GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחום איצקוביץ: הגידול בממדי העוני, הפערים החברתיים, היחלשות רשתות התמיכה המשפחתיות והקהילתיות, הנושא של האינדיבידואליזם, אני לעצמי, העזרה הדדית שפעם הייתה, ההתרוגניות שגדלה בחברה הישראלית – אלה דברים שמשפיעים עלינו.
שלי יחימוביץ': אני מסכימה לדברים שאתה אומר, ברגע שציינת את ה-אני לעצמי כבעיה.
יצחק הרצוג: זאת בעיה ענקית.
יצחק הרצוג: גם ההדוניזם וגם האינדיבידואליזם.
יצחק הרצוג: אלה הכל תופעות חברתיות מאוד קשות.
יצחק הרצוג: זה לא שאין התנדבות וסולידריות.
נחום איצקוביץ: היא נשחקה.
נחום איצקוביץ: רק בעיתות משבר וחירום זה קורה, וזה חבל, אבל זה מעיד על מה שמתרחש אצלנו בחברה.
נחום איצקוביץ: אנחנו יודעים שבעשור הקרוב מספר הגמלאים יכפיל את עצמו.
נחום איצקוביץ: המדינה ערוכה לכך או לא ערוכה לכך, ויש לנו מה לומר בדברים האלה.
נחום איצקוביץ: יש עומס בלתי מתקבל על הדעת על מערכות הרווחה.
נחום איצקוביץ: השר פירט את כל הנושא של האלימות בחברה, במיוחד כנגד קטינים ונשים.
נחום איצקוביץ: אנחנו יודעים על הקושי העצום לספק שירותים חברתיים במיוחד בפריפריה או ברשויות חלשות, ואפילו במרכז הארץ.
נחום איצקוביץ: יש קושי עצום בגלל שיטת המימון.
נחום איצקוביץ: הקושי לפקח על שוק רווחה מעורב עם הרבה יוזמות מורכבות וקריסת יכולת התפקוד של חלק מהרשויות המקומיות, שאלה על האובניים כאן ואין לה פתרון במסגרת התקציב.
נחום איצקוביץ: בשעתו אנחנו הצענו מענק איזון לרווחה.
נחום איצקוביץ: כשיש רשות מקומית שהסוציו אקונומי שלה הוא 1-4, היא לא מסוגלת לתת את ה-25 אחוזים, אנחנו יודעים מה הפתרון.
נחום איצקוביץ: ניסינו לקיים דיאלוג עם משרד הפנים והוא לא עלה יפה בידינו.
נחום איצקוביץ: הרשויות המקומיות, כמו שהן מאזנות תקציבים מסוגים אחרים, פעם היה מענק קליטה, מענקים צבועים לנושאים ספציפיים.
נחום איצקוביץ: מענק איזון לרווחה יכול להוות חלק מהפתרון שיאזן את אותן רשויות.
נחום איצקוביץ: אנחנו גם מוכנים לתת את חלקנו במאמץ.
נחום איצקוביץ: אלה דברים מאוד מאוד מורכבים וחשובים.
נחום איצקוביץ: לקחנו דוגמה אחת, מה קרה משנת 2000 עד 2008 בתופעות החברתיות, בהחמרה במשפחות בילדים.
נחום איצקוביץ: אני אקח את אוכלוסיות הילדים בישראל ונראה מה קרה.
נחום איצקוביץ: ניקח מספר ילדים שדווח עליהם בשל חשד להתעללות והזנחה.
נחום איצקוביץ: בשמונה השנים האחרונות המספר עלה ב-38 אחוזים.
נחום איצקוביץ: חלק מזה נובע מהאיתור, חלק מזה נובע מהתוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון שהגיעה לכל פינה בחברה הישראלית ואיתרה אותם.
נחום איצקוביץ: הנושא של ילדים עניים משפיע מאוד מאוד.
נחום איצקוביץ: אני גם רוצה להראות ואני חושב שצריך להראות מה קרה בתקציבים של משרד הרווחה ומותר לומר שהיו לא מעט מאבקים.
חיים אורון: מהשקף הקודם צריך לקזז בערך 15 אחוזים גידול טבעי.
נחום איצקוביץ: עשינו את זה.
נחום איצקוביץ: למיטב ידיעתי זה מנוכה גידול טבעי.
חיים אורון: זה גידול נטו.
נחום איצקוביץ: זה נטו.
נחום איצקוביץ: זה גידול בנטו.
נחום איצקוביץ: חלק מזה נובע מאיתור.
נחום איצקוביץ: עשינו מיפוי.
חיים אורון: אם עשיתם את המתמטיקה של גידול טבעי, זה עוד יותר.
נחום איצקוביץ: הסיבה המרכזית לכך שאנחנו יודעים להצביע על גידול בנושא של ילדים בסיכון על פי התופעות היא משום שמעולם לא נעשה מיפוי בכל רחבי מדינת ישראל.
יצחק הרצוג: פעם ראשונה.
יצחק הרצוג: הנה דוגמה קלאסית למשהו שהוצאנו מהמגזר השלישי ואנחנו מובילים אותו כמדינה, חמישה משרדי ממשלה, במיפוי של מאות אלפים.
חיים אורון: ילדים עניים זה לא בניכוי גידול טבעי.
יצחק הרצוג: אלה לא רק ילדים עניים.
חיים אורון: אני מדבר ברמה של המתמטיקה.
יצחק הרצוג: ג'ומס, אתה צודק.
חיים אורון: יכול להיות שאני טועה, אבל תבדקו.
יצחק הרצוג: לא, אתה צודק.
נחום איצקוביץ: אני רוצה לדבר על פריסת התקציב.
נחום איצקוביץ: מעולם לא אומר שהתקציב מספיק לאור הצרכים המרובים והחזית החברתית שלנו.
נחום איצקוביץ: מצד שני, מ-2007 עד 2010  תקציב המשרד גדל ב-24 אחוזים ועל פי ההסדר התקציבי בינינו לבין האוצר בשנים 2011-2012, התקציב יעלה במונחים נומינליים ב-42 אחוזים לעומת שנת 2007, שנת כניסתנו לתפקיד.
נחום איצקוביץ: אני חושב שזה מבטא מצד אחד צורך, אבל אנחנו חושבים שצריך להראות גם את הדברים הללו לוועדת הכספים.
נחום איצקוביץ: אני רוצה לדלג על השקף שמראה את התקציב וחלוקתו.
רונית תירוש: מה עם תוספת כוח האדם?
נחום איצקוביץ: יש לנו שקף נפרד לכך.
אורית זוארץ: אלה ה-75 תקנים בכל שנה או שיש שם עוד גידול?
נחום איצקוביץ: זה שקף נפרד.
נחום איצקוביץ: הנה השקף של תוספות כוח האדם.
נחום איצקוביץ: משנת 2007, יש גם את הפירוט לאן הלך כוח האדם, בשנת 2008 הייתה קפיצה מאוד גדולה של תוספת כוח אדם שנבעה בין היתר מקליטה של עובדים של חברות כוח אדם וכיוצא בזה, במטפלות שעבדו בכל מיני סידורים וכן הלאה.
נחום איצקוביץ: בסך הכל, אם ניקח את תוספות כוח האדם, הסדרתם מבחינה חוקית כעובדי המדינה ותוספות נטו בסעיפים שונים, חוקרי ילדים, קציני מבחן וכן הלאה, אנחנו מדברים על תוספת – בשנים 2007 עד 2012 – של 528 תקנים.
נחום איצקוביץ: נעבור לשקף הנוסף ובו נראה את הפירוט.
נחום איצקוביץ: הלכנו רק למה שנקרא לוחמים והרבה פחות, אם בכלל, לתומכי הלחימה.
נחום איצקוביץ: אתם רואים שב-2007 הוספנו 37.5 תקנים של קציני מבחן וחקירות ילדים.
נחום איצקוביץ: כאשר נכנסנו לתפקידנו היו 22 חוקרי ילדים מתוכם 19 היו עובדים בחברה חיצונית.
נחום איצקוביץ: אנחנו, בלי נדר, בתחילת השנה הקרובה נגיע ל-100 חוקרי ילדים בחקירות מיוחדות וזאת מהפכה בתחום.
רונית תירוש: מה זה עושה מבחינת זמן המתנה לחקירות?
נחום איצקוביץ: זה מקצר.
נחום איצקוביץ: לדעתנו זה יצמצם את הזמן כמעט לחלוטין.
נחום איצקוביץ: כרגע עדיין יש פיגור.
נחום איצקוביץ: יש גם בעיה נוספת של שחיקה של עובדים, פרישה של עובדים, זמן הכשרה וקליטה של שנה.
נחום איצקוביץ: חוקרי ילדים צריכים להיות אנשים מאוד מיומנים וכך גם קציני מבחן, אבל אנחנו עובדים על הנושאים האלה ON GOING מבחינתנו.
אורית זוארץ: בפריסה ארצית פרופורציונאלית?
נחום איצקוביץ: הכל בפריסה ארצית, לפי ביקושים.
יצחק הרצוג: הכל לפי נוסחה שוויונית.
נחום איצקוביץ: גם באילת יש קציני מבחן וחוקרי ילדים שמגיעים לשם.
אורית זוארץ: הם מגיעים אחת לכמה חודשים?
יצחק הרצוג: לא. הוספנו באילת.
נחום איצקוביץ: יש קציני מבחן לנוער.
נחום איצקוביץ: אני אישית ביקרתי אותם.
נחום איצקוביץ: במחוז דרום יש חוקרי ילדים.
נחום איצקוביץ: זה הולך לפי מחוזות ולא לפי ערים.
נחום איצקוביץ: אני רוצה לציין שב-2011 ו-2012, אם התקציב יאושר כמובן, אנחנו צפויים לקבל עוד 150 תקנים.
נחום איצקוביץ: ראיתם לאיזה נושאים הם הולכים.
נחום איצקוביץ: גם ב-2010 נוספו לנו 64.5 תקנים חדשים.
נחום איצקוביץ: זה בהחלט משאב מאוד מאוד חשוב.
יצחק הרצוג: אנחנו עדיין מדברים עם האוצר על תוספת כוח אדם ברשויות המקומיות.
יצחק הרצוג: אנחנו מלאימים את הרשות לשיקום האסיר שהייתה גוף מקרטע וגוסס והופכים אותה לרשות עצמאית בתוך המשרד, כך שהעובדים שלה ייקלטו כעובדי מדינה.
יצחק הרצוג: זה מהלך נדיר בזכות עצמו, מעבר לטבלה הזאת.
יצחק הרצוג: זה מהלך שיציל את הרשות וייתן שירות הרבה יותר טוב לכלל האסירים, דבר שהיום מגיע בקושי לשליש מהאסירים.
משה גפני: העובדים שם לא ייפגעו?
יצחק הרצוג: להפך.
יצחק הרצוג: הם יהיו עובדי מדינה עם תנאים של עובדי מדינה.
מאיר אסרף: חוץ מאלה שיפוטרו.
מאיר אסרף: עורך דין מאיר אסרף.
מאיר אסרף: אני מייצג את נציגות העובדים.
יצחק הרצוג: אתה מייצג ומסית.
יצחק הרצוג: אני כבר שמעתי את הדברים שלך בלי סוף.
משה גפני: מר אסרף, כאן זאת ועדת הכספים.
מאיר אסרף: אני מתנצל אדוני.
משה גפני: אם תרצה להתייחס, אתה תקבל את רשות הדיבור והמשרד – או השר או המנכ"ל – ישיב לך.
יצחק הרצוג: אני רק מבקש שהעובדות יהיו נכונות.
משה גפני: בסדר, אבל הוא לא יכול לדבר בלי רשות דיבור.
משה גפני: זאת אמנם הכנסת, אבל כאן זה מסודר.
אורית זוארץ: מה הפער בין מספר העובדים הדרושים עדיין בתוך המערכת לבין 75 התקנים הנוספים שייקלטו ב-2011?
נחום איצקוביץ: יש לנו עכשיו דיון בנושא קציני מבחן ושם יש עדיין פער גדול.
נחום איצקוביץ: אנחנו כרגע נמצאים בעבודה משותפת עם אגף התקציבים -  בעקבות בקשה של הכנסת, של הוועדה לביקורת המדינה – ובבדיקה של תקינה והעמסה.
נחום איצקוביץ: חברה חיצונית כרגע החלה בעבודה ואני מקווה שתסיים אותה.
נחום איצקוביץ: אנחנו החלטנו שמתוך ה-75 תקנים, אנחנו נקצה מראש נדמה לי כ-25 תקנים לקציני מבחן כדי לסגור את הפער.
נחום איצקוביץ: יש לנו עוד סעיפים נוספים.
נחום איצקוביץ: מצד שני, אנחנו יודעים גם את הקשיים הגדולים שקיימים במדינה בקליטה של עובדים.
נחום איצקוביץ: במיוחד מה שכאב לנו זה הנושא של פקידי סעד וחוקרי ילדים, זה דבר שהוא מאוד מאוד רגיש.
נחום איצקוביץ: כמובן שיש עוד צרכים.
נחום איצקוביץ: דוגמאות נוספות הן תחום הזקנה, והוספנו עכשיו עוד שלושה תקנים אבל צריך להוסיף עוד.
נחום איצקוביץ: בכל מקום שנוגעים ברווחה, יש צורך בעוד.
נחום איצקוביץ: אנחנו מבינים את האיזון בין הצרכים שלנו לבין מה שניתן לקבל.
נחום איצקוביץ: אנחנו לא יכולים  להלין על כך כי אנחנו מבינים את המשמעות של התוספת.
יצחק הרצוג: זה יעזור מאוד לרשויות המקומיות.
משה גפני: אני ארצה להיות בקשר.
משה גפני: אני ארצה לדעת מה הבעיות התקציביות.
משה גפני: אני לא הולך למלחמה עם האוצר בעניין הזה.
נחום איצקוביץ: אני אומר לך את זה בעוד כמה דקות.
נחום איצקוביץ: אני  אשמח לציין בפניך את הדברים.
משה גפני: אולי לא נוח לכם.
נחום איצקוביץ: לא, נוח לנו.
משה גפני: זה לא נוגע אליכם.
משה גפני: זה נמצא בוועדה.
משה גפני: אני לא צריך את העזרה שלכם.
משה גפני: מה שהיה כאן היום בדיון, אני לא הבעתי את עמדתי בכלל.
נחום איצקוביץ: במהלך השנים 2008-2009 הוספנו תקנים לשלטון המקומי.
נחום איצקוביץ: השלטון המקומי משווע לתקנים והעומס הוא בלתי נסבל.
נחום איצקוביץ: אני לא יכול לומר שאני מאושר מה-250 תקנים שנמצאים כרגע בהסכמה חלקית עם האוצר.
נחום איצקוביץ: אני אומר מה חשוב לנו מעבר לקשיים.
יצחק הרצוג: יעדים עיקרים, ובזה נסיים.
נחום איצקוביץ: אני כבר עוזב את היעדים העיקריים ומדבר על מה חסר לנו ומבחינתנו נשאר פתוח.
נחום איצקוביץ: קודם כל, יש דברים אדמיניסטרטיביים  שעדיין לא מוסדרים בינינו לבין האוצר ומשרד המשפטים, בכל מה שנוגע ליכולת שלנו לשדרג.
נחום איצקוביץ: זה לא כסף אלא זאת פרוצדורה ובעיות מינהליות.
נחום איצקוביץ: הדבר השני שמציק לנו הוא הנושא של דיור למשפחות במצוקה, היעדר דיור ממשלתי, נושא שמגיע לפתחן של מערכות הרווחה והוא כלל ללא מענה.
נחום איצקוביץ: זאת סוגייה שאולי נוגעת למשרד אחר, אבל אנחנו מגשרים בתקציבים מזעריים.
נחום איצקוביץ: כאשר מישהו נזרק לרחוב, כאשר למשפחה יש קשיים, הדבר הזה הוא בלתי נסבל.
נחום איצקוביץ: אם היה אפשר להעביר לנו יותר תקציבים או לחילופין לחייב את משרד השיכון לתת מענה, אלה שאלות פתוחות.
יצחק הרצוג: אלה משרדים משיקים.
נחום איצקוביץ: שכר דירה למשפחה שהיא משפחה במצוקה – בסכום של 600 שקלים ומשהו לחודש – היא לא יכולה לעשות עם זה כלום ואפילו לא בפריפריה הרחוקה.
נחום איצקוביץ: זה מגיע לפתחנו וזה נושא מאוד חמור.
נחום איצקוביץ: נושא שמאוד קשה ומאוד מקשה עלינו נוגע לבריאות הנפש.
נחום איצקוביץ: אנחנו קשורים באופן יום יומי לנושא בריאות הנפש בקהילה.
נחום איצקוביץ: לא נרחיב כאן את הדיבור אבל חייבים למצוא לזה פתרון.
נחום איצקוביץ: מערכת הרווחה קורסת ויש מי שנפגע כתוצאה מהתהליכים האלה.
נחום איצקוביץ: אני יודע שיש בצנרת רפורמה.
יצחק הרצוג: הרצח האחרון בשבת.
יצחק הרצוג: תקראו את העובדות.
נחום איצקוביץ: המשרד הוא אחד המשרדים היחידים מהמשרדים החברתיים שתקציב הפיתוח שלו הוא גדול.
נחום איצקוביץ: פעם כלום ופעמיים שום דבר.
נחום איצקוביץ: אני אומר את זה בכאב.
נחום איצקוביץ: אנחנו לא הצלחנו לפרוץ עם האוצר וכתוצאה מכך שאין לנו תקציב פיתוח אנחנו לא מסוגלים לפתח שירותים ואנחנו נזקקים קצת לסיוע של ביטוח לאומי, ככל שניתן, אבל ממשלת ישראל החליטה להעביר את כל כספי הפיס למשל רק לחינוך.
נחום איצקוביץ: פעם היו כספים, 40-50 מיליון שקלים והיה אפשר לפתח שירותים לעיוורים, לנכים ולאנשים עם אוטיזם.
יצחק הרצוג: מבנים של לשכות רווחה.
נחום איצקוביץ: בנושא הזה דווקא הם הלכו לקראתנו.
נחום איצקוביץ: היכן שצריך לבכות, אני בוכה.
שלמה מולה: של מי ההחלטה?
נחום איצקוביץ: ההחלטה היא של האוצר.
נחום איצקוביץ: הנושא של כספי פיס, שלא יהיו מיועדים רק לכיתות.
נחום איצקוביץ: בזמן הרשיון, כשנותנים רשיון להגרלות, האוצר מכתיב ואומר שזה הולך רק לחינוך ולרשויות המקומיות על פי אמות מידה.
נחום איצקוביץ: שקל לא הולך לנושא רווחה.
אורית זוארץ: אבל מועדוניות טיפוליות לא נכנסות?
נחום איצקוביץ: שום דבר לא נכנס.
נחום איצקוביץ: לא לעיוורים, לא לילדים, כלום.
יצחק הרצוג: בסוף זה רק תורמים.
יצחק הרצוג: זה פתח את הפתח רק לתורמים.
נחום איצקוביץ: אם אתה שואל אותי אדוני היושב ראש מה כואב לי, זה כואב לי.
נחום איצקוביץ: אין תקציב פיתוח.
נחום איצקוביץ: הנושא השני הוא נושא ההסעות.
נחום איצקוביץ: אנחנו מניידים אנשים, ילדים נכים, מבוגרים נכים, אנשים עם אוטיזם, אנשים בדיאליזה.
נחום איצקוביץ: אנחנו מממנים במקום משרד הבריאות 50 אחוזים בנושאים של טיפולים רפואיים כיוון שאין בפריפריה שירותים שונים לתחומים הללו.
משה גפני: כמה כסף להסעות?
נחום איצקוביץ: להסעות אנחנו צריכים הרבה כסף.
יצחק הרצוג: היום אנחנו מקבלים 5 מיליון שקלים.
שלמה מולה: מה התוספת?
נחום איצקוביץ: על מנת לפתור את הבעיות בצורה משמעותית ולא להתלות את זה במצ'ינג של הרשויות החלשות, אנחנו צריכים לפחות תוספת של 50 מיליון שקלים.
נחום איצקוביץ: בתקציב יש לנו תוספת של חמישה מיליון שקלים.
נחום איצקוביץ: אלה דברים מערכתיים.
יצחק הרצוג: קח למשל חולה מקצרין שצריך לנסוע לדיאליזה ברמב"ם.
נחום איצקוביץ: מתקנים אותי ואומרים לי שקיבלנו 7.5 ועוד 7.5 בתקציב הדו שנתי תוספת להסעות, אבל זה לא מספיק.
נחום איצקוביץ: כשצריך להסיע ילד שצריך טיפול במקום מסוים שנמצא במרחב של 40 קילומטרים וצריך להסיע אותו ברכב ממוגן למשל, יש בעיה.
יצחק הרצוג: אנחנו אומרים לרשויות שינסו להתייעל ולתאם את זה יותר נכון.
אורית זוארץ: זאת בדיוק אחת הבעיות, כשסוגרים שירותים במקומות קטנים ומאגמים.
יצחק הרצוג: אבל זה בצדק כי אין לך יתרון לגודל.
אורית זוארץ: אנחנו לא בוויכוח.
יצחק הרצוג: אנחנו מעודדים ישובים קטנים לעבוד עם אחרים.
אורית זוארץ: ברגע שעושים איגום משאבים, צריך גם לתת מענה לביקוש.
נחום איצקוביץ: הדבר האחרון.
נחום איצקוביץ: אנחנו עובדים עם האוצר על הנושא הזה של המכסות של הסידורים החוץ-ביתיים לילדים בסיכון.
נחום איצקוביץ: זאת נקודה שהיא נקודה חשובה.
נחום איצקוביץ: היא נחשפה ואנחנו בדיאלוג עם אנשי האוצר.
נחום איצקוביץ: אני מניח שגם הנושא הזה יגיע לפתרון.
משה גפני: אנחנו נפתח את הדיון.
משה גפני: אני מבקש, תנו לי רשימה שהיא גם ריאלית מבחינה כספית.
משה גפני: בואו לא נשגה באשליות.
משה גפני: אני לא הולך למלחמה עם האוצר אבל אני אנסה לעזור.
משה גפני: יכול  להיות שאני אצליח.
משה גפני: אני לא יודע לאיפה אני אגיע בסוף הדיונים עם התקציב.
משה גפני: בכמה סעיפים במצגת אתה כתבת אם יאושר תקציב המדינה, ואני בכלל לא יודע אם יאושר תקציב המדינה.
משה גפני: יכול להיות שנגיע להחלטה שלא מאשרים את תקציב המדינה.
משה גפני: יש כל מיני נושאים שעולים כאן על סדר היום.
משה גפני: אני כבר לא בטוח איך אני מצביע על תקציב המדינה.
משה גפני: לא חשוב, זה לא הדיון עכשיו.
משה גפני: אתמול הייתי באוניברסיטת תל אביב ואני אמרתי שם לסטודנטים לתואר  שני שבכלל לא בטוח –  ואני אומר גם כאן – שאני אצביע בעד תקציב המדינה.
משה גפני: חבר הכנסת חיים אורון ואחריו חברת הכנסת אורית זוארץ.
חיים אורון: אני קודם כל רוצה לברך את השר ואת המנכ"ל.
חיים אורון: אני חושב שבאמת הם עושים עבודה טובה וחשובה בנושא מאוד מאוד בעייתי.
חיים אורון: אני חושב שהם העלו את יוקרתו של המשרד ועל כך אני מודה להם.
רונית תירוש: בגלל היציבות של השר במשרד ואני אומרת את זה בכל הרצינות.
חיים אורון: במסגרת הזמן הקצר, אדוני השר ואדוני המנכ"ל, אני בחרתי לדבר על חמישה תפרים או חריצים, או מה שאתה קראת משרדים או נושאים משיקים שהם בתוך העניין עצמו.
חיים אורון: הנושא הראשון שעליו נדמה לי יהיה כאן פחות ויכוח, ואולי על הכל לא יהיה ויכוח, הוא עם כל הכבוד לשר ולמנכ"ל, המשרד הזה, כמו שאתה אמרת בראשית דבריך, הוא במידה רבה מנקז – אני לא רוצה לומר המרזב – את כל מדיניות הממשלה ומאוד מאוד קשה באמצעות המרזב לקבל את מה שמעביר הגג שהוא לא מנוקז נכון.
חיים אורון: בעיות הרווחה הן השתקפות של הרבה מאוד דברים שלא קשורים ברווחה.
חיים אורון: לכן כשאמרתי במליאת הכנסת לפני שבוע שאני מברך את שר הרווחה אבל אני רוצה להתכסח אתו בתור שר, אני מתכוון לזה.
חיים אורון: הבעיה שלי היא עם השר ולא עם שר הרווחה.
חיים אורון: שר הרווחה הוא בסדר גמור.
חיים אורון: הבעיה שלי היא עם השר ועם מדיניות הממשלה.
חיים אורון: אני לא אחזור על הדברים שאמרנו בנושא הביטוח לאומי, ואגב, מבחינה מיניסטריאלית  הוא בסמכות השר ואפילו בגלל זה, אם אני לא טועה, הוא לא הצביע בעד התקציב.
חיים אורון: בסוף חלק גדול או המשקל של ההחלטות בתחום הקצבאות ושחיקתן, עם כל הכבוד ל-198 מיליון שקלים שכאן מקבלים תוספת, הוא יותר גדול מ-198 מיליון שקלים.
חיים אורון: המשמעות האמיתית שלו, החברתית, היא יותר גדולה.
חיים אורון: כאן יש ויכוח גדול שאני לא רוצה להתחיל אותו עכשיו כי אז הייתי מדבר כאן זמן רב.
חיים אורון: יש נושא אחר שגם עליו דיברנו השבוע במסגרת חריץ אחר שהוא לא מוגדר וזה מה שקוראים בין החברה האזרחית ובין משרד הרווחה.
חיים אורון: המנגנון שהולך ומתפתח ויש בו הרבה מאוד מרכיבים חיובים, אמנם לא תמיד,  וחלק גדול מהשירותים החברתיים נעשים באמצעות NGO, ארגונים שהם לא ארגונים ממשלתיים אבל הם קבלני משנה של המדינה.
חיים אורון: כאן נפרמת באופן קשה רשת הביטחון.
חיים אורון: כל הזמן מזכירים את ההצלחה היחסית של המעונות למפגרים, כי שם רשת הביטחון עדיין יותר הדוקה, ובתחומים אחרים רשת הביטחון יותר פרומה ואז עוד ועוד מערכים נכנסים לקשיים, נכנסים לבעיות, כי בעצם התהליך הזה הביא גם להקטנת האחריות של המדינה על התחומים הללו וכל אחד מאתנו נתקל בהם כל הזמן באין סוף נקודות.
חיים אורון: אני חושב שצריך ליצור – ומדברים על זה די הרבה - איזושהי אמנה שבסוף גם תיראה כמו חקיקה לגבי המשמעות של האחריות של הממשלה לתחומים שמוצדק שיתבצעו על ידי קבלני משנה ומה המשמעות של אחריות הממשלה.
חיים אורון: ראינו את זה בשנת המשבר, כאשר פתאום יותר ויותר עמותות שהייתה הרגשה שהן מאוד חזקות, הן היו חזקות כי היו תרומות, אבל כאשר ירדו התרומות, הורידו מטפלת בלילה, הורידו שומר לילה, הורידו הסעה לנכה כי כבר לא היו תרומות כאשר כל המסייעים האלה מומנו מתרומות.
חיים אורון: זה לא יכול להתקיים על תרומות כי אז קרה מה שקרה אבל אני לא רוצה לחזור ולא רוצה להאריך.
חיים אורון: החריץ הנוסף, הזכרתי אותו קודם, זה בין הביטוח הלאומי לבין המשרד.
חיים אורון: הביטוח הלאומי הוא כלי מרכזי, כשמו כן הוא.
חיים אורון: היה כאן ויכוח, אתה קראת לזה הלאמת הביטוח הלאומי ואנשי הביטוח הלאומי אמרו שזה לא מדויק, אבל מה זה משנה?
חיים אורון: המשחק הזה גם בתקציבים של הביטוח הלאומי, גם העברה מענף לענף, גם הקטנת תקציב המדינה בענף אבטלה ולקיחה מענף ילדים, הופכת את רשת הביטחון הזאת, שהיא חלק מהותי בתוך הדיון הזה לדבר שהוא פרום.
חיים אורון: אני יודע שיש ועדה שבוחנת את כל הדברים וצריכה להגיש את מסקנותיה, וכאן מגישים לנו הצעת חוק שמאריכה הוראת שעה עד 2016.
משה גפני: אבל זה לא יקרה.
חיים אורון: זה מה שבינתיים מופיע בחוק, בכחול.
חיים אורון: שההסדרים הללו של לקיחה הם עד 2016.
חיים אורון: אני מקווה שאתה תצטרף אל עמדת הוועדה שזה יהיה לא יותר משנתיים וגם זה יותר מדיי.
חיים אורון: יש את כל נושא הביטוח הלאומי, את כל הנושא של התקציבים שלאט לאט אני כבר מתבלבל בהם, כאשר באים לכאן המעסיקים ורוצים שנוריד להם כאן כי הם רוצים לקבל את זה שם, ואני מדבר בכותרות.
חיים אורון: יש חריץ נוסף שאני לא זוכר אם השר או המנכ"ל הזכירו אותו, וזה כל הבעיה שבין הרשויות המקומיות לבין המשרדים לבין משרד הרווחה והשירותים החברתיים.
חיים אורון: יש כאן גם מטלה וגם חובה.
חיים אורון: תשים לב, אני מדבר על נושאים שהם כאילו במעטפת אבל הם לא במעטפת כי בסופו של דבר אם נסגר מעון לילדים עם מוגבלויות ברהט משום שלא מסתדרים במענק האיזון של רהט – ונחום, אני לא רוצה להתייחס למקרה הקונקרטי – אז אני רץ בין ראש העיר ובין נחום, אבל בסוף שם זה ייסגר.
נחום איצקוביץ: במקרה זה, רק למען הפרוטוקול, רהט מקבלת מימון - במסגרת התוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון -  של 100 אחוזים.
נחום איצקוביץ: צריך לתת להם 120 אחוזים בלי מצ'ינג?
חיים אורון: בכוונה אני משתמש עכשיו בדוגמה הזאת.
חיים אורון: אתה נתת 100 אחוזים, אבל בשורה התחתונה יש סכנה שהמעון ייסגר.
חיים אורון: יכול להיות שלא אתה אשם אבל אני שואל אותך מי אחראי על הילדים המוגבלים במקום הזה?
חיים אורון: העירייה או המדינה?
חיים אורון: עד כדי הפקעת המקום מידי העירייה.
חיים אורון: אני עכשיו לא מסתכל במובן הזה של מי מושך את השמיכה.
חיים אורון: בסופו של דבר מה שאותי מעניין כאן זה שילד בעיירה חלשה יותר או בעיר חלשה יותר או במקום חלש יותר, בסופו של דבר אנחנו מדברים כאן על ילדים עם מוגבלויות ולא מדברים כאן על תואר שלישי באוניברסיטה.
חיים אורון: הנושא הנוסף שגם אותו הזכרתם שלפי דעתי מחייב מהלך הרבה יותר רחב – כל המערכת בין המשרדים.
חיים אורון: במהותה של הרווחה שלפחות יש שלושה משרדים שהם שותפים מרכזיים בה: הבריאות, החינוך כאשר מדובר בילדים והרווחה עצמה.
משה גפני: גם השיכון קשור.
חיים אורון: עוד לא הגעתי לשיכון.
יצחק הרצוג: זה משיק גם לקליטה.
חיים אורון: זה משיק לכל.
חיים אורון: כולנו מתעסקים בדוגמאות של פניות ציבור, של ילד שקיבל את העגלה ממשרד הבריאות אבל לא קיבל את הסייעת ממשרד החינוך ומשרד הרווחה אומר שלא מגיעה לו קייטנה בקיץ.
חיים אורון: אולי הדוגמה לא הייתה מדויקת, אבל אפשר לתת דוגמאות אחרות.
יצחק הרצוג: מכירים את זה.
חיים אורון: כולם מכירים.
חיים אורון: אני לא אומר כאן שום דבר שלא מכירים אותו.
חיים אורון: אנחנו כבר 65 שנים אחרי שהקמנו את המדינה.
חיים אורון: הדבר הזה לא יכול להמשיך כאשר מדובר בקבוצות הללו שמתרוצצות בין המשרדים.
חיים אורון: אומרים להן שאת זה הן יקבלו כאן, את העגלה הכי טובה לילד הנכה, אבל סייעת שצריכה לשבת אתו – אין כי זה משרד החינוך והורדנו את הסייעים לאוטיסטים  וכולי.
חיים אורון: אני יודע שפעם דובר על רשות שתאחד  את כל הדברים האלה.
חיים אורון: אמרו שזה לא עובד וזה לא טוב.
חיים אורון: אני לא רוצה לתת עכשיו עצות, אבל מניתי כאן חמישה חריצים ותאמינו לי שבחריצים האלה אפשר להפיל את כל המדינה.
משה גפני: חברת הכנסת אורית זוארץ.
אורית זוארץ: היושב ראש, כבוד השר וכבוד המנכ"ל.
אורית זוארץ: אני חושבת שצריך וראוי גם לחזק ולברך אתכם על העבודה שאתם עושים.
אורית זוארץ: אני מכירה את העבודה שלכם מקרוב, גם כסגנית ראש מועצה וברמה האישית כממונה על נושא השירותים החברתיים בקהילה.
אורית זוארץ: אני מכירה את העבודה שלכם גם מתוך העבודה בכנסת.
אורית זוארץ: אני בהחלט חושבת שמהרגע שנכנסת לתפקידך, גם הרגישות החברתית וגם המודעות לכל הסוגיות שינו את סדר העדיפויות בתוך המשרד.
אורית זוארץ: הקושי הוא לא מה קורה בתוך המשרד אלא מה קורה מחוץ למשרד, בממשקים עם משרדים אחרים.
אורית זוארץ: נכון שבשנה האחרונה אנחנו מתהדרים בכניסה שלנו ל-OECD ובכתרים נוספים על החוסן הכלכלי של מדינת ישראל, אבל כשאתה בא ומציג את המצגת, אלה באמת עם צרכים ועם פערים שלא נוצרו בתקופת כהונתך כשר אלא פערים שנוצרו קודם לכן בעיקר בקרב אוכלוסיות מנוחשלות.
אורית זוארץ: אני אומר מנוחשלות כי יש כאן מדיניות מאוד מאוד ברורה של המדינה והייתה לאורך שנים, להשאיר את האוכלוסיות המנוחשלות, מנוחשלות.
משה גפני: מה זה מנוחשלות?
אורית זוארץ: מישהו מנחשל אותן.
אורית זוארץ: הן לא חלשות פתאום.
חיים אורון: מוחלשות.
אורית זוארץ: הן מנוחשלות.
אורית זוארץ: יש כאן כוונה, בכוונת מכוון משמרים את השכונות, את המצוקה ואת הפריפריה ובאמת לא העבירו משאבים כי היו לנו איומים אסטרטגיים אחרים.
אורית זוארץ: אני באה לדיון מישיבת ועדת החוץ והביטחון ואני אומרת ליושב ראש שאולי אנחנו צריכים לקיים את הדיון הזה בועדת החוץ והביטחון כדי שסוף סוף בממשלת ישראל יבינו שהסוגיות החברתיות והעובדה שלא מקצים משאבים לטיפול, זה איום אסטרטגי לא פחות חמור מהאיומים הביטחוניים.
אורית זוארץ: אני חושבת שהאיום האסטרטגי על מדינת ישראל הוא איום שיבוא מבפנים ולא פחות מאשר מבחוץ.
אורית זוארץ: העובדה שלא מעבירים משאבים תחת הכותרת הזאת של ביטחון, ולא מתייחסים לביטחון הלאומי הכלכלי והחברתי, ולא מקצים משאבים במידה הראויה, אני חושבת שזה מדבר בעד עצמו.
אורית זוארץ: אני רוצה לגעת בכמה קצרים ואעשה זאת בקצרה.
אורית זוארץ: בשבוע שעבר קיימתי עם ידידי אורלב דיון בוועדה להגנה על זכויות הילד ובוועדה למאבק בסחר בנשים.
אורית זוארץ: הדיון נסב על ילדים קורבנות תקיפה מינית וזנות.
אורית זוארץ: הגיעה נציגת המשרד בלי נתונים, דיברה על כך שאין כמעט משאבים לטפל בסוגיה, לא נעשה מיפוי.
אורית זוארץ: אני מעלה את זה לפתחך.
אורית זוארץ: זה נושא שצריך לטפל בו ברמה האסטרטגית ולא לחשוב שהילדים האלה יגיעו לגיל בגרות וייקלטו בקהילה וישתלבו בה.
אורית זוארץ: אלה נושאים שעולים ברמת החוסר, ברמה האקוטית.
אורית זוארץ: אמרתם שכרגע זה לא בסדר העדיפויות מבחינת חלוקת המשאבים כי המשאבים מצומצמים, אבל צריך לתת על זה את הדעת.
אורית זוארץ: מדי יום אנחנו נחשפים למקרים של תקיפות מיניות.
אורית זוארץ: זה רק לרשום ולא צריך לענות.
נחום איצקוביץ: לתקיפות מיניות יש לנו תקציב.
יצחק הרצוג: אנחנו נגיב על הכל.
יצחק הרצוג: לגבי קטינים, יש את התוכנית הלאומית.
אורית זוארץ: אבל היא לא נותנת מענה.
אורית זוארץ: ישבה בישיבה נציגה של משרד הרווחה ולא נתנה מענה.
אורית זוארץ: היא דיברה על ארבעים מקרים.
נחום איצקוביץ: על"ם המציאו את הנתון ואני עומד מאחורי המילה שלי.
נחום איצקוביץ: הם התנצלו על כך על שהמציאו את הנתון.
נחום איצקוביץ: על"ם המציאו את הנתון של אלף ילדים ואני עומד מאחורי דבריי.
נחום איצקוביץ: אף אחד לא יודע מה קורה באינטרנט, כולל לא על"ם.
אורית זוארץ: גם בנושא הזה אנחנו כמחוקקים נצטרך לטפל.
יצחק הרצוג: זה לוועדה אחרת ולא לכאן.
אורית זוארץ: זה משרד הרווחה.
אורית זוארץ: אני מביאה את זה לפתחכם.
אורית זוארץ: אין כאן האשמה אלא יש כאן צורך.
משה גפני: העלית את זה על סדר היום.
משה גפני: אומר המנכ"ל שאין נתון כזה.
אורית זוארץ: כל הנושא של פיקוח על בתי אבות ועל קשישים בשיתוף השלטון המקומי, גם שם יש חסך מאוד גדול.
אורית זוארץ: נחשפנו לאחרונה למקרים מזעזעים.
יצחק הרצוג: יש גם חקיקה וגם פיקוח.
אורית זוארץ: אני אשמח לקיים פגישה ולקבל תשובות.
יצחק הרצוג: אנחנו נענה כאן.
אורית זוארץ: דובר על הקמת מסגרות נוספות לטיפול בגברים אלימים.
אורית זוארץ: כרגע למיטב הבנתי יש רק מרכז אחד שמטפל בגברים אלימים.
אורית זוארץ: כל הנושא של פיקוח על גורמים נותני שירותים, כפי שאמר ידידי חיים אורון, גם על השלטון המקומי וגם על הארגונים והעמותות שנותנים את השירותים.
אורית זוארץ: אני מעלה נושא שהוא לא רק ברמה של שירותים כמו מחשוב מערכות ועלויות מאוד גדולות שהרשות המקומית צריכה לשלם.
נחום איצקוביץ: קיבלנו הכל חינם אין כסף.
משה גפני: נחום, אתה לא יודע פוליטיקה, הרי יהיו דברים שלא יהיו לכם תשובות עליהם.
משה גפני: אל תענה עכשיו.
משה גפני: יהיו שניים-שלושה נושאים שאין לך עדיין תשובה, תכניס אותם בתוך הנושאים שכן יש לך עליהם תשובה.
אורית זוארץ: אני מדברת על פניות שקיבלנו בקשר לעלויות שמוטלות עליהם במחשוב ובמערכות.
אורית זוארץ: כבוד השר, אני לא נגדכם אלא אני אתכם.
אורית זוארץ: אני מעלה סוגיות שבאות לפתחי כחברת כנסת.
אורית זוארץ: איגום משאבים מצד אחד של שירותים בין ישובים סמוכים ומצד שני באמת הנושא הזה של מעטפת תומכת, אם זה ברמת ההוצאות שאתם נדרשים להוציא ואם זה ברמות נוספות.
אורית זוארץ: יש עוד כמה נושאים ברמה של שורה.
אורית זוארץ: סיוע לניצולי שואה.
אורית זוארץ: לא ראיתי מספר ליד הסעיף הזה.
אורית זוארץ: תוכנית לטיפול בעולים חדשים – יש קיצוץ של כמיליון ו-360 אלף שקלים בשנת 2011.
אורית זוארץ: תמיכה בפיתוח במגזר הדרוזי והצ'רקסי – לא ראיתי סכום.