GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריאל אטיאס: אנחנו רוצים שראש העיר לא ירגיש שמעמיסים עליו, לתת לו תמריץ כדי שהוא יטפל בשכונות הותיקות.
יוחנן פלסנר: איפה זה כתוב בתקציב?
אריאל אטיאס: שום דבר כאן לא בתקציב.
אריאל אטיאס: הכל אלה הסכמות שאנחנו עושים ואתם תראו את זה במועצת מקרקעי ישראל, שם תתקבל ההחלטה.
אריאל אטיאס: כל החלטה של מועצת מקרקעי ישראל שיש לה משמעות כספית ששר האוצר לא חותם עליה, אין לה שום משמעות.
אריאל אטיאס: לכן כל דבר אנחנו מתאמים עם משרד האוצר, דבר שמתורגם לתקציב.
מנחם אליעזר מוזס: שרון גמבשו לא הגיע לכאן.
אמנון כהן: נמצא כאן ראובן קוגן.
אריאל אטיאס: יש עוד דברים שאני מנוע מלדבר עליהם בצורה מפורשת אבל אני רק ארמוז עליהם.
אריאל אטיאס: אנחנו רוצים להפסיק את העיוות במס שקיים היום, שכל מי שקונה דירה להשקעה – והדירות להשקעה עלו ב-2009, כאשר הן היו 31 אחוזים מהיקף העסקאות בשנת 2009, מספר כפול מ-2008 – מתוך 102 אלף עסקאות, 30 אלף היו של משקיעים וזה אומר 15 אלף דירות יותר שקנו משקיעים ותארו לכם שהם היו בשוק זמין.
אריאל אטיאס: אגב, רוב העסקאות של השקעה אלה דירות יד שנייה, שאלה הדירות הכי זמינות למגורים.
אריאל אטיאס: קונים וגרים, לא מחכים שלוש שנים עד שיקבלו טופס 4.
שלי יחימוביץ': מה עושים כדי לצמצם את זה?
אריאל אטיאס: אנחנו רוצים לשנות את העיוות הזה.
אריאל אטיאס: מצד אחד לגרום למצב שעושים הוראת שעה שכל מי שמוכר את הדירה שלו, למרות שלא עברו ארבע שנים במס שבח כשהוא מנסה לקבל את הפטור -  יש עדיין כל מיני עניינים בינינו לבין האוצר כדי לגמור את זה – הוא יקבל את הפטור הזה ממס שבח כדי לתת תמריץ למכור את הדירות האלה כי יגיע שלב שהחלון ייסגר ואז חוזרים בחזרה או יהיה יותר גרוע.
אריאל אטיאס: אני לא רוצה להרחיב בעניין הזה.
אריאל אטיאס: זה עדיין בדיונים.
מירי רגב: למי הם מוכרים?
אריאל אטיאס: לא חשוב למי.
אריאל אטיאס: זה שוק חופשי.
אריאל אטיאס: אין למי מוכרים.
מירי רגב: הוא מוכר את זה עוד פעם ליד שנייה ושלישית, אז לא עשינו כלום.
אריאל אטיאס: לא, זה לא עובד כך.
מנחם אליעזר מוזס: רק לזוג צעיר.
מנחם אליעזר מוזס: רק כדירה ראשונה.
מירי רגב: זאת בדיוק הבעיה.
מירי רגב: זה כן עובד כך.
מירי רגב: זה לא מרחיב את ההיצע בקרב זוגות צעירים.
אריאל אטיאס: יש שני תהליכים.
אריאל אטיאס: יש תהליך הגדלת היצע לכל השוק והשוק משחק את המשחק שלו ברמת היצע וביקוש, ויש תמריצים לזוגות צעירים.
אריאל אטיאס: אלה שני צעדים משלימים.
אריאל אטיאס: לא כל פעולה היא רק אם זה יקרה כך, כי זה מסרבל את זה.
מרינה סולודקין: אין שוק לקשישים.
אריאל אטיאס: כפי שאמרתי, אנחנו נביא את העניין של החקלאים.
אריאל אטיאס: אנחנו נביא תקן למוסדות ציבור.
אריאל אטיאס: אתם צריכים לדעת שמאז שאין לנו את תקן ברודט או שתקן ברודט התרוקן מתקציב והוא תקן שהוא אות מתה שאין לו משמעות, זה תקן של מוסדות ציבור שנותנים לבנייה חדשה, יש עוד חסם לראשי הערים לא להסכים לבנות.
אריאל אטיאס: הוא אומר, אתה בונה לי שכונה ואני צריך אחר כך לדאוג לגני ילדים מהתקציב שלי ולמוסדות ציבור נוספים.
אריאל אטיאס: אנחנו בונים איזשהו תקן  במועצת מקרקעי ישראל.
אריאל אטיאס: אלה שוב החלטות שיבואו ביום שני הקרוב והכל כצעדים משלימים עם תקציב.
אריאל אטיאס: יהיה מדובר בתקציב ותהיה נוסחה אותה אנחנו נתרגם בעיקר בקרקע שיכולה לקבל את ההעמסה הזאת.
אריאל אטיאס: אני אתייחס לנושא המשכנתאות  ואחר כך אוכל לשמוע את ההערות שלכם.
קריאה: מה עם דיור ציבורי?
אריאל אטיאס: נגיע גם לזה.
אריאל אטיאס: רבותיי, תסתכלו מה היה עד שנת 2003.
אריאל אטיאס: ניתנו מענקים לרוכשי דירה באזורי עדיפות לאומית כאשר באזור א' היה 42,5000, באזור ב' היו 20 אלף.
אריאל אטיאס: בוטלו המענקים ותראו את התוצאות.
אריאל אטיאס: אין לנו נתונים ואנחנו עובדים עליהם מאז 2008, אבל בין 2003 ל-2008 יש ירידה של 65 אחוזים במימוש משכנתאות לזכאים בפריפריה.
אריאל אטיאס: זכאים, זאת דירה ראשונה או צפיפות דיור גבוהה מאוד.
אריאל אטיאס: משנת 2008, תראו, 90 אחוזים ירידה במימוש משכנתאות.
אריאל אטיאס: יגיד משרד האוצר שזה ירד כי הולכים לשוק החופשי, כי זה יותר זול שם, ובהמשך תראו שקפים שיתייחסו גם לעיוות הזה כאשר בגדול המדינה עושה כסף על מי שלוקח משכנתאות מהמדינה.
אריאל אטיאס: היא קונה כסף בזול ומוכרת יותר יקר.
אריאל אטיאס: הערה לגבי ביקושים באזורי עדיפות.
משה גפני: מירי, את כל הזמן מעירה הערות ביניים ואני שומע את ההערות שלך.
משה גפני: אני מציע להחליף את הממשלה, הממשלה לא בסדר.
מירי רגב: הבעיה שהאלטרנטיבה היא כל כך גרועה.
אריאל אטיאס: מאחר שיש אזורים שהמכרזים חוזרים, למרות שאתם שומעים על עליות מחירים, יש לנו אזורים שלמים שהמכרזים בהם חוזרים ואף אחד לא מבקש.
אריאל אטיאס: יצאנו למכרזים והם נכשלו.
מירי רגב: באשקלון ליצמן מוכן להעביר שכונה חרדית.
אריאל אטיאס: אני מדבר על עובדות ואת בסיסמאות.
אריאל אטיאס: מכרז בשכונת האגמים, 1,130 יחידות דיור, יצא שם במכה אחת עם מתחמים, עם הסכמים, עם ראש העיר, 56 אלף שקלים עולה הפיתוח, 6,000 רק הקרקע, אף אחד לא בא לקחת חוץ מ-280 יחידות דיור מתוכן.
אריאל אטיאס: פשוט לא היו ביקושים וזאת אשקלון ולא קריית שמונה.
מירי רגב: כמה עולה דירה?
אריאל אטיאס: פיתוח 56 אלף שקלים ו-6,000 שקלים קרקע לפי הערכת שמאי.
מנחם אליעזר מוזס: דירה עולה מיליון שקלים.
אריאל אטיאס: איזה מיליון שקלים?
מנחם אליעזר מוזס: כמו ביבנה.
אריאל אטיאס: הרב מוזס, אני מכבד אותך ואני מעריך שאתה יודע מה אתה אומר, אבל כאשר הפיתוח עולה 56 אלף והקרקע עולה 6,000 שקלים, אין מושג של מיליון שקלים.
אריאל אטיאס: קח בחשבון שקרקע למטר בנייה ממוצע היא 800 דולר ותעשה את המכפלות.
מנחם אליעזר מוזס: סליחה, אני מתנצל, טעיתי.
מנחם אליעזר מוזס: מדובר ביבנה.
אריאל אטיאס: יבנה זה דבר אחד.
אריאל אטיאס: הקרקע ביבנה היא 300 אלף שקלים.
מירי רגב: בוא נדבר על נתונים.
משה גפני: אני אעצור את הדיון.
יוחנן פלסנר: זה לא נכון שמקדישים לכנסת שעה ומדסקסים את הנושא הלאה.
משה גפני: מירי רגב, אני אפסיק את הדיון הזה.
מירי רגב: תפסיק.
משה גפני: האנשים מסתכלים עלינו.
משה גפני: יושבת ועדת הכספים של הכנסת.
מגלי והבה: אתה רוצה שנהיה חותמת גומי?
משה גפני: אני עוצר את הדיון.
משה גפני: מאז אני יושב ראש ועדת הכספים, לא נהגתי להוציא חברים.
משה גפני: מי שיפריע עכשיו, אני אוציא אותו ולא משנה מי זה.
משה גפני: אם מישהו יפריע, אני פשוט מוציא אותו.
משה גפני: אני חרד לתדמית שלנו ולכבוד שלנו.
משה גפני: אנחנו מדברים על בעיית הבעיות של מדינת ישראל וכך מתנהל דיון, כמו איזה שוק?
משה גפני: כל אחד זורק סיסמאות ואחרי כן רץ לעיתונאים לומר להם איזה סיסמה הוא זרק?
משה גפני: הרי אנחנו רוצים לפתור בעיה.
משה גפני: התקציב אצלנו, הכוח נמצא בידיים שלנו.
משה גפני: יושב כאן שר השיכון, אנחנו נמצאים בחודש של חוקים ושל תקציב שנמצא כאן בוועדה, אז להפריח סיסמאות?
משה גפני: סיסמאות אפשר להפריח בהפגנה שעושה הציבור, אבל לא אנחנו.
משה גפני: רוצים לומר לעיתונאים?
משה גפני: שיאמרו לעיתונאים אחרי הישיבה.
משה גפני: כל אחד יאמר מה שהוא רוצה.
משה גפני: סתם להפריח סיסמאות?
משה גפני: אנחנו מתבזים.
משה גפני: אני מבקש שהדיון יהיה רציני.
משה גפני: אני מבקש שלא יהיו קריאות ביניים, כי אם יהיו קריאות ביניים, אני פשוט אוציא חברים.
משה גפני: לא עשיתי את זה עד היום, השתדלתי לא לעשות את זה, אבל אל תכריחו אותי לשנות מהמנהג הזה.
משה גפני: אדוני השר, תשלים.
משה גפני: אני מבקש שתשמע אחרי כן את הדוברים.
אריאל אטיאס: אני מסיים בקטע האחרון שמתייחס לשאלה למה אנחנו רוצים להעניק תמריצים ולמה זה חיוני.
אריאל אטיאס: כפי שאמרתי, יש מקומות שאנחנו מוציאים מכרזים ואין להם ביקוש.
אריאל אטיאס: הוצאנו בטבריה יחידות דיור עם קרקע מסובסדת  כאשר משנת 2001 לא היו מכרזים – אפס משתתפים.
אריאל אטיאס: כפי שאמרתי, באשקלון רוב המכרז נכשל.
אריאל אטיאס: מי שאמר כאן הערה פופוליסטית, שזאת קרקע שקשורה לחרדים, זה פשוט שקר.
אריאל אטיאס: מדובר בקרקע מתוכננת עם יחידות דיור בגובה של 11 ו-12 קומות.
אריאל אטיאס: אין קשר בין הדברים.
אריאל אטיאס: מה שכן נכון זה שהיה ראש עיר שהסתובב שם ואמר שאם יבואו חרדים, הוא לא ייתן להם היתרי בנייה.
אריאל אטיאס: זה בסדר אבל אני לא נכנס לקטע הזה.
אריאל אטיאס: אתם צריכים לקחת בחשבון שכל מה שאני אומר, אפשר לבדוק אותי.
אריאל אטיאס: החכמה היא לא לבוא ולתת כאן סיסמאות שלפעמים מביישות את אלה שאומרים את המלים כי זה מראה כמה ההבנה שלהם בתחום הזה נמוכה.
אריאל אטיאס: אנשים באים וזורקים מספרים ואומרים כמה עולה דירה באזורים מרוחקים, זה מראה שהם מנותקים מהמציאות של מה שקורה והם ניזונים מסיסמאות.
אריאל אטיאס: אני לא משתתף כאן במסיבות עיתונאים ולא בפריימריס של אף אחד מחברי המפלגות.
אריאל אטיאס: אני באתי והצגתי את הדברים, אמרתי את הקושי שיש לנו להתמודד, את מה שעשינו עד עכשיו ונעשו הרבה דברים.
אריאל אטיאס: שום דבר לא קרה בממשלה הזאת ובצעקות עדיין לא פתרנו שום דבר.
אריאל אטיאס: הסבסוד של המשכנתאות שאנחנו מדברים עליו ייתן תמריץ.
אריאל אטיאס: הפתרון המוצע הוא להשתתף בהחזרי המשכנתא.
אריאל אטיאס: באזור עדיפות לאומית א' – 800 שקלים בחודש ממשרד הבינוי והשיכון.
אריאל אטיאס: אתם צריכים לדעת שיש לנו מיליארד ו-200 מיליון שקלים בשנה לתקציב משכנתאות, כמעט חצי ממנו לא מנוצל.
אריאל אטיאס: נכון שזה כסף של אשראי ואנחנו מדברים על כסף תקציבי, אבל בסוף בשנה שעברה או לפני שנתיים, אדוני היושב ראש, הגיעו לכאן, לוועדת הכספים, וביקשו לקחת מהכסף הזה למשרדים אחרים.
אריאל אטיאס: זאת אומרת שיש אי מימוש  ומשתמשים בזה לצרכים אחרים.
אריאל אטיאס: זה לא הולך רק לאשראי של המדינה.
אריאל אטיאס: להערכתנו כ-7,000 זכאים יממשו מדי שנה את זכאותם וירכשו דירה ביישובי הפריפריה.
אמנון כהן: האוצר אישר את זה?
אריאל אטיאס: לא מסכימים.
אריאל אטיאס: זה החוק שאנחנו נביא ואתה חתום עליו.
אריאל אטיאס: הצעת החוק הזאת נכתבה במשרד הבינוי והשיכון ותורגמה שם, ועליה חתומים הרבה חברי כנסת שנמצאים כאן.
אריאל אטיאס: אנחנו מציעים את ההצעה הזאת ודעו שזה עומד על הפרק מצד משרד הבינוי והשיכון.
אריאל אטיאס: אגב, למען הסדר הטוב, לא צריך חוק בשביל זה.
אריאל אטיאס: מספיק שהאוצר יסכים ואז יביאו את זה להחלטת ממשלה וזה יהיה מאחורינו.
אריאל אטיאס: אנחנו רואים שזה לא עובד וכמו פרלמנטרים אנחנו מביאים מנופים דרך הכנסת.
אריאל אטיאס: על השולחן שמנו הצעה שנכתבה אצלנו.
אריאל אטיאס: העברנו אותה הלאה ועליה חתומים חלק מחברי הכנסת שגם נמצאים כאן.
אריאל אטיאס: אנחנו נרצה להעלות אותה ביום ראשון לוועדת שרים לחקיקה.
אריאל אטיאס: אני מעריך שהליכוד יתנגד והוא יצטרך להסביר למה הוא מתנגד.
יוחנן פלסנר: ואם זה לא יעבור?
משה גפני: יוחנן, אתה ראשון הדוברים.
אריאל אטיאס: העלות המוערכת, כדי שלא יאמרו לכם שזה עולה מיליארדים לתקציב המדינה, ולכן הבאנו את זה בשיטה של פריסה על פני עשרים שנים – 55 מיליון שקלים, אבל הסכום יגדל.
אריאל אטיאס: למען הגילוי הנאות, זה לא רק 55 מיליון שקלים אלא זה 110 מיליון בשנה שלאחר מכן וכך הסכום עולה ועולה.
אריאל אטיאס: בעוד עשרים שנים יעלה מיליארד שקלים לכל שנה.
אריאל אטיאס: שנתיים, 2 מיליארד שקלים.
אריאל אטיאס: שלוש שנים, 3 מיליארד שקלים.
אריאל אטיאס: אני אומר את הכל שקוף ובלי להסתיר שום דבר.
אריאל אטיאס: אני חושב שהדבר הזה עושה שני דברים.
אריאל אטיאס: האחד, הוא מעודד פיזור אוכלוסייה וזה יכול להוריד לחצי מהמרכז.
אריאל אטיאס: אני לא חושב שפתאום פתרנו את בעיות הפריפריה.
אריאל אטיאס: אנשים לא באים לפריפריה גם בגלל תעסוקה, גם בגלל חינוך, גם בגלל תחבורה אבל מהנתונים שנתנו לכם, ככל שאתם רואים שמשנת 2003 יש ירידה במקומות האלה, תוסיפו לכך את זה שיש לנו היצע מאוד גמיש במקומות האלה למי שיאמר לכם שאם ניתן תמריץ, זה יעלה את המחירים.
אריאל אטיאס: יש לנו היצע גמיש מאוד שם.
אריאל אטיאס: אנחנו לא חושבים שפתאום תהיה התנפלות אבל זה בוודאי צעד משלים.
אריאל אטיאס: אנחנו מבקשים לתמוך בזה.
משה גפני: אני נותן שלוש דקות לכל דובר כדי שכולם ידברו.
משה גפני: חבר הכנסת פלסנר ואחריו חברת הכנסת מירי רגב.
יוחנן פלסנר: תודה רבה אדוני השר על הסקירה.
יוחנן פלסנר: אני חושב שהחדשות הטובות הן שבאמת אנחנו רואים שיש הכרה עכשיו גם בדרג של ראש הממשלה שמכיר בכך שיש כאן משבר מאוד רציני.
יוחנן פלסנר: אני השתכנעתי שיש לך כוונות טובות ואתה מכיר בבעיה.
יוחנן פלסנר: אני חושב שיש גם הבנה היום לכך שהמדינה היא השחקן המרכזי בשוק הדיור.
יוחנן פלסנר: הממשלה שולטת על השיבר של הקרקעות, על החסמים, על התכנון, בין אם זה תכנון של פינוי-בינוי או תמ"עות שיגדילו את ההיצעים, בין אם אלה תכנונים חדשים, והיא כמובן מאוד משפיעה על הביקושים והיכולת שלה להעניק סבסודים למשכנתאות, מענקים, לתעדף זוגות צעירים על פני רוכשי דירות להשקעה וכן הלאה.
יוחנן פלסנר: אני חושב שעד כאן יש הסכמה מקיר לקיר בסוגיות האלה.
יוחנן פלסנר: מה שחסר לי זה שכל ההסכמה וההכרה הזאת תבוא לידי ביטוי בספר הזה שאנחנו דנים בו ואמורים לאשר אותו.
יוחנן פלסנר: שים לב שהדברים היחידים שיש בהם בשורה, אתה בעצם מדבר – ואני אתחיל דווקא בצד הביקוש – על נושא הסבסוד של משכנתאות, מענקים וסבסוד.
יוחנן פלסנר: אם אנחנו מסתכלים על התקציב בסעיף 4209, התקציב היה 383 מיליון שקלים ובפועל ההוצאה בשנת 2009 הייתה 178 מיליון שקלים.
יוחנן פלסנר: זאת אומרת, זה אחד התקציבים עם הניצול הנמוך ביותר ויש לנו כאן את הנייר של מרכז המחקר של הכנסת שמראה את הדבר הזה.
יוחנן פלסנר: גם בתקציב הקיים הניצול היה מאוד נמוך.
יוחנן פלסנר: יש כאן את השיעורים והם 63 אחוזים בשנת 2009.
יוחנן פלסנר: אנחנו רואים ששיעור המשפחות העניות והמשפחות העניות בפריפריה רק הולך וגדל, גם בשיעור וגם במספר אבסולוטי, המדינה כמעט לחלוטין יצאה מהשוק הזה.
יוחנן פלסנר: אם אנחנו משווים מ-2002 עד 2010, יש ירידה של 79 אחוזים בסך הסיוע במשכנתאות, ירידה דרמטית גם בסיוע בשכר דירה וכן הלאה.
יוחנן פלסנר: מה הבשורה שאתה בא ומציע לנו?
יוחנן פלסנר: איזושהי חקיקה פרטית שאתה מקדם באמצעות החברים שלך.
אריאל אטיאס: החברים שלך.
יוחנן פלסנר: סליחה, גם אני בעד זה.
יוחנן פלסנר: אני בעד הדבר הזה ושיבחתי אותך על כך אבל אני חושב שכשר בממשלה אני מצפה לראות משהו אחר.
יוחנן פלסנר: אתה ישבת עם ראש הממשלה במסיבת עיתונאים ואתה הצגת לכאורה איזושהי תוכנית.
יוחנן פלסנר: תגיד לציבור שבעצם המדיניות הממשלתית הנוכחית, אין בה שום בשורה בצד הביקושים ושתהיה אמירה.
יוחנן פלסנר: יש כאן הסכמה שיש כאן משבר אמיתי, שתהיה אמירה ברורה בעניין הזה.
יוחנן פלסנר: לגבי פעולות הפיתוח.
יוחנן פלסנר: בפעולות הפיתוח אתה מדבר על הסרת חסמים ובאמת מהנאום הזה – ואני לא אומר את זה מלשון זלזול – למדתי ממך הרבה לגבי הבעיות.
יוחנן פלסנר: כאשר אומרים חסמים, זה אומר תקציבי פיתוח.
יוחנן פלסנר: אין כאן בתקציב הזה, כשאני מסתכל על הסעיף של תקציבי פיתוח, על סעיף 7067, אני רואה שב-2010 התקציב היה כ-400 מיליון שקלים, בפועל התקציב הוא 270 מיליון.
יוחנן פלסנר: אם יש עוד תקציבים לפיתוח, תגיד לנו איפה הם אבל אי אפשר לדבר על חסמים וכן הלאה בלי לדרוש את תקציבי הפיתוח שיאפשרו להסיר אותם ושתראה לנו בדיוק איפה הם נמצאים כאן, כי כאן אנחנו רואים רק צמצום של התקציבים האלה ולא גידול שלהם.
יוחנן פלסנר: אותו הדבר לגבי פינוי-בינוי שגם הוא עולה כסף.
יוחנן פלסנר: אני מדבר על 2010, אז לא מיציתם את התקציב.
יוחנן פלסנר: תראה לי איפה זה יהיה בשנה הבאה ושכנע אותי שאתה תדע למצות אותו.
יוחנן פלסנר: הדבר האחרון, בנייה ביוזמה ציבורית.
יוחנן פלסנר: המדינה לחלוטין לא שחקן היום בתחום הזה.
יוחנן פלסנר: אני לא מאשים אותך כי המגמות הן מתחילת שנות ה-2000 ואנחנו רואים במסמך החשוב של מרכז המחקר ירידה מ-15 אלף דירות בשנה ל-4,000 דירות בשנת 2007 ומאז אנחנו במצב יציב ויש ירידה דרמטית.
יוחנן פלסנר: בתקציב הזה לא הצלחתי למצוא, אולי אני לא יודע לקרוא את ספר התקציב, האם יש בשורה בתחום הבנייה ביוזמה הציבורית?
יוחנן פלסנר: הנושא האחרון הוא תשובות פוליטיות.
יוחנן פלסנר: ברור שהשר מבין את הבעיה, ראו שהוא מבין שהוא חלק מממשלה, ראש ממשלה ושר אוצר שלא מוכנים לעשות דבר ולכן הוא גם מודה כאן בפנינו שהוא מקדם הצעות חוק פרטיות, אבל מה יקרה בעוד חודש אם לא יהיו הבשורות האלה בתקציב?
מירי רגב: אני רוצה קודם כל לומר לשר שאני מעריכה אותו והוא יודע זאת.
מירי רגב: אני מאוד מוקירה את מעשיך ופועלך בתחום הדיור.
מירי רגב: כדי לתת תשובה בנושא שכונת אגמים.
מירי רגב: דיברתי עם בני כי חשבתי שלא הבנתי נכון מה שהוא אמר לי ואני רוצה להבהיר כאן משהו.
מירי רגב: השכונה הזאת פורסמה כשכונה חרדית, השכונה הזאת היא שכונה עם אגם באמצע של 150 מטרים ומגרש כדורגל.
מירי רגב: היא לא מתאימה לשכונה חרדית.
אריאל אטיאס: למי היא פורסמה כשכונה חרדית?
אריאל אטיאס: למה להפריח שקרים בוועדת הכספים?
אריאל אטיאס: אני לא מקבל את זה.
אריאל אטיאס: איפה זה פורסם?
אריאל אטיאס: במכרז?
מירי רגב: אני מתווכחת על דבר אחד מאוד פשוט.
מירי רגב: אין מצב שיש דירות שלא קונים אותן.
מירי רגב: זה העניין.
מירי רגב: אני מוכנה שעל שכונת אגמים נקיים דיון עם בני ועקנין שהוא מתלונן על העניין הזה, אבל זה לא הדיון עכשיו.
מירי רגב: הדיון הוא מאוד פשוט.
מירי רגב: אין דירות.
מירי רגב: אין דירות ואין דירות משום שאין ול"לים כי הכל תקוע, כי מחיר למשתכן – עשה את זה האוצר יפה מאוד ביבנה – ב-640 אלף שקלים וזה ביבנה ולא בקריית שמונה ולא בדימונה.
מירי רגב: אתה יודע שמחיר למשתכן לדירה זה הדבר הנכון ולא מחיר משתכן לקרקע.
מירי רגב: יושב כאן ראובן, וסליחה שאני אומרת את זה, ישבתי אתו בכמה וכמה דיונים ואני מצטערת שאני אומרת את זה, אני לא נגד לתקוף נושאי תפקידים, אבל האוצר לא רוצה לפתור את הבעיה של הקרקעות אלא הוא רוצה להמשיך להרוויח על חשבון הקרקעות.
מירי רגב: זאת הנקודה ואני אומר לך הרב גפני, אנחנו דיברנו בפעם שעברה ואמרנו שהתקציב הקודם היה תקציב אחר עם הרבה גזרות כלכליות ואתה צודק כשאתה חוזר ואומר את זה, אבל בזכות הוועדה הזאת כולה הצלחנו להסיר כמה גזרות.
מירי רגב: הנושא העיקרי בתקציב הנוכחי הוא הנושא של הדיור של אנשים שמשלמים מסים, שהולכים למילואים, אנשים מכל המגזרים, ואין להם איפה לחיות.
מירי רגב: נכון שההצעה לכאורה  שאתה אומר, סבסוד משכנתא שיזם אותה שר השיכון, היא לא הדבר היחידי אבל היא חשובה מאוד.
מירי רגב: יש כאן מערך שלם של כלים שלובים ואין כאן ניסיון אמיתי לפתור את הבעיה.
מירי רגב: כשאני אמרתי שאני לא אצביע בעד התקציב, התכוונתי לכך ואני מתכוונת לכך.
מירי רגב: אני חושבת שרק בעזרת הוועדה הזאת, ואנחנו אמנם רוב הקולות בוועדת שרים אבל אנחנו יודעים מה משמעות ש"ס בקואליציה, וכאשר אתה, השר, תחליט שהגיעו מים עד לכאן, אתה מחויב לדיור לזוגות צעירים, אתה ולא אף אחד אחר, ואם תחליט שאתה עושה את זה, זה מה שיקרה.
אריאל אטיאס: יש דבר אחד שאני לא מסכים.
אריאל אטיאס: אני לא מסכים שחברי כנסת יטיחו כאן שקרים על נתונים שאני נותן.
מירי רגב: אני מתנצלת אם הנתונים לא נכונים.
אריאל אטיאס: תשעים אחוזים ממה שאמרתי כאן, לא מהדפים אלא הכל מהראש.
אריאל אטיאס: זה מהראש כי אני חי את הפרטים.
אריאל אטיאס: אני מכיר את המספרים, אני יודע כמה עולה התב"ע, כמה עולה הפיתוח, כמה עולה הקרקע, מי זכה, מי לא זכה.
אריאל אטיאס: אני חי את זה.
אריאל אטיאס: אני אומר לכם שהיה מכרז של 100-130 אלף יחידות דיור בשכונת האגמים, שכונה שלא קשורה לחרדים בכלל, אלא מדובר בבנייה לגובה, מעל 11 ו-12 קומות, ומי שיודע מה זה מגזר חרדי, יודע שהמגזר החרדי לא מגיע למקומות כאלה.
אריאל אטיאס: המקום לא תוכנן לחרדים, לא שינינו תב"ע, לא נגענו בה, לא הנמכנו גובה, לא עשינו כלום.
אריאל אטיאס: פרסמנו מכרז.
אריאל אטיאס: נכון שראש העיר הסתובב שם בסיור קבלנים והודיע שהוא לא ייתן היתרי בנייה לחרדים, והוא זה שצריך לבוא ולהסביר למה הוא עשה את זה, אבל לא היה שום שינוי בקרקע.
אריאל אטיאס: פשוט אנשים לא לקחו את המקום הזה למרות שפרסמו שיש שם עליות מחירים.
אריאל אטיאס: נאמר כאן פעם ראשונה, לא על ידך, שזה עולה מיליון שקלים וזה לא נכון, ופעם שנייה נאמר שבגלל שזה לחרדים, לכן אף אחד לא זכה.
אריאל אטיאס: ידעתי לבוא ולשים כאן את הבעיות.
אריאל אטיאס: זאת לא פעם ראשונה שאני שם את הדברים ואמרתי יותר מפעם אחת ששר האוצר צריך לבוא לכאן כי גם ביושר ידעתי לומר ששר האוצר עוזר לנו בהרבה מקרים, לפחות בחצי השנה האחרונה כאשר בעבר הוא בכלל לא היה מתעסק עם זה.
אריאל אטיאס: הוא עזר לנו בהרבה דברים וידעתי להגיד את זה.
אריאל אטיאס: רוב התמריצים שאנחנו שמים, הכל הם גם בהסכמת שר האוצר ובלעדיו אנחנו לא יכולים לאשר את זה, אבל אני לא מקבל את זה ולא אקבל את זה שאני בא לוועדה, נותן לכם את כל הנתונים, מחכים לי בלשכת ראש הממשלה ואני לא מגיע כי אני מכבד את חברי הכנסת שבשם המצלמות והסיסמאות הם מפוצצים את הישיבה.
מירי רגב: אני לא מוכנה שיעמוד כאן שר ויגיד את הדברים האלה, שיגיד לי שבגלל התקשורת נאמרים הדברים.
משה גפני: מירי, אני אוציא אותך.
מירי רגב: אני עושה את הדברים כי אני מאמינה בהם.
משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב, אני מבקש ממך  לצאת.
מירי רגב: אני אצא.
מירי רגב: אני אצא כי זאת הדרך הקלה ביותר להתמודד עם הנושא הזה.
משה גפני: אני מבקש ממך לצאת.
מירי רגב: יש כאן בעיה אמיתית שצריך לפתור אותה והשר לא יגיד שעושים כאן סיבוב בתקשורת.
מירי רגב: אולי הוא עושה סיבוב בתקשורת.
מירי רגב: עושים כאן דברים אמיתיים למען הדיור.
יואל חסון: אדוני, אולי תחנון אותה?
מירי רגב: לא. אני אמרתי את שלי.
אריאל אטיאס: זה שהוציאו אותה, זה משרת אותה.
מירי רגב: אמרתי שאולי יש לנו בעיה אבל העובדה היא שאנחנו מדברים על מכלול שלא מצליחים לשווק אותו ולא בגלל שאין מי שיקנה אותו.
מירי רגב: לא משווקים אותו.
משה גפני: מירי, אני מבקש אותך לצאת.
יואל חסון: היא עוד סיבה למה הליכוד צריך להיות באופוזיציה.
יואל חסון: היא כל כך טובה בזה.
מירי רגב: אתם תישארו באופוזיציה, כי חלק ממה שקורה זה בגללכם.
חיים אורון: אדוני היושב ראש, היות ושמענו שאין כבר מה להגיד, בכל זאת אני אשתדל לומר כמה  דברים.
חיים אורון: אתה אומר שבתקציב הזה יש מעט גזרות אבל יש שני סוגים של גזרות.
חיים אורון: אדוני היושב ראש, אל תתרגש, לא קרה כלום.
חיים אורון: בסך הכל תהיה כותרת.
משה גפני: הדבר שהכי הרגיז אותי זאת האמירה הזאת שיושבים 11 שרים בוועדת שרים של חברי הליכוד מהמפלגה שלה והיא מאשימה אותו שיש להם שני חברים וש"ס יודעת איך לעבוד.
משה גפני: אם היה אומר את זה יוחנן פלסנר, אני מבין, אבל אומרת את זה חברת ליכוד.
משה גפני: 11 שרים שלה יושבים, אז הוא עם שני השרים שלו, הם יודעים איך לעבוד.
חיים אורון: אני לא רוצה לדבר על זה.
משה גפני: נחזור לנושא עצמו.
שי חרמש: זה לא פותר את העובדה שהם יודעים איך לעבוד.
חיים אורון: אני לא רוצה להגיד מה שאמרה מירי רגב.
חיים אורון: יש גזרות שהן תוצאה של עשה ויש גזרות לפעמים קשות יותר שהן תוצאה של אל תעשה.
חיים אורון: הדיור הופך להיות גזרה יותר קשה מהרבה גזרות של הורדה פה והעלאה שם.
חיים אורון: אני מציע להתייחס לזה כך.
חיים אורון: אני חושב שמה שהציג בפנינו שר השיכון, ואני חושב ששר השיכון הוא גם מוכשר, הוא גם מבין את הנושא, יש פקידים מוכשרים במשרד השיכון, אבל אין משרד שיכון.
חיים אורון: במשך שבע-שמונה שנים רוקנו את משרד השיכון ואתם הצגתם את הנתונים כאן.
חיים אורון: משרד שיכון עם תקציב פעולות כמו שמוצג כאן, אין משרד שיכון.
חיים אורון: אבל אין משרד שיכון לא כי אין מדיניות, אלא אין משרד שיכון כי זה כתב אשמה נורא על מדיניות שהייתה נהוגה במשך עשר שנים והיא קרסה והיא הייתה משותפת לליכוד, לקדימה ולרוב סיעות הבית.
חיים אורון: המדיניות הזאת אמרה שהשוק יפתור את העניין.
חיים אורון: זוזו הצידה עם המשכנתאות, הבנקים נותנים יותר בזול.
חיים אורון: לא רק זה אלא שעכשיו יש כאן נתון נורא, שזה הפך להיות בכלל מקור הכנסה למדינה הסיפור של הבנקים.
חיים אורון: אמרו זוזו הצידה בבנייה ציבורית, השוק יבנה יותר טוב, אבל פתאום התברר שהוא לא בונה דירות קטנות, פתאום התברר שהוא לא בונה דירות לקשישים.
חיים אורון: מה זה פתאום התברר?
חיים אורון: אני זוכר ישיבה בוועדת הכספים בה בייגה שוחט, שר האוצר לשעבר, אמר שאתם הורסים את השוק.
חיים אורון: אמרו לו, עזוב, העולם השתנה.
חיים אורון: אני לא מדבר עלי, אבל בייגה שוחט אמר להם את זה.
חיים אורון: ביטלו את הלוואות המקום, ביטלו בנייה תקציבית בכלל, דירות נר – 15 מיליון שקלים ל-15 דירות או ל-17 דירות או ל-20 דירות.
חיים אורון: יצאו מתוך התמונה וזאת התמונה שמתקבלת עכשיו.
חיים אורון: אדוני השר, אתה מציע תקציב אחר לגמרי.
חיים אורון: זה לא התקציב הזה.
חיים אורון: אתה בעצם בא ואומר שניקח את החוברת הזאת, שנזרוק אותה לים, כי מה שאתה מציע זה לא 55 מיליון.
חיים אורון: אתה כאן מתחייב ל-55 מיליון לשנה כפול עשרים שנים, כי אתה רוצה הלוואות לעשרים שנים, וזה שני מיליארד ויותר שקלים.
אמנון כהן: זה עוד לא בא.
חיים אורון: אני מנסה לדבר לעניין עד כמה שאני יכול.
אריאל אטיאס: זה מיליארד ו-100 מיליון בשנה לעשרים שנים, כל שנה.
חיים אורון: כל שנה מיליארד ו-100 מיליון.
חיים אורון: מבחינת תקציב המדינה אלה התחייבויות משמעותיות מאין כמותן.
חיים אורון: זה לא מופיע כאן.
חיים אורון: אתה בא ואתה אומר שאתה רוצה להוסיף כאן ולשנות באופן משמעותי את הסדרי ההלוואות, את הסדרי הלוואות המקום ואת כל הדברים הללו, אבל זה תקציב אחר.
חיים אורון: אתה לא באת עם איזה תיקון קטן.
חיים אורון: שר החינוך אמר לנו אתמול שאם היה לו עוד חמישים מיליון שקלים לנושא מסוים, זאת מדיניות לגמרי אחרת.
חיים אורון: זה להודיע שמה שביבי הביא לכאן ב-2003 קרס טוטלית ואנחנו מאמצים מדיניות אחרת.
חיים אורון: מצדי שלא יגיד את זה.
חיים אורון: כמו שתי מדינות לשני עמים, שלא יגיד שהוא שינה את דעתו אבל שיעשה את זה.
חיים אורון: זה לא קורה עכשיו.
חיים אורון: עוד שלוש הערות קצרות.
חיים אורון: הערה ראשונה לגבי החד הוריות.
חיים אורון: אני אומר לחברי הכנסת שבתוך כל הדבר הזה, תפסו את החד הוריות בהחלטת ממשלה שהתקבלה על ידי רוב שרי הממשלה שיושבים כאן – יש לי את התאריך שלה, מה-15 באוגוסט – שחד הוריות אין להן כבר ניקוד של משפחה אלא יש להן ניקוד לבד.
חיים אורון: זה מנוסח באופן מאוד אלגנטי.
חיים אורון: הן כמו כולן.
חיים אורון: זאת אומרת, אין לה אחים, אין לה בעל, היא הורדה בדירוג באופן דרמטי וחד הוריות ייפגעו פגיעה נוראית כדי לחסוך 160 מיליון שקלים.
חיים אורון: כך כתוב.
חיים אורון: 160 מיליון מכספי האשראי ולא מכסף מזומן.
חיים אורון: תרדו מהחד הוריות.
חיים אורון: אתם משוגעים לגמרי?
חיים אורון: מי נתן לזה יד בכלל?
אמנון כהן: גם כך הכסף לא מנוצל.
חיים אורון: תרדו מהסיפור הזה של חד הוריות.
מרינה סולודקין: אלה חד הוריות עם שלושה ילדים.
מרינה סולודקין: לא מדברים על חד הוריות עם שני ילדים או עם ילד אחד.
חיים אורון: אני לא רוצה לקחת יותר זמן.
חיים אורון: עוד הערה אחרונה.
חיים אורון: יש תקציב אחד שהוכפל וכל שנה הוא מוכפל – אבטחה במזרח ירושלים.
חיים אורון: סעיף 6914.
חיים אורון: תחייכו כמה שאתם רוצים.
חיים אורון: הרי זה זועק לשמים השערורייה הזאת.
חיים אורון: 41 מיליון שקלים בשביל משטרה פרטית שמפעילים אותה כנגד ערבים וכנגד יהודים, ואני אומר כל מילה לפרוטוקול, במימון משרד השיכון ואתם מחייכים.
חיים אורון: אין משטרה במדינת ישראל?
חיים אורון: בסילואן צריך משטרה פרטית?
יואל חסון: השר לביטחון פנים לא רוצה את זה אצלו.
חיים אורון: סלח לי, גם אני לא רוצה את זה.
חיים אורון: מה זה לא רוצה את זה?
חיים אורון: יש הרבה דברים שהוא לא רוצה ואני לא רוצה להגיד מלים לא יפות על מה שקורה במשטרה.
יואל חסון: שאל את המשטרה למה היא לא מוכנה להיכנס לשם בכלל.
יואל חסון: משטרת ישראל לא מוכנה להיכנס לשם.
יואל חסון: לכן הקימו משטרה פרטית.
חיים אורון: אתה עושה רק מה שאתה רוצה?
חיים אורון: אני רואה שמהבוקר עד הערב עושה דברים שאתה לא רוצה.
חיים אורון: למה במשרד השיכון צריך להיות תקציב שהוכפל?
חיים אורון: תסתכלו בספר התקציב, הוא היה בשנה שעברה 20 מיליון ועכשיו הוא 41 מיליון.
מגלי והבה: אני אגיד לך מאיפה הורידו את זה.
יוחנן פלסנר: איזה סעיף?
חיים אורון: עמוד 24 בספר התקציב.
חיים אורון: הייתה ועדה של אורי אור לפני שנים שקבעה שזה לא יכול להישאר במשרד השיכון, אין הצדקה לזה, אתם לא שולטים בכסף הזה, עושים בכסף הזה מסחרה.
חיים אורון: מבקר המדינה אמר.
חיים אורון: משתמשים בכסף הזה למטרות שלא אתה צריך לתת להן יד, אולי פוליטית כן, אבל זאת כבר בעיה שלך.
חיים אורון: אין שום הצדקה למשטרה ב-41 מיליון שקלים לקבוצת אנשים שנתקעת לערבים וליהודים בתוך העיניים.