GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חן לב:
המטרה שלנו כאן בסופו של דבר היא לקצר את משך הזמן לו נדרשים הקונה והמוכר להשלמת העסקה, להשלמת עסקת העברת הבעלות על מקרקעין, כך  שניתן בהליכים שונים – וחלקם באים לידי ביטוי בחוק – לקצר את הליכי השומה שמתקיימים בין רשות המסים לבין המוכר, אבל אין סיבה שהשלמת העסקה תעוכב על ידי המוכר ו/או התנהלותו מול רשות המסים בצורה שתפגע בקונה.
משה גפני:
זאת אומרת, אתה ממשיך לתמוך.
חן לב:
בוודאי.
משה גפני:
למרבה ההפתעה.
משה גפני:
אנחנו נמשיך בסעיף הזה באחת הישיבות הקרובות.
משה גפני:
אני מבקש קודם כל לנסח את כל הדברים שדיברנו.
שגית אפיק:
עסקאות פטורות בחוק.
משה גפני:
כל מה שדיברנו עליו.
שגית אפיק:
15 אחוזים.
שגית אפיק:
שתהיה הפחתה בתוך שלושים ימים בצורה מנומקת.
שגית אפיק:
7.5 אחוזים לגבי אלה שהם מ-2001.
מיכל הנר דויטש:
שזאת תהיה אופציה.
משה גפני:
אני מבקש שתשבו עם הלשכה המשפטית שלנו ותביאו נוסח מקובל.
משה גפני:
תדברו גם על האופציה.
משה גפני:
יש הרבה בעיות בסעיף הזה.
משה גפני:
אני הייתי מפצל את זה ודן על זה יותר באריכות, אבל האוצר לא מסכים לפיצול ולא בכל דבר אני נלחם עם האוצר.
משה גפני:
יש דברים שכן ויש דברים שלא.
משה גפני:
אבל אם לא יהיה חוק נורמלי, תהיה בעיה אתו.
משה גפני:
אני לא הולך להקשות עכשיו על אנשים, במיוחד כשאנחנו מדברים על דירות ועל עסקאות כאלה שאנחנו מעונינים להקל.
משה גפני:
אני מבקש על הנושא הזה לעשות חשיבה מחדש.
משה גפני:
אני מבקש גם באגף התקציבים לעשות חשיבה מחדש.
משה גפני:
אנחנו עומדים כאן בחזית לא טובה.
משה גפני:
אני מבקש לבדוק גם את האופציה, אפילו שאתם מתנגדים.
משה גפני:
נכון סיכמנו שזאת לא הלכה למשה מסיני, לכן אני מבקש לבדוק את זה שוב.
משה גפני:
ביקשה ממני רונית תירוש לחזור לגבי מה שהועלה כאן בדיון הקודם לגבי הנושא של קביעת המועד של ה-1 בינואר 2011.
משה גפני:
אני מבקש לשקול מחדש את העניין הזה.
משה גפני:
חברת הכנסת תירוש טוענת שלא צריך לעשות את זה מיד אלא לנסות ולראות את אלה שהיו בעסקאות שהתחילו קודם, האם אפשר להאריך את המועד.
רונית תירוש:
להחריג את אלה שהתחילו בעסקת אופציה קודם ל-1 בינואר, גם אם על הדרך מישהו יצליח פתאום בחודש הקרוב למצוא קרקע ולארגן קבוצת רכישה, מה שאני מאוד בספק.
רונית תירוש:
אם זה יהיה, הוא ירוויח.
מאיר אסולין:
בעל הקרקע הוא הכי בטוח כי יש מחיר מימוש.
מיכל הנר דויטש:
הוא לא צריך לארגן את קבוצת הרכישה בחודש.
רונית תירוש:
אם יש עסקת אופציה חתומה לפני ה-1 בינואר, זה לא יחול עליו.
מאיר אסולין:
אין השפעה על זה.
רונית תירוש:
הוא טוען כאן שהוא שם פיקדון והוא יפסיד.
רונית תירוש:
אני לא חושבת שבאנו לפגוע באנשים.
רונית תירוש:
באנו לעשות מהלך נכון רב שנים ואני בעד, אבל לא צריך על הדרך לפגוע באנשים ויכולה להיות כאן פגיעה באנשים שכבר התחילו עבודה ועכשיו הם יפסידו.
רונית תירוש:
לא זאת כוונת המשורר, וגם לא שלכם.
משה גפני:
אני מבקש שתבדקו את העניין הזה.
משה גפני:
אנחנו ממשיכים הלאה.
שגית אפיק:
עמוד 95.
שגית אפיק:
אנחנו עכשיו נעשה את עמוד 95 - פסקה (5), עמוד 98 – פסקה (11), עמוד 99 – פסקה (13).
שגית אפיק:
מיכל, תסבירי את הפסקאות האלה.
שגית אפיק:
(5) – ביטול סעיף 20, (11) – הפרטים החדשים לשומה, ו-(13).
מיכל הנר דויטש:
אולי נסביר לגבי הליך השומה.
שגית אפיק:
מסלול ההצרה שאתם מציעים עכשיו.
מיכל הנר דויטש:
פסקה (11) ופסקה (13) שנלווית לה מדברת על הליך השומה.
משה גפני:
זה מסביר את הסעיפים האלה?
מיכל הנר דויטש:
זה המצב הקיים והשני זה המצב המוצע.
מיכל הנר דויטש:
זה גם וגם.
מיכל הנר דויטש:
נכון להיום ההצהרות שמוגשות במיסוי מקרקעין הן הצהרות חסרות שגורמות להארכת הליך השומה מהטעם שברגע שאין פרטים בידי מנהל מיסוי מקרקעין, הוא נוקט בדרך של להוציא שומה והכל מתנהל ברמת ההשגה והערר בוועדת הערר.
מיכל הנר דויטש:
אנחנו מבקשים לשפר את איכות הנתונים שמוגשים לרשות המסים ולהסתמך על אותה שומה כך שתהווה שומה עצמית כמו שמהווה שומה עצמית במס הכנסה.
מיכל הנר דויטש:
בסיכום עם לשכת עורכי הדין, מה שכתוב היום בכחול, שהמוכר ימסור למנהל הצהרה עם הפירוט תוך 25 ימים, סיכמנו אתם שזה יהיה תוך שלושים ימים.
מיכל הנר דויטש:
המוכר זכות במקרקעין ימסור למנהל בתוך שלושים ימים ולא בתוך 25 ימים.
שגית אפיק:
מה שכתוב בהצעה, משנים ל-30 במקום 25 ימים.
שגית אפיק:
זה עושה שינוי כל כך משמעותי לדעתכם?
מיכל הנר דויטש:
זה הסיכום שלנו.
משה גפני:
אתם מסכימים להצעות?
יצחק הדרי:
כן.
יצחק הדרי:
השלושים ימים סודר.
משה גפני:
אתם מסכימים לסעיפים האלה?
יצחק הדרי:
אנחנו מסכימים לתיקון לשלושים ימים.
יצחק הדרי:
אין לנו בעיה שגם איגודי מקרקעין שאין להם מאזנים אחרונים, אנחנו ביקשנו שייתנו את המאזן האחרון שיש להם וזה יכול להיות לפני עשרים שנים.
יצחק הדרי:
יש חברות שאין להם בכלל מאזנים.
יצחק הדרי:
אומרים לי שאין להם אף מאזן.
יצחק הדרי:
אומר רואה החשבון שיש כאלה שאין להם בכלל מאזן.
משה גפני:
מיכל, תמשיכי.
משה גפני:
אני מבקש להקריא את הסעיפים ונדבר על כל סעיף.
מיכל הנר דויטש:
(5)	סעיף 20 – בטל.
מיכל הנר דויטש:
הסעיף הזה שאנחנו מבטלים שכותרתו היום יום המכירה כשלא נמסרו הצהרות, הוא פשוט משולב בתוך סעיף 82.
מיכל הנר דויטש:
לקבוע לפי מיטב שפיטתו את יום המכירה וכולי.
מיכל הנר דויטש:
זה סעיף שעבר מקום למקום שבו מוסדרים הליכי השומה במיסוי מקרקעין שמתחילים מסעיף 73.
מיכל הנר דויטש:
סעיף 73 הוא בעצם הפתיחה של הליך השומה.
מיכל הנר דויטש:
נעשתה עסקה ועכשיו מה חל על המוכר או על עושה הפעולה באיגוד להגיש למנהל מיסוי מקרקעין.
מיכל הנר דויטש:
(11)	בסעיף 73 -     	במקום סעיפים קטנים (א) עד (ד) יבוא:     "(א)	המוכר זכות במקרקעין ימסור למנהל בתוך 30 ימים מים המכירה, הצהרה שבה יפרט את כל אלה:     פרטי הזכות.
מיכל הנר דויטש:
(2)	פרטי העסקה.
מיכל הנר דויטש:
(3)	התמורה בעד מכירת הזכות ותאריך מכירתה.
מיכל הנר דויטש:
(4)	התמורה בעד רכישת הזכות ותאריך רכישתה.
מיכל הנר דויטש:
(5)	הניכויים והתוספות שהוא תובע לעניין חישוב השבח.
מיכל הנר דויטש:
(6)	סכום המס המגיע ודרך חישובו.
מיכל הנר דויטש:
(7)	זכאות לפטור או להנחה מהמס החל.
מיכל הנר דויטש:
(ב)	העושה פעולה באיגוד מקרקעין ימסור למנהל בתוך 30 ימים מיום עשיית הפעולה, הצהרה שבה יפרט את כל אלה:     		(1)	הפעולה שנעשתה.
מיכל הנר דויטש:
(2)	תאריך עשיית הפעולה.
מיכל הנר דויטש:
(3)	התמורה בעד הפעולה.
מיכל הנר דויטש:
(4)	התמורה בעד רכישת הזכות באיגוד ותאריך רכישתה.
מיכל הנר דויטש:
(7)	זכאות לפטור מהמס החל.
מיכל הנר דויטש:
להצהרה יצורף מאזן של איגוד המקרקעין לסוף השנה שלפני יום עשיית הפעולה.
משה גפני:
כתוב 25 ימים.
מיכל הנר דויטש:
בהתאם לסיכום עם לשכת עורכי הדין, 30 ימים במקום 25 ימים.
משה גפני:
חוץ מלשכת עורכי הדין, אין מישהו שיש לו אינטרסים בעניין הזה?
יצחק הדרי:
גם לנו אין אינטרסים.
משה גפני:
אני מתכוון אינטרסים חיוביים.
משה גפני:
לי כחבר כנסת יש אינטרסים אבל רק אינטרסים חיוביים.
משה גפני:
מה שאומרים עלי שיש לי אינטרסים שליליים, פשוט טועים.
יצחק הדרי:
לגבי ה-30 ימים יש הסכמה.
ענת לביא קוברסקי:
כשמדברים על הסכמה, מדברים על הסכמת לשכת עורכי הדין לאור האינטרסים שצריכים להילקח בחשבון בעסקה ובדיווח עליה.
משה גפני:
25 ו-30 יום, מקובל עליכם?
ענת לביא קוברסקי:
לא.
משה גפני:
כמה אתם דורשים?
ענת לביא קוברסקי:
50 ימים כפי שקיים במצב היום.
משה גפני:
מיכל, תמשיכי להקריא.
משה גפני:
נראה קודם מה זה.
מיכל הנר דויטש:
(ג)	הרוכש זכות במקרקעין או זכות באיגוד מקרקעין ימסור למנהל, בתוך 30 ימים מיום הרכישה, הצהרה שבה יפרט את כל אלה:
משה גפני:
אלה אותם שלושים ימים?
מיכל הנר דויטש:
(1)	פרטי הזכות.
מיכל הנר דויטש:
(3)	התמורה בעד הזכות.
מיכל הנר דויטש:
(4)	סכום המס המגיע, אם מגיע, ודרך חישובו.
מיכל הנר דויטש:
(5)	זכאות לפטור מהמס החל.
מיכל הנר דויטש:
(6)	פרטי כלל הזכויות במקרקעין וכלל הזכויות באיגודי מקרקעין שבידי האיגוד ושוויים.
משה גפני:
כלומר את זה אני יודע.
מיכל הנר דויטש:
סביר להניח שאם קנית משהו, אתה יודע מה אתה צריך לשלם עליו.
משה גפני:
סכום המס המגיע, אם מגיע ודרך חישובו.
מיכל הנר דויטש:
איך ידעת בכמה רצית למכור משהו?
משה גפני:
תמשיכי.
מיכל הנר דויטש:
(ד)	מוכר, עושה פעולה או רוכש כאמור, לפי העניין, שלא פרט בהצהרתו את כל הפרטים הנדרשים לפי סעיפים קטנים (א) עד (ג) לפי העניין, יראוהו, לעניין סעיף 82, כאילו לא הגיש הצהרה.
משה גפני:
זאת אומרת, אם לא כתבתי את סכום המס המגיע ועברו שלושים ימים, כאילו לא הצהרתי.
שגית אפיק:
יש על זה קנס.
מיכל הנר דויטש:
עם זאת, לגבי הפרטים שהיה קשה לך להגיע אליהם או שאנחנו חושבים שבעייתי להגיע אליהם, הוספנו ואמרנו:     הוראה זו לא תחול לגבי אי מסירת הפרטים המנויים בסעיפים קטנים (א)(4) או (ב)(4), אם שוכנע המנהל כי הפרטים האמורים אינם מצויים בידיעת המצהיר לאחר ששקד שקידה ראויה וסבירה להשיגם.
מיכל הנר דויטש:
עושה פעולה שלא צירף להצהרתו מאזן של איגוד המקרקעין כאמור בסעיף קטן (ב), יראוהו, לעניין סעיף 82, כאילו לא הגיש הצהרה, זולת אם יגיש מאזן כאמור במועד אחר שהתיר לו המנהל או אם האיגוד הגיש מאזן כאמור לפי הוראות סעיף 75(א).
מיכל הנר דויטש:
סעיף 75(א) הוא הסעיף שמדבר על חובות האיגוד בו נעשתה הפעולה, שזאת פסקה (13).
מיכל הנר דויטש:
(13)	בסעיף 75 -     	(א)	במקום סעיף קטן (א) יבוא:     "(א)	נעשתה פעולה באיגוד מקרקעין, ימסור האיגוד למנהל, יחד עם ההצהרה שעושה הפעולה או רוכש הזכות באיגוד חייב למסרה לפי סעיף 73(ב) או (ג) ונוסף עליה, הצהרה שבה יפרט את כל אלה:     			(1)	זכויותיו במקרקעין וזכויותיו באיגוד מקרקעין אחר.
מיכל הנר דויטש:
(2)	תיאור סוגי הזכויות באיגוד.
מיכל הנר דויטש:
להודעה יצורף מאזן של האיגוד לסוף השנה שפני יום עשיית הפעולה או יום רכישת הזכות באיגוד, לפי העניין".
משה גפני:
אם אין מאזן?
מיכל הנר דויטש:
יש הוראה חוקית שאומרת שאנחנו צריכים לעשות חישוב של מס הרכישה שרוכשים מניה באיגוד מקרקעין לבין שווי המקרקעין שיש באותו איגוד.
מיכל הנר דויטש:
אי אפשר להשאיר הוראה שבסך הכל אם יש זכויות לאותו איגוד, אותה חברה יודעת מה יש לה.
מיכל הנר דויטש:
היום מס רכישה, כשאתה קונה מניה באיגוד מקרקעין, חל על החלק היחסי במקרקעין של אותו איגוד.
מיכל הנר דויטש:
אי אפשר להשאיר אותו כאות מתה רק בגלל שקשה לצרף מאזן.
מיכל הנר דויטש:
אנחנו צריכים לדעת מה שווי המקרקעין ומה המקרקעין שקיימים באותו איגוד כדי לחשב את המס.
מיכל הנר דויטש:
(ב)	סעיף קטן (ב) – בטל.
שגית אפיק:
עד היום היה מאזן?
שגית אפיק:
היו חמישים ימים.
מיכל הנר דויטש:
היינו דורשים.
משה גפני:
לפני שאתם מסבירים, מה זה סעיף קטן (ב)?
מיכל הנר דויטש:
זה פשוט עבר בטכניקה.
משה גפני:
אם לא יכולתי למלא, אתם אומרים כאילו לא הגשתי הצהרה, ואז מה הדין שלי?
מיכל הנר דויטש:
למה לא יכולת למלא אותו?
משה גפני:
לא יכולתי.
משה גפני:
לא זכרתי את מספר תעודת הזהות שלי.
משה גפני:
מה זה משנה למה?
משה גפני:
יש סעיף שלא הגשתי ולא משנה למה.
משה גפני:
מה הדין שלי?
מיכל הנר דויטש:
רואים אותך כמי שלא הגיש הצהרה.
משה גפני:
ואז מה הדין?
מיכל הנר דויטש:
יכולים להוציא לך שומה לפי מיטב שפיטה ללא שומה עצמית.
מיכל הנר דויטש:
יש עליך קנס על אי הגשת הצהרה במועד.
משה גפני:
איפה כתוב הקנס?
משה גפני:
אפשר לקרוא את הקנסות?
רונית תירוש:
זה יותר מזה.
רונית תירוש:
זה מזכיר לי את החוק של רשות לניירות ערך.
ציון פיניאן:
זה גזר דין מוות מראש.
רונית תירוש:
לאחר שקידה ראויה וסבירה להשיג את הפרטים.
רונית תירוש:
אלה ניסוחים מפחידים.
רונית תירוש:
מי בסוף ישפוט את זה?
מיכל הנר דויטש:
אולי נפרוט את זה.
רונית תירוש:
מי יוכיח שהוא שקד שקידה ראויה?
רונית תירוש:
הם צריכים להוכיח או אני צריכה להוכיח ששקדתי שקידה ראויה וסבירה להשיגם ולא הצלחתי להשיגם.
מיכל הנר דויטש:
זה רק אם את לא יודעת באיזה מחיר מכרת.
רונית תירוש:
כתוב: "אם שוכנע המנהל כי הפרטים האמורים אינם מצויים בידיעת המצהיר ולאחר ששקד שקידה ראויה וסבירה להשיגם".
רונית תירוש:
אני צריכה להוכיח ששקדתי שקידה ראויה וסבירה ולא השגתי.
שגית אפיק:
זה רק לגבי שני פרטים ולא לגבי הכל.
משה גפני:
פסגה (28), עמוד 105.
מיכל הנר דויטש:
קודם כל, יש את הדין של מי שלא הגיש שאפשר להוציא לו שומה לפי מיטב שפיטה, בסעיף 82.
ציון פיניאן:
אלם קובעים שומה.
מיכל הנר דויטש:
אז זה מכוח סעיף 82 הקיים והתיקון הוא בעמוד 101 בפסקה (18), שומה לפי מיטב שפיטה.
שגית אפיק:
אבל הוא שואל על הקנסות.
מיכל הנר דויטש:
אדם לא הגיש הצהרה, הוא לא יודע בכמה הוא קנה, הוא לא יודע איזה ניכויים היו לו, הוא לא יודע מי הוא, הוא לא זוכר את מספר תעודת הזהות שלו ולכן הוא הגיש הצהרה ריקה, כך שאף אחד לא יודע בכמה הוא מכר ובכמה הוא קנה.
שגית אפיק:
גם אם חסר פרט אחד.
מיכל הנר דויטש:
איזה?
מיכל הנר דויטש:
הוא לא יודע מה מספר תעודת הזהות שלו?
מיכל הנר דויטש:
לא הגיוני.
משה גפני:
קראת את הסעיפים עכשיו ושם כתוב שאם חסר פרט מהפרטים, אני נחשב כאילו לא הגשתי הצהרה.
מיכל הנר דויטש:
קנס על אי הגשת הצהרה או הודעה, 94א(א):      	לא הגיש אדם הצהרה או הודעה במועד שנקבע בסעיפים כמפורט להלן, יוטל עליו בעד כל שבועיים של פיגור, קנס בסכום המפורט להלן:     94א	קנס על אי הגשת הצהרה או הודעה     	(1)	בסעיפים 73 ו-76 – 500 שקלים חדשים.
מיכל הנר דויטש:
סעיף 73 מדבר על ההצהרה ולפי 76 הוא צריך להודיע שהגיע המועד לתשלום המס.
מיכל הנר דויטש:
(2)	בסעיפים 74 ו-75 – 400 שקלים חדשים.
מיכל הנר דויטש:
הסעיפים האלה על הודעה על נאמנות.
משה גפני:
הבנתי שהחוק הזה הוא לטובת הקונה.
מאיר אסולין:
גם.
משה גפני:
העיקרון של מה שדיברתם כל הזמן הוא שאתם רוצים לעזור לקונה.
מיכל הנר דויטש:
לא על זה דיברנו כל הזמן.
מיכל הנר דויטש:
חן הציג גם בפעם הקודמת.
משה גפני:
זה לא לטובת הקונה?
מיכל הנר דויטש:
לא רק.
מיכל הנר דויטש:
זה גם לטובת מדינת ישראל.
משה גפני:
מדינת ישראל לא רלוונטית לעניין הזה.
משה גפני:
בחוק הזה למי מדינת ישראל צריכה לדאוג?
משה גפני:
לקונה.
מיכל הנר דויטש:
גם למדינת ישראל.
מיכל הנר דויטש:
לא רק לקונה אלא להליך השומה במיסוי מקרקעין.
מאיר אסולין:
לכל ההליך.
משה גפני:
לא דיברתם על מדינת ישראל כשדיברנו על הסעיפים הקודמים.
משה גפני:
לא דיברתם על מדינת ישראל.
משה גפני:
אני שאלתי האם זאת מדינת ישראל, האם אתם רוצים עוד כסף מהר, ואמרתם לא, שזה לטובת הקונה.
מיכל הנר דויטש:
אמרנו שזה לא הוערך תקציבית.
משה גפני:
לא דיברנו על מדינת ישראל.
משה גפני:
איך הגיעה לכאן מדינת ישראל?
מיכל הנר דויטש:
כמו שחן הציג בפעם הקודמת את מקומה של מדינת ישראל בהשלמת הליך רישומו של נכס ביחס למדינות העולם, הרי כאן אנחנו נמצאים במצב שכולם נהנים למעט מדינת ישראל מעמימות ומחוסר שקיפות של נתונים לגבי עסקאות.
מיכל הנר דויטש:
כאשר שני צדדים עושים עסקה, ומדינת ישראל לא צד לאותה עסקה, ואחד יודע מה מכר והשני יודע מה קנה, בעינינו מאוד לגיטימי לבקש מהם לדעת מה זה מכר ומה זה קנה.
מיכל הנר דויטש:
העמימות גורמת לנזק.
משה גפני:
לפי החוק הקיים כמה צריך הקונה לשלם אם הוא לא מגיש הצהרה?
מאיר אסולין:
אחוז וחצי.
שגית אפיק:
ואם הוא לא חייב במס?
שגית אפיק:
הקונה לרוב לא חייב במס.
שגית אפיק:
אם המוכר לא הגיש הצהרה, כמה הוא צריך לשלם?
שגית אפיק:
זה מגיע ל-25 שקלים.
מיכל הנר דויטש:
גם היום אי הגשת הצהרה היא עבירה.
משה גפני:
מיכל, תשלימי את הקטע של הקנסות.
מיכל הנר דויטש:
הסכומים האמורים יתואמו אחת לשנה, ב-16 בינואר, לי שיעור עליית המדד שיפורסם בחודש ינואר של אותה שנה לעומת המדד פורסם בחודש ינואר 2010.
מיכל הנר דויטש:
הסכומים שתואמו כאמור יעוגלו לסכום הקרוב שהוא מכפלה של 10 שקלים חדשים.
משה גפני:
אז למה אתם דורשים בחוק הזה שאנחנו דנים בו להקפיא את קצבאות הילדים?
מיכל הנר דויטש:
אני?
משה גפני:
זה אותו חוק שאנחנו דנים בו.
משה גפני:
טוב, לא חשוב, תמשיכי.
משה גפני:
אתם מסבכים כאן את חברי הוועדה.
משה גפני:
פעם אתם אומרים כן לפי עליית המדד ופעם אתם אומרים להקפיא את עליית המדד.
משה גפני:
שנדע את השכל שעומד מאחורי העיקרון.
משה גפני:
זה חוק אחד, הרי זה חוק הסדרים.
משה גפני:
אם אלה היו חוקים נפרדים, הייתי אומר שאת זה הכין ההוא ואת זה הכין ההוא.
משה גפני:
אני בטוח שאת חוק ההסדרים הכינה קבוצה אחת כי הרי זה חוק אחד.
מיכל הנר דויטש:
(ב)	המנהל רשאי, אם הוכח להנחת דעתו כי האיחור נבע שלא על ידי מעשה או מחדל התלויים ברצונו של האדם, לפטור אותו מתשלום הקנס לפי סעיף קטן (א), כולו או חלקו".
משה גפני:
עכשיו תאמרו מה היה רע בחמישים ימים?
משה גפני:
מה היה רע בזה?
משה גפני:
מה קרה בחמישים ימים שאתם צריכים להוריד אותם לשלושים ימים?
משה גפני:
אני אומר לכם שאני האזרח הקטן, תאמינו לי שאם אני לא לוקח עורך דין, למלא את הפרטים לוקח לי זמן, אני מתקשה.
ציון פיניאן:
לפי הדרישות כאן, אנחנו נצטרך לתת 75 ימים.
ציון פיניאן:
לכן כדאי שיסתפקו בחמישים ימים.
משה גפני:
עכשיו אני אומר את הדברים ברצינות ולא בציניות.
משה גפני:
זה נדיר אצלי, אבל אני אומר את הדברים ברצינות.
משה גפני:
עד היום מספר הדרישות שצריך לתת בהצהרה הוא פחות ממה שאתם מבקשים עכשיו.
מאיר אסולין:
אני אסביר מה יש היום.
ציון פיניאן:
תסביר למה אתם עומדים על חמישים ימים.
מאיר אסולין:
אנחנו לא עומדים על חמישים ימים.
משה גפני:
קצר לנו את הזמן.
משה גפני:
בסוף, אחרי שנדבר שעתיים ואחרי שנעשה שרירים על משרד האוצר, תסכימו בסוף לחמישים ימים?
משה גפני:
בואו נקצר את התהליך ונמשיך.
מיכל הנר דויטש:
צריך לציין את נושא המדד הידוע שזה גם סעיף.
משה גפני:
את יכולה קודם לתת תשובה לשאלה שלי?
משה גפני:
נקצר שעתיים דיון עכשיו.
משה גפני:
אני אדבר עם אייל אפשטיין ואני אומר לו שאנחנו לא נסכים בשום פנים ואופן כי זה מקשה.
משה גפני:
נעשה שרירים ואני רואה שגם ציון מצטרף אלי.
ציון פיניאן:
על פניו אתם מקשים בכוונה כדי שתתנו אתם את השומה.
מיכל הנר דויטש:
נהפוך הוא.
ציון פיניאן:
לכן תישארו בחמישים ימים.
משה גפני:
רונית, את אתנו בעשיית השרירים.
רונית תירוש:
כן.
משה גפני:
הנה, אנחנו כבר שלושה.
משה גפני:
אתם תסכימו לחמישים ימים?
מיכל הנר דויטש:
בואו נסביר את הדין הקיים עם המדד הידוע והמדד בגין ותבינו למה.
משה גפני:
אתם תסבירו אבל תנו לי תשובה לשאלה שלי.
משה גפני:
לא לפרוטוקול.
משה גפני:
נסגור את הפרוטוקול.
משה גפני:
ההבדל בין השלושים לחמישים ימים, זה אומר לבזבז שעתיים לשלושה חברי כנסת ואחרי כן שיחות נוספות בטלפון.
משה גפני:
אם בסוף נגיע לחמישים, תנו את זה עכשיו ונמשיך הלאה.
יעל מבורך:
בסופו של דבר החוק מדבר על קיצור הליכים ברשות המסים.
יעל מבורך:
כדי לקצר את החוק כדי לקצר את לוחות הזמנים הארוכים מאוד ולהביא לקיצור לטובת הקונה ולטובת מדינת ישראל וכולי.
משה גפני:
נעזוב את מדינת ישראל לרגע בצד.
משה גפני:
לטובת הקונה.
יעל מבורך:
קיצור הליכים של רישוי מקרקעין לטובתם, יש תהליך שבסופו של דבר הוא קיצור לוחות הזמנים ברשות המסים.
יעל מבורך:
זאת מהות החוק, לוחות הזמנים שמתקצרים באופן משמעותי.
יעל מבורך:
מצד הקונה יש מעבר זניח, קטן, אולי משמעותי לקיצור תהליכי הרשות, מחמישים לשלושים ימים וזה בגלל הסיפור של המדד.
יעל מבורך:
אם היום בן אדם עושה עסקה ב-16 בחודש, הוא צריך לחכות עוד חודש שלם או עוד שלושים ימים כדי לדעת מה היה המדד ביום העסקה ואז יש לו רק עשרים ימים נטו למלא את מספר תעודת הזהות שלו וכל הפרטים שנדרשים.
יעל מבורך:
יש לו בעצם עשרים ימים.
יעל מבורך:
לצורך העניין אנחנו מאריכים את הדבר הזה ועושים שלושים ימים לכולם כי אתה כבר לא צריך לדעת מה היה המדד ביום העסקה אלא המדד המפורסם הידוע ביום העסקה.
יעל מבורך:
לכן, בגלל שקיצרנו לעושה העסקה את שלושים הימים האלה לחכות למדד שהתפרסם, העשרים ימים או שלושים ימים מהווים פרק זמן סביר.
משה גפני:
ואני לא צריך את המדד?
מיכל הנר דויטש:
לא, אתה לא צריך.
מיכל הנר דויטש:
התיקון לסעיף 47 בעמוד 96, בסעיף (6):     "בסעיף 47, בהגדרה "מדד", במקום "המתפרסם מדי פעם מטעם" יבוא "שמפרסמת" ובמקום "הכנסת" יבוא "הכנסת, והכל כפי שפורסם לאחרונה לפני היום שבו מדובר, זולת אם היום נקוב בתאריך".
מיכל הנר דויטש:
זה המדד הידוע בפקודת מס הכנסה.
משה גפני:
זאת אומרת, לא צריך לחכות למדד.
משה גפני:
בסדר, אז נעשה ארבעים ימים.
יעל מבורך:
אז אנחנו מאריכים.
משה גפני:
לא נורא.
ציון פיניאן:
אתם בכל מקרה רוצים למנוע שני מדדים.
מאיר אסולין:
אנחנו רוצים לאפשר למוכר לדעת ביום המכירה מה עלות המס שלו לפני שהוא מתקשר.
מאיר אסולין:
כדי שהוא ידע את זה, אנחנו מחליפים את המדד.
מאיר אסולין:
גם לפני שהוא חותם על הסכם, הוא יודע לעשות את החישוב ולומר עלות המס שלי בעסקה הזאת היא איקס.
מאיר אסולין:
לכן אנחנו באים ואומרים שמחליפים את המדד.
מאיר אסולין:
היום יש את המסלול של שלושים יום בחוק, והוא קיים.
מאיר אסולין:
המסלול הזה, אתה חייב לדווח על אותם נתונים של חמישים הימים.
ציון פיניאן:
אם למשל אלה חמישים ימים, כלומר, הוא עובר עוד מדד.
ציון פיניאן:
תן לו ארבעים ימים, ואז הוא לא יעבור את המדד.
מאיר אסולין:
הוא צריך את המדד של העסקה.
ענת לביא קוברסקי:
המדד, חשוב ככל שיהיה, לא יושבים ומחכים לו אלא יש דברים שנעשים עד אז.
ענת לביא קוברסקי:
כל הזמן כאן מציגים עסקה קונבנציונאלית שיש מחיר מכירה ויודעים לכאורה נגזרת של אחוזים ואין מה לעשות.
ענת לביא קוברסקי:
מה עם מתנה?
ענת לביא קוברסקי:
מה עם ירושה?
ענת לביא קוברסקי:
דברים שצריך לחשב, עבודות שצריך לראות מה חשיפת המס ואז צריך לאתר את המסמכים.
ענת לביא קוברסקי:
לכן פרק זמן של שלושים ימים הוא קצר מדיי.
ענת לביא קוברסקי:
לרוב המשרדים אין את העסקה הזאת ובלתה אין וזה אמור גם לגבי השמאים.
אהוד ברק:
אני רוצה לחדד.
אהוד ברק:
כמי שמתעסק בעסקאות כאלה במשך השנה, הדבר האחרון שמעניין אותנו בעת הגשת מש"ח זה המדד.
אהוד ברק:
לכן אנחנו לא מקבלים כאן יותר זמן או פחות זמן.
אהוד ברק:
אני מציע להסתכל עניינית למה נדרש לפי ההצעה כאן, מה נדרש לכלול במש"ח החדש.
אהוד ברק:
בוודאי פרטי הזכות, פרטי העסקה, התמורה בעד מכירת הזכות.
אהוד ברק:
יש את זה זמין ביום אחד ולא צריך להמתין אפילו חצי שעה בשביל זה.
אהוד ברק:
זה כתוב בחוזה.
אהוד ברק:
מה שאנחנו בדרך כלל נדרשים לו ומתעכבים עליו זה התמורה בעד הרכישה ובינתיים זה עבר כמה גלגולים בדרך.
אהוד ברק:
כמו שהזכירו כאן מתנה, אבל לאו דווקא.
אהוד ברק:
מוצע כאן שאם לא הגשת בתוך המועד – יהיו אלה שלושים ימים, ארבעים ימים או חמישים ימים – אז יש עליך קנס.
אהוד ברק:
את שלושת הפרטים הראשונים אין לי בעיה להגיש בכל יום, אבל יש פרטים אחרים כמו חישוב ההוצאות, הניכויים, התוספות, מועד הרכישה, מחיר הרכישה, זה כן היה בירושה כזאת או לא, אם היה מס עיזבון או לא היה, כל הדברים האלה לוקחים זמן.
אהוד ברק:
יש כאן גם את מבחן הגורילה.
אהוד ברק:
אני מבקש להפנות את הוועדה לסעיף (ד)(1) בעמוד 99,  מה מחילים מתוך המוצע כאן על המדינה.
אהוד ברק:
החובות שמטילים על המדינה, אלה לא החובות שמחילים על האזרח.
אהוד ברק:
את הדברים הידועים מחילים על המדינה.
אהוד ברק:
את הנושא של למי נמכר, מתי נמכר ובעד כמה, זה גם המדינה צריכה.
שגית אפיק:
אם המדינה קונה נכס, מה מחילים עליה?
אהוד ברק:
קונה או מוכרת.
אהוד ברק:
זה לא משנה.
אהוד ברק:
הדברים בהם המדינה לא מחויבת ואין לה בכלל מועד אלה חישובי המס.
מאיר אסולין:
המדינה חייבת במס?
אהוד ברק:
לכן אין לה בעיה.
משה גפני:
שכנעת אותי.
משה גפני:
מה אתה מציע?
אהוד ברק:
אני מציע בוודאי להשאיר את חמישים הימים.
משה גפני:
ארבעים ימים זה לא פתרון?
אהוד ברק:
ממש לא.
אהוד ברק:
גם חמישים ימים לפעמים לא מספיקים.
אהוד ברק:
אני רוצה לספר לאדוני שהפרקטיקה היא שלפעמים בחמישים ימים אתה לא מגיש את הכל וזה מקובל על פקידי השומה, על מנהלי מס שבח.
אהוד ברק:
זה מקובל עליהם.
אהוד ברק:
מסמכים ניתנים אחר כך.
אהוד ברק:
כמה היה היטל השבחה, כמה היו ההוצאות – הרבה פעמים ניתנים אחרי חמישים ימים וזה מקובל על כולם ועל אף אחד לא מטילים קנס כזה או אחר ובוודאי לא אומרים לו שיוציאו לו שומה לפי מיטב השפיטה.
אהוד ברק:
אני מציע גם לתת את הדעת על מה קורה עם אותו אחד – לא צרכן יותר מדיי מתוחכם – שלא יודע לעשות את חישובי המס.
אהוד ברק:
היום הוא מגיש תוך שלושים ימים רק הודעה על המכירה ללא שומה עצמית ורשות המסים מוציאה לו את החישוב.
אהוד ברק:
לפי ההצעה מבקשים לבטל את זה.
אהוד ברק:
עכשיו אותו אחד שהוא לא מתוחכם ואולי הפרוטה לא מצויה בכיסו, אין לו דרך.
נדב הכהן:
מה שהולכים לעשות כאן זה לכפות הר כגיגית.
משה גפני:
זה ברור.
נדב הכהן:
אני לא רוצה לספר על עצמי ומה אני יודע ומה אני לא יודע.
נדב הכהן:
חלק מהאנשים יודעים שאני מבין במיסוי ובטח במיסוי מקרקעין, ואני אומר לכם שרוב חברי הכנסת ורוב עורכי הדין ורואי החשבון – אני לא מדבר על הליימן – לא מסוגלים להבין מה כתוב כאן ולא יכולים לעשות כל חישוב.
נדב הכהן:
במקרים הקשים, כאשר מי שמוכר את הקרקע קיבל במתנה ממי שיורש אחרי שהאיגוד התפרק, אנחנו בקושי מצליחים איכשהו לעשות – לפעמים אחרי חודשים – איזשהו תחשיב שהוא מקובל או לא מקובל על אנשי מס שבח, מה צריך להיות המס והניכויים.
נדב הכהן:
סליחה שאני אומר את זה אבל יודעים חבריי כאן שלא פעם אנחנו מוצאים טעויות בשומות של מס שבח.
נדב הכהן:
זאת אומרת, במקרים הקשים אין שום אפשרות לא בשלושים ימים ולא בארבעים ימים ולא בחמישים ימים, ולפעמים גם לא בשלושים שנים.
נדב הכהן:
לא יכול להיות שהחוק הופך את כולם לעבריינים מכיוון שאדם לא מוסר את הפרטים.
נדב הכהן:
יש פה עוד דוגמה אבסורדית שאדם שקונה זכות באיגוד מקרקעין צריך לתת תוך 25 או 30 ימים פרטים על כל הזכויות שיש לאיגוד והוא בכלל לא יודע.
מיכל הנר דויטש:
לא רוצים ממנו את כל הזכויות של האיגוד.
מיכל הנר דויטש:
איך הוא יודע כמה מס רכישה?
נדב הכהן:
אל תסבירי לי את ההגיון שלך, אותו אני מבין אבל אתם לא מבינים את ההגיון שלנו.
נדב הכהן:
אתם הופכים את האנשים לעבריינים.
מיכל הנר דויטש:
הוא לא יודע מה יש בחברה שהוא קונה בה מניה.
משה גפני:
הוא לא יודע.
מיכל הנר דויטש:
אדם קונה מניה באיגוד מקרקעין והוא לא יודע איזה מקרקעין יש באותו איגוד.
נדב הכהן:
אני אומר שחייבים להשאיר את האופציה להצהרה בלבד.
נדב הכהן:
חייבים.
מאיר אסולין:
מה ההבדל בין הצהרה לשומה?
נדב הכהן:
בהצהרה, אדם מגיש הצהרה ואומר מה שהוא יודע.
מאיר אסולין:
אז יש לו את הנתונים.
נדב הכהן:
אבל הוא יצא ידי חובה.
נדב הכהן:
אדם הגיש הצהרה, יצא ידי חובה.
נדב הכהן:
לפי התיקון שלכם אדם לא יכול לצאת ידי חובה והוא הופך לעבריין בעליל.
נדב הכהן:
כל הסיפורים האלה על שקידה ראויה, ראוי למחוק אותם מספר החוקים.
נדב הכהן:
הם עובדים לכיוון אחד.
נדב הכהן:
המדינה לא צריכה שקידה ראויה ולא פרטים.
נדב הכהן:
היא לא צריכה כלום אבל האזרח צריך הכל.
נדב הכהן:
תוכיח, תביא, תעשה, ואם תוכיח שאתה לא מנוול, אולי נרחם עליך.
מיכל הנר דויטש:
אמרו לנו שקשה לפעמים להשיג שווי רכישה, בירושות למשל, ולכן נתנו את האופציה ל-(ב)(4) ול-(א)(4).
נדב הכהן:
ומה עם חישוב המס?
נדב הכהן:
מה עם הניכויים?
מיכל הנר דויטש:
הוא פנה למנהל מיסוי מקרקעין מכוח תקנות האגרות וביקש לדעת מה זה שווי רכישה.
ענת לביא קוברסקי:
הרבה פעמים אין את הנתונים האלה.
משה גפני:
מה אתם רוצים מאתנו?
משה גפני:
אני לא מכיר אותו, אבל אני מתחיל להשתכנע מהדברים שלו.
מיכל הנר דויטש:
תנו לנו להציג את הנושא.
משה גפני:
אני אתן לכם.
משה גפני:
היום מספיק שאני אגיש הצהרה שקניתי, אתם עושים את החישובים.
משה גפני:
המוכר זכות במקרקעין ימסור למנהל לפי בחירתו אחד  מאלה וכולי.
משה גפני:
הצהרה שהיא שומה עצמית.
מיכל הנר דויטש:
המפרטת את כל מה שכתוב למעלה.
משה גפני:
כתוב אלא אם כן יש דברים שאני לא יודע לקרוא בלי נקודות.
משה גפני:
תוך חמישים ימים מיום הבחירה, הצהרה שהיא שומה עצמית, להלן שומה עצמית, המפרטת את הפרטים שבפסקה אחת, התמורה בעד מכירת הזכות בתאריך מכירתה, התמורה בעד רכישת הזכות בתאריך רכישתה, הניכויים והתוספות לעניין חישוב מס שבח, סכום המס המגיע ודרך חישובו.
מאיר אסולין:
כמה זמן לוקח לחשב את המס?
מאיר אסולין:
אלה אותם נתונים.
משה גפני:
אני מציע שאנחנו נאמץ את העניין הזה כפי שהוא כתוב כאן.
משה גפני:
במקום חמישים ימים יהיה כתוב ארבעים ימים.
מיכל הנר דויטש:
אבל רק שומה עצמית, בלי הצהרה.
משה גפני:
מה שכתוב.
משה גפני:
הצהרה.
משה גפני:
אתם כל הזמן אומרים שאתם לא מבקשים תוספת, אבל למה אתם משנים?
משה גפני:
בואו נשאיר את זה כך.
מיכל הנר דויטש:
זה לא מה שאמרנו.
משה גפני:
אתם כל הזמן אומרים ואחר כך אומרים שלא אמרתם.
משה גפני:
אמרתם שזה בדיוק מה שאתם מבקשים עכשיו, ואם כן, מה הבעיה?
מיכל הנר דויטש:
במסלול של שומה עצמית ולא במסלול הצהרה.
משה גפני:
אפשר להגיש הצהרה כמו שכתוב כאן.