GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שגית אפיק: לעניין סעיף 51יח הייתה הערה, נדמה לי ללשכת רואי החשבון, לגבי חלוקת דיבידנד וביקשו שגם על הסעיף הזה יחול המנגנון שקבוע בסעיף 47ב(2).
מיכל הנר דויטש: סעיף 47ב(2) לא רלוונטי.
מיכל הנר דויטש: אנחנו כאן בהסדר מס שאומר שמה שמשולם מתוך הכנסה מועדפת שמקורו בהכנסה מועדפת, גם בשרשור, כשמגיע ליחיד הוא בשיעור של 15 אחוזים.
שגית אפיק: לא משנה מה היה בדרך?
מיכל הנר דויטש: מה שמשולם מתוך שמקורו בהכנסה מועדפת.
שגית אפיק: השאלה הייתה מה קורה בשרשור.
מיכל הנר דויטש: דיבידנד בין חברתי חל בסעיף הרגיל.
מיכל הנר דויטש: כשזה מגיע ליחיד, יש 15 אחוזים.
מיכל הנר דויטש: זה בדיוק מה שכתוב.
שגית אפיק: ברגע שזה מגיע לסוף, יהיה 15 אחוזים.
שגית אפיק: נדמה לי שוורד העלתה את זה.
שגית אפיק: אם כך, הסעיף כאן יהיה על דיבידנד ששולם, שמקורו במקום מתוך הכנסה מועדפת.
מיכל הנר דויטש: ששולם, שמקורו בהכנסה מועדפת.
מיכל הנר דויטש: הקניין הרוחני, עמוד 16, נמחק.
שגית אפיק: הקניין הרוחני, הוועדה החליטה להוריד אותו כתנאי במפעל מועדף מיוחד והוא מוחרג בעמוד 16 למעלה, בפסקה (3).
שגית אפיק: הוועדה ביקשה שתהיה הבהרה לגבי התוכנית העסקית של מפעל מועדף, כך שהעסקת העובדים החדשים תהיה ביחס לשנת האפס.
שגית אפיק: ראיתי שניסחת שנה שקדמה.
מיכל הנר דויטש: שנה שקדמה.
שגית אפיק: אני הבנתי שהחלטת הוועדה הייתה שנת האפס.
מיכל הנר דויטש: אבל שנת האפס היא השנה שמתחילים לקבל הטבות.
שגית אפיק: זאת השנה שהוא מחליט שהוא רוצה שהוא יתחיל לקבל הטבות.
מיכל הנר דויטש: אני רוצה השנה ב-2013 להתחיל את עשר השנים שלי.
מיכל הנר דויטש: כדי לקבל את ההטבה בגין 2013 על ההכנסות של 2013, הוא צריך שיהיו לו 250 עובדים או 500 לפי המיקום ביחס לשנה שלפני.
שגית אפיק: זה ייכנס כך.
שגית אפיק: זה בעמוד 17 למעלה.
שגית אפיק: לגבי ביטול אישור המנהלים.
שגית אפיק: כמו שאני לפחות הבנתי את החלטת הוועדה, שהיושב ראש הציג אותה, המטרה של הוועדה הייתה שהביטול לא ייעשה על ידי מנהל רשות המסים, ככל שמדובר בבדיקה של שיקולים מהותיים אלא שתהיה בדיקה טכנית בלבד של התאמת התוכנית בשנים האלה.
שגית אפיק: כאן הנוסח שלכם מבטא משהו קצת אחר לטעמי.
מיכל הנר דויטש: אנחנו רוצים להבהיר את התנאים הכמותיים, תנאי הסף, תנאים של המחזור של המפעל, המחזור המאוחד, הבחירה באחת החלופות.
מיכל הנר דויטש: כלומר, האם כן העסיק או לא.
מיכל הנר דויטש: זאת מגמה של השומה של המפעל.
מיכל הנר דויטש: בגלל שהכניסה למסלול הזה היא באישור מנהלים, שלושת המנהלים, שבעצם בכתב האישור שלהם הם מבקשים את הדבר מה הנוסף שיש בו כדי לעודד, אבל זה בסוף הופך להיות תנאי שגם הוא יהפוך להיות תנאי כמותי.
מיכל הנר דויטש: נניח שבתוכנית העסקית שלו הוא אומר שהוא מתכוון לפתוח את המפעל באזור מסוים ולהעסיק חמישים אחוזים מעל גיל ארבעים ועוד עשרים אחוזים נשים חד הוריות.
מיכל הנר דויטש: את אותו תנאי שהוא לא מופיע בחוק אבל מופיע בתנאי האישור שניתן לו על ידי המנהלים, אמרנו שאת הדבר הזה, מי שפוגש אותו כל שנה, זה מנהל רשות המסים, הוא זה שיבחן כי בסוף זה לא הופך להיות איזה משהו לא ברור.
מיכל הנר דויטש: לכן גם הורדנו את המשפט ואת ההתאמה.
שגית אפיק: כן, את זה ביקשתם להוריד, את העניין של התרומה המהותית לפעילות הכלכלית ולקידום היעדים.
שגית אפיק: זאת הייתה החלטת הוועדה, אבל בנוסף אליה היה.
מיכל הנר דויטש: אני רוצה להסביר את התהליך, כי בעצם באישור שנותנים המנהלים, יש תרגום של הביטוי תרומה מהותית לפעילות בדברים שמי שיכול לבדוק אותם, זה מנהל רשות המסים מול החברה שעומדת מולו.
מיכל הנר דויטש: לכן נראה לנו שהמקום הנכון הוא מנהל רשות המסים.
מיכל הנר דויטש: ועדת ערר לא רלוונטית.
שגית אפיק: הוועדה ביקשה שתהיה ועדת ערר כלשהי על הביטול.
מיכל הנר דויטש: , אבל אין לנו.
מיכל הנר דויטש: ועדת הערר שאתם הפניתם אליה היא ועדת ערר של המענקים.
מיכל הנר דויטש: לחברה הזאת יש את התהליך השומתי שפתוח בפניה והיא לא חסומה.
מיכל הנר דויטש: החלטת מנהל רשות המסים היא לא סופית ולא ניתן לערער עליה.
שגית אפיק: ניתן לערער עליה לבית משפט בלבד.
מיכל הנר דויטש: מה  ההבדל?
שגית אפיק: הוועדה ביקשה שיהיה הליך ביניים.
שגית אפיק: זאת הייתה החלטת הוועדה.
מיכל הנר דויטש: האינסטנציה המינהלית היא מנהל רשות המסים.
שגית אפיק: לוועדה היו שתי החלטות.
שגית אפיק: החלטה אחת: הוועדה אמרה שהיא לא רוצה שאישור שניתן על ידי שלושה מנכ"לים יבוא מנהל רשות המסים ויבטל אותה ככל שמדובר בעניין של שיקול דעת.
שגית אפיק: החלטה שנייה: גם אם נוריד את הביטול על ידי מנהל רשות המסים, אני בנוסח שלי חשבתי שיהיה נכון יותר שהביטול ייעשה על ידי המנהלים, אבל אני מוכנה לשמוע גם הצעה אחרת.
שגית אפיק: ההצעה שלך היא לחזור למנהל רשות המסים אבל זאת לא הייתה החלטת הוועדה.
מיכל הנר דויטש: זה לא משהו שניתן ליישום.
מיכל הנר דויטש: אפשר לכתוב את זה, זה נראה הרבה יותר מהר, אבל בואו נחשוב על החיים המעשיים, להביא את מנכ"ל האוצר, מנכ"ל התמ"ת ויש חברה שיודעת שהיא בבעיה לעניין כתב האישור שלה, להשאיר אותה בחוסר ודאות כזה?
מיכל הנר דויטש: בעינינו זה לא נכון.
מיכל הנר דויטש: זאת לא הייתה החלטה.
מיכל הנר דויטש: היה דו שיח.
מיכל הנר דויטש: אנחנו אמרנו שאנחנו נבחן את העניין ולכן גם הורדנו את כל הדברים שהוועדה חששה.
שגית אפיק: את זה הוועדה החליטה להוריד.
שגית אפיק: המשפטים שירדו, זאת הייתה החלטה שניסחנו אותה במקום.
מיכל הנר דויטש: אז זה בעצם הופך את ההחלטה של מנהל רשות המסים, את בדיקת ההתאמה לתנאים, למשהו טכני.
מיכל הנר דויטש: כלומר, הורדנו את הבדיקה הכללית.
שגית אפיק: למה לא עשית איזו בדיקה של התוכנית בלבד?
שגית אפיק: למה עדיין השארת את זה כבדיקה?
שגית אפיק: התוכנית היא דבר טכני.
מיכל הנר דויטש: לא. בתוכנית אלה התנאים.
מיכל הנר דויטש: הרי מה צריך להופיע בתוכנית?
מיכל הנר דויטש: התנאים הכמותיים.
מיכל הנר דויטש: זאת שומה.
מיכל הנר דויטש: זה לא מנהל רשות המסים.
מיכל הנר דויטש: זה שהוא השקיע 800 מיליון במו"פ, זאת שומה.
מיכל הנר דויטש: זה לא קשור, אבל כמו שאמרתי, בתוכנית אומרים שרוצים להעסיק 250 עובדים, אומרים המנהלים, יופי, 250 עובדים זה בסדר, אבל אם תעשה את זה במקום מסוים ותעסיק 50 אנשים שגילם מעל גיל 50 שזה הגיל שאנחנו רואים שיש בו יותר אבטלה, רק אז ניתן לך את האישור.
מיכל הנר דויטש: אם אלה רק התנאים הכמותיים שכתובים בחוק, אנחנו לא צריכים אישור מנהלים.
שגית אפיק: עמוד 21, לגבי סעיף 74.
שגית אפיק: גם זה היה לבקשת אחת הלשכות, לשכת עורכי הדין או לשכת רואי החשבון.
מיכל הנר דויטש: זה משפט שלא אומר כלום.
מיכל הנר דויטש: סיף 74 הוא סעיף הסמכה לפיצול.
שגית אפיק: יחסיות.
שגית אפיק: לעשות יחסיות.
מיכל הנר דויטש: זה סעיף הסמכה ליחסיות.
מיכל הנר דויטש: למה זה קשור למה שאמרה לשכת רואי חשבון?
מיכל הנר דויטש: אנחנו לא מצליחים להבין מה זה אומר.
מיכל הנר דויטש: זה לא אומר כלום.
שגית אפיק: זה בדיוק מה שאמרנו שנעשה בוועדה.
מיכל הנר דויטש: אבל איזה אישור?
שגית אפיק: עופר, זאת הייתה הערה שלכם.
שגית אפיק: עמוד 21.
שגית אפיק: תקנות לגבי היחסיות.
שגית אפיק: יש לך הצעה אחרת לפתור את מה שהם העלו?
שגית אפיק: הוועדה קיבלה את זה כבעיה וגם את הסכמת שיהיה נוסח אחר.
מיכל הנר דויטש: הוועדה אמרה שבמהות היא לא מסכימה, אבל שננסה למצוא נוסח שיבטא את זה.
מיכל הנר דויטש: אני חושבת שגם עופר וגם אנחנו יודעים שהנוסח שאנחנו הצענו מדבר רק על המו"פ, שאת ההטבות נותנים על מה שמפיקים בישראל.
שגית אפיק: אתם לא מציעים שום נוסח.
שגית אפיק: את מציעה להישאר בנוסח בכחול ואת חושבת שזה פותר את הבעיה של עופר.
מיכל הנר דויטש: אתם יכולים להשאיר את המשפט הזה, אבל אנחנו נציגי ממשלה.
שגית אפיק: אתם תמשיכו לפרש אותו הדבר.
מיכל הנר דויטש: לא, אין מה לפרש.
מיכל הנר דויטש: מה שהם רוצים, זה משהו שאנחנו לא ניתן.
מיכל הנר דויטש: אנחנו לא ניתן הטבות מס לפי חוק עידוד השקעות הון להכנסות שמופקות מחוץ לישראל.
מיכל הנר דויטש: אין.
מיכל הנר דויטש: זה לא יהיה.
מיכל הנר דויטש: זאת העמדה וגם הוועדה הסכימה אתנו.
מיכל הנר דויטש: זאת גם הפרשנות של חוק עידוד הכרייה.
מיכל הנר דויטש: לגבי חלון הזמן, בעמוד 24.
עופר מנירב: מיכל, אם אני עושה פעילות באמצעות חוץ לארץ, ממילא היא לא מוכרת.
עופר מנירב: למה שזה יפגע בכלל?
מיכל הנר דויטש: זה לא יפגע.
עופר מנירב: אם אני לוקח קבלן משנה בחוץ לארץ שעושה לי חלק מהעבודה, למה זה יפגע בכלל?
עופר מנירב: זה כן פוגע.
מיכל הנר דויטש: זה לא פוגע.
מיכל הנר דויטש: דיברנו על זה בפעם הקודמת.
מיכל הנר דויטש: התוספת הזאת של 74, קבלן משנה בחוץ לארץ, במה פוגע לך?
מיכל הנר דויטש: לגבי ההכנסות שמופקות כאן, זה הדין הקיים.
שלומי לויה: לשם מה צריך את התוספת הזאת שמאשרים רק פעילות בישראל?
מיכל הנר דויטש: כי זאת העמדה.
שלומי לויה: בחיים אני לא אדווח בישראל על משהו שאני עושה בחוץ לארץ.
מיכל הנר דויטש: חוק עידוד השקעות הון נותן הטבות להכנסות שמופקות בישראל.
מיכל הנר דויטש: נקודה.
שלומי לויה: זה ברור.
מיכל הנר דויטש: זה לא ברור.
מיכל הנר דויטש: אנחנו מכירים תיקים שאתם טוענים דברים אחרים.
שגית אפיק: למעשה מורידים את המשפט "ובלבד שאין בו פעילות כדי לפגוע באישור".
מיכל הנר דויטש: לגבי חלון הזמן.
מיכל הנר דויטש: אמרנו לגבי תקופות הצינון, שלוש וחמש.
מיכל הנר דויטש: אנחנו נותנים להם חצי שנה מה-1 בינואר 2011 עד ה-30 ביוני 2011, למרות שהם היו מפעל מאושר ולמרות שאולי נמצאים בשנה הראשונה של הפטור ובשנה השנייה, לבוא ולומר שאני השנה לא רוצה להיות מפעל מאושר על כרעיו וקרביו ואני עובר מ-2011 למסלול החדש.
מיכל הנר דויטש: הבנתי שזה גם מתואם עם התאחדות התעשיינים.
מיכל הנר דויטש: חצי שנה של תוספת.
מיכל הנר דויטש: אנחנו מדברים על הסעיף של תקופת הצינון, סעיף 57, עמוד 22.
מיכל הנר דויטש: "יתווסף בסופו, אחרי סעיף קטן (ג):     	הוראות סעיף קטן (ג) לא יחולו לגבי מפעל כאמור באותה סעיף קטן שביקש עד ליום 40 ביוני 2011 כהוראות סימן (ב)(1) או (ב)(2) לחוק לעידוד השקעות הון, יחולו לגבי הכנסתו שהופקה או נצמחה ביום התחילה ואילך.
מיכל הנר דויטש: בקשה כאמור תימסר בתוקף שקבע מנהל רשות המסים והיא תחול לגבי שנת המס 2011 ואילך בלא זכות חזרה ממנה".
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011-2012 (תיקוני חקיקה), התשע"א-2010, פרק ח': מחקר ופיתוח, סעיף 32 – חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה.
משה גפני: בישיבה הקודמת הייתה מחלוקת עם חבר הכנסת רוברט אילטוב.
אבירם זולטר: הסיכום אליו הגענו הוא לבצע את הנוסחה כמו שהצענו בפעם הקודמת, גם את נושא התקרה כמו שהצגנו ולקבוע כי השינוי בנוסחה ייכנס לתוקף עם אישור התקנות שהוצגו.
שגית אפיק: אתה רוצה להסביר את הפחת?
שגית אפיק: נקריא ותסבירו?
שגית אפיק: אני אקריא את הפחת.
משה גפני: לפני שאת מקריאה, אנחנו איחדנו את הצעת החוק של חבר הכנסת רוברט אילטוב, אישרנו את זה בוועדה וזה אושר גם בוועדת הכנסת.
משה גפני: החוק הזה יהיה ביחד עם חבר הכנסת אילטוב.
משה גפני: תקריאי בבקשה את הנוסח המוסכם.
שגית אפיק: לנושא של הפחת.
שגית אפיק: הנוסח המוסכם, דיברנו עליו בישיבה הקודמת לגבי התקרה.
שגית אפיק: נקריא אותו שוב, לכל מקרה.
שגית אפיק: אני מדברת עכשיו על התקרה.
שגית אפיק: אחרי סעיף קטן (ב) יבוא –
שגית אפיק: זה הולך עם סעיף התחילה שנמצא בעמוד 4 למטה.
שגית אפיק: הסעיף הזה אומר:
שגית אפיק: זה אומר שביום שבו תיקבע התקרה, זה יהיה היום שבו ייכנס השינוי בנוסחה כמו שהם מבקשים.
שגית אפיק: ביום שתיכנס התקרה לתוקף, ייכנס השינוי בנוסחה לתוקף.
שגית אפיק: אני אקריא את הנושא של הפחת ותסביר אותו.
רוברט אילטוב: אנחנו גם קבענו שתקום ועדת משנה.
משה גפני: תכף אני אומר.
משה גפני: לא תקים, תועבר לוועדת משנה.
שגית אפיק: הנושא של הפחת נמצא בעמוד 4 למעלה.
שגית אפיק: "מהסכום הבסיסי לפי סעיף קטן (ב)(1) או (2) יופחתו ההפרש שהוא מוקטן בהתאם להוראות שיקבעו השרים והתמלוגים ששילם מקבל האישור בגין הידע.
שגית אפיק: בהוראות כאמור יקבעו השרים את התקופה שבמהלכה יוקטן ההפרש לפי סעיף קטן זה ואת המועדים והשיעורים להקטנתו ובלבד שתחילת התקופה תהיה שנתיים לפחות אחרי תום התקופה לביצוע התוכנית המאושרת ושסיומה יהיה לא מאוחר מ-12 שנים מתום התקופה כאמור.
שגית אפיק: בפסקה זו, ההפרש – ההפרש שבין הסכום הבסיסי לפי סעיף קטן (ב)(1) או (2) לבין סך המענקים שקיבל מקבל האישור בתוספת ריבית שנתית".
עמוס אפרתי: בנושא הפחת לא שינינו שום דבר לגבי מה שקיים היום בחוק, רק חידדנו את ההבנה של הסעיף הזה.
עמוס אפרתי: היו מספר פניות אלינו בעבר שהן פירשו את זה אחרת.
עמוס אפרתי: הפחת יוחל על ההפרש בין הסכום הבסיסי עד לסך המענקים.
עמוס אפרתי: זה מה שכתוב היום בחוק.
עמוס אפרתי: על סך המענקים, זה המינימום.
עמוס אפרתי: אנחנו מגדירים את זה כעת שהפחת יוחל על ההפרש בין הסכום הבסיסי לבין סך המענקים.
רוברט אילטוב: אתה יכול לתת דוגמה מספרית כך שלא יהיה מקום לפרשנויות אחרות?
עמוס אפרתי: אם תוצאת הנוסחה היא למשל 200 והמענקים הם 100, בתוספת ריבית שנתית, הפחת חל על ה-200 מינוס 100.
צפריר נוימן: מזה מורידים תמלוגים שכבר שילם מקבל האישור.
צפריר נוימן: כלומר, מתחשבים בתמלוגים שהחברה כבר שילמה למדינה.
משה גפני: לפני שאנחנו מסיימים את הדיון בעניין הזה, אני מבקש להודיע שהתקנות עליהן אנחנו מדברים ובזה תלוי החוק, יובאו לוועדת משנה לשוק ההון של ועדת הכספים אלא אם כן נחליט על ועדה מיוחדת בעניין.
משה גפני: בכל אופן, זה יובא לדיון בוועדת משנה בטרם קבלת ההחלטה הסופית של מליאת הוועדה.
משה גפני: תודה רבה על ההסכמות.
משה גפני: בניגוד להודעת משרד האוצר, אני מודיע שההסכמה היא  בזכותו של חבר הכנסת רוברט אילטוב.
שלי יחימוביץ': מחיאות כפיים סוערות.
משה גפני: על סדר היום חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה), התשע"א-2010, פרק י"ג (עידוד השקעות הון), סעיפים 55 עד 58.
שגית אפיק: עמוד 130.
משה גפני: ג'ומס, אתה בטוח שאי אפשר להביא מפה?
חיים אורון: אני לא מאמין.
משה גפני: הגענו לסעיף 58.
תמים עבדאלחלים: 58.	תיקון חוק הרשות לפיתוח ירושלים     	בחוק הרשות לפיתוח ירושלים, התשמ"ח-1988, במקום סעיף 22ג יבוא:
תמים עבדאלחלים: תעשייה גדול     (א)	לעניין מתן הטבות לפי החוק לעידוד השקעות הון, התשי"ט-1959 (בסעיף זה – חוק לעידוד השקעות הון), יראו, החל ביום כ"ה בטבת התשע"א (1 בינואר 2011), מפעל תעשייתי שהוא מפעל עתיר ידע, מפעל עתיר טכנולוגיה, מפעל שנמצא באזור תעשייה גדול, וכן בניין תעשייתי ובניין תעשייתי משופץ שהושכרו למפעל כאמור, אשר נמצאים בירושלים, כאילו הם נמצאים באור פיתוח א'.
תמים עבדאלחלים: בסעיף זה –     "בניין תעשייתי" – כהגדרתו בסעיף 40א לחוק לעידוד השקעות הון, ויראו כאילו בפסקה (2) בה, אחרי "בשיעור שנקבע בכתב האישור" נאמר "ושאינו פחות מ-70 אחוזים".
תמים עבדאלחלים: "בניין תעשייתי משופץ" – כהגדרתו בסעיף 40א לחוק לעידוד השקעות הון.
תמים עבדאלחלים: "מפעל עתיר ידע", "מפעל עתיר טכנולוגיה" – מפעל שהמען הראשי במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה אישר אותו לעניין סעיף זה בהתאם לכללים שקבעו השרים בתקנות.
תמים עבדאלחלים: "מפעל באזור תעשייה גדול" – מפעל שנמצא באזור תעשייה ששטחו, בהתאם לתכנית בניין עיר מאושרת המיועדת לתעשייה, מאה דונם לפחות".
משה גפני: תסביר למה אתה מתכוון.
תמים עבדאלחלים: הרעיון כאן הוא שאותם בניינים, אותם גופים שהוזכרו בתיקון הזה, בניין תעשייתי כפי שהוגדר, בניין תעשייתי ובניין תעשייתי משופץ, מפעל עתיר ידע ומפעל באזור תעשייתי גדול, החל מה-1 בינואר 2011, אלה שנמצאים בירושלים, יראו אותם כאילו הם נמצאים באזור פיתוח א' והם יקבלו את כל ההטבות שמקבל אזור פיתוח א' באותה נקודה.
אמנון כהן: הממשלה רוצה לטפל גם באזורים מוכי אבטלה או באזורים בהם אין תעסוקה ולפעמים זה בפריפריה ולפעמים במרכז הארץ.
אמנון כהן: האם יש כאן מענה לאותו אזור לגביו המדינה אומרת שהיא רוצה לטפל באזור מוכה האבטלה הזה ורוצה לעודד הקמת מפעל היי-טק במקום, ולצורך כך היא מגדירה את האזור הזה לצורך תעסוקה כאזור עדיפות לאומית, כמו שהגדרת כרגע את ירושלים?
אמנון כהן: האם יש כרגע סמכות לממשלה לעשות את זה או למשרד התעשייה או למדען הראשי שיאמר שאת המקום הזה הוא מגדיר כך בגלל שהוא מקום מוכה אבטלה, כך שאם יוקם במקום מפעל היי-טק, הוא יקבל את ההטבות האלה?
תמים עבדאלחלים: נכון להיום, לפי החוק, הסמכות לקבוע אזור עדיפות לאומית נתונה לשני השרים, שר האוצר ושר התעשייה.
תמים עבדאלחלים: התיקון הזה בחוק הרשות לפיתוח ירושלים מתייחס אך ורק לעיר ירושלים והוא נועד לומר שאותם המקומות, אותם גופים, בניינים ומפעלים שציינתי בתוך ירושלים, יהיו צמודים למפת העדיפות הלאומית ויקבלו את אותן הטבות שניתנות באזורי עדיפות א'.
תמים עבדאלחלים: לשאלה שלך.
תמים עבדאלחלים: החוק הזה לא מתייחס לאזורים שהם לא באזור עדיפות לאומית.
אמנון כהן: אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה להכניס הסתייגות.
משה גפני: לא. חכה.
משה גפני: אתה יכול להכניס כל הסתייגות שאתה רוצה, אבל תכף אני אגיד לך איפה.
אמנון כהן: לא איכפת לי איפה, אבל אני רוצה לפתור את הבעיה.
חיים אורון: לפני שאתה פותר את הבעיה, אני הולך בכיוון של אמנון.
חיים אורון: מה שמופיע כאן לגבי אזור פיתוח ירושלים חל לגבי אזור פיתוח א' בכל הארץ?
חיים אורון: מתוקף החוק הקיים.
חיים אורון: אם אני מבין נכון, הדברים האלה בעצם נתונים באזור פיתוח א' בכל הארץ על פי חוק עידוד השקעות הון המקורי.
חיים אורון: אתם מחילים אותם גם על ירושלים או שזה במיוחד לירושלים?
אורן משה: מה שכתוב כאן זה שמפעלים תעשייתיים עתירי ידע, עתירי טכנולוגיה ובנייני תעשייה ומפעלים באזורים שיש להם תב"ע של מעל מאה דונם, הם ייחשבו אזור פיתוח א' ללא קשר לצו, אם יש צו או אין צו, אם יש אישור או אין אישור, כי זה בחוק הראשי.
חיים אורון: לגבי דבר כזה בערד, זה חל או לא חל עליו?
אורן משה: התיקון הספציפי הזה מתייחס אך ורק לירושלים.
חיים אורון: את זה אני מבין.
חיים אורון: חוק עידוד השקעות הון המקורי, יש בו דברים שאם אני בירושלים, זה יותר מאשר אני בערד?
אורן משה: לא. בשני המקרים מדובר באזור פיתוח א'.
חיים אורון: הדברים האלה נתונים בחוק עידוד השקעות הון.
משה גפני: אנחנו לא הולכים להשלים את החוק היום.
משה גפני: ג'ומס, אני אענה לך.
משה גפני: הוא לא יודע את מה שאני יודע.
משה גפני: אני מנהל דיונים עם האוצר.
משה גפני: היות שהממונה על התקציבים וסגנו נמצאים בסין – עכשיו הם כבר במטוס – אני ניהלתי אתם דיונים כאשר הם היו בסין, ובין יתר הדרישות שלי, מה שעלה כאן בוועדה, זה שמפת אזורי הפיתוח לעניין חוק עידוד השקעות הון יהיה בחוק.
משה גפני: אז מה שענה לך אורן משה עכשיו, הוא ענה טרום דיון.
משה גפני: המקום היחיד שמופיע בחוק, אם זה יאושר, זה רק ירושלים.
חיים אורון: יש חוק מיוחד לירושלים.
משה גפני: מה שקראנו עכשיו.
חיים אורון: זה חוק שונה מהחוק הראשי.
משה גפני: אם מפת אזורי עדיפות שעכשיו היא בצו והם רוצים להביא את זה בצו עכשיו ביחד עם החוק ותתקבל הדרישה לנו שזה יהיה בחוק, אז גם ערד תהיה בחוק.
חיים אורון: למה אתה רוצה את זה בחוק?
משה גפני: כי אני חושב שזה צריך להיות בחוק ואני אסביר לך גם מדוע, ודובר על זה בוועדה.
חיים אורון: להגיע לבג"ץ?
חיים אורון: כי חוק הוא קשיח וצו הוא יותר גמיש.
משה גפני: היום לא הולך לי אתך אבל אני אסביר לך.
משה גפני: אתם טועים בעניין הזה.
משה גפני: כאשר בעל מפעל הולך להשקיע במקום שלדעת כולם הוא נמצא במפת אזורי עדיפות, הוא רוצה להיות יותר בטוח מאשר במצב רגיל – גם חוק אפשר לשנות – שזה באמת דבר שהוא לטווח ארוך.
משה גפני: אנחנו ביקשנו בוועדה, ואני חושב שזאת האמת, שאת מפת אזורי העדיפות שהיא קריטריונית בניגוד לדיון הקודם, היא על פי כללים, על פי קריטריונים, שהם יהיו בתוך החוק כאשר יש גמישות.
משה גפני: יש אפשרות לשני השרים, באישור ועדת הכספים, להוסיף, להוריד, לשנות את המפה הזאת, אבל באופן עקרוני אני חושב שזה צריך להיות בחוק.
משה גפני: זאת הייתה הדעה של רוב חברי הוועדה.
משה גפני: עדיין לא קיבלתי תשובה על כך.
משה גפני: יש דיונים אתם.
משה גפני: לכן התשובה שנתנו נציגי הממשלה היא שירושלים נמצאת בחוק ומפת אזורי עדיפות נמצאת בצו, אבל הצו פוקע ב-31 בדצמבר.
משה גפני: זאת אומרת, אם אנחנו מאשרים את החוק הזה ולא יהיה צו מקביל או לפי טעמי שזה צריך להיות בחוק, ב-1 בינואר לא תהיה מפת אזורי עדיפות.
שי חרמש: אבל ירושלים כן תהיה.
משה גפני: ג'ומס, אני מבקש ממך שתהיה אתי בעניין הזה.
משה גפני: כי אחרת אתה יודע מה קורה.
משה גפני: הם מביאים את מפת אזורי העדיפות חצי שנה מאוחר יותר, עד ששני השרים מסתדרים, כך שעדיף שזה בחוק והחוק הוא קריטריוני.
משה גפני: אני חושב שזה צריך להיות הנושא.
חיים אורון: טוב.
אמנון כהן: לא ענית לי.
משה גפני: אני עונה לך.
משה גפני: ביום חמישי בעזרת השם הם יבואו ואז תהיה החלטה אם כן חוק או לא חוק.
משה גפני: אז אתה מגיש את ההסתייגות, אם המפה לא תמצא חן בעיניך.
משה גפני: המפה בכל מקרה תגיע או דרך צו או דרך חוק.
אמנון כהן: אני דווקא חושב שנושא המפה צריך להיות בצו כי אזור שהוגדר כאזור מוכה אבטלה, צריך לתת לו מכה נקודתית, להקים שם מפעל, יכולה להיות הוראת שעה של שנה-שנתיים או שלוש ואחר כך יכול להיות שאזור מוכה אבטלה יהיה במקום אחר.
משה גפני: אלה הקריטריונים.
שגית אפיק: גם הצו וגם החוק קובעים קריטריונים.
משה גפני: השאלה אם זה בחוק או בצו.
אמנון כהן: מתי אני שם את ההסתייגות?
משה גפני: ביום חמישי.
אמנון כהן: יש דוח שהממשלה הזמינה לגבי אזורים מסוימים ויש אזורים שבהגדרה הם מוכי אבטלה.
אמנון כהן: אזורים שהממשלה רוצה לעודד בהם את התעסוקה וכתוצאה מכך להוריד את העוני, להביא למקום הזה מפעלי היי-טק, אני רוצה שיהיה עידוד במענק לאותו מפעל.
אמנון כהן: כרגע אני לא יודע היכן האזור הזה.
אמנון כהן: ביום שלישי יש לי ועדת משנה ורציתי לדעת.
משה גפני: אני לא יודע לענות לך.
משה גפני: יכול להיות שזה יתקבל על דעת הממשלה והוועדה תאשר את זה.
משה גפני: מה שאתה אומר, זה דבר הגיוני.
משה גפני: אדרבה, תדון על זה בוועדת המשנה ותבוא עם המלצה.
שגית אפיק: יש היום הגדרה כאשר מדברים על רמה חברתית כלכלית נמוכה לפי אשכול 1 עד 3, ושיעור אבטלה של 10 אחוזים.
שגית אפיק: אלה ישובים שנמצאים בתוך המפה.
אמנון כהן: המפעלים שיקומו שם מקבלים מענק?
שגית אפיק: זה אזור פיתוח א'.
אמנון כהן: ישבתי עם מנכ"ל התמ"ת והוא אמר שיש לו מגבלות מסוימות ויש מקומות שהוא לא יכול לקבל החלטה לגביהם.
אמנון כהן: שאלתי לגבי מקומות ספציפיים.
שגית אפיק: שעונים על רמה כלכלית חברתית 1 עד 3 ו-10 אחוזים אבטלה?
חזי צייג: אני אתן לך תשובה.
חזי צייג: לגבי חוק עידוד השקעות הון ומענקים, רק אזור פיתוח א'.
אמנון כהן: אני מדבר על מענקים.
חזי צייג: אזור פיתוח א'.
חזי צייג: השיקול הזה של אחוז אבטלה הוא לא מטופל דרך חוק זה.
חזי צייג: מסלול תעסוקה, שם אנחנו נותנים פתרון.
אמנון כהן: זה לא מטופל.
אמנון כהן: בדקתי את זה.
משה גפני: ציון, רצית הצעה לסדר על עידוד השקעות הון.
ציון פיניאן: היושב ראש, הצעה לסדר.
ציון פיניאן: מאז אנחנו מדברים בנושא של חוק עידוד השקעות הון, בנושא של המענקים, נשמעים קולות וברקים, יותר קולות מאשר ברקים כי אין גשם.
ציון פיניאן: אנחנו מדברים על הנושא הזה של ההחרגות.
ציון פיניאן: אנחנו החרגנו את הנושא של מפעלים ביטחוניים וזה כנראה הולך להיות, מה שבאחזקות מדינה של מאה אחוזים, ומה שנשאר חוק, הוא נשאר מה שנקרא חוק כי"ל, וזה חוק רק לכימיקלים לישראל.
ציון פיניאן: זה לא מידתי.
ציון פיניאן: אני לא רוצה לומר שזה לא יפה אבל זה לא פייר, במיוחד כאשר נציגי המפעל באו ואמרו שהם הולכים לקבל עוד 350 עובדים חדשים.
ציון פיניאן: רק העלות של 350 עובדים חדשים, על פי הצהרת שר הפנים בזמנו, כל מקום עבודה עולה כ-150 אלף שקלים למדינה.
ציון פיניאן: כלומר, זה 52 מיליון ו-500 אלף שקלים.
ציון פיניאן: לכן אני חושב שצריך להיות מידתי בנושא הזה ואני מציע שהגזרה תהיה רק על 50 אחוזים בנושא של כימיקלים לישראל ולבוא אתם ביחד במשא ומתן כדי לא לתת את זה בפעם אחת אלא בהדרגה, כך שבפעם הראשונה הפעימה הראשונה תהיה חמישים אחוזים.
שי חרמש: אפשר להתייחס?
משה גפני: לא. אין צורך ואני אומר לכם גם מדוע אין צורך.
משה גפני: דיברנו קודם על סין שראשי אגף התקציבים נמצאים שם והם חוזרים היום.
משה גפני: הם נסעו בשליחות המדינה, כך הם אמרו לי.
משה גפני: אני ביקשתי מהם על כל הנושאים שדובר בוועדה בשעתו, גם לגבי הנושא של כי"ל וגם לגבי הנושא של התעשיות הביטחוניות, גם לגבי המפה וגם לגבי ההטבות במס, הפער שבין מרכז הארץ לבין הפריפריה.
משה גפני: הם מנהלים דיונים, נדמה לי בינם לבין עצמם אבל גם עם משרד ראש הממשלה.
משה גפני: הם עדיין לא הגיעו להחלטה בעניין הזה.
משה גפני: ההצעה שאתה מציע עכשיו היא הצעה שנזרקת לחלל האוויר.
משה גפני: אני יודע שמדברים גם על זה אבל אני לא יודע מה ההחלטה שלהם.
משה גפני: ביום חמישי אנחנו נצטרך להכריע בשאלות הללו ואני מקווה שעד אז לממשלה תהיה עמדה כי כרגע לממשלה אין עמדה, בעקבות הדיון בוועדה.
משה גפני: הם הבינו שהחוק הזה לא הולך להיות מאושר כמות שהוא אלא הוא יצטרך לעבור שינויים והם דנים על השינויים.
משה גפני: הם כבר אמרו לי חלק מהפתרונות עליהם הם חושבים, אבל הם לא הגיעו להחלטה.
משה גפני: אני מציע לא להתחיל את הדיון בעניין הזה מכיוון שיכול להיות שאנחנו דנים דיון סרק.
משה גפני: יכול להיות שהממשלה תקבל את ההחלטות כפי שאנחנו ביקשנו שתתקבלנה.
יצחק וקנין: בכל מקרה אני מצטרף להצעתו של ציון לגבי התעשיות הביטחוניות.
משה גפני: הוא דיבר על כי"ל ודרך אגב הוא אמר לגבי התעשיות הביטחוניות.
חיים אורון: כי"ל, על הקטע של הכרייה.
משה גפני: אין לכי"ל בעיה בקטע של העיבוד.
משה גפני: רק בחלק של הכרייה, ודאי.
שלי יחימוביץ': לכי"ל יש בעיה.
שלי יחימוביץ': הם רוצים לקבל את המשך ההטבות גם על הקטע של העיבוד.
משה גפני: של הכרייה.
שי חרמש: לגבי העיבוד אין להם בעיה.
משה גפני: השאלה אם צריך להתחיל עכשיו דיון.
משה גפני: לגבי התעשיות הביטחוניות, יש להם הצעה שאני לא רוצה להעלות אותה עכשיו מכיוון שהיא לא מגובשת אצלם, וההצעה היא לא להחריג את התעשיות הביטחוניות אלא להשאיר אותן בחוק, אבל שהתעשיות הביטחוניות או בעצם החברות הממשלתיות שהן התעשיות הביטחוניות לא תפגענה.
משה גפני: אני לא רוצה להעלות את העניין הזה מכיוון שהוא עדיין בדיונים שהם מקיימים והם גם מדברים אתי.
משה גפני: אני מציע לא לקיים את הדיון הזה עכשיו.
שלי יחימוביץ': גפני, לא דיון, אבל בכל זאת סוגיה.
שלי יחימוביץ': אני לא יודעת אם זה נכון, אבל אני ראיתי נכונות מצד אגף התקציבים לא להחריג את החברות הממשלתיות בכלל ואת התעשיות בפרט האם זה נכון – אני לא יודעת, אולי גם אתם שמעתם – שרפאל מוחרגת מהיעדר ההחרגה?
משה גפני: לא, עדיין לא.
משה גפני: יש להם הצעה חליפית שהם צריכים לגבש אותה.
משה גפני: הם עכשיו במטוס.
שלי יחימוביץ': בכל אופן, ברגע זה מגבשים אותה.
משה גפני: הם מאוד בלחץ מהעניין הזה והם גם בלחץ מהדיון שהיה בוועדת הכספים.
משה גפני: יש גם לחץ ציבורי על התעשיות הביטחוניות.
משה גפני: בקיצור, אני אפילו סברתי שצריך לדחות את הדיון על עידוד השקעות הון, אבל בגלל שאנחנו נמצאים בחוק הסדרים לא רציתי לדחות אלא לסיים את החוק לפחות פורמלית ולהמשיך הלאה בשני החוקים האחרים.
משה גפני: אנחנו צריכים גם על המחקר והפיתוח לקבל החלטה.
חיים אורון: גפני, אתה מנית את הנושאים עליהם אתה מנהל משא ומתן אבל משום מה אתה כל פעם שוכח מה שבעיניי לפחות נראה נושא מרכזי וזאת הפרופורציה בין שישה מיליארד ל-400 מיליון שקלים.
משה גפני: לא קיימתי דיון אתם.
חיים אורון: אבל אני מבקש, אתה מייצג אותנו.
חיים אורון: אני חושב שהפרופורציה הזאת, כאשר חוק עידוד השקעות הון, המרכיב ההוני שבתוכו, הוא בעצם בנחיתות כזאת גדולה, תגרום לשני דברים: ראשית, כל מי שיקבל באופן אוטומטי את החלק ההוני, יבוא לבקש על ה-400 מיליון ואז יקרה אחת מהשתיים: או שיהיה שם תור אין סופי, ואז יתחילו - מה שאומרים שלא אבל אני לא יודע איך יעמדו בזה – לתת חלקי הטבות ובקיצור, כל המסלול ההוני יישחק.
חיים אורון: אני חושב שצריך להיות כאן אינטרס של הפריפריה ושל המפעלים הבינוניים, של אלה שמבחינתם המסלול ההוני הוא קריטי.
משה גפני: יכול להיות שאני אקיים אתם ישיבה אצלי, לא בוועדה, על כל הנושאים האלה.
משה גפני: אני אקרא לחברים אבל לא לדיון כללי.
חיים אורון: בסדר, אבל זה נושא שהוא כאילו תקציבי, הוא מופיע במקום אחר, אבל הוא שייך למה שקורה כאן.
חיים אורון: לאוצר מאוד קל לוותר בעניין של הטבות המס כי זה לא בתקציב.
חיים אורון: זה רשום על הקרח ובסוף יש לו דף שמדבר על משמעות הטבות המס מבחינה תקציבית.
חיים אורון: 35 מיליארד זה כבר עומד היום, יהיה 40 מיליארד, מה זה חשוב.