GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אתה אומר בעצם שאדם מגיש תצהיר, לך בכיוון של הגברת הענישה נגד אלה שרימו.
איתי הכהן: במידה שמצאו.
משה גפני: הרי מדברים כאן על חוק שהוא על רמאים.
משה גפני: במקום לעשות את כל הסרבול הזה עם הפגיעה בפרטיות ועם כל מה שנלווה לזה, תגביר את האכיפה על אלה שמשקרים.
איתי הכהן: יכול להיות שיש מקום לזה למרות שאני חושב שגם היום הענישה על הצהרת שקר היא ענישה חמורה.
איתי הכהן: יכול להיות שהיא ענישה מספקת ומרתיעה.
איתי הכהן: מעבר לכך, לפי דעתי זה גם פוגע באינטרס של רשות המסים משום שאנשים, ברגע שהם ידעו שאינפורמציה שמעבירים לרשות המסים זולגת גם למקומות אחרים – ואנחנו היום נתקלים בשתי דוגמאות אבל לפי הערכתנו יהיה לזה גם המשך – אנשים גם לא ידווחו לרשות המסים כי הם יאמרו שהם מדווחים לרשות המסם ואחר כך כולם יודעים.
איתי הכהן: הבנקים שירצו לתת אשראי ללקוחות פתאום יגידו שיבררו אצל רשות המסים וכל מיני דברים מהסוג הזה.
איתי הכהן: לכן, לא רק שזה לא יגביר את הגבייה אלא זה יכול גם לפגוע בגבייה.
איתי הכהן: עוד שתי נקודות אחרונות.
איתי הכהן: ההצעה הזאת היא גם הצעה גורפת מבחינת היקף המידע הנמסר משום שלא רק מאפשרים לרשות המסים למסור מסים לגבי הנישום עצמו שחייב בארנונה, אלא גם לבגירים אחרים שמתגוררים אתו בביתו.
איתי הכהן: אדם מתגורר בבית, אז גם ילדיו הבגירים שמתגוררים אתו, גם עליהם אפשר לדרוש מידע.
איתי הכהן: לכך אין שום הגיון.
איתי הכהן: כלח בגיר המתגורר עם אותו תושב – אין בזה שום הגיון בדבר הזה.
נתי בביוף: זאת ארנונה.
נתי בביוף: זה מחזיק בנכס.
נתי בביוף: תקרא את תקנות ההנחה.
נתי בביוף: תקנות ההסדרים במשק המדינה, הנחה בארנונה.
איתי הכהן: אני מכיר את תקנות ההנחה.
איתי הכהן: אני חבר בוועדת הנחה באחת הרשויות המקומיות.
איתי הכהן: המצב הזה שבו דורשים מאדם שמבקש הנחה, בעצם גילוי של כל בני ביתו, יש כאן חשיפה רחבה.
איתי הכהן: יכול להיות שזה אולי מידע רלוונטי לצורך מתן ההנחה.
נתי בביוף: אבל גם היום יש.
משה גפני: מה יש היום?
נתי בביוף: יש כאן בלבול מוחלט.
משה גפני: מה לא מדויק לגבי הבגיר?
משה גפני: מה הבגיר נכנס כאן לעניין?
אלעזר במברגר: יש תקנות שקובעות מי זכאי להנחה בארנונה על בסיס מבחן הכנסה וכפי שהקדמתי ואמרתי, לא נגענו בהן.
אלעזר במברגר: ההסדר שם נשאר כפי שהוא.
קריאה: זה גם לפי נפשות.
אלעזר במברגר: נשאלת השאלה מהי ההכנסה הרלוונטית לעניין מבחן ההכנסה.
אלעזר במברגר: זאת הרי שאלת היסוד.
אלעזר במברגר: ההגדרה בתקנות ההנחה בארנונה היא הגדרה רחבה ביותר, היא הכנסה שכוללת את ההכנסה של אותו אדם ושל כל בגיר המתגורר עמו בנכס.
משה גפני: למה אתם מכניסים את זה בחוק?
אלעזר במברגר: כיום כאשר אדם בא לרשות מקומית, בהחלט רלוונטי שהיא תבדוק והוא צריך לדווח לה.
משה גפני: למה אתם כותבים את זה בחוק החדש אם זה מופיע היום בחוק?
מיכל הנר דויטש: זאת תמונת ראי.
מיכל הנר דויטש: אנחנו לא משנים כלום.
אלעזר במברגר: אנחנו לא עושים כאן שינוי.
אלעזר במברגר: כאשר אדם בא היום, הוא צריך לדווח על הכנסה שלו ושל בגירים שגרים אתו כי זה מה שהתקנות דורשות.
קרן טרנר: אם אתה רוצה לקבל הנחה של שתי נפשות, זאת הנחה מסוימת.
קרן טרנר: הנחה של ארבע נפשות, זאת הנחה מסוימת.
שגית אפיק: מגישי תלושי משכורת של כל בני הבית?
קרן טרנר: אלא אם כן את אומרת שאת רק שתי נפשות ואז ההנחה שלך נמוכה יותר.
קרן טרנר: אם את אומרת שמספר הנפשות עולה, את אמורה להגיש תלושים של כולם, של כל הבגירים.
משה גפני: בסדר, זה היום, אבל למה אתם כותבים את זה?
ציון פיניאן: חבר הכנסת אורון אמר משהו נכון.
ציון פיניאן: הוא אומר שהיום צריך להכניס גם את הבן, אבל הבן בדרך כלל מקבל יותר מהאבא וזה יכול לגרום לכך שלא יקבלו הנחה.
קרן טרנר: אבל הוא יכול לומר שהוא שניים.
אלעזר במברגר: בטבלת ההכנסות יש שני משתנים.
אלעזר במברגר: משתנה אחד הוא מספר הנפשות במשק הבית, והמשתנה השני הוא הכנסה של משק הבית.
אלעזר במברגר: אלה שני המשתנים שקיימים היום ועל זה אדם צריך לדווח כשהוא בא לבקש הנחה כיום.
משה גפני: ברשותך, אנחנו קופצים כאן ממקום למקום.
משה גפני: אנחנו נגיע לבגיר.
אמנון כהן: החוק שאנחנו הולכים לתקן, בסוף יביא למצב שאזרח שאפילו זקוק מאוד להנחה, לא יגיש בקשה כי יתחילו לחקור את כל המשפחה שלו?
אמנון כהן: הוא לא ירצה בכך.
אלעזר במברגר: אבל גם היום הוא צריך להגיש.
משה גפני: אנחנו נגיע לנושא של הבגיר.
משה גפני: אני רוצה שנעשה את זה באופן מסודר כי אם הבגיר נמצא בין וכה, אני רוצה שנדע על מה אנחנו מדברים.
משה גפני: אתם לא מכניסים את זה סתם לחוק.
משה גפני: נגיע לזה ואתם תצטרכו להסביר עד איפה יימסר המידע שמותר להעביר גם לגבי הבן הבגיר.
משה גפני: גם בגירה?
קרן טרנר: נשים גם עובדות.
חיים אורון: אצלנו הם שווים.
משה גפני: גם אצלנו.
משה גפני: אצלכם לא כל כך כי השכר של נשים אצלכם הוא יותר נמוך.
משה גפני: ראיתי היום ביתד נאמן שהשכר של נשים אצלכם הוא יותר נמוך מאשר של גבר.
חיים אורון: מה זה אצלנו?
חיים אורון: מתי זה אצלנו ומתי זה אצלכם?
משה גפני: אתה אמרת אצלכם, אז אמרתי אצלכם.
משה גפני: על פי ההלכה, מה שהמדינה עושה, זה הדבר החמור ביותר של אפליה בין גבר לאישה במתן השכר.
משה גפני: אם המדינה הייתה מדינת הלכה, זה לא היה קורה.
משה גפני: זה לא עומד אפילו לדיון.
משה גפני: לא הייתה מחלוקת לא בין ספרדים לאשכנזים, לא בין בית יוסף לבין הרמ"ה, לא הייתה שום מחלוקת.
משה גפני: האישה הייתה מקבלת שכר שווה לשכרו של הגבר.
משה גפני: עורך דין איתי הכהן, בבקשה, תשלים.
איתי הכהן: נקודה אחרונה בעניין האכיפה.
איתי הכהן: נעשה בירור קודם אם מפעילים חברות גבייה.
איתי הכהן: אני יכול להגיד מחברותי בוועדת ההנחה של רשות מקומית שבדרך כלל מבקשים תזכיר של מחלקת רווחה.
איתי הכהן: הרי הפניות האלה שבאות להנחה על בסיס של מצוקה כלכלית, אתה מבקש גם תזכיר מעובדת רווחה שלפעמים היא גם חברה בוועדת ההנחות, כמו אצלנו למשל, ואתה מקבל מידע מאדם שמכיר באופן אישי את המשפחה.
איתי הכהן: אם נפל איזה נוכל אחד שבא ומוסר אינפורמציה לא נכונה ונוסע בשני מרצדסים כמו שאמרו כאן קודם, מחלקת הרווחה תעלה על זה.
קרן טרנר: היא יודעת מה שכרו של אותו אדם?
איתי הכהן: לא צריך לשם כך לקבל אישורים מרשות המסים.
איתי הכהן: הולכים לבית, רואים מה יש בבית, מה יש במקרר, מה המצב ומה הבעיות.
איתי הכהן: אפשר לקבל תמונת מצב.
נועה בן אריה: אתה מדבר על משהו אחר.
נועה בן אריה: אתה מדבר על נזקק ולא על הנחה בארנונה.
איתי הכהן: גם.
איתי הכהן: בוועדת ההנחות בה אני יושב מבקשים תמיד חוות דעת של מחלקת הרווחה.
איתי הכהן: אני לא יודע אם זה כך בכל הרשויות.
נועה בן אריה: אתם מבלבלים בין שני דברים.
ציון פיניאן: אם הוא לא רשום ברווחה, אי אפשר לתת.
נועה בן אריה: ועדת הנחות זאת ועדת הנחות.
משה גפני: את צודקת, אבל מותר לו לומר את דבריו.
משה גפני: אני אעיר לו תכף לגבי העניין הזה.
משה גפני: את לא צריכה להעיר כי אני אעיר לו.
משה גפני: עורך דין הכהן, מה שאתה אומר זה נכון אבל לא רלוונטי לדיון שלנו.
משה גפני: אני מסכים אתך או אני מבין את מה שאתה אומר על הזליגה, שזה עלול לא לעצור באיזשהו מקום, אבל אתה מדבר על סעיף אחר.
איתי הכהן: לא. אם יורשה לי.
איתי הכהן: אמרתם להפעיל חברות גבייה או לבדוק.
איתי הכהן: אפשר לעשות תיקון אולי אחר ולומר שבן אדם שדורש הנחה, גם אם זה רק על בסיס של משכורת, שיהיה תזכיר של מחלקת רווחה.
איתי הכהן: מחלקת הרווחה מכירה את התושבים שלה.
משה גפני: לא, זה לא המקרה, אבל אנחנו גם לא עוסקים בפתרונות כי אנחנו עדיין בבעיות.
משה גפני: עורך דין הכהן, תודה רבה.
ציון פיניאן: לא כל תושבי טבריה רשומים במחלקה לשירותים חברתיים.
משה גפני: מי ממשיך להסביר?
חיים אורון: אתה צריך לומר מה דעתך.
חיים אורון: אין כאן מה להסביר יותר.
חיים אורון: הכל ברור.
משה גפני: לא, יש כאן עוד סעיפים.
שגית אפיק: יש עוד את ההטבה של התמ"ת למשפחתונים.
משה גפני: התמ"ת.
שגית אפיק: התמ"ת הוא עמוד 87.
משה גפני: נעשה את זה מסודר ונלך לפי הסדר.
משה גפני: עד עכשיו זה היה דיון רעיוני והכל בסדר.
משה גפני: אני מבקש שתלכו סעיף סעיף ותסבירו אותו.
משה גפני: לא להקריא אותו אלא קודם להסביר אותו.
קרן טרנר: אנחנו ב-37 או ב-38?
שגית אפיק: תסבירי את 12א המוצע, עמוד 62.
משה גפני: תסבירי לפי הסדר.
קרן טרנר: בעצם מה שאנחנו אומרים זה איך תהיה הפרוצדורה.
קרן טרנר: ברור לנו, וכמו שהתייחסה עורכת הדין נועה בן-אריה, שיש כאן היערכות לא פשוטה שצריכה להיעשות וצריכה להיעשות ביחד.
קרן טרנר: ברור שהחוק הזה, קודם כל הבאנו אותו בשביל הרשויות המקומיות ואם הרשויות המקומיות לא יוכלו להיעזר בו, הוא לא יהיה שווה כלום.
קרן טרנר: ברור לי שאם הרשויות המקומיות לא יוכלו להשתמש בחקיקה הזאת, זאת תהיה אות מתה כי מאוד קל גם להכשיל.
קרן טרנר: בסעיף 12ב נתנו איזשהו שסתום.
קרן טרנר: אם אין את הטכנולוגיה ואת שמירת המידע, ממילא זה מכשיל את כל המהלך.
קרן טרנר: ברור לנו שבאנו לעשות משהו לטובת הרשויות וזה צריך להיות עם הרשויות.
קרן טרנר: ברור לנו שגם בשנה הראשונה תהיה התאמה.
קרן טרנר: אנחנו מקווים שהחל מהשנה השנייה זה כבר ירוץ באופן מלא.
קרן טרנר: בשנה הראשונה יש איזשהו הסדר ביניים כפי שאנחנו רואים אותו.
קרן טרנר: בשלב הראשון המהלך כן יהיה כמו שהוא היום, כאשר אנשים יבואו וייתנו את תלושי השכר של אוקטובר, נובמבר ודצמבר, הרשות  תחתים אותם על טופס כולל ויתור סודיות.
שגית אפיק: איפה זה כתוב יש הוראת מעבר?
קרן טרנר: אני לא מדברת על הוראת מעבר.
קרן טרנר: אמרתם לא להקריא ולכן אני משקפת את מה שכתוב כאן.
קרן טרנר: המהלך בעצם יהיה אותו מהלך של הבאת תלושי שכר.
קרן טרנר: הרשות המקומית תחתים אותם כבר על הצהרה של ויתור סודיות, בניגוד לקיים היום, ועל כך שהם יודעים שהמידע ייבדק ברשות המסים מאוחר יותר.
קרן טרנר: בעצם מה שאנחנו אומרים שהנתונים של רשות המסים כרגע, כיוון שהם שנתיים ועוד לא חודשיים – ואנחנו מקווים שהחל משנת 2012 נתוני רשות המסים יהיו חודשיים ויהיו זמינים בשלב מוקדם יותר של השנה – כרגע הנתונים יהיו זמינים כנראה באזור יוני ובעצם באזור יוני הרשות המקומית תשלח שאילתה, אנחנו רוצים שזה יהיה מקוון, משהו שילך יחסית בפשטות, שאילתה מקוונת לרשות המסים, והשאילתה תהיה בצורה ששומרת באופן מוחלט על המידע.
קרן טרנר: היא תהיה חיווי של כן ולא.
קרן טרנר: האם נכון שהאדם מרוויח לא יותר מ-איקס, ה-איקס שמזכה אותו בהנחה.
קרן טרנר: אז יהיה חיווי.
קרן טרנר: אדם שהכל בסדר אתו, הדיווחים שלו בסדר, הכל בסדר.
קרן טרנר: אדם שטעה, יכול להיות שהוא יקבל הנחה נמוכה יותר או לא יקבל בכלל ואז ייגבו ממנו את הפער אחורה.
קרן טרנר: בהיבט הזה אפשר לראות את זה קצת כמו קבלת הנחה בתחילת השנה על הסכום שאינו שנוי במחלוקת, אבל אם יתגלה אחר כך שיש איזושהי בעיה, הפער ייגבה.
שגית אפיק: זה לא הניסוח.
שגית אפיק: הניסוח כאן הוא שלא תינתן הנחה והתחילה היא ב-2011.
קרן טרנר: לא. על זה דיבר עורך דין בביוף.
קרן טרנר: סעיף 12ב – אולי צריך לחדד בו את הניסוח – ההנחה בארנונה היא היבט שנתי ולכן אם ביוני הוא בודק, הוא מחויב לבדוק לפי הנוסח כאן, ביוני הוא בודק ועושה את ההתאמות, מבחינתנו הוא עמד בסעיף 2(ב), אבל אם רוצים להתאים את זה, כי לך יש ספקות ולמשרד הפנים יש ספקות, צריך להתאים את זה.
אמנון כהן: איך השאילתה מתבצעת?
אמנון כהן: רשות מקומית מול רשות המסים ועל מי העלות של כל הטכנולוגיה הזאת?
קרן טרנר: אנחנו צריכים להיערך עם העניין הזה עד יוני ביחד עם השלטון המקומי.
קרן טרנר: אנחנו מדברים עם המרכז לשלטון מקומי ועם משרד הפנים ואנחנו צריכים להיערך לזה.
אמנון כהן: על מי העלות?
קרן טרנר: אנחנו מקווים שזה יהיה מקוון ושזה יהיה יחסית די פשוט, היערכות די פשוטה.
קרן טרנר: במידה שהרשויות המקומיות ייתקלו בקשיים, נראה איך נותנים לזה מענה.
קרן טרנר: בסך הכל תיקון החקיקה הזה הוא לטובת הרשויות המקומיות.
שגית אפיק: הרשות תצטרך להקים עכשיו מערכת טכנולוגית מאובטחת, אם אני מבינה נכון, כדי לקלוט את המידע הזה.
קרן טרנר: בואו נשים את הדברים על השולחן.
קרן טרנר: הרשות כבר היום מקבלת תלושי שכר של אוקטובר, נובמבר ודצמבר.
קרן טרנר: נתוני השכר של הנישומים שמבקשים הנחה נמצאים היום אצל הרשות ויכולים לעבור.
קרן טרנר: אם את מדברת על רמת האבטחה של הרשויות המקומיות, בעניין הזה זה לא שונה.
קרן טרנר: רשויות מקומיות דואגות למידע כבר היום.
אמנון כהן: מתי תיכנס תחולת החוק אם הוא יאושר?
קרן טרנר: אמרתי שכאשר נישום יבוא ויקבל הנחה, הבדיקה תיעשה ביוני והתאמות, אם יידרשו – הרי יידרשו התאמות רק לחלק מהאוכלוסייה, רק למי שהנתונים לא מדויקים – ייעשו אחורה.
נועה בן אריה: יש אוכלוסייה שמשלמת מראש.
נועה בן אריה: למה למנוע את זה ממנה?
קרן טרנר: את לא מונעת.
קרן טרנר: זה בעצם מתייחס כאל חיוב ארנונה שאינו שנוי במחלוקת.
קרן טרנר: קרי, חיוב הארנונה כולל ההנחה.
קרן טרנר: האזרחים לא נפגעים אבל הנושא נבדק לאחר מכן והרשות בעצם יכולה להתחשבן עם הנישום שקיבל הנחה שלא בצדק.
קרן טרנר: אני אומרת שכל עוד הנתונים של רשות המסים הם שנתיים ואנחנו מקווים שזה ישתנה ב-2012, יש פער זמנים וזה רק ביוני.
קרן טרנר: אנחנו מקווים שמ-2012 הנתונים יהיו חודשיים ואז יהיה אפשר לעשות את זה כבר בתחילת השנה.
שגית אפיק: דיווח מקוון.
שגית אפיק: לכן הם יפסיקו עם תלושי השכר.
רונית תירוש: את אומרת שזה נשאר כפי שזה היה עד היום.
קרן טרנר: בשנה הראשונה של ההיערכות.
שגית אפיק: רק בשנה אחת.
קרן טרנר: בשנה הראשונה של ההיערכות, ברור שיהיה כאן שילוב של שתי שיטות.
חיים אורון: בעצם אומרים שמ-2012 בכלל לא תביא תלושים.
חיים אורון: ברגע שאני ב-2011 הבאתי שלושה תלושים וחתמתי על ויתור סודיות, כל זמן שאני חי יוכל מישהו באיזשהו מקום ללחוץ על כפתור ולקבל נתונים עלי.
קרן טרנר: חלילה.
קרן טרנר: לאותה שנה.
קרן טרנר: ויתור הסודיות הוא לגבי נתונים של אותה שנה.
קרן טרנר: אם ההכנסה יורדת או עולה, אתה זכאי להנחה אחרת.
נועה בן אריה: הוא בא לבקש את ההנחה בינואר ואז נתתי לו את ההנחה בארנונה.
נועה בן אריה: זאת אומרת שאני אוכל לתת לו את ההנחה הזאת על תנאי.
נועה בן אריה: האם כתב ויתור על סודיות יהיה תנאי למתן ההנחה?
חיים אורון: קרן, בואי נראה איך זה יקרה בחיים.
חיים אורון: בחיים בעצם מהשנה השלישית כל אחד שרוצה הנחה חותם על כתב סודיות.
חיים אורון: כל אחד שרוצה הנחה חותם, על כתב סודיות, בטח לאותה שנה.
חיים אורון: אם הוא הרוויח מיליון בפיס בשנה הבאה, הוא לא רוצה, אבל באופן שגרתי רוב האוכלוסייה הזאת חותמת על ויתור על סודיות ואז יש מישהו שהוסמך על ידי ראש העיר ללחוץ על כפתורים ולקבל את המידע.
קרן טרנר: תשובה של כן ולא מרשות המסים.
קרן טרנר: בעצם היום הוא מביא תלושי שכר ובעתיד הוא יוכל לבוא, למלא טופס ולומר שהוא מצהיר שהכנסתו היא כך וכך.
קרן טרנר: כשהנתונים האלה יהיו בידי רשות המסים כבר בינואר-פברואר, הוא לא יצטרך להביא תלושי שכר שלו אלא הוא יצהיר שההכנסה השנתית שלו הממוצעת היא 7,000 שקלים והוא חותם על כתב ויתור סודיות.
קרן טרנר: אז הרשות המקומית תשאל את רשות המסים  האם נכון שהוא מרוויח עד 7,000 שקלים, כן או לא.
קרן טרנר: היא לא תדע כמה הוא מרוויח אף פעם.
אמנון כהן: אם יש בן אדם שמקבל הנחה כל שנה, הוא נכה למשל וכל שנה חותם על תצהיר.
קרן טרנר: במקרה של נכה, זה משהו אחר כי נכה לא צריך מבחן הכנסה.
ציון פיניאן: הוא לא מרוויח מעל 7,000 שקלים אלא מרוויח מתחת לסכום הזה, אבל ההנחה היא פונקציה של נפשות, לחלק לקריטריונים, כך שזה חייב ללכת עד השקל האחרון.
ציון פיניאן: את צריכה פשוט לתת את צילום תלוש המשכורת.
קרן טרנר: לא. אני אסביר.
קרן טרנר: הטבלה היא מטריצה שאומרת היקף הנחה, היקף הכנסה, אל מול מספר הנפשות.
קרן טרנר: הטבלה היא מטריצה שאומרת היקף נפשות וההכנסה שהיא ההכנסה הקובעת.
קרן טרנר: אם אתה חמש נפשות לדוגמה, משק הבית צריך להרוויח פחות מלמשל 7,000 שקלים.
ציון פיניאן: ההנחה היא מ-10 אחוזים עד 80 אחוזים.
קרן טרנר: הזכאות היא כן או לא ואחר כך הרשות בוחרת כמה ההנחה.
ציון פיניאן: אז יורדים לפרטים האישיים.
קרן טרנר: לא. ההנחה היום בתקנות היא עד מחיר.
נועה בן אריה: אם זה לא משקף מצב שהוא מרוויח לא 5,000 שקלים אלא 7,000 שקלים, אני הרי לא יודעת כי הם אומרים כן ולא, כך הזכאות להנחה יכולה להשתנות מקצה לקצה.
קרן טרנר: צריך ללכת תמיד שתי מדרגות.
נועה בן אריה: שלוש מדרגות.
נועה בן אריה: פעם ראשונה – תלושים, פעם שנייה – בדיקה, פעם שלישית – ---
קרן טרנר: הבדיקה על ידי שתי שאילתות והיא לא כאשר האזרח נמצא שם.
נועה בן אריה: היא שתי שאילתות למס הכנסה ועוד לפני כן תלושים כי הרי בכל שנת מס תמיד יהיו לי שתי בדיקות.
קרן טרנר: לא. בשנה הראשונה, את צודקת, אבל בואי נפריד.
קרן טרנר: תלושים זה הנישום והבדיקה זה רק הרשות המקומית.
קרן טרנר: אכן כשיהיו לך דיווחים של רשות המסים, דיווחים מקוונים חודשיים, תוכלי לוותר על התלושים.
קרן טרנר: האזרח יבוא, יצהיר הצהרה כמה בני משפחה גרים בבית, מה ההכנסות שלו וכולי, ואת תעשי אחר כך את הבדיקות, שאילתות מקוונות לרשות המסים.
קרן טרנר: צריך לדאוג שזה יהיה חכם טכנולוגית.
הדסה אלמוג: אבל צריך את הסכום המדויק.
הדסה אלמוג: טבלה מחולקת.
קרן טרנר: היא מחולקת מאוד.
הדסה אלמוג: כי אם אני מקבלת שקל אחד יותר, אני כבר לא זכאית.
נועה בן אריה: למה אני לא יכולה שמס הכנסה ישקף לי את התלוש אחד לאחד?
קרן טרנר: כי כאן יש בעיה של פרטיות.
נועה בן אריה: אם יש בעיה של פרטיות למה בפעם השנייה שאני שואלת, אין בעיה בפרטיות?
קרן טרנר: כי את שואלת את זה רק על שתי מדרגות התקנות.
נועה בן אריה: אני שואלת אותו האם רמת ההכנסה שלו היא 7,000 שקלים והוא אומר לי לא.
קרן טרנר: לא, האם היא מעל 7,000 שקלים.
רונית תירוש: אני רוצה לשאול שאלה, אולי דווקא משום שלא הייתי שותפה בתחילת הדיון.
רונית תירוש: כאשר אדם בא לבקש הנחה, לגיטימי לחלוטין שהרשויות יבדקו בציציות שלו מדוע הוא מבקש הנחה.
רונית תירוש: כל ההתחסדות הזאת של צנעת הפרט, הבן אדם חשף את עצמו.
רונית תירוש: סביר להניח שהוא לא רק כאן ביקש הנחה אלא במקרים האלה הוא מטופל אפילו ברשויות הרווחה וזה אמור לגבי חלק מהפונים.
רונית תירוש: אז מה פתאום עכשיו אנחנו נורא נזהרים שמא אם ניתן את המספר המדויק ונחלק במספר נפשות, נגלה בדיוק כמה?
רונית תירוש: הוא בא לבקש הנחה והוא צריך להיחשף.
רונית תירוש: אין מה לעשות והם נחשפים.
רונית תירוש: אלה אנשים שנחשפים והם נחשפים לא רק לרשות המקומית.
רונית תירוש: מה אנחנו מתווכחים עם זה?
רונית תירוש: למה שעה להתווכח עם זה?
רונית תירוש: בשם צנעת הפרט.
רונית תירוש: אין כאן צנעת הפרט.
רונית תירוש: אדם בא לבקש הנחה, תאמינו לי שהוא לא הראשון ולא האחרון.
ציון פיניאן: עברנו את שלב הצנעה, עכשיו אנחנו בשלב של הפרט.
רונית תירוש: אני מכירה את הסוג הזה של הדיונים.
רונית תירוש: נכנסים לצ'ופצ'יק של הקומקום ואחר כך שוכחים את המכלול.
רונית תירוש: על מה אנחנו מדברים?
רונית תירוש: אדם בא לבקש הנחה.
רונית תירוש: המדינה תיתן לו הנחה אם היא תדע שפר נפש שגרה בדירה אכן מגיעה לו הנחה.
אמנון כהן: הם רוצים היום משהו אחר.
רונית תירוש: לא, הם לא רוצים.
רונית תירוש: אני קראתי את זה.
רונית תירוש: זה לא דיון ראשון היום.
רונית תירוש: הכנתי את עצמי להסתייגויות מטעם קדימה וקראתי.
רונית תירוש: יכול להיות שלא היה דיון.
אמנון כהן: בילסקי ייצג אתכם נאמנה.
רונית תירוש: אנחנו מתעקשים כאן על צנעת הפרט אבל לא במקום הנכון.
רונית תירוש: המדינה צריכה לדעת פר נפש.
רונית תירוש: ביום שזה יהיה מקוון, ממילא לא תהיה צנעת הפרט אלא ידעו את הדברים.
רונית תירוש: אז מה הבעיה שהוא יביא את המספרים המדויקים ויחלקו את זה במספר הנפשות?
קרן טרנר: סוף סוף תומכים בנו.
רונית תירוש: אני מתנצלת.
רונית תירוש: אני מכירה את הדיונים האלה ממשרד החינוך.
משה גפני: מה אומרת רונית תירוש?
רונית תירוש: הוויכוח כאן הוא על צנעת הפרט, אם נשאל כך או נשאל אחרת.
רונית תירוש: אני אומרת שאדם שבא לבקש הנחה, לגיטימי לחלוטין שהמדינה תרצה לדעת אם הבקשה שלו מוצדקת והדרך היחידה היא לבדוק את מידת ההכנסה פר נפש שגרה בדירה.
משה גפני: היום היא עושה את זה.
משה גפני: מה שהם מבקשים, זה משהו אחר.
קרן טרנר: הרשות המקומית תעשה את זה.
רונית תירוש: הם רוצים לוודא שהוא לא שיקר.
רונית תירוש: אני אומר את זה בלשון בוטה.
רונית תירוש: הם רוצים לוודא שהוא לא שיקר ורוצים גיבוי.
משה גפני: היום כשבא מישהו שיש לו מבחן הכנסה, הוא מבקש הנחות בארנונה, על פי חוק הוא נדרש להביא תלושי שכר שלו ושל אלה שמתגוררים בדירה.
רונית תירוש: ואז מחלקים פר נפש.
משה גפני: והוא מגיש תצהיר עליו הוא חותם, ואם הוא משקר בתצהיר, העונש על זה הוא עונש כבד.
משה גפני: הוא מגיש תצהיר שהנתונים האלה נכונים ואין לו הכנסה אחרת.
משה גפני: מה שמבקשים עכשיו, הם מבקשים משהו חדש.
משה גפני: הם מבקשים שיעבור מידע מרשות המסים לשלטון המקומי.
משה גפני: בבוקר התעוררה השאלה שכולם דיברו עליה איפה זה ייעצר.
רונית תירוש: כמה הכנסה פר נפש יש למשפחה הזאת.
משה גפני: לא שמעת מה אני אומר.
משה גפני: גם היום הוא צריך לומר את זה.
רונית תירוש: לא, רשות המסים  תיתן לי תשובה.
משה גפני: אני לא מדבר על הבעיות הטכניות ועל מה שקורה בדרך.
רונית תירוש: גם אני לא.
משה גפני: נניח לעניין הזה למרות שהבעיות כאן הן רבות מספור.
משה גפני: אני מדבר קודם כל על הרעיון.
משה גפני: ברגע שאפשר להעביר מידע על אדם פרטי שאמנם הגיש בקשה ועשה את כל מה שצריך, להעביר מידע מרשות אחת לשנייה, דבר שהיום אסור לעשות בגלל הגנת הפרטיות.
רונית תירוש: הגנת הפרטיות זה לא קודש הקודשים.
רונית תירוש: בהקשר הספציפי הזה לגיטימי שרשות אחת תבקש מהרשות המוסמכת, שזאת רשות המסים במקרה הזה.
משה גפני: גם משרד התיירות?
רונית תירוש: באיזה עניין?
משה גפני: הוא הגיש בקשה להקים צימר אצלו בדירה.
רונית תירוש: שיקים וידווח על המטרז' הנכון.
רונית תירוש: אז נשלח למדוד את המטרז'.
משה גפני: נכון, אבל להעביר מידע מאחד לשני.
משה גפני: את יודעת כמה ידיים המידע הזה יעבור?
רונית תירוש: אם אנחנו חולמים שלא עובר מידע, אנחנו ממש חולמים.
רונית תירוש: מידע עובר.
משה גפני: אני חולם.
משה גפני: אני חושב שאם עובר עלי מידע ממשרד למשרד וכל מיני פקידים רואים את זה, מנהל הבנק שלי גם הוא יבקש את המידע הזה.
רונית תירוש: לא יכול להיות שהרשויות יסמכו רק על תצהיר.
משה גפני: תלושי שכר.
משה גפני: מה רשות המסים יותר טובה?
רונית תירוש: בנושא הגשה לבקשת מעונות, אפשר בחודש מסוים להגיש את התלוש הרצוי לי שייתן לי את ההנחה במעונות.
רונית תירוש: אם אנחנו רוצים להגיד שכל עם ישראל צדיק ומדווח אמת, בסדר, אבל רק בשם החשש מצנעת הפרט, אני אומרת שאם ממקדים את זה רק לשאלה הספציפית ודורשים מרשות המסים תשובה לשאלה אחת ולא לשלוש שאלות, מה ההכנסה פר נפש במשפחת רבינוביץ, זה הכל, שייתנו לי את זה וזה צריך להיות תואם למה שהיא עשתה, אחד חלקי מספר נפשות.
רונית תירוש: לא שכנעתי אותך?
רונית תירוש: אני לא מבינה למה.
משה גפני: לא חשוב, אני אגיד את הדברים אחר כך.
משה גפני: צריך לדעת על מה מדובר.
משה גפני: אנחנו מדברים על החלשים בחברה.
משה גפני: עליהם מדברים.
משה גפני: החלשים האלה, את אומרת – את, הכוונה לממשלה, לחוק – שאנחנו לא סומכים על תלושי השכר שהם מביאים, הוא ובני משפחתו שמתגוררים אתו בדירה.
משה גפני: אנחנו לא סומכים על התצהיר שלו ואנחנו רוצים שרשות המסים תעביר עליו את כל המידע שיש לה.
רונית תירוש: לא כל המידע.
משה גפני: כל המידע שיש לה.
משה גפני: אין מידע לרשות המסים על דברים אחרים.
משה גפני: מידע על המעבידים שיש לו וכולי.
רונית תירוש: לא. אני מתעקשת לומר לך לא.
רונית תירוש: אני לא רוצה את כל המידע.
רונית תירוש: אני רוצה שהם יעבירו לי מספר.
רונית תירוש: אני אומרת להם שממילא יש להם את המידע הזה.
רונית תירוש: אני לא רוצה להיות שותפה למה שהרשות יודעת שהוא מרוויח אצל עובדים מסוימים.
רונית תירוש: הנתונים נמצאים שם.
רונית תירוש: אני אומרת שאני מעבירה לרשות את התחשיב שעשיתי וזה יוצא 2,500 שקלים פר נפש כפול חמש נפשות בדירה ההיא ואני מבקשת שרק יאמרו לי אם זה נכון או לא.
רונית תירוש: אז הם יאמרו לי כן או לא.
רונית תירוש: מה צנעת הפרט כאן?
רונית תירוש: איך פגעתי בצנעת הפרט?
רונית תירוש: הם רק יאמרו לי שהוא שקרן או לא שקרן.
משה גפני: אני מתנצל על כך שאני חולק עליך, אבל בסדר.
משה גפני: את תראי את כל הסעיפים.
משה גפני: אני אגיד לך למשל למה זה יביא וזה יביא להרבה דברים.
משה גפני: זה יביא לכך שיבואו לעיריית עין כמונים, יבוא משרד הפנים ויאמר שלפי החישובים שלו הם לא ביקשו מידע כפי שצריך, הם היו יכולים לגבות עוד עשרים מיליון שקלים, אבל מכיוון שהם לא גבו, משרד הפנים מוריד להם את זה ממענק האיזון ואז נוצר גירעון גדול, גירעון שהוא לא אמיתי אלא גירעון וירטואלי, וכתוצאה מזה, אם הרשות לא תגבה את הכסף הזה, משרד הפנים ימנה ועדה קרואה.
משה גפני: אז יהיו כמה ועדות קרואות ולא עוד אלא שאני לא משקר, אני עושה את מבחן ההכנסה ואת הכל, אני באתי והגשתי בקשה, חתמתי על טופס שהם יכולים לקבל את זה מרשות המסים, ועד שהם יקבלו את זה מרשות המסים, אני לא מקבל הנחה ובינתיים הזמן עובר.
משה גפני: היות שהיית מנכ"לית משרד החינוך ולא למדת בבית ספר חרדי כמוני, אני מציע שאני אחזור עוד הפעם על מה שכתוב בסעיף 12ב פסקה (א): לא תיתן רשות מקומית הנחה בארנונה אשר הזכאות לה תלויה בגובה ההכנסה של מבקש ההנחה אלא לאחר שנבדקה זכאותו של מבקש ההנחה לפי הוראות חוק זה.
רונית תירוש: הם הסכימו לוותר על הנוסח.
רונית תירוש: הם אמרו שהם מסכימים שייתנו מיד את ההנחה ורטרואקטיבית, אחרי חצי שנה, מה שלא יהיה, רשות המסים תיתן את הפרטים.
משה גפני: יש לי שאלה אליך בפסיכולוגיה.
משה גפני: למה הם כתבו את זה?
רונית תירוש: כי הם חמדנים.
רונית תירוש: אנחנו כאן כדי ליישב אותם.
משה גפני: אני מכבד את עמדתך.
אמנון כהן: לא היית בבוקר כי דיברנו על כך.
רונית תירוש: אל תגידו לי שלא הייתי בבוקר כי תאמינו לי שאני מכירה את החומר והשלמתי את החסר ואני משתלבת בדיון.
אמנון כהן: אנחנו ביקשנו נתונים לגבי הסכום עליו מדובר.
אמנון כהן: הבנו שאם יש דיווחים שהם לא דיווחי אמת, מדובר בסביבות ה-5 אחוזים מכלל כל אלה שפונים בבקשות האלה.
אמנון כהן: אם אנחנו מתרגמים את זה לכסף ומורידים את זה ואת ה ואת זה, בסוף יוצא סכום זעום עבורו לא כדאי להשקיע את כל הדברים האלה.
משה גפני: אני דרך אגב אומר לך שהם גם לא ערוכים לזה, אבל זה סיפור בפני עצמו.
אמנון כהן: אנחנו תמיד מסתכלים על האזרח כאילו הוא תמיד מרמה אותנו, מרמה את הרשויות, מרמה את כולם.
אמנון כהן: אני נתקל בזה בפניות האזרחים אלי -  ואדוני היושב ראש, יש לי חקיקות בנושא – בנושא חברות הפיתוח.
אמנון כהן: אתה מבטח את הרכב או את הבית במשך עשר שנים והכל בסדר, אבל ביום שפרצו לך לבית או ביום שעשית תאונה, אתה הופך להיות עבריין ששולחים לך חוקרים ובודקים, ואתה בן אדם פשוט ונורמטיבי.
אמנון כהן: ביטחתי את עצמי, גנבו לי משהו מהבית שהוא מאוד חיוני לי, ואני מבקש לקבל חזרה את איכות החיים שלי, כך שקודם כל ישלמו ואחר כך יבדקו.
אמנון כהן: אם אני רמאי, תעניש אותי.
אמנון כהן: ביטוח לאומי של המדינה, אדם עבר תאונת דרכים, במשך תקופה מסוימת הוא צריך סיוע כלשהו מהמדינה, והוא בא בעצמו ומביא את כל המסמכים – לא מכירים בו.
אמנון כהן: בא עם עורך דין – מקבל את הכל.
אמנון כהן: אם הוא בא לבד – הוא רמאי, אבל אם הוא בא עם עורך דין – הכל בסדר.
אמנון כהן: למה זה כך?
אמנון כהן: למה אני כמדינה רואה את האזרח תמיד כאילו הוא רוצה לנצל אותי.
אמנון כהן: אותה תחושה אני מרגיש היום.
אמנון כהן: מראש אני אומר שהאזרח מרמה, האזרח הוא רמאי ועכשיו אני צריך לשים עליו כל מיני בדיקות והעיקר לא לשלם.
רונית תירוש: אני יכולה להציע פשרה?
רונית תירוש: עד שלא יהיה כלי מקוון, זה לא יהיה.
קרן טרנר: עד שלא יעשו הוראות לשמירת פרטיות, גם את זה אין.
משה גפני: אל תתעלמי מהעניין הזה.
קרן טרנר: אני לא מתעלמת מזה.
משה גפני: עכשיו אנחנו הולכים לתמ"ת, סעיף 38.
קרן טרנר: זה תיקון יחסית פשוט.
שגית אפיק: מתחילים בעמוד 63, סעיף 38, אישור תושבות לצורך הטבת מס.
קרן טרנר: אנחנו עדיין מדברים על הרשויות המקומיות ועל המקורות העצמיים של הרשויות המקומיות.
קרן טרנר: מה שיש לנו היום בפקודת המסים זה רשימה של 180 ישובים שזכאים להטבה, להנחה במס הכנסה בשיעור שבין 13 אחוזים ל-25 אחוזים.
קרן טרנר: זאת הטבה מאוד משמעותית.
ציון פיניאן: יצאה כבר מפה?
קרן טרנר: זה המצב שקיים כיום.
קרן טרנר: 180 ישובים.
קרן טרנר: תושבי הישובים זכאים להנחה שמסתכמת במאות ואלפי שקלים לחודש, הטבה מאוד משמעותית.
קרן טרנר: היום כדי לקבל את ההטבה הזאת,  התושב מגיע לרשות המקומית ומבקש ממנה אישור תושבות.