים היה מאיר שטרית ולא אלי ישי, ובממוצע כל חודש הייתה ועדה קרואה אחת במועצה אחת.
אליהו ישי: אני במשך שנתיים עשיתי שתי ועדות קרואות.
רונית תירוש: חלילה, לא באתי להאשים את השלטון הזה.
רונית תירוש: אני בכלל לא הזכרתי כאן שלטון.
רונית תירוש: אני דיברתי, ותסתכל בפרוטוקול, על שיטה.
רונית תירוש: יש שיטה של הפקידות במשרדים השונים.
רונית תירוש: הם לא אוהבים לשחרר את החבל אלא הם אוהבים את הריכוז של העוצמה בידיהם.
אליהו ישי: אני לא חסיד של פיזור מועצות אלא אני חסיד הדמוקרטיה שתבחר את מי שנבחר.
אליהו ישי: אם הוא לא מתנהל נכון, אני אפזר אותו.
אליהו ישי: זאת אומרת, אני אדאג שמי שלא מתנהל נכון, ילך הביתה כי אני צריך לדאוג לתושבים ולאזרחים.
אליהו ישי: כשאני מפזר מועצה בחלק מהמקרים בגלל תקציב, זה באמת בגלל שהמצב הכלכלי קשה.
אליהו ישי: אני לא יכול לקחת מועצה, לפזר אותה ואחר כך להקים ועדה קרואה, לממן אותה כפול מכפי שהייתי צריך לממן את הוועדה הממונה ולאחר מכן חוזר חלילה, יהיו בחירות, כמו שקרה עכשיו בירוחם.
אליהו ישי: יש לנו ראש מועצה, תקצבנו אותו ואם לא יהיה לי תקציב לתת לו, עוד פעם נמנה ועדה קרואה ונשלח אותו הביתה?
אליהו ישי: זאת דמוקרטיה?
רונית תירוש: אני אומרת שהממשלה תהיה מספיק ישרה ותיתן להם את התקציבים שלהם בזמן.
רונית תירוש: כאשר מדובר על תקציבי איזון, לא לתת עוד בבסיס כי רבותיי, לא בבסיס היא הרעה החולה שלנו.
רונית תירוש: זה בערך כמו הכספים הקואליציוניים ויסכים אתי יושב ראש הוועדה.
רונית תירוש: זה חטא, זה פשוט להוסיף חטא על פשע.
רונית תירוש: ההעברות התקציביות שאנחנו עושים עכשיו בחודש נובמבר ומזנבים מכל מיני רזרבות שנותרו, אין לזה שום טעם.
רונית תירוש: ראינו גם את שירותי הכבאות כשאומרים שמיהרו לבזבז את הכסף או להוציא את הכסף.
רונית תירוש: למהר להוציא את זה בלי תוכנית, בלי ראייה ארוכת טווח אסטרטגית, זאת ברכה לבטלה, זה כסף שהולך לריק, זה לא נכון לעבוד כך.
רונית תירוש: השיטה היא שיטה גרועה וזה משום שאנחנו לא רוצים לשחרר את החבל.
רונית תירוש: אני רוצה לומר משפט אחד על נושא רעידות האדמה.
רונית תירוש: אני פונה לשר הפנים ומבקשת.
רונית תירוש: זה נושא שהוא סבוך והוא נופל לפחות בין שני משרדים, אם לא יותר, ואלה הם משרד השיכון ומשרד הפנים שמטפל ברשויות מקומיות.
רונית תירוש: אני רוצה לבקש משר הפנים לבקש בדחיפות מכל הרשויות המקומיות.
רונית תירוש: אחרי שהעברנו את התקנה של תמ"א 38, האם נעשה מיפוי?
רונית תירוש: אם לא, תדרוש את המיפוי מכל הרשויות המקומיות.
רונית תירוש: תשאל אותן מה הפוטנציאל לתמ"א 38 אצלן ומה מומש מתוך זה והוא בביצוע.
משה גפני: ליה שמטוב ואחריה פניה קירשנבאום.
ליה שמטוב: היושב ראש, תודה רבה.
ליה שמטוב: ראינו עכשיו את הטבלה לגבי מענקי האיזון בשנים 2002 עד 2010 בכל הרשויות.
ליה שמטוב: רואים את הקיצוץ הדרסטי מ-2002 עד 2003.
ליה שמטוב: אני מסתכלת עכשיו על השנים 2009 ו-2010 ולפי הטבלה זה דומה ל-2006 ו-2007.
ליה שמטוב: אלה כמעט אותם תקציבים.
ליה שמטוב: בטבלה הזאת אנחנו רואים את כל הרשויות ולא רואים רשות-רשות, במיוחד אני מדברת על הערים בפריפריה שיוצאות מפסידות.
ליה שמטוב: מענקי איזון לפי האשכול, כשאתם בונים את האשכול מבחינה חברתית-כלכלית, אם האשכול היה 1-4 ומענק האיזון לנפש קיבלו 536, הרמה עברה למשל ל-5, ואז רואים את הקיצוץ הדרסטי לנפש כאשר המענק עכשיו הוא 236 שקלים לנפש.
ליה שמטוב: זה היה ב-2006 וב-2007.
ליה שמטוב: ב-2006 היה מענק איזון בסך 2.300 מיליון ובשנת 2009 גם כן היו 2,300 מיליון, אבל האשכול השתנה.
ליה שמטוב: כאן לא מדובר רק על מענק האיזון שהוא פחות ממה שהיה אלא גם מבחינת האשכול יש שוני.
ליה שמטוב: אם זה היה נשאר באותו אשכול, הרשות הייתה מקבלת את אותם התקציבים, אבל כאן לא רק שהיא לא קיבלה את אותו התקציב אלא גם הורידו אותה בגלל העלייה באשכול, ובמיוחד מ-7 ל-8.
ליה שמטוב: אם ב-7 זה היה 236 שקלים לנפש, באשכול 8 זה כבר 29 שקלים לנפש.
ליה שמטוב: מה יכולה לעשות רשות ואיזה סדרי עדיפויות צריכים להיות כדי לעזור לרשות בפריפריה?
ליה שמטוב: הייתי רוצה לדעת אם יש לכם דוגמאות לגבי הרשויות, לפי הדוגמה שרשות הייתה כך וכך, ועל איזה תקציבים מדובר.
ליה שמטוב: אם לא, האם יש אפשרות לקבל לפי הרשויות איך זה היה משנת 2002 עד 2010, לפי הרשויות, כדי לראות זאת באופן יותר פרטני ולדעת מה קורה עם כל רשות.
ליה שמטוב: חוץ מזה שבערי הפריפריה האשכול החברתי כלכלי עלה, כאן מהצד השני אנחנו רואים בטבלה 3 שעל גודל של משפחות עניות בשנת 2000, השיעור היה 17,6 ובשנת 2009 השיעור הוא 20,5, וזה אומר עלייה במשפחות העניות כאשר כל המצ'ינגים שהעיריות נותנות הם לפרוייקטים עבור משפחות נזקקות.
ליה שמטוב: מצד אחד זה עולה, אבל מהצד השני, האשכול החברתי כלכלי עולה ואומרים שאיכות החיים של התושבים במקום עולה.
ליה שמטוב: הייתי רוצה לבקש משר הפנים.
ליה שמטוב: אם ברשויות כאלה, היכן שאיכות החיים עלתה לפי אשכול חברתי כלכלי והיום זה עומד על 8 ו-10, ומענק האיזון לנפש הוא כל כך לא משמעותי, איך אפשר לבדוק את הרשות שיודעת מראש שתקציבי המענק ירדו, ויש כאלה שמדובר ב-11 מיליון שקלים וב-8 מיליון שקלים.
ליה שמטוב: מצד שני מקבלים עובדים חדשים, מעל מאה עובדים ויותר, לרשות, מוצאים איזה שהם תפקידים עבורם ושר הפנים לא עושה שום דבר ולא בודק למה העובדים החדשים עובדים.
ליה שמטוב: מצד אחד מקבלים אותם לעבודה ומהצד השני לא יכולים לתת שירות לתושבים כי הכל יורד בצורה דרסטית.
פניה קירשנבאום: לעתים קרובות אנחנו מדברים כאן על הנושא של היחס בין שלטון מרכזי לשלטון מקומי, וכך גם עשינו בדיון על השרפה.
פניה קירשנבאום: כבוד השר,  חוק העיריות נמצא על שולחנך ואתה צריך להחליט להחיל עליו דין רציפות.
פניה קירשנבאום: אם כבר יש לנו תקלה כזאת בין השלטון המרכזי לשלטון המקומי, למה שלא תחיל עליו דין רציפות ונמשיך לדון עליו בוועדות?
אליהו ישי: אמרה חברת הכנסת שלי יחימוביץ שכל פעם כשיש משבר או אירוע או קיצוץ כזה ואחר או תסכול כזה ואחר, אנחנו ישר אומרים רפורמה, שינוי חוק וכולי.
פניה קירשנבאום: אני לא מדברת על רפורמה.
פניה קירשנבאום: החוק הזה כבר עבר קריאה אבל לא מוחל עליו דין רציפות.
אליהו ישי: אני לא אומר את זה אליך באופן אישי אלא אני מסביר.
אליהו ישי: זה לא יביא את הפתרון.
אליהו ישי: יעשו את כל מה שיעשו בתיקוני חקיקה, אבל אם בסוף אין תקציב, חבל על הזמן.
פניה קירשנבאום: בוא נדון על זה בוועדות.
פניה קירשנבאום: בוא נבדוק את זה.
פניה קירשנבאום: החוק הזה עבר קריאה ראשונה בוועדה ונשאר אצלך.
פניה קירשנבאום: למה שלא תיתן לכנסת לבדוק את הנושא הזה ולחוות את דעתה?
פניה קירשנבאום: אני אביא דוגמאות היכן יש היתקלות בין שלטון מרכזי לשלטון מקומי, וזה לחלוטין לא קשור לרפורמה.
פניה קירשנבאום: למשל, הממשלה עושה הסכם עם ההסתדרות ומעלה את שכר העובדים, אחוזים לעובדי ציבור.
פניה קירשנבאום: אני שואלת האם מענקי האיזון של הרשויות גדלו באופן יחסי.
פניה קירשנבאום: אם אתם מקבלים החלטות ומשנים את השכר, למה השלטון המקומי סופג את ההעלאה הזאת?
פניה קירשנבאום: דוגמה אחרת.
פניה קירשנבאום: אנחנו כאן בכנסת כשלטון מרכזי מעבירים חוקים על פטור מארנונה לבתי כנסת, לבתי ספר שדה, לאכסניות נוער וכולי, פטרנו את כולם מארנונה, אבל מי סופג את הפטור מארנונה בסופו של דבר?
פניה קירשנבאום: אני אישית הצבעתי בעד החוקים, אני לא מאשימה, זה חשוב, אנחנו צריכים לתמוך באכסניות ובדברים כאלה, אבל מי מפצה את השלטון המקומי אחר כך בארנונה הזאת?
רונית תירוש: מי שאין לו תעשיית היי-טק.
פניה קירשנבאום: אני מדברת על החשבים.
פניה קירשנבאום: שוב אני שואלת, ואני לא רוצה להתייחס לג'ובים אלא שמישהו אחר יתעסק בזה, כמה כסף עולים החשבים.
פניה קירשנבאום: בוא נצרף את זה למענקי האיזון.
פניה קירשנבאום: כמה כסף עולים כל היועצים שבאים לייעץ לרשויות שמתמוטטות?
פניה קירשנבאום: את הכסף הזה נכניס למענקי האיזון.
פניה קירשנבאום: אולי כך נפתור את הבעיה, אבל אנחנו כאן מקבלים החלטות, מפילים אותן על כתפי השלטון המקומי וזה בכל תחום.
פניה קירשנבאום: חופי הכינרת, חופי ראשון ועוד.
פניה קירשנבאום: אני יכולה להביא עשרות חוקים שעברו כאן ובוועדת הפנים.
פניה קירשנבאום: אנחנו מחוקקים מצוינים, אף אחד לא נותן דין וחשבון מי בסופו של דבר משלם את זה.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שבמסגרת הזאת של היחסים בין שלטון מרכזי לשלטון מקומי, חוק הרשויות יכול לפתור את הבעיות.
פניה קירשנבאום: אולי אני טועה, אבל בוא נקיים על זה דיון ונחליט מה אנחנו עושים.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש, תודה.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש, יש לך תפקיד לבוא ולומר לאוצר, גם היום, כפי שאמרנו לגבי כבאות, שאם הם לא מעלים את מענקי האיזון לשלושה מיליארד שקלים, לא מאשרים את התקציב.
שלמה מולה: נראה את חברי הקואליציה איך הם יצביעו.
שלמה מולה: אני מסתכל עליכם כי אנחנו הרי באופוזיציה.
שלמה מולה: למה אתם הולכים לחפש אשמים?
שלמה מולה: אני אומר שאם אתם כחברי כנסת רוצים למנוע את שלטון הפקידים, ואני לא מזלזל בהם, אני אומר שאם אנחנו לא רוצים להיות חותמת גומי של הממשלה, אפשר לומר שצריך להוסיף לרשויות תוספת במענקי האיזון.
שלמה מולה: אם אנחנו רוצים לראות מה קורה לרשויות, בוא נראה מה היה עם הסיפור הזה של כבאות והצלה.
שלמה מולה: יושב כאן בפינה ראש עיריית טירת הכרמל.
שלמה מולה: מי בסופו של דבר בא באותו לילה?
שלמה מולה: אנשים הלכו למתנ"סים, פינו את הכביש, שלחו את האנשים לכל מיני מקומות, ומי עשה את כל העבודה הזאת?
שלמה מולה: הוא עשה אותה.
שלמה מולה: מישהו יבוא ויאמר לו שהייתה בעיה וייתנו לו כסף?
שלמה מולה: לא. אם אתה  תשאל את השאלה הזאת, רוב הדברים שהוא עשה, אני מבטיח לך שהוא לא יקבל על כך כסף.
שלמה מולה: אף אחד לא ייתן לו תוספת תקציב בגין מה שקרה.
שלמה מולה: דרך אגב, מענקי איזון בסופו של דבר לא ראשון צריכה, לא חולון צריכה, לא תל אביב צריכה, כמעט לא חיפה צריכה אלא מי שצריך אותם אלה בעיקר עיירות הפיתוח.
שלמה מולה: אם זה העניין, אנחנו יכולים לבוא ולומר כנבחרי ציבור שפשענו בממשלה הקודמת אבל עושים עכשיו תיקון עוול, ואז יוספו תקציבים למענקי האיזון.
שלמה מולה: אני חושב שהסיפור של מענקי האיזון נמצא לפתחנו.
שלמה מולה: מדברים על תקציב  דו שנתי.
שלמה מולה: מה שלא יהיה עכשיו, לא יהיה גם בשנת 2012.
מגלי והבה: אדוני היושב ראש, ההצגה היום לא חידשה לי שום דבר כחבר ועדת הכספים.
מגלי והבה: מה שמטריד אותי זה שהשלטון המקומי קורס ואנחנו שוב טומנים את הראש בחול ואומרים שאנחנו לא מודעים לכך.
מגלי והבה: מה שמטריד אותי עוד יותר זה שבפעם הקודמת היה מנכ"ל משרד הפנים כאשר הציגו לנו את התקציב והוא אמר: מה אתם רוצים ממני, לכו לאוצר.
מגלי והבה: משרד הפנים אומר שעם התקציב הזה, במיוחד מענקי האיזון, 2,4 מיליארד, הוא מסתדר.
אליהו ישי: אף אחד לא אמר דבר כזה.
מגלי והבה: בסדר, לא אמרתם.
משה גפני: הם לא אמרו.
מגלי והבה: אני זוכר את הדיון כאן עם מנכ"ל משרד הפנים הקודם.
אליהו ישי: בסוף אני אומר לך מה אני אומר.
מגלי והבה: כשאנחנו מדברים היום על 111 רשויות בגירעון תקציבי ואנחנו מדברים על קיצוץ של 53 אחוזים במענקי האיזון, ואנחנו אומרים שיסתדרו, אני מדבר על רשויות שיש להן מענקי איזון שקוצצו בחמישים אחוזים ויותר ובפועל זה 65 ו-63 אחוזים, אותן רשויות שעמדו בתוכניות הבראה, עשו כל מה שנדרש מהן, עדיין מחכות לכסף שמגיע ממשרד הפנים.
מגלי והבה: אז נוצר מצב שאותן רשויות עמדו בכל התוכניות, קיצוצי מענקי האיזון חלו עליהן, והן לא מסוגלות לתפקד.
מגלי והבה: בא נציג האוצר ומדבר על סדר עדיפויות.
מגלי והבה: אדוני נציג משרד האוצר, סדר העדיפויות, הממשלה הכריזה שיש לה את החינוך, יש לה את התעסוקה ויש לה את התחבורה והתשתיות, ואני טוען שסדר העדיפויות צריך להיות השלטון המקומי כי ראינו את זה באירוע האחרון.
מגלי והבה: לולא השלטון המקומי, לולא אותן רשויות, אף אחד לא היה מסוגל לפתור את מה שקרה שם.
מגלי והבה: לכן צריך לעמוד כאן על כך שלא נציג כל הזמן את אותם מספרים לפיהם השלטון המקומי קורס ואנחנו עדיין אומרים שזה מה שיש וזה סדר העדיפויות.
מגלי והבה: אני מתפלא חבריי חברי הקואליציה שעולים להציג ולדבר על התקציב, ואומרים קואליציה כאופוזיציה, אנחנו צריכים להתאחד ולהילחם על כך שתהיה תוספת תקציבית.
מגלי והבה: אני אומר לך עכשיו שאתה תראה את זה בהצבעה בקריאה ראשונה ובקריאה השנייה והשלישית ותראה שהם יצביעו עם הממשלה.
מגלי והבה: הבעיות של השלטון המקומי צריכות להיפתר על ידי תוספת תקציב רצינית, במיוחד במענקי האיזון כך שנוכל להסתכל בעיני ראשי השלטון המקומי שאני מתפלא מדוע הם לא נמצאים כאן היום, למעט ראש עיריית טירת הכרמל.
מגלי והבה: אנחנו היום על סף קריסה ואדוני שר הפנים, אם לא נגדיל את התקציב עכשיו לשלטון המקומי – ואני לא מדבר על דברים אחרים שראינו אותם – אנחנו בבעיה רצינית.
משה גפני: אני מודה לחבר הכנסת שי חרמש על ההתחשבות.
משה גפני: באמת, אני חייב לסיים את הישיבה.
נועה בן ארי: דבר אחד כן ברור אחרי כל הדיון הזה והוא שמזה תקופה ממושכת בכל משרדי הממשלה, יש אחידות במספרים, ובפעם הראשונה שוב אנחנו מוצאים את עצמנו במצב שבו משרד הפנים מציג את התוספות שלנו ואומר שחסרים 600 מיליון שקלים ומשרד האוצר מצדו בא ומדבר במלים יפות כמו סדרי עדיפויות.
נועה בן ארי: למספרים שכאן לא נתנו תוספת בהסכם השכר שנחתם רק לאחרונה.
נועה בן ארי: רק זה בפני עצמו, רבותיי, אומר כמה מאות מיליוני שקלים והטענה שאנחנו נשלים את זה כתוצאה מהארנונה היא לא טענה ואנחנו נוכיח את זה במספרים.
נועה בן ארי: זה מביא אותנו לגירעון תקציבי של עוד מאות אלפי שקלים.
נועה בן ארי: אנחנו מבקשים מהוועדה הזאת לעצור.
נועה בן ארי: כשם שהיא קיבלה כאן החלטה שהיא לא תצביע על התקציב של משרד הפנים עד אשר יתווספו כספים למערך הכבאות, כך גם לגבי תקציבי האיזון.
נועה בן ארי: אנחנו לא נחכה עוד פעם לתוספות מעל הבסיס, בשוטף, על בסיס הרצון הטוב של מישהו במשרדי הממשלה.
נועה בן ארי: לא נחכה כי אנחנו צריכים את זה בבסיס לפחות לשנה הזאת והתוספת צריכה להיות של עוד 300 מיליון שקלים.
נועה בן ארי: התוספת הדו שנתית היא 600 מיליון שקלים והיא צריכה להיות בבסיס.
נועה בן ארי: די לנו מהבטחות.
משה גפני: אדוני השר.
שי חרמש: אני רוצה לפחות מילה אחת כזכות התגובה למיעוט.
שי חרמש: מילה קטנה לאנשי האוצר שעסוקים בהיוועצות סיעתית.
שי חרמש: שרון, שאלה לפני שהשר מדבר.
שי חרמש: ישבנו כאן והצגתם הסכם עם השלטון המקומי בשנה שעברה על 2.4 מיליארד פלוס 200 חד פעמי, 2,6 מיליארד עולה, 2,8 מיליארד ב-2011-2012 ויעד של שלושה מיליארד.
שי חרמש: משגעים אותנו כאן.
שי חרמש: למה אתה מביא 2,4 מיליארד?
שי חרמש: הרי בסופו של דבר לא יעזור לך וזה יהיה 2,8 מיליארד.
שי חרמש: תגיד כרגע ששמים 2.8 מיליארד ולך קדימה.
שי חרמש: הרי חתמתם הסכם עם השלטון המקומי והבאתם אותו לכאן.
משה גפני: ראש העיר, משפט.
אריה אלדד: אני רוצה להתייחס רק לאירוע השרפה שהיה.
אריה אלדד: שיאשרו אך ורק את הבדיקה שנעשתה על ידי שר הפנים יום למחרת ובאותו יום השרפה ואת הדוח שהוא קיבל.
אריה אלדד: תאשרו את זה כדי שיעבירו את זה לרשויות.
אריה אלדד: מה שאישרו ביחד, הפנים והאוצר, בעבודה שעשו, זה הצורך המיידי והדחוף ביותר לרשויות.
אריה אלדד: עזרו לנו כי אנחנו לא יודעים מתי נעמוד במקרה הבא ואתם לא יודעים מה זה לעמוד בפינוי של 11 אלף תושבים בלילה אחד ולעשות את זה בלי שאף אחד ייפגע, חוץ מהאסון שקרה.
אריה אלדד: תתחשבו בנושא הזה.
אריה אלדד: זה בא כתוצאה מהנושא עליו מדברים, מענקי האיזון.
אריה אלדד: אני קיבלתי את כל התעודות על ניהול תקציב מאוזן ב-2002 ו-2003.
אריה אלדד: היום אני רשות בגירעון וזה כי מ-11 מיליון, אני מקבל מיליון.
אריה אלדד: מ-11 מיליון שקיבלתי כמענקי איזון, אני מקבל מיליון ומצב סוציו אקונומי 5. תודה.
שי חרמש: רני, על איזה סכום סיכמתם?
רני פינצי: 2.4 מיליארד.
שי חרמש: פלוס 200 חד פעמי.
רני פינצי: הסיכום היה 2.4 מיליארד פלוס 100 מיליון עליהם התחייב השר.
משה גפני: אני מודה לך על הסבלנות.
משה גפני: היה מאוד חשוב שתהיה בדיון הזה.
אליהו ישי: חברים, משפט אחד לסיכום.
אליהו ישי: על כיבוי אש עוד נדבר הרבה, על הרפורמה ועל התקצוב.
אליהו ישי: לגבי השלטון המקומי.
אליהו ישי: חברים, אני עזבתי את משרד הפנים ב-2003.
אליהו ישי: תקציב משרד הפנים היה אז 2.4 מיליארד שקלים.
אליהו ישי: חודשים ספורים לאחר מכן התחלפה הממשלה ותקציב משרד הפנים, מענק איזון, קוצץ בכחמישים אחוזים.
אליהו ישי: מיד לאחר מכן התחיל עם השנים המשבר בשלטון המקומי, אמרו עליהם שהם לא מסוגלים, הם לא מנהלים וכולי.
אליהו ישי: עם השנים הוסיפו תוספות מזעריות כאלה ואחרות.
אליהו ישי: כאן כנראה לא תהיה ועדת חקירה משום שאין כאן איזשהו אירוע המוני שגם לא יקרה.
אליהו ישי: הוספנו תקציב בהסדר עם האוצר של למעלה ממיליארד שקלים, כולל כיבוי אש שהוא מחולק כאשר חלקו הוא לתוכנית הבראה, למענקי איזון, לשיפוי וכדומה.
אליהו ישי: אתם שואלים אותי אם זה מספיק והתשובה היא לא.
אליהו ישי: לא מספיק.
אליהו ישי: בסוף השלטון המקומי צריך להוציא לפועל את העבודה והוא מקוצץ בכל המשרדים.
אליהו ישי: בסופו של דבר משרדי הממשלה, ממשלת ישראל מצביעה על סדרי עדיפויות, ועדת הכספים מצביעה, זה בא למליאה ומצביעים על ההצעה.
אליהו ישי: אני לא רוצה להאריך כי אין לי הרבה זמן למרות שהייתי מוכן לדבר הרבה זמן, אדוני היושב ראש, אבל לא נותר לי זמן.
אליהו ישי: יש כמה דברים שאני כן רוצה להתייחס אליהם.
אליהו ישי: יש לי התכתבויות רבות ואני לא יודע אם היה להן תקדים או אח ורע באחד ממשרדי הממשלה או שרי ממשלה בעניין כיבוי אש.
אליהו ישי: גם כאן אני אומר אותו הדבר.
אליהו ישי: ארגון פסח במשרד הפנים, מחר חלילה וחס יקרה אירוע אחר, לא ערוך.
אליהו ישי: בכל מקרה, זה נושא נטו נושא חירום.
אליהו ישי: נושא רעידות האדמה שייך למשרד התשתיות.
אליהו ישי: אני כבר יודע שבקדנציה הבאה, אני מקווה שלא תהיה רעידת אדמה בקדנציה הזאת, אני לא אקח את משרד התשתיות כי עוד פעם יאשימו את החרדי שם במשרד התשתיות שהוא אחראי על רעידת האדמה.
אליהו ישי: היום, תכינו כבר את ועדת החקירה הבאה אחרי רעידת האדמה שלא תהיה אני מקווה.
אליהו ישי: היום החכמה לדבר ולפעול, ולא רק לצעוק אלא גם לבצע.
אליהו ישי: אדוני היושב ראש, כדאי שהדיונים -כפי שניהלת אותם כאן באמת ביד רמה – יבואו לידי סיכום ברור לפי דרישת השרים הנוגעים בדבר.
אליהו ישי: צריך לדעת שלפי השיטה הדמוקרטית במדינת ישראל, אלא אם כן מישהו יסביר לי פטנט אחר אותו אני לא יודע,  מה צריך לעשות שר אחרי שהוא נאבק, נלחם, מתכתב, משיג תקציב, קובע מה הוא צריך, מביא לממשלה, והממשלה מחליטה על סדרי העדיפויות שלה וקובעת מה יהיה התקציב ולאחר מכן מי אשם?
אליהו ישי: אותו שר או ממשלה או ראש הממשלה?
אליהו ישי: שר האוצר או שר הפנים או שר הביטחון או כל השרים ביחד?
אליהו ישי: אני מאוד מקווה ומבקש מוועדת הכספים של הכנסת, לפני שהיא תאשר את כל התקציב, תקיים דיון נוסף על כל החסרים שיש במשרד הפנים בתקציבו והמיועדים לשלטון המקומי, לכיבוי אש וכולי.
אליהו ישי: אני חושב שהדיון הזה היה דיון חשוב ודיון טוב למרות שהוא לא מוצה.
אליהו ישי: אני רוצה לומר שמה שקיבלנו מהווה הישג גדול בהשוואה לממשלות קודמות.
אליהו ישי: הממשלה הקודמת לא השיגה תקציב כזה לשלטון המקומי והשלטון המקומי היה בקריסה.
אליהו ישי: ראש עיר הכי מוכשר בעולם, ויש הרבה טובים ורובם היו טובים – זה לא מה שהיה פעם – לא יכול לנהל רשות עם חוסר תקציב משווע ושמעתם כאן את אריה שמדבר על שינוי נוסחה.
אליהו ישי: הוא יכול לעשות כאן קסם, אבל הוא לא יצליח לגמור את התקציב שלו באיזון אלא אם כן הוא יפגע בשירותים החיוניים ביותר שצריכים להינתן לתושבים שלו.
אליהו ישי: לכן אני מבקש לקיים דיון נוסף.
אליהו ישי: אני מאוד מבקש ומקווה שבמסגרת הדיונים על התקציב תינתן תשומת הלב הנדרשת וגם התוספות הנדרשות.
שי חרמש: הרב גפני, מה היה הסיכום אחרי השביתה ביניכם לבין האוצר במענקי האיזון?
אליהו ישי: אמרתי.
אליהו ישי: התקציב בשבע-שמונה השנים האחרונות, פעם ראשונה היה תקציב גדול של למעלה ממיליארד שקלים שחלקו מחולק למענקי איזון, חלקו לשיפוי, חלקו לפיתוח, חלקו לתוכנית הבראה וחלקו לכיבוי אש.
אליהו ישי: למעלה ממיליארד שקלים.
אליהו ישי: אם אתה שואל אותי אם זה מספיק, התשובה היא לא.
אליהו ישי: אם אתה שואל אותי אם הושג בעבר הישג כזה או תקציב כזה, התשובה גם כאן היא לא.
משה גפני: רבותיי, אני מבקש להודיע שהדיון בחוק לסילוק פולשים עובר ליום ראשון והוא לא יידון היום.
משה גפני: בשעה 14:15 אנחנו מחדשים את הישיבה בנושא הפיצויים לנפגעי השרפה.
משה גפני: אני מודה לשר הפנים.
אמנון כהן: ברכות על הפיצולים במליאת הכנסת.
משה גפני: אנחנו עוסקים עכשיו בנושא הפיצויים לנפגעי השריפה ביערות הכרמל.
משה גפני: אנחנו אחרי יום ארוך ואני רוצה שהדיון יהיה תמציתי.
משה גפני: מדובר על אסון לאומי ואין ויכוח לגבי העניין הזה.
משה גפני: כולם מסכימים לזה.
משה גפני: גם ההתגייסות של ראש הממשלה, ההתגייסות של שר הפנים, ההתגייסות של השר לביטחון פנים, ההתגייסות של שר האוצר, השלטון המקומי, ראשי הרשויות.
משה גפני: אחרי הדיונים שהתקיימו הבוקר אנחנו דנים על הפיצוי לנפגעי השריפה ביערות הכרמל.
משה גפני: אני זוכר מהתפקיד שלי כיושב ראש ועדת הפנים כי באותה עת התקיים דיון לגבי האסון של אולמי ורסאי והייתה הצעת חוק ספציפית לגבי העניין הזה מכיוון שיש בעיה עם תשלום במישרין, כאשר חוק מס רכוש לפיצוי נפגעים חל רק על דברים מוגדרים כמו נפגעי פעולות איבה.
משה גפני: אנחנו ככל הנראה נצטרך גם לשמוע דיווח מהממשלה על מה שהיא עושה, גם מחברות הביטוח שהנציגים נמצאים כאן ובאיזה סדרי גודל אנחנו מדברים.
משה גפני: ככל הנראה לא יהיה מנוס מחקיקת חוק בעניין הזה.
משה גפני: אני רוצה לציין שחברת הכנסת פניה קירשנבאום הכינה הצעת חוק עליה היא מחתימה את חברי הוועדה.
משה גפני: עוד לא הנחת את ההצעה.
פניה קירשנבאום: לא. היא כאן.
פניה קירשנבאום: אני רוצה להסביר את ההבדל ואולי כולנו נסכים שזה הפתרון הטוב.
משה גפני: בסדר, אבל לפני כן אני מבקש לשמוע את נציגי הממשלה.
שוקי אמרני: אני אנסה בכמה משפטים קצרים להציג תמונת מצב.
שוקי אמרני: כמה נתונים לגבי תמונת המצב שידועה לנו כיום.
שוקי אמרני: אנחנו למעשה מדברים על נזקים במגוון רחב של תחומים, ממבנים שנשרפו, תשתיות, ביוב, מים, חשמל, כבישים, תקשורת, עסקים שנפגעו וכמובן שיקום היער.
שוקי אמרני: אני דווקא רוצה להתחיל בכל מה שקשור לדבר הבהול והדחוף ביותר והוא אותן 74 משפחות שלמעשה אין להם בית לחזור אליו.
שוקי אמרני: במסגרת הזאת התקיים אתמול דיון בראשותו של ראש הממשלה וניתנה עדיפות לסוגיה הזאת.
שוקי אמרני: יש מספר אופציות כדי לסייע להם במהירות המקסימלית למצוא קורת גג כאשר הכוונה היא לתת להם את זכות הבחירה, אם זאת תהיה אכסניה, בית מלון או לגור ליד הבית באמצעות אותם קרוואנים שישנם.
שוקי אמרני: לעניין הקרוואנים אני חייב לומר שעל פי חוקי התכנון והבנייה יש צורך בתקנה שחתומה על ידי שר הפנים כדי להציב קרוואן בשטח חקלאי.
שוקי אמרני: כבר אתמול הכנו את התקנה והיום היא אושרה במועצה הארצית לתכנון ולבנייה.
שוקי אמרני: ברגע שהפרוטוקול יצא, נעשה את הכל כדי שכבר היום שר הפנים יחתום על התקנה ובדרך הזו אנחנו נאפשר למעשה למדינה לתת את האפשרות לאזרח, אם הוא רוצה לגור ליד הבית שלו – ויש כמה אנשים שמעדיפים לגור ליד ביתם למרות הקשיים – לעשות זאת.
שוקי אמרני: האופציה הזאת תהיה קיימת.
אמנון כהן: מי שלא ירצה, יש לו אופציה אחרת?
שוקי אמרני: ניתנה הנחיה בקשר לכך.
שוקי אמרני: מדובר בבתי מלון או באכסניה כזו או אחרת.
שוקי אמרני: כרגע לא יודעים ויש קושי משום שעל פי חוקי התכנון והבנייה בית שנהרס, אין צורך בהיתר אלא אפשר לבנות במיידי.
זבולון אורלב: עם תשלום אגרות או בלי תשלום אגרות, היטל השבחה וכדומה?
שוקי אמרני: לא נכנסנו לקטע הזה.
שוקי אמרני: זה קטע של מיסוי.
שוקי אמרני: אני עוסק בפן של תכנון ובנייה בנושאים שהם בתחום האחריות של משרד הפנים.