GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: אני אמרתי את זה פעם באינטואיציה, אבל לפני כחודש או חודשיים ביקשתי ממרכז המחקר והמידע לבדוק כמה כסף מדינת ישראל תצטרך להשקיע לו היא רוצה להגיע לממוצע של השקעה פר תלמיד כמו במדינות ה-OECD, כמה כסף צריך להוסיף, והתוצאה הייתה של כתשעה מיליארד שקלים שמזה יש כבר חלק מהתוספת שנכנסה ולכן אנחנו מגיעים למספר הנכון.
זבולון אורלב: זה מתקציב של 33 מיליארד שקלים ובעיניי זה לא דבר שהוא בלתי ניתן, אם עושים את זה בממוצע רב שנתי.
זבולון אורלב: לכן אני אומר לך אדוני היושב ראש שהסקירות האלה הן סקירות נעימות, טובות, חשובות, ובוודאי יש הרבה דברים שצריך לברך עליהם ואנחנו מברכים את שר החינוך על ההצלחה, אבל יש גם תפקיד שלנו כוועדה והשאלה היא מה אנחנו עושים.
זבולון אורלב: אני לא יכול להאריך בדבריי אבל אתן לך דוגמה אחת.
זבולון אורלב: קח את סוגיית הפערים שהיא סוגיה אקוטית שאין עליה מחלוקת.
זבולון אורלב: אין מחלוקת על כך שיש הרבה מאוד תלמידים במדינת ישראל שהם עניים ואותם תלמידים לא יכולים למצות את הכשרונות שלהם ואת היכולות שלהם רק בגלל הרקע הסוציו אקונומי שלהם.
זבולון אורלב: כולם מדברים על הדבר הזה וזאת עובדה נכונה.
זבולון אורלב: חינוך קשור בכסף, אין פתרונות קסם, אין קיצורי דרך וצריך להשקיע.
זבולון אורלב: מה לעשות שאם אתה רוצה להשקיע באמת בצמצום הפערים, אתה בתקציב הנוכחי לא יכול לקחת את הכיתות הנורמטיביות הרגילות ולהוריד מהן שעות ולהעביר תקציב לסגירת הפערים.
זבולון אורלב: אסור לעשות את זה.
זבולון אורלב: קודם כל, אני אומר שאסור לעשות את זה.
זבולון אורלב: אסור לחיות באשליות שבתקציב הנוכחי אפשר להשקיע מסה קריטית על 35 אחוזים מהילדים שחיים מתחת לקו העוני.
זבולון אורלב: אין מספיק.
זבולון אורלב: אני מברך על התוספות שהן חשובות אחרי הקיצוצים, אבל מה אני מציע?
זבולון אורלב: לעשות התייעצות בינינו ולנסות בכל זאת פעם אחת לעשות שובר שוויון ולהוסיף תקציב לחינוך.
זבולון אורלב: לנסות לדרוש מהממשלה, לדרוש משר האוצר לקיים תוכנית אולי רב שנתית, לומר שהגענו למסקנה שמרכז המחקר של הכנסת אומר חסרים 9 מיליארד שקלים ואנחנו רוצים תקציב שייתן פתרון בתקציב שלוש-שנתי, ארבע-שנתי, לתת איזשהו מענה כי אנחנו הולכים להצביע על תקציב שאנחנו יודעים שהוא לא מצמצם את הפערים בקצב שהיינו רוצים.
זבולון אורלב: הוא מתחיל לצמצם, הכיוון נכון, כל הכבוד לשר החינוך, אבל יש בעיה וזאת לא בעיה של השר אלא זאת בעיה שלנו ושלנו כחברי קואליציה.
זבולון אורלב: אני מציע להיות רציניים בעניין הזה.
זבולון אורלב: יש כאן משרד שלדעתי צריך לעשות את הדבר הזה עבורו.
זבולון אורלב: השמיכה היא שמיכה קצרה.
זבולון אורלב: פעם אמר מי שאמר, אני לא זוכר למי מגיעות המחמאות, מה זה נקרא שמיכה קצרה.
זבולון אורלב: כאשר אתה מכסה את הראש, הרגליים גלויות, כאשר אתה מכסה את הרגליים, הראש גלוי, אבל הבטן תמיד מכוסה.
זבולון אורלב: לכן בשמיכה הקצרה הזאת מי שמשלם את המחיר אלה התלמידים החלשים ותוכל לפתור את הבעיה הזאת רק בתוספות מאוד משמעותיות בתחום החינוך.
זבולון אורלב: אני לא אדבר על בעיות אחרות אלא רק אומר לך אדוני היושב ראש שזאת יכולה להיות גם שעתך היפה, להראות מה יכולה ועדת הכספים לעשות.
מסעוד גנאים: אני מצטרף לברכות על העלאת תקציב החינוך.
מסעוד גנאים: בקשר למערכת החינוך בישראל, כולנו יודעים על הפערים שהם עצומים, אם זה בין המגזר הערבי ליהודי, אם זה בין בעלי מצב סוציו אקונומי נמוך לבעלי מצב סוציו אקונומי גבוה, ואפילו קראתי שב-2009 ממציא כל המבחנים העולמיים של הפיזה, הגרמני שלייכר, אמר וכתב שמערכת החינוך בישראל סובלת מאי שוויון שהוא מאוד חמור.
מסעוד גנאים: אני חושב שמי שרוצה להילחם בהפרטה – ואכן, אני גם מצטרף לזה – צריך להשקיע בחינוך.
מסעוד גנאים: חברת הכנסת רונית תירוש הזכירה את התנועה האיסלאמית ואמרה שהולכים אליה, אבל לא הולכים לתנועה האיסלאמית.
מסעוד גנאים: אם המדינה באמת תשקיע בחינוך כך שיהיו מוסדות החינוך  הציבוריים של המדינה שהם באמת אטרקטיביים ויעילים, ושהבן אדם הערבי המוסלמי המאמין ימצא שיש מענה בתוכניות הלימוד לבת שלו והילדים שלו ילמדו במערכת הרשמית את הדת שלו, אני חושב שהוא ילך למוסד החינוכי ולבית הספר הרשמי וציבורי ולא ילך לבית הספר או לגן הילדים של תנועה זאת או אחרת.
משה גפני: בציבור הערבי יש הורים מוסלמים ששולחים לבתי הספר הנוצריים.
מסעוד גנאים: כן, יש.
מסעוד גנאים: אלה מחפשים איכות.
חיים אורון: גם לבתי ספר יהודיים.
מסעוד גנאים: כן, יש כאלה.
מסעוד גנאים: בגליל למשל יש בתי ספר שהם יהודים-ערבים.
מסעוד גנאים: תלוי מה אתה מחפש.
מסעוד גנאים: אם אתה מחפש איכות ורמה גבוהה, הולכים לבתי ספר פרטיים, אם הם נוצרים או יהודים או אחרים.
מסעוד גנאים: אני מדבר על העיקרון.
מסעוד גנאים: הקשר ברור והדוק בין המצב החברתי, הסוציו אקונומי, לבין ההישגים.
מסעוד גנאים: במגזר הערבי, חמישים אחוזים מהמשפחות הן מתחת לקו העוני ולכן הפערים האלה קיימים במבחני הפיזה, במבחני המיצב או בבגרות או אפילו בפסיכומטריה.
מסעוד גנאים: לפי הממצאים שיש לי הממשלה משקיעה בתלמיד ערבי רק 25 אחוזים ממה שהיא משקיעה בתלמיד היהודי.
גדעון סער: אין דבר כזה.
מסעוד גנאים: אני מקווה לשמוע אחרת.
מסעוד גנאים: זה נתון שקראתי אותו.
גדעון סער: אגב, ההשקעה – ועכשיו אני אומר את זה במונחי אבסולוטיים – בתלמידים ערביים בממוצע על ידי הממשלה – אני לא נכנס לרשויות מקומיות, אני לא נכנס להשתתפות הורים – היא יותר גבוהה מאשר אצל התלמידים היהודים.
מסעוד גנאים: אמרתי שיש לי נתון אבל אני אשמח אם הוא לא כל כך מדויק.
מסעוד גנאים: אני גם מקווה שבתקציב הנוכחי יהיה מענה לכל העניין של צפיפות הכיתות שגם במגזר הערבי היא יותר גבוהה או לכל העניין של המחסור בכיתות הלימוד.
מסעוד גנאים: כמורה לשעבר אני מכיר ויודע שכבוד השר יודע שגם השקעה במורים – בחיזוק מעמדו של המורה – והעלאת שכרם, גם ההשקעה באקלים החינוכי כך שיהיה יותר בטוח לאור כל האלימות הגואה בחברה ככלל, הישראלית ובחברה הערבית, בכללם, כבוד השר – ואני העליתי את הנושא גם בפניך – יש את העניין של  שמירת בתי ספר שזה כלל שלא קיים במגזר הערבי.
מסעוד גנאים: אין שומרים בבתי הספר הערבים.
מסעוד גנאים: אני חושב שהשקעה באקלים חינוכי יותר בטוח, גם היא תיתן הישגים שהם יותר טובים מכפי שהיו בעבר.
משה גפני: מר לאוטמן, ביקשת רשות דיבור בנושא הזה או בדיון על המועצה להשכלה גבוהה?
דב לאוטמן: בדיון הזה.
דב לאוטמן: אני מייצג כאן את תנועת הכל חינוך שעוסקת בחינוך הציבורי ולא בהשכלה הגבוהה.
דב לאוטמן: קודם כל, אני שמח שאין דובר שלא ציין את הצורך בהגדלת התקציב.
דב לאוטמן: שמחתי לשמוע את שר החינוך שלא קורא לזה הוצאה אלא השקעה.
דב לאוטמן: אין ספק שהשקעה בחינוך תיתן פירות.
דב לאוטמן: מי שדואג לנכדיו, מוטב שיעודד השקעה נוספת בתקציב החינוך.
דב לאוטמן: נאמרו כאן הרבה מאוד דברים.
דב לאוטמן: אנחנו כתנועת הכל חינוך עומדים להגיש לכנסת בעתיד הקרוב הצעת חוק שבעיקרה תדבר על תקצוב דיפרנציאלי, איך מעדיפים את הפריפריה על המרכז, ואין ספק שהיום המציאות היא שילד בשדרות עם אותו היי-קיו שיש לילד ברעננה, ההשקעה המושקעת בילד ברעננה היא פי שניים או פי שלוש.
דב לאוטמן: חשוב שהתקציב ייתן איזשהו מענה לנושא הזה.
דב לאוטמן: לדעתי לא עלתה או שלא שמעתי טוב הנושא של מי זכאי לקבל, מהו בית ספר מוכר, האם בית ספר שלא מלמד לימודי היסוד זכאי לקבל תקציב משרד החינוך?
דב לאוטמן: האם בית ספר שילד בן 18 לא למד אנגלית, חשבון ומדעים זכאי לקבל מתקציבי משרד החינוך?
דב לאוטמן: האם נושא שעלה לדיון גם בוועדת הכספים, נושא האברכים, לא צריך להיות בדיון כולל של אברכם ותעסוקה?
דב לאוטמן: אני חושב שיש כאן נושא מרכזי לחברה הישראלית שהוא חשוב ביותר.
דב לאוטמן: לא באתי לומר כן לתת או לא לתת.
משה גפני: רק אמרת.
משה גפני: אני לא יודע מה קשורים האברכים לעניין.
דב לאוטמן: אני רואה את רגישותך אדוני היושב ראש.
משה גפני: לא רגישותי.
משה גפני: זה בסדר, אפשר להגיד הכל.
דב לאוטמן: אני גם לא איימתי שלא אשלם מסים אם לא יעשו משהו שלא מוצא חן בעיניי.
דב לאוטמן: לא אני אמרתי את זה.
משה גפני: אני לא יכול לאיים בזה כי מורידים לי מהתלוש.
דב לאוטמן: לא חשוב.
משה גפני: מר לאוטמן, אני מכבד אותך.
משה גפני: אתה יכול לומר כל מה שעולה על דעתך.
דב לאוטמן: בעוד חצי דקה אני מסיים.
משה גפני: אתה יכול לדבר כמה שאתה רוצה.
משה גפני: אני לא מפריע לך.
יוחנן פלסנר: אתה כל הזמן נכנס לדבריו.
משה גפני: בא לי כך.
משה גפני: תחליף אותי כיושב ראש הוועדה.
יוחנן פלסנר: אם יהיה לנו מספיק כוח פוליטי.
משה גפני: לא יהיה לכם כי כשאני ניהלתי משא ומתן עם ציפי לבני, היא הבטיחה לי את רשות ועדת הכספים.
משה גפני: אתה אפילו לא יודע מה קורה במפלגה שלך.
חיים אורון: הבטיחה לכם.
חיים אורון: לא לך.
משה גפני: הבטיחה לנו.
גדעון סער: היא יכולה להתערב בהחלטות של סיעת יהדות התורה?
משה גפני: לא, היא לא יכולה.
משה גפני: היא גם לא התערבה.
חיים אורון: היא הבטיחה לכם ואתם החלטתם שאתם לא רוצים.
משה גפני: לא, הייתה אצלנו מחלוקת.
יוחנן פלסנר: לשיטתכם צדקתם.
משה גפני: מר לאוטמן, בבקשה.
דב לאוטמן: הבנתי שמאחר שאני לא חבר כנסת, ליושב ראש מותר להפריע לי.
משה גפני: לא, סליחה, אני מתנצל.
משה גפני: היית בסוגייה של האברכים.
דב לאוטמן: אני צוחק.
דב לאוטמן: אל תיקח אותי ברצינות.
דב לאוטמן: זה רציני מדיי מכדי להתלוצץ.
דב לאוטמן: אני באמת חושב שהנושא הזה חייב לעלות לדיון ציבורי, חייב לעלות לדיון בכנסת, ויתקבלו החלטות כפי שיתקבלו, אבל לא עולה על הדעת שמשרד החינוך לא יוכל לפקח וייתן את אותו תקציב למערכת שאיננה לומדת את לימודי היסוד.
דב לאוטמן: אני חוזר ואומר שאני מאוד מברך ואני מכיר את פעילות משרד החינוך ואת השר, ואני יודע שהוא פועל הרבה מאוד לקידום הנושא הזה ובוודאי להגדלת התקציב.
דב לאוטמן: אני אסיים במשפט האומר שצריכה להיות הגדלת תקציב בהוצאה להשקעה.
דב לאוטמן: שאלתי את הנגיד אם אני מכניס אותו לחדר סגור, האם הוא יסכים להגדלת התקציב אפילו על בסיס הגדלת הגירעון, על כמה מיליארדים לחינוך.
דב לאוטמן: הוא לא אמר לי בתשובה כן, אבל ראיתי בעיניו שהוא היה אפילו מסכים לזה.
דב לאוטמן: ראו בחינוך כהשקעה לטווח ארוך, השקעה חשובה מאוד, אבל בתנאי אחד, שהכסף יוקצה ויינתן על מנת ללמד את ילדי ישראל להיות חלק.
דב לאוטמן: כולכם הזכרתם את ה-OECD.
דב לאוטמן: ה-OECD זה להיות אזרח בעולם המערבי המודרני.
דב לאוטמן: בחלוקת התקציב כפי שהיא היום, אנחנו מתרחקים ממדינות ה-OECD.
דב לאוטמן: לא נעים לראות את עצמנו במקום אחרון בפיזה ב-OECD.
דב לאוטמן: לא נעים.
דב לאוטמן: בעוד עשרה ימים נראה את המבחן החדש של פיזה ונראה מה תוצאותיו.
דב לאוטמן: אני לא יודע מהו, אבל אני חושש שלא נעלה מהמקום האחרון.
גדעון סער: דווקא אתה בדרך כלל יהודי אופטימי.
גדעון סער: אני מציע לך להיות אופטימי.
דב לאוטמן: אני אופטימי ואני אומר לך למה אני אופטימי.
דב לאוטמן: עצם העובדה שאני מנסה לבקש שילמדו את לימודי הליבה בכל בתי הספר, זה אומר שאני אופטימי.
דב לאוטמן: כל ידידיי אומרים לי שחבל על הזמן כי זה לא יעזור, יש הסכמים קואליציוניים שהם יותר חשובים מהחברה הישראלית.
חיים אורון: אתה  תמשיך ללחוץ.
דב לאוטמן: אפילו נציג האופוזיציה  מ-מרצ אומר שחבל על הזמן שלי.
חיים אורון: אמרתי שתמשיך ללחוץ.
דב לאוטמן: סליחה שאולי הארכתי, אבל באמת אני חושב שאנחנו כתנועה, אנחנו א-פוליטיים ומסתכלים על החברה הישראלית, איך לחזק את מערכת החינוך כך שתצמצם את הפערים בחברה הישראלית.
דב לאוטמן: תודה וסליחה אם הארכתי בדבריי.
משה גפני: גם לי יש רשות להשתתף בדיון אדוני השר.
משה גפני: לא חשבתי לדבר, חשבתי שאתה תשיב, אבל בכל אופן אני רוצה להתייחס.
משה גפני: דיבר כאן קודם מר לאוטמן לגבי הנושא של סקרי פיזה.
משה גפני: הסקרים הבין לאומיים ב-2002, ב-2006, ובסקרים הבין לאומיים האלה מדינת ישראל הייתה במצב רע מאוד.
משה גפני: לא החינוך החרדי היה בעניין הזה כי החינוך החרדי השתתף בסקרי פיזה, אפילו במקצועות החול ואני לא מדבר על משמעת ועל כל הדברים האלה.
משה גפני: באנגלית, במתמטיקה, החינוך החרדי היה במצב טוב.
משה גפני: אפשר לפתוח את הסקרים האלה ולראות.
זבולון אורלב: נדמה לי שאלה רק הבנות.
משה גפני: בעיקר הבנות, אבל קרוב לעשרים אחוזים מהבנים.
דב לאוטמן: אבל שמונים אחוזים מהבנים לא.
דב לאוטמן: בבית ספר תיכון, אף אחד מהבנים לא משתתף בשום דבר.
משה גפני: לצאת מהישיבה?
דב לאוטמן: לא. אתה הפרעת לי ואני מפריע לך.
דב לאוטמן: אל תיקח אותי כל כך ברצינות.
משה גפני: דע לך שאני דווקא לוקח אותך מאוד ברצינות.
משה גפני: רציתי להיות שותף אתך בתוכנית שלך אבל אתה כל כך דואג לחרדים, אז אני אמרתי שלא צריך אותי כי אתה כבר דואג.
דב לאוטמן: אני דואג לחברה.
משה גפני: חצי מהנאום שלך היה לגבי החרדים והאברכים.
משה גפני: אני מאוד מכבד את זה.
משה גפני: אני ידעתי שתדבר על זה ואפשרתי לך, אבל תן לי להשלים את דבריי.
משה גפני: בכל הסקרים האלה, בעיקר הבנות, היו גם בנים מבתי הספר היסודיים – גם אני למדתי בבית ספר יסודי חרדי ולמדתי את כל מקצועות הליבה.
משה גפני: אני כופר בעניין של הליבה.
משה גפני: כופר.
משה גפני: אני רוצה דיון ציבורי לגבי מה היא הליבה במדינה יהודית.
משה גפני: מה זה הליבה במדינה יהודית.
חיים אורון: בסדר גמור, והרוב יחליט.
חיים אורון: דיון ציבורי והרוב מחליט.
חיים אורון: בוא, מחר בבוקר מתחילים.
חיים אורון: אם לא, משאל עם.
יוחנן פלסנר: יש עכשיו כבר מכניזם של משאל עם.
משה גפני: אני מבקש לדעת למה לא מדברים על מה ילד יהודי -  אני לא מדבר על המגזר הערבי, אני לא מדבר על מגזרים אחרים – שמסיים את מערכת החינוך במדינת ישראל, מה הוא יודע על יהדות, מה מקצועות הליבה של היהדות במערכת החינוך הממלכתית.
משה גפני: כל היום מדברים אתי על זה שהילד בחינוך החרדי צריך ללמוד את מקצועות הליבה.
משה גפני: אני בוגר מערכת החינוך החרדית, בבתי הספר היסודיים למדתי את כל המקצועות האלה, האם משרד החינוך יגיד לי שאני צריך ללמוד במקצועות הליבה דרווין, כן או לא?
משה גפני: הוא לא יגיד לי.
משה גפני: יתהפך העולם והוא לא יגיד לי.
יוחנן פלסנר: אתה למדת ברמה של בית ספר יסודי.
משה גפני: אתה לא תפריע לי.
משה גפני: מה שקרה זה רק דבר אחד.
משה גפני: הבנות לומדות את כל המקצועות ולומדות אותם ברמה גבוהה.
משה גפני: הבנים בבתי הספר היסודיים כאשר אנחנו מדברים על החינוך העצמאי לומדים את כל המקצועות, הנושא של התלמידים בישיבות שהם לא לומדים לימודי חול, זה פשוט ממשלת קדימה עשתה חוק ואני מאוד מודה לה על זה.
משה גפני: לא יולי תמיר.
משה גפני: ממשלת קדימה.
יוחנן פלסנר: אתה אומר שמספיק שהילדים ידעו  שברים פשוטים.
משה גפני: על פי התקנון אני יכול להוציא אותך, אבל אני לא אעשה את זה.
משה גפני: אל תפריע לי.
משה גפני: אני אומר לכם שאין מציאות כזאת במדינת ישראל.
משה גפני: גנאים, אני מדבר רק על המגזר היהודי ואני לא מדבר במקרה הזה על המגזר הערבי כי גם הם  מדברים על המגזר היהודי.
מסעוד גנאים: במגזר הערבי זה להפך.
מסעוד גנאים: אנחנו לומדים את כל מקצועות הליבה אבל לא מלמדים די למשל דת איסלם.
מסעוד גנאים: יש בתי ספר בחטיבה העליונה שלא מלמדים בכלל איסלם.
מסעוד גנאים: תנ"ך כן לומדים.
מסעוד גנאים: אני למדתי תנ"ך בבית הספר.
משה גפני: אני אומר לכם שמה שקרה בחברה או בנוער הישראלי, קרה שבר בל יתואר.
משה גפני: הצבר הישראלי בראשית שנות המדינה – ואני מדבר על מערכת החינוך הממלכתי – היה הטוב בעולם.
משה גפני: הצבר היה האיש שהיה אפשר להתגאות בו, הנער שהיה אפשר להתגאות בו.
משה גפני: כשאמרו הצבר הישראלי, אמרו אדם שנמצא בשכבה העליונה בכל המקומות.
גדעון סער: גם היום אפשר להתגאות בו והוא מגן עלינו.
משה גפני: להפסיק לדבר?
גדעון סער: לא. אמרתי שגם היום אפשר להתגאות בנוער הישראלי שהוא הנוער הכי טוב בעולם.
יוחנן פלסנר: והוא מגן עלינו.
משה גפני: לא לומר מה שאני רוצה לומר?
גדעון סער: אתה יכול לומר, אבל אני אלמד סניגוריה על הנוער בישראל שהוא הנוער הכי טוב בעולם.
משה גפני: לא יכול להתקיים אפילו דיון אמיתי על העניין הזה.
משה גפני: יש את החרדים, אפשר לדבר על האברכים, אפשר לדבר על כך שלא לומדים את הליבה, אפשר לדבר על כך שהם לא תורמים כלום לחברה, בחינוך הממלכתי הכל בסדר, ילד יהודי שנכנס לגן ילדים ממלכתי ומסיים את האוניברסיטה יודע ביהדות הכל, הוא מיטב הנוער.
משה גפני: אני מתנצל שהתחלתי בו.
משה גפני: אנחנו לא נוכל לקיים דיון על העניין הזה.
זבולון אורלב: גפני, אתה צודק.
זבולון אורלב: בחינוך הממלכתי צריך ללמוד יותר יהדות.
משה גפני: לא, אני לא רוצה יותר להתייחס לזה.
משה גפני: אני רוצה דיון על הליבה.
משה גפני: אני רוצה לדעת מה זאת התוכנית.
זבולון אורלב: גם יהדות וגם לימודי חול.
משה גפני: אפשר סיסמאות.
חיים אורון: גפני, אתה יכול לדווח לנו מה התוכנית להיום?
משה גפני: אנחנו ממשיכים רגיל.
חיים אורון: רגע, עם כל הכבוד, עכשיו 1:30, השר יענה במשך חמש דקות.
חיים אורון: זה יום שני, יום בו יש ישיבות סיעה.
משה גפני: אני לא יכול שלא לקיים את הדיון.
חיים אורון: אני מציע שתבקש סליחה ותקיים ישיבה על ההשכלה הגבוהה באופן מכובד.
חיים אורון: תשב לבד עם ההשכלה הגבוהה וזה לא רציני.
חיים אורון: אני יושב כאן מהדקה הראשונה של הישיבה אבל אי אפשר להתחיל דיון על ההשכלה הגבוהה בשעה 13:45.
חיים אורון: זה לא רציני.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, אנחנו מצטרפים לבקשה.
משה גפני: אתה לא יכול להצטרף.
משה גפני: אתה לא חבר הוועדה.
משה גפני: אנחנו צריכים לאשר חוק הסדרים.
משה גפני: אנחנו צריכים לאשר תקציב ועל כל פנים, להגיע להצבעה.
משה גפני: לא אמרתי שצריך לאשר, אבל צריך להגיע להצבעה ולעשות את העבודה שלנו.
חיים אורון: גפני, לי יש עניין.
חיים אורון: אני לא היחידי שיש לו עניין בהשכלה הגבוהה.
חיים אורון: אני חייב לצאת עכשיו כי יש לי ישיבת סיעה.
חיים אורון: תגיד לי מה אתה עושה בהמשך.
משה גפני: אני לא אמשיך.
משה גפני: מה אני יכול לעשות?
משה גפני: אני יודע מה לעשות?
משה גפני: אתה באמת חבר ועדה מתמיד, אתה לא בא רק למקום שצריך לדבר משהו על החרדים.
משה גפני: אדוני השר, אני מבין שלא נוכל לקיים את הדיון הזה.
משה גפני: אתה לא בעד לקיים את הדיון הזה ואת זה הבנתי וזה בסדר.
גדעון סער: אני בעד  לקיים את הדיון.
משה גפני: הנוער הישראלי הוא מיטב הנוער בעולם, הוא מגן עלינו אמרת והבנתי את הרמז.
משה גפני: לא יתקיים הדיון הזה וזה בסדר גמור.
משה גפני: מיטב הנוער נמצא במערכת החינוך הממלכתי ומי שמסיים את מערכת החינוך במדינת ישראל שהיא מדינה יהודית, להזכירך, ודמוקרטית, הוא מצוין, הוא יודע הכל.
משה גפני: כל הבעיה שנשארה במערכת החינוך היהודית במדינת ישראל היא החרדים שלא לומדים אנגלית.
משה גפני: יש לי שאלה ואני לא  צריך עליה תשובה.
משה גפני: עברתי על הנושא של התקציב ואני מדבר רק על החינוך העצמאי.
משה גפני: התקציב של משרד החינוך כולו שגדל מאוד, הזכרתי את זה בתחילת הדברים, וזה בסדר גמור,  רק בחינוך היסודי - כדי להשוות את זה לחינוך העצמאי – בשנת 2009 היה 10 מיליארד, בשנת 2010 היה 11  וחצי מיליארד, בשנת 2011 הוא 12 מיליארד ויותר, ובשנת 2012  הוא מגיע ל-13 מיליארד.
משה גפני: אני מדבר על תקציב החינוך העצמאי שהיה צריך להיות די זהה.
משה גפני: אני לא צריך אפילו תשובה אלא אני מציב את השאלה.
משה גפני: התקציב בחינוך העצמאי בין השנים 2009 ל-2012 היה 786, 824, 888, 887.
משה גפני: הוא אפילו ירד במיליון שקלים בשנת 2012.
משה גפני: זאת אומרת, אם אני משווה את זה לתקציב כולו של משרד החינוך, שיש שם תוכניות נוספות, ודאי שזה הרבה פחות ממה שאנחנו מדברים עליו, אבל אפילו אם אני משווה אותו רק לחינוך היסודי, גם אז אין השוואה בסדר הגודל עליו אנחנו מדברים.
משה גפני: משה, אני אפילו לא מבקש תשובה.
משה גפני: אין לי זכות רבה מדיי לדיונים בוודאי לא בנושא של משרד החינוך.
משה גפני: אני מיד אקבל את התשובות ואני מכיר אותן.
משה גפני: אני מוותר.
משה גפני: אדוני השר, תשיב לאחרים.
גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני דווקא רוצה לפתוח בדברים שאמרת בסיום דבריך.
משה גפני: אני לא אמרתי כלום.
משה גפני: הנוער הישראלי הוא מיטב הנוער, הוא מגן עלינו, הוא לומד באקדמיה, הוא מציל את עם ישראל, הוא הכי טוב בעולם.
משה גפני: אני יהודי גלותי, אני נסוג אחורנית, אסור לי  לדבר על העניין הזה.
גדעון סער: תרשה לי בזמן הדיבור שלי בכל זאת לבחור את המלים שלי ואת הרעיונות שלי, שלא בהכרח הם תמיד חופפים לדעות שלך, אבל במקרה הזה דווקא יש חפיפה.
גדעון סער: כלומר, הסוגיה של תגבור הממד היהודי – ואם אני יכול להוסיף, היהודי והציוני – במערכת החינוך הממלכתית, בתוך אותה תוספת שאנחנו מדברים עליה,  בתוך אותה תוספת של שעות לימוד, ואמרתי שתגברנו את לימודי הליבה, אמרתי ואני חוזר, זאת שפה, מתמטיקה, מדעים ומורשת ותרבות ישראל.
גדעון סער: אם זה סוד, אני מגלה לך אדוני היושב ראש שהיום לומדים בכיתות ח' בחינוך הממלכתי פרקי אבות.
גדעון סער: זה לא דבר שהיה קיים בעבר.
גדעון סער: תגברנו את כיתות ו' לפני בנות ובר מצווה.
גדעון סער: היהדות איננה קניין של זרם פוליטי כזה או אחר.
גדעון סער: לכולנו יש זהות יהודית, אין אינטרפרטציה אחת על זהות יהודית ואנחנו מעמיקים בנושא הזה, ולא רק בהקשר הזה, אבל אני מבטא את זה כי יש לזה ביטוי תקציבי מובהק בתקציב שהכנסת הזאת תצטרך לאשר גם בשכבת הגיל של בתי הספר היסודיים וגם בשכבת הגיל של חטיבות הביניים בחינוך הממלכתי.
גדעון סער: לכן על הנושא הזה אין מחלוקת.
גדעון סער: העובדה שהדבר הזה לא היה בצורה מספקת בעבר, ובנושא הזה אני מסכים אתך, בעיניי היא לא קטרוג על הנוער אלא מקסימום על החברה הישראלית שאלה ההסדרים שהיא יצרה בעבר, אבל בכל הממדים אנחנו היום עובדים בכיוון הזה של חיזוק החינוך היהודי ציוני במערכת הממלכתית.
גדעון סער: אני יכול להרחיב בהרבה את הדבר הזה.
גדעון סער: אנחנו מתקדמים גם עם נושא של חינוך משלב היום לקראת שנת הלימודים הבאה שבסופו של דבר הוא ייתן יותר יהדות ויותר בסיס משותף, אבל בסופו של דבר אני רואה את הנוער בבחינות קדם צבאיות, בשנת שירות, בתנועות הנוער, בצה"ל, באקדמיה והנוער הוא נוער מצוין.
גדעון סער: אני רוצה להתייחס לדברים של הדוברים ואני אשתדל לעשות את זה ממש בקצירת העומר.
משה גפני: לא הייתה בדבריי שום מילת קטרוג על הנוער.
משה גפני: אמרתי מה שהיה פעם.
משה גפני: לא אמרתי מה שהיום.
משה גפני: לא אמרתי מעבר לזה.
גדעון סער: גם לא התפלמסתי אתך אדוני היושב ראש.
משה גפני: המורשת עליה אתה מדבר היא חלק מתוכנית הליבה?
גדעון סער: ודאי שזה חלק מהליבה שלנו.
גדעון סער: ודאי.
גדעון סער: אני רוצה ללכת גם מעבר לזה.
גדעון סער: אני יכול לפרט את זה.
משה גפני: לא, הורדתי את זה.
גדעון סער: אני רוצה להזמין אותך לחידון התנ"ך למבוגרים שהתחדש אחרי שלושים שנים.
משה גפני: אין לי זמן ללכת לחידון התנ"ך.
משה גפני: אני צריך לאשר את חוק ההסדרים.
גדעון סער: אנחנו עוסקים בחיזוק החינוך היהודי.
גדעון סער: החינוך היהודי הוא דבר חשוב.
גדעון סער: חבר הכנסת פלסנר דיבר על הקטנת מספר התלמידים בכיתה.
גדעון סער: כמובן שהנושא הזה הוא דיפרנציאלי.
גדעון סער: היעד הוא 32 ויש שימוש בנושא של מדד טיפוח וכך זה מתבצע.
גדעון סער: יום לימודים ארוך, נושא אליו התייחסו כמה דוברים.
גדעון סער: צריך להבין שהמספרים הם לא מדויקים לחלוטין, ושגיא יתייחס לזה.
גדעון סער: יש תיקון מזערי שנובע מחוק שהכנסת הזאת העבירה בחוק ההסדרים בשנה שעברה, ומכיר את זה חבר הכנסת אורלב, שנובע מהתאמה לאופק חדש כי שתי התוכניות ביחד לא מתאימות.
גדעון סער: לכן במקומות שהדבר הזה התבצע, הייתה התאמה או יש התאמה אינקרמנטלית.
גדעון סער: אין שום קיצוצים בחינוך הקדם יסודי.
גדעון סער: את ההסברים הטכניים מה מופיע ואיפה בחוברת, יסביר משה שגיא.
גדעון סער: אין קיצוצים בחינוך הקדם יסודי.
רונית תירוש: אספתי את כל הנתונים.
רונית תירוש: גם הוצאה מותנית בהכנסה חיברתי.
גדעון סער: אם אתם רוצים להתפלמס, מצוין.
רונית תירוש: לא להתפלמס.
גדעון סער: עכשיו אני נותן את התשובות.
גדעון סער: שגיא יבהיר איפה נמצא כל דבר בחוברת ויש דברים שגם אני לא הטוב ביותר בקריאתם.
גדעון סער: אני אומר שאין קיצוץ בקדם יסודי.
גדעון סער: חינוך חרדי.
גדעון סער: אין גידול שהוא מעבר לגידול הטבעי ולצערי הם לא נהנים גם מכל התוכניות התוספתיות מטעמים של השוני בין המערכות.
גדעון סער: מה שנאמר, אין לו יסוד.
משה גפני: אגב, זה הסעיף היחיד שבו הוויכוח ביניכם הוא שיש טענות שמקבלים יותר ואתה אומר שלא.
משה גפני: כל הסעיפים האחרים, יש ויכוח כאשר הם טוענים שמקבלים פחות ואתה אומר שמקבלים יותר.
משה גפני: הסעיף היחיד זה הסעיף החרדי.
משה גפני: תמיד זה הסעיף היחיד.
גדעון סער: אני הייתי מוכן  לעשות את מה שאנחנו עושים בהרבה מאוד בתי ספר יסודיים, להם הוספנו את התוספות בתחום תוכניות הליבה ולתת להם עוד.
משה גפני: אני רק אמרתי שהוויכוח הוא תמיד בסעיף הזה.
משה גפני: זה הסעיף היחיד.
משה גפני: זה לא יהיה ויכוח על החינוך הערבי, לא יהיה ויכוח על יום לימודים ארוך, לא יהיה ויכוח על שום דבר, כאשר האופוזיציה תטען נגדך שיש קיצוצים בתקציב ואתה תטען להפך, שיש תוספת, להוציא דבר אחד – יש כאלה, לא כל האופוזיציה, שיאמרו שיש לחינוך החרדי יותר ואתה תאמר שזה לא נכון וכי אין יותר.
גדעון סער: זה לא נכון שאין יותר.
גדעון סער: יש יותר.
משה גפני: מה משנות העובדות?
משה גפני: זה בכלל לא רלוונטי.
גדעון סער: אבל אדוני היושב ראש, אני יכול להציג את זה רק איך שאני מבין.
גדעון סער: אני אומר שיש גידול טבעי.
גדעון סער: אז מה מצפים?
גדעון סער: שהתקציב לא יגדל כאשר יש יותר ילדים?
גדעון סער: יש יותר ילדים, יש יותר תקציב.
גדעון סער: זה דבר טבעי.
גדעון סער: כל מי שמכיר את הנתונים ובודק רואה זאת.
גדעון סער: כאשר אומרים בתי ספר פרטיים, צריך להבין שמוכר אחר הוא גם מוכר שאינו רשמי מחוץ לרשתות.
גדעון סער: לפי דעתי 200 בתי ספר חרדיים, זה הרוב לעומת חינוך מוכר אחר בארץ.
גדעון סער: כמובן שיש גידול.
גדעון סער: אז מה, זה לא יתוקצב?
גדעון סער: זה יתוקצב.
גדעון סער: אין לזה שום קשר לנושא השני.
גדעון סער: חבר הכנסת אורון.
גדעון סער: באמת החזרנו חלק מהקיצוץ, אבל לא הכל.
גדעון סער: נכון שהגידול התקציבי התוספתי הוא פחות מה-OECD בעיקר כאשר עובדים על פרמטר של פר-תלמיד אבל שני דברים הם לא נכונים ואני רוצה לתקן אותם.
גדעון סער: פעם אחת, לא הייתה החלשה בנתונים אלא היו נתונים נמוכים קונסיסטנטיים ולא הייתה הגדלה אל מול העולם, ואני מאמין שהם הצטמצמו.
גדעון סער: אם תהיה לנו קצת סבלנות, אנחנו גם נראה את צמצום הפערים.
גדעון סער: כאשר מדובר בפערים החברתיים שמהווים בעיה מאוד מאוד קשה במדינת ישראל, לקחנו את מבחני המיצב האחרונים וראינו שהפערים גדולים, הם לא גדלים.
גדעון סער: הם גדולים.
גדעון סער: במובן הזה ראינו עלייה של כל שכבות האוכלוסייה אבל הפער נשאר זהה וצריך למצוא דרכים להתמודד עם זה והדרכים בעיקרן הן שתיים: חיזוק החינוך הציבורי ותקצוב דיפרנציאלי שניתן לבצע בתקצוב דיפרנציאלי.
גדעון סער: השקעה  יותר גדולה לחינוך בקרב החזקים לעומת חלשים.
גדעון סער: לא נכון לגבי המדינה, נכון כאשר מסתכלים על פערים ביכולות כלכליות של רשויות מקומיות וביכולות כלכליות של הורים.
גדעון סער: גם הנתונים שהובאו משנת 2006 הם לפני שהמשרד יישם את דוח שטראוס שיש בו מרכיב של תקצוב דיפרנציאלי ובשנים האחרונות התקציבים מתוקצבים באופן דיפרנציאלי.
גדעון סער: למשל, ממוצע שעות לכיתה במגזר הערבי, היום הוא גבוה, ואגב, בניגוד למה שנאמר, הוא גבוה ממה שיש בעברי.
גדעון סער: פשוט צריך לראות את הנתונים.
גדעון סער: יש צמצום פערים בחינוך היסודי גם, בין מגזר ערבי למגזר העברי, והדרך היא דרך מאוד מאוד ארוכה ובהחלט יש קושי מה אתה עושה עם השקעות של גורמים שהם לא המערכת הממשלתית.
גדעון סער: זה מאוד מורכב כי יש מקום מאוד מסוכן שאסור להגיע אליו וזה לתקצוב דיפרנציאלי לפני שהבטחנו סל בסיס כי זה יגרום לכך שרשויות מבוססות, את מה שהן נותנות היום כאקסטרה, הן ייתנו כתוספת ורמת החינוך תרד.
גדעון סער: צריך לעשות סל בסיס אחיד ומעל לזה הכל תקצוב דיפרנציאלי.
גדעון סער: כל דבר שהיום אנחנו עושים – נגעתי בתוכנית התקשוב, יכולתי לדבר גם על גני הילדים באופק חדש – אנחנו עושים רק דרום-צפון.
גדעון סער: כל דבר שהוא יכול להיות דיפרנציאלי, שהוא תוספתי, אנחנו הולכים קודם כל פריפריה גיאוגרפית וחברתית.
גדעון סער: חבר הכנסת אמנון כהן.
גדעון סער: אני אבדוק ואני מבקש מענת להעלות את הנושא של המוסדות ללא רשיון, אי קבלת מקדמות ומה עושים בעניין הזה.
גדעון סער: חברת הכנסת תירוש.
גדעון סער: לחינוך קדם יסודי התייחסתי ושגיא יתייחס בהשלמה.
גדעון סער: אני כן רוצה להשקיע בזה.
גדעון סער: מאחר שהיו נתונים, אני רוצה לומר מה הנתונים.