GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמעון פרי: המשמעות מבחינת כי"ל, רק להזכיר, ומבחינת הנגב, זה לקחת, לשיטתו של האוצר, בין 400 ל-500 מיליון שקלים ולהעביר אותם כאשר לא ברור לאיזה מקומות, אם כי נדמה לי שמנכ"ל האוצר  נתן את התשובה במצגת שלו כאשר מדובר על עידוד תעשיית היצוא במרכז הארץ שבוודאי לנו אין  כל התנגדות לכך.
שמעון פרי: אני מציע לאוצר שיחפש מקורות אחרים.
שמעון פרי: הדבר האבסורדי הגדול ועל הדבר הזה לא הצלחנו לקבל תשובות.
שמעון פרי: אני העליתי את הנושא ואני חושב שגם משרד התעשייה העלה אותו.
שמעון פרי: יש שלוש מלים שהן בעצם מלים יפות ואף אחד באוצר לא הצליח להסביר לנו אותן, והן מה זה מכרה והפקת מחצבים.
שמעון פרי: אומרים לנו שזה עוד 400 או 500 מיליון שקלים שיורידו מכי"ל, אבל אף אחד לא מסוגל לומר לנו מה המלים האלה ואיך מחשבים את החשבון.
שמעון פרי: נשארנו באי ודאות מוחלטת.
שמעון פרי: פנינו למשרד התעשייה על מנת שהדרג המקצועי במשרד התעשייה יסביר לנו את פשר המלים, אבל עד היום לא קיבלנו תשובה.
שמעון פרי: כבוד היושב ראש, הנושא הזה עמד כאן במרכז הדיונים הקודמים.
משה גפני: אתה חוזר על עצמך.
שמעון פרי: אני לא חוזר על עצמי.
שמעון פרי: אתה ביקשת מהאוצר לשבת אתנו ולהסביר לנו מה זה המכרה והפקת מחצבים, איך מחלקים את זה בפעילות התעשייתית, ושנית, איך מגיעים לסכום הפנטסטי הזה, לשיטתם.
שמעון פרי: אנחנו בחוסר ודאות מוחלטת.
שמעון פרי: לא ישבנו.
שמעון פרי: היו כל מיני ישיבות בנושא מיסוי על תשומות עבר או שומות עבר וכולי, אבל האוצר לא יושב אתנו ולא מוכן להתייחס.
עליזה ברגל: אני נציגת העובדים בתרכובות ברום, כימיקלים לישראל.
עליזה ברגל: יש לי הרגשה שיש כאן התעלמות.
עליזה ברגל: היו"ר משה גפני:     	אין התעלמות.
עליזה ברגל: היו הרבה דיונים על הנושא ועמדתכם הושמעה.
עליזה ברגל: מדברים וכל פעם חוזרים על אותם דברים.
עליזה ברגל: כך התחושה שלי כי כל הזמן נשארים באותה עמדה.
משה גפני: אני רק מבקש ממך.
משה גפני: אני לא יכול לפתוח דיון.
משה גפני: זה ייראה ממש מגוחך.
משה גפני: תאמרי משפט או שניים ותאמרי מה את מציעה לחברי הכנסת להצביע בישיבה הבאה, כאשר יוצבע הנושא הזה, מתוך עמדתך .
עליזה ברגל: אני מציעה לחברים שיושבים מולי באוצר, אל תחריגו את כימיקלים, אל תסתכלו על כימיקלים כאיזה מקור בלתי נדלה של כסף אלא תסתכלו על כימיקלים כמקור תעסוקה הגדול ביותר בדרום.
עליזה ברגל: אני חושבת שכל הדרום היה שונה אם לא הייתה כימיקלים.
עליזה ברגל: לא היו 4,000 עובדים, לא היו עוד 40 אלף בתי אב שניזונים ומקבלים כסף מהחברה הזאת.
עליזה ברגל: יש איזו היתממות לומר לי ש-400 מיליון שקלים שלא יהיו בכימיקלים לא ישפיעו על העובדים או על תושבי הנגב.
משה גפני: לכן את מציעה לנו להצביע נגד הסעיף הזה.
עליזה ברגל: אני מציעה לא להחריג את כימיקלים או לפחות לשבת על משהו.
משה גפני: את מציעה לחברי הכנסת, את פונה בשם המפעל או בשם העובדים.
עליזה ברגל: העובדים נגד במקרה הזה.
משה גפני: את פונה בשם העובדים ובשם תושבי הנגב כולם, את מציעה להצביע נגד הסעיף של החרגת כימיקלים לישראל.
עליזה ברגל: אם לא להחריג, לפחות לשבת ולדבר על הנושא הזה.
משה גפני: אני מבקש מאנשי הממשלה, אני לא יודע מי אמור לשבת.
משה גפני: אנחנו ביקשנו לחדד את העניין הזה ונראה לי משום מה שאתם לא מחדדים אותו.
משה גפני: יש הבדל בין הכרייה לבין העיבוד.
משה גפני: אני מבקש לחדד את העניין הזה.
משה גפני: אני מבקש לחדד את הדבר הזה.
משה גפני: מה שאנחנו מדברים כל הזמן, אנחנו מדברים על מה שאתם אמרתם.
משה גפני: דברים שאי אפשר להעביר למקומות אחרים בעולם.
משה גפני: במקרה הזה, זאת הכרייה.
משה גפני: אני מבקש לחדד את העניין הזה לקראת ההצבעה.
משה גפני: לשבת אתם, לדבר אתם על מהי כרייה ומהו עיבוד, כך שנדע לעשות את ההבחנה הזאת.
אמנון כהן: לאחר כל הדיונים שהיו כאן, גיבשנו  כמה נקודות לגבי כל הסעיפים.
אמנון כהן: אני מבקש שציון יציג אותם כי כבר דנו בזה, גם לגבי הפער באחוזים, גם לגבי יצוא של 25 אחוזים וגם לגבי כי"ל.
אמנון כהן: זאת עמדת ממשלה ואנחנו כחברי כנסת מציעים עמדה אחרת וציון יציג אותה.
משה גפני: תאמרו את העמדה שלכם.
משה גפני: תקריאו את הגרסה שלהם שאתם מביעים להצבעה.
ציון פיניאן: ראשית, בנושא של האחוזים במס החברות בין הפריפריה לבין מרכז הארץ, אנחנו מקבלים את הצעת היושב ראש האומרת 6-12 אחוזים כי היא מאוד מאוד ריאלית.
משה גפני: אני לא אמרתי את המילה שישה אחוזים.
משה גפני: אני השארתי את זה עמום.
ציון פיניאן: אמרת פי שניים ופי שניים זה שישה אחוזים.
משה גפני: לא, אמרתי שמונה לחלק לשתיים.
משה גפני: זאת הצעה ותשאיר אותה כמות שהיא.
משה גפני: נדבר עליה.
ציון פיניאן: אני מקבל את עמדת היושב ראש.
ציון פיניאן: פי שתיים.
ציון פיניאן: לגבי יצוא.
ציון פיניאן: הוצע כאן 25 אחוזים.
ציון פיניאן: היות שיש הרבה מפעלים בפריפריה שאין להם 25 אחוזים יצוא או מפעלים חדשים, מוצע שזה יהיה בהדרגה.
ציון פיניאן: נתחיל ב-10 אחוזים ונגיע ל-25 אחוזים שזה המקסימום, באופן מדורג.
משה גפני: מישהו אצלכם רושם את הדברים?
משה גפני: את זה אני אביא להצבעה.
משה גפני: אם אתם תשתקו עד ההצבעה, זה מ שיעבור.
ציון פיניאן: לגבי כימיקלים או מפעלים שאי אפשר להוציא מהארץ.
ציון פיניאן: אנחנו מציעים שיהיה 50 אחוזים, שהגזרה עליהם תהיה בגובה של 50 אחוזים.
ציון פיניאן: הסמנכ"ל דיבר כאן על 400 או על  500 מיליון, אבל צריך למצוא את הנוסחה שתהיה 250 מיליון.
ציון פיניאן: הם לא יקבלו את המענקים האלה, אבל צריך למזער את הגזרה.
שי חרמש: לא הבנתי אם זאת גזרה או הטבה.
שלי יחימוביץ': למה לדבר במספרים ולא באחוזים?
ציון פיניאן: אני אומר חמישים אחוזים.
ציון פיניאן: לגבי התעשיות הביטחוניות.
ציון פיניאן: מאז תחילת הדיון אמרנו שהנושא הזה לא עולה על הפרק אלא נשאר כפי שנשאר  כי זה יפגע בהן בתחרות מול כל אומות העולם וגם בתחרות פנימית, ואני לא רוצה לנקוב בשם מפעל שיכול להיפגע קשות כאשר בכל מכרז הוא ייכשל.
ציון פיניאן: הנושא של התעשיות הביטחוניות היה פעם פאר והדר של המדינה.
ציון פיניאן: הנושא הזה, לא יקום ולא יהיה.
ציון פיניאן: אני אומר את זה כי גם היושב ראש וגם כולנו אמרנו הרבה מאוד פעמים בנושא הזה.
ציון פיניאן: התעשיות הביטחוניות, אי אפשר לפגוע בהן.
שלי יחימוביץ': יש לי שלוש התייחסויות קונקרטיות.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה יהיה נכון שנצא מכאן עם הטבות יותר משמעותיות לפריפריה אבל אני מאוד מזדהה עם מה ששרגא ברוש אומר, שבשום פנים ואופן אף אחד לא יפרש את העניין.
משה גפני: את מצטרפת להצעה של ציון.
שלי יחימוביץ': אני מצטרפת להצבעה של ציון ואני רוצה להזהיר מפני האפשרות שמישהו יפרש את העניין כמו באלמן/אלמנה, כאשר הפירוש של האוצר של אלמן/אלמנה היה להוריד את התנאים של האלמנה לתנאים של האלמן.
שלי יחימוביץ': אני לא רוצה שזה יקרה כאן.
שלי יחימוביץ': אני לא רוצה שזה יבוא על חשבון ההיי-טק ועל חשבון התעשיות במרכז, כי בסופו של דבר זה קטר מאוד משמעותי.
שלי יחימוביץ': אני מצטרפת להצעה של ציון.
שלי יחימוביץ': בנושא החברות הממשלתיות.
שלי יחימוביץ': אני ממש מפצירה באוצר פשוט לרדת מההחרגה שלהן מכלל החוק.
שלי יחימוביץ': אין בזה שום הגיון.
שלי יחימוביץ': שום הגיון.
שלי יחימוביץ': זה באמת הפנינה שבכתר, דבר שהוא חשוב לכולנו גם ביטחונית, גם תעסוקתית, גם מכל בחינה שהיא.
שלי יחימוביץ': אנחנו בטח לא רוצים להעמיד אותם בעמדת נחיתות.
שלי יחימוביץ': זה אפילו יכול להתפרש, ההחרגה שלהן, כמו שמתפרשת עמדת האוצר ביחס לאי-מתן ערבויות לתע"ש כחלק מהלחץ להפריט אותם.
שלי יחימוביץ': אגב, יש לנו מסמכים שמראים שזה חלק מהלחץ וזה מתועד.
שלי יחימוביץ': ממש לא הייתי רוצה שזה ייראה כך.
משה גפני: מה הדבר השלישי?
שלי יחימוביץ': בנוסף, אין בזה הגיון כי גם הדיבידנד שהם ישלמו למדינה יקטן, אז מה עשינו בזה?
שלי יחימוביץ': אני לא מצליחה להתחבר להגיון שבזה ואני מבינה גם מהאוצר שיש נכונות לרדת מהעניין הזה ואני מבקשת שאכן זה יתבצע בלי להחריג שום חברה כי גם שמעתי שמועות שחברה אחת כן תוחרג ואחרת לא תוחרג.
שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים כאן על כל החברות הממשלתיות ובוודאי על התעשיות הביטחוניות.
שלי יחימוביץ': לגבי כימיקלים.
שלי יחימוביץ': אני חייבת לומר כאן משהו לגבי העובדים.
שלי יחימוביץ': העובדים תפסו אותי לשיחה אחרי הישיבה הקודמת ואמרו לי ששערה משערות ראשם לא תיפגע.
שלי יחימוביץ': הם מרוויחים מצוין, וחלק מהם אפילו התפארו ושמחתי על ההתפארות הזאת, שהם מרוויחים יותר ממני, ואני שמחה שעובדים מגיעים לשכר גבוה כי עובדים צריכים להרוויח הרבה.
שלי יחימוביץ': הם אמרו בכנות שהם דואגים כאן לעתיד הנגב.
שלי יחימוביץ': כלומר, בואו נוריד מסדר היום את העניין של חשש לגורלם של העובדים כי אין חשש כזה ואמרו לי את זה ראשי הוועדים במו פיהם.
שלי יחימוביץ': אני רוצה להציע הצעה שלישית.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שההצעה של האוצר היא קלה מדיי ביחס לחברה ששואבת את מקורותיה ממחצבים ששייכים לכל מדינת ישראל, לכל אזרחי מדינת ישראל.
שלי יחימוביץ': הדבר הזה הוא תחת אורן של מסקנות ועדת ששינסקי שמתייחסות למשאבי הגז והנפט, וכאן אנחנו מדברים על תעשייה שמשלמת תמלוגים למדינה בסך של 3 עד 5 אחוזים.
שלי יחימוביץ': זה דבר שהוא לא קיים בשום מדינה נאורה בעולם.
שלי יחימוביץ': למה הם צריכים ליהנות ממסלול מופחת במס?
שלי יחימוביץ': למה הם מתנגדים?
שלי יחימוביץ': לשלם 17 אחוזים מס חברות כאשר מס החברות יעמדו בסוף הרפורמה על 18 אחוזים?
שלי יחימוביץ': זה לא הגיוני?
שלי יחימוביץ': זה הרי מעט מדיי.
שלי יחימוביץ': לכן ההצעה שלי היא מס חברות גבוה יותר מ-17 אחוזים.
שלי יחימוביץ': אני אומרת 25 אחוזים.
משה גפני: את מגישה את ההצעה להצבעה בוועדה?
שלי יחימוביץ': אני מגישה להצבעה, למרות שאם זה לא יעבור, אני כמובן אתמוך בעמדת האוצר.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שעמדת האוצר היא רכה וקלה מדיי, והיא לא עומדת ביחס למה שקורה בעולם, היא לא עומדת ביחס למה שקורה בישראל, ואני חושבת שגם 25 אחוזים זה מעט מדיי לחברה שבאמת עושה את הונה ממחצביה של מדינת ישראל.
משה גפני: אני מאוד מבקש לעשות סדר בעניין הזה.
משה גפני: אני לא הולך לפתוח דיונים.
משה גפני: לגבי מה שהעלה חבר הכנסת ציון פיניאן יחד עם אמנון כהן, ואני מבין שגם עם חברים אחרים כמו פניה קירשנבאום, לשני סעיפים מתחברת גם שלי יחימוביץ.
משה גפני: לגבי הנושא של הפער בין הפריפריה למרכז.
שלי יחימוביץ': אני מתחברת לשלושת הסעיפים.
שלי יחימוביץ': אני יחד עם האוצר בעניין של כימיקלים, אם כי אני רוצה יותר, גם ביחס ל-6-12 אני יחד אתכם וגם בעניין של החברות הממשלתיות אני אתכם.
שלי יחימוביץ': אפשר לדבר כאן על אחדות דעים.
משה גפני: אבל לגבי כימיקלים לישראל?
שלי יחימוביץ': אני מציעה הצעה אלטרנטיבית, אבל אם היא לא תעבור, אני עם האוצר.
יהודה נסרדישי: אתה מרשה לי להגיב על כן תעשייה או לא תעשייה?
משה גפני: כן, אני אאפשר לך אבל קודם חברי הכנסת.
רונית תירוש: כמו שאני מבינה את מגמת החוק, אנחנו רוצים למנוע מחברות ומוסדות לצאת החוצה ולייצר בחוץ אלא לפתות אותן להישאר כאן ולעשות כאן את העבודה.
רונית תירוש: אני רוצה להתייחס ספציפית לכי"ל.
רונית תירוש: אני לא יודעת מה נאמר אבל ישבתי כמוכם בישיבה בה השתתפו נציגי העובדים והם דיברו.
רונית תירוש: אלי הם לא באו אחר כך.
רונית תירוש: אני שמעתי אותם במהלך הישיבה.
רונית תירוש: ככל שהם היו נציגי עובדים, הם אמרו שההשלכה של החוק הזה תהיה בכך שלא רק הטייקונים – שאנחנו כל הזמן אובססיביים לרדוף אותם – ייפגעו אלא ייפגעו כנגזרת של זה גם העובדים.
רונית תירוש: יש כאן ויכוח על התהליך כולו, מה אחוז הכרייה מתוך התהליך, מה אחוז העיבוד ועל פי זה רוצים לעשות חלוקה.
רונית תירוש: אני ניסיתי להבין וככל שאני מבינה את רשות המסים, היא לא יודעת לומר בוודאות את החלוקה הפנימית.
רונית תירוש: גם כי"ל עצמה, כאשר שאלתי בפנייה יזומה שלי, לא ידעה לומר בוודאות את החלוקה הפנימית.
רונית תירוש: מה שבטוח זה שהם נפגעים.
רונית תירוש: לכן אני כן תומכת בהצעה שאני חושבת שדובר עליה מאחורי הקלעים או לא מאחורי הקלעים להפחית את זה בחמישים אחוזים ולעגן את זה בחקיקה הזאת.
שי חרמש: הדבר שמדאיג אותי בעיקר זה הדיפרנציאציה בין מרכז ופריפריה.
שי חרמש: השאלה היא מה יביא מחר מפעלים איכותיים  לפריפריה.
שי חרמש: משחטה בשגב שלום תוקם ואת השכר מינימום שם ישלמו, אבל הפריפריה לא מייחלת היום למשחטות אלא היא מייחלת לראות מפעלים שמוקמים היום בעמק הסיליקון של רעננה כפר סבא שמגיעים דרומה לקרית גת ובאר שבע.
שי חרמש: אלה מפעלים שמעניקים רמת השתכרות גבוהה ולפחות גורמים לכך שהאוכלוסייה ממרכז הארץ תתקרב לפריפריה.
שי חרמש: דרך אגב, חלק מהדיונים שלנו עם שר השיכון היו היכן בונים והוא היה מאוד מודאג מהבנייה בין גדרה לחדרה, אבל אני חושב שאני יותר מודאג מהבנייה בבאר שבע-ירוחם.
שי חרמש: ציון, לגבי הפער של 6 מול 12.
ציון פיניאן: אני דיברתי על 50 אחוזים.
ציון פיניאן: על פי שניים.
משה גפני: זה יכול להיות ארבע.
שי חרמש: ציון, אני למדתי מתמטיקה ברמה מאוד נמוכה ו-50 אחוזים לא אומרים לי כלום.
שי חרמש: אני צריך לדעת מספר אבסולוטי.
שי חרמש: אני אומר שהפער של 6 אחוזים במס חברות בין רעננה לבין באר שבע, לא יביא לכך שמפעל יעבור לבאר שבע.
שי חרמש: זה לא שווה לו.
שי חרמש: לא שווה לגור בבאר שבע, לא שווה להעביר אנשים לבאר שבע.
שי חרמש: עלות המרחק בין באר שבע לתל אביב בתעשיות האלה היא יותר מ-6 6 אחוזים.
שי חרמש: היות ואני צריך לשחק במשחק שסכומו סכום אפס, לא לפרוץ את המסגרת, לא אומר אפס בפריפריה ו-12 במרכז, אני אומר לפחות פער של 4-14 אחוזים.
משה גפני: אם זה 14, אתה מעלה למרכז.
משה גפני: לא שמת לב, אבל אתה יושב ליד שרגא ברוש.
שי חרמש: שרגא, אין לי שום בעיה.
שי חרמש: ההיי-טק שלך יכול לרדת היום לשדרות.
שרגא ברוש: ההיי-טק יכול לעבור גם לרומניה וגם לארצות הברית ולא רק לשדרות.
שרגא ברוש: הוא יחליט לאן הוא עובר.
שרגא ברוש: אם הוא ימצא אנשים בשדרות, בסדר.
שי חרמש: הוא מצא 650 עובדים בשדרות.
משה גפני: חבר הכנסת שי חרמש, הצעתך היא 4 ו-14 אחוזים.
משה גפני: ההצעה נרשמה ותובא להצבעה, אם אתה תבקש להצביע עליה.
שי חרמש: הנקודה הבאה.
שי חרמש: הורדת רף היצוא מ-25 ל-10 אחוזים, היא בעצם הכרזה שבאופן משמעותי פרמטר היצוא איננו חשוב.
שי חרמש: 10 אחוזים הם בשוליים.
שי חרמש: אני מציע לא לרדת לזה.
שי חרמש: לאורך כל השנים היו 25 אחוזים וזה היה קו פרשת מים במפעלים מוטי יצוא, בין מפעלים יותר תחרותיים ויותר טובים מול מפעלים שהם חסרי יצוא.
שי חרמש: ההורדה ל-10 אחוזים, ציון, אני מציע שתוריד לאפס.
אמנון כהן: מדובר במפעל חדש שלא הספיק להגיע ל-25 אחוזים.
אמנון כהן: 10 ואפס זה אותו הדבר.
אמנון כהן: מילה אחרונה לגבי כי"ל.
אמנון כהן: יש כאן לדעתי קמפיין על כי"ל שלא קשור בשלושים אחוזים מבעלי המניות אלא במהות של המפעל.
אמנון כהן: שבעים אחוזים מכי"ל לא נמצא בידי המשפחות השולטות.
שלי יחימוביץ': אני בכלל לא התייחסתי לזה.
שלי יחימוביץ': אני לא התייחסתי לזה אלא למשאבי טבע.
שלי יחימוביץ': למה מייחסים לי דברים שאני לא אומרת?
שי חרמש: אני מציע לא להחריג את כי"ל.
שי חרמש: לכי"ל יש היום חלופה בין ים המלח לבין ספרד ואלה 300 מקומות עבודה, שם יש את חומר הגלם, כאן יש את חומר הגלם.
שי חרמש: אם שרגא ברוש כל כך מודאג מהניידות של היי-טק בין אירלנד לבין רעננה, אני מודאג בכי"ל בין ים המלח לבין ספרד.
שי חרמש: אני מציע לא לגעת בכי"ל.
משה גפני: הצעה מאוד מעניינת.
שי חרמש: תשאיר את כי"ל בתוך המתכונת שלה.
משה גפני: אני מקבל את הטענה של כי"ל.
משה גפני: אני מקבל את העמדה של כי"ל.
משה גפני: אני מתאר לעצמי שישבתם אתם אבל לא ישבתם מספיק ואתם לא רוצים לחדד את העניין הזה.
קריאה: לא ישבו.
משה גפני: אז לא ישבו.
משה גפני: אני מבקש להצבעה להביא נוסח.
משה גפני: אני לא מבקש מכם אלא מהיועצת המשפטית של הוועדה להכין נוסח שיהיה ברור ממנו באופן מדויק מה זה כרייה ומה זה עיבוד.
משה גפני: אם תתקבל ההחלטה שכי"ל מוחרגת מהחוק והעמדה של כולנו הייתה, גם שלכם, שזה חל רק על הכרייה ולא על העיבוד כי עיבוד אפשר להעביר לחוץ לארץ, אני מבקש שהניסוח בחוק יהיה ברור.
משה גפני: תדברי אתם.
משה גפני: לא מלחמה, אבל מה שאת תגידי שזה מה שעושה את זה ברור.
משה גפני: דבר נוסף.
משה גפני: גם בנושא של מה שיהיה ב-2011 וב-2012, 10 אחוזים ו-15 אחוזים, אם אנחנו מפחיתים את שיעורי המס, אני מבקש להפחית את זה בהתאמה.
משה גפני: זה גבוה מדיי.
משה גפני: 10 ו-15 אחוזים.
משה גפני: יש עוד מישהו מחברי הכנסת שיש לו הסתייגות?
משה גפני: יהודה נסרדישי, בבקשה.
משה גפני: אחרי כן ערן פולק ואחרי כן אנחנו עוברים למחקר והפיתוח.
יהודה נסרדישי: אני אשתדל לדבר בקצרה ובתמציתיות.
יהודה נסרדישי: מאוד לא נוח שאנחנו הולכים למהלך היסטורי בחוק התעשייה, מסים, ואנחנו מכוונים דברים למפעל כזה ואחר.
יהודה נסרדישי: לחוק יש כללים.
יהודה נסרדישי: בחוק צריכה להיות שוויוניות ובחוק לא יכולה להיות איפה ואיפה.
יהודה נסרדישי: גם כרייה, גם מחצבים וגם נושאים אחרים כמו חיפושי נפט וחיפושי גז, אלה הם אוצרות של מדינת ישראל.
יהודה נסרדישי: מעל כל במה אני משמיע את קולי ואני אומר שהנכסים האלה שייכים למדינת ישראל ולא למפעל כזה ואחר.
יהודה נסרדישי: לא החרגנו את כי"ל אלא אנחנו הולכים בהגדרה ואומרים שמי שמשתמש או נהנה מאוצרות טבע של מדינת ישראל, החוק הזה לא יחול עליו.
יהודה נסרדישי: ידידי חבר הכנסת פיניאן שאני מכבד אותו ואני מוקיר אותו, כאן אני רואה מתפתחת איזושהי חלוקת שלל האם לחתוך על חמישים אחוזים או על עשרים אחוזים או אפס אחוזים.
יהודה נסרדישי: אני שומע הצעות רבות.
יהודה נסרדישי: אנחנו באים ואומרים עמדה של משרד האוצר, עמדה של ממשלת ישראל שעברה בחקיקה שאנחנו לא מכניסים.
יהודה נסרדישי: החרגנו בחוק התעשייה, מסים, החדש, שאם ירצה השם ייכנס לתוקף ב-1 בינואר 2011 את כל העיסוק הזה.
יהודה נסרדישי: זה מחצב, זה נפט, זה גז, זה גם כי"ל.
יהודה נסרדישי: אני שומע חדשות לבקרים – זאת פעם שנייה שאני מופיע בדיון הזה בחוק עידוד השקעות הון – שוב פעם כי"ל, כי"ל, כי"ל.
יהודה נסרדישי: אמרתי לפרוטוקול בדיון השני שאפשר לבנות מודלים, וזה אפשר לבנות, אבל אי אפשר לעשות בחמישים אחוזים או בעשרים אחוזים, וזה לא אני צריך לעשות את זה.
יהודה נסרדישי: בעיניי כל כי"ל היא לא בחוק, אבל אם יש לה חלק ייצורי שהוא גם חלק של יצוא ויוכח לנו על פי מודלים כלכליים, לזה נתייחס כייצורי וניתן את זה.
יהודה נסרדישי: לכן כי"ל היא בחוץ.
יהודה נסרדישי: להבדל בין פריפריה למרכז.
יהודה נסרדישי: זאת קופה  אחת וזה תקציב אחד.
יהודה נסרדישי: צריך להחליט.
יהודה נסרדישי: אם אנחנו מורידים לפריפריה, ואולי צריך להוריד, צריך להעלות במרכז.
יהודה נסרדישי: קחו בחשבון מה יהיה עם ההיי-טק, מה יהיה עם מפעלים שם, וזה פשוט פלוס-מינוס.
יהודה נסרדישי: אין מקורות אחרים.
שי חרמש: אמרתי לך את זה.
יהודה נסרדישי: לכן, זאת עמדת רשות המסים.
משה גפני: מה העמדה?
יהודה נסרדישי: מה שהבאנו לכם.
משה גפני: 8-12?
שי חרמש: זה לא מזיז בלוק אחד מפתח תקווה לאשקלון.
יהודה נסרדישי: יכול להיות.
משה גפני: העמדה שלכם היא 8-12?
משה גפני: זאת העמדה הסופית?
יהודה נסרדישי: זאת עמדה שלי.
רונית תירוש: פתאום אנחנו מתמקדים לוויכוח של מספרים.
רונית תירוש: יהודה, תחשוב על מה ששי מדבר.
רונית תירוש: הוא מדבר על האינסנטיב, על התמריץ שיש לך כאדם לרדת לפריפריה.
משה גפני: יהודה, אתה לא עונה לאף אחד.
משה גפני: העמדה הסופית שלכם היא 8-12?
משה גפני: זה יובא להצבעה ויקרה מה שיקרה.
משה גפני: זה  בסדר גמור.
משה גפני: מה הוויכוח הזה בכלל?
יהודה נסרדישי: הגוזל שנגזל, הוועדה הזאת דנה בכי"ל וזה איננו נכון.
משה גפני: 8-12 יובא להצבעה.
משה גפני: אתם תביאו את הרוב מהבית.
משה גפני: תובא ההסתייגות של רבים מחברי הוועדה ומה שיתקבל, יתקבל.
משה גפני: יהודה נסרדישי, אתה מנהל רשות המסים המצוין, אתה תפעל על פי החוק.
משה גפני: כל הזמן אתה אומר לי שאתה פועל על פי החוק.
משה גפני: מה שהוועדה תחליט, כך תפעל.
משה גפני: אם הוועדה תחליט 8-12, תפעל כך.
משה גפני: אם היא תחליט 4-10, אתה תפעל כך.
משה גפני: אם היא תחליט על 2-8, אתה תפעל כך.
יהודה נסרדישי: זה התקציב וזאת הקופה.
יהודה נסרדישי: מינוס שם, זה פלוס במקום אחר.
משה גפני: אנחנו המחליטים.
משה גפני: אל תשכחו את ההיררכיה.
יהודה נסרדישי: אתם הריבון.
משה גפני: כן, אנחנו הריבון.
משה גפני: ריבונו של עולם הוא הריבון ואנחנו נבחרי הציבור.
משה גפני: מה שנחליט, כך תפעל.
משה גפני: ערן אחרון הדוברים ואנחנו עוברים לסעיף הבא.
ערן פולק: להוסיף שתי נקודות על דברי מנהל רשות המסים.
ערן פולק: לנושא תנאי הייצור.
ערן פולק: אנחנו חושבים שאין מקום לשנות את הנושא של תנאי הייצור.
ערן פולק: המשמעות היא הכנסה של הרבה מאוד חברות בתחומים נוספים לתוך החוק, דבר שבעצם מייתר את כל ההעדפה שקיימת כאן.
ערן פולק: התוצאה תהיה שבמקום להרחיב שיעורי מס, אנחנו נצמצם את הפערים ולדעתי נפגע בפריפריה.
ערן פולק: הדבר הנוסף.
ערן פולק: גם בהתייחס למספרים, אני לא אחזור על מה שאמר מנהל רשות המסים, צריך לזכור שמעבר לפער בין אישורי המס, יש עוד הרבה מאוד כלים לרבות מה שעלה בדיון הקודם.
ערן פולק: בעצם ביטול ההתניה של קבלת מענקים בפריפריה בוויתור על הטבות המס, מה שמייצר ערך מוסף הרבה יותר גדול למפעלים בפריפריה.
שי חרמש: ערן, ב-400 מיליון שקלים.
שי חרמש: 2 מיליארד שקלים בקשות.
שי חרמש: אתה צריך להיות קונסיסטנטי בעניין.
שי חרמש: חזי יושב עם שני מיליארד שקלים בקשות.
משה גפני: אנחנו סיימנו את הדיון.
משה גפני: יש הסתייגות של אמנון כהן.
שלי יחימוביץ': שי, כואב לי הראש.
שי חרמש: שלי, כואב לך הראש אבל לי כואב הלב.
שי חרמש: אני חוזר לשם מחר.
שי חרמש: ב-400 מיליון אתה לא עושה כלום.
שי חרמש: חזי יגיד לך כמה חסר לו.
משה גפני: חזי, אתה לא עונה לו.
משה גפני: אתה עובד מדינה וצריך להישמע ליושב ראש ועדת הכספים.
משה גפני: שי, אתה לא יודע מה הולך כאן.
משה גפני: כאן זה לא בקיבוץ.
משה גפני: כאן אתה יכול לדבר עד מחר בלילה, אבל בסופו של דבר מה שיקבע זה איך אתה מרים את האצבע.
משה גפני: תהיה לך אפשרות.
שי חרמש: אני מצטער שאני היחיד שעושה את זה.
ערן פולק: הערה אחרונה, לנושא של תקופת המעבר.
ערן פולק: אני חייב לציין שבתקופת המעבר, השנתיים האלה של ה-10 ו-15, זה כבר רכיב שהוא משפיע באופן ישיר על מסגרת התקציב.
ערן פולק: אם אחרי תקופת המעבר אלה כבר שיקולים וחשיפות שהם מעבר למסגרת התקציב הדו-שנתי הזה, כל נגיעה בתקופת המעבר משפיעה על המסגרת עצמה וזה הרבה יותר מורכב.
משה גפני: חבר הכנסת אמנון כהן, יש לך הסתייגות ואני מבקש שתאמר אותה.
אמנון כהן: אדוני היושב ראש, במסגרת הדיונים של הוועדה כאן ובדיוני ועדת המשנה בנושא תעסוקה ותעשייה, אני חושב שהסיסמאות שנאמרות על כך שאנשים יצאו לעבוד ולא נותנים להם את הכלים ליציאה לעבודה, לא מכשירים אותם, הסיסמאות יישארו כסיסמאות.
אמנון כהן: בדקתי את הנושא של עידוד השקעות הון, את כל נושא התעסוקה וגם עברתי על הדוח של משנה לנגיד בנק ישראל, מר אקשטיין, שהוועדה הוקמה בעקבות בקשתה של הממשלה ובה ישבו אנשים טובים וחשובים.
אמנון כהן: המסקנות שם הוצגו וניתנו פתרונות לנושא של תעסוקה.
אמנון כהן: גיליתי שאם אנחנו רוצים לטפל באוכלוסייה כדי שתצא לעבוד, יש אופי מסוים של האוכלוסיות שלא יכולות לצאת למרכזים.
אמנון כהן: לכן המדינה צריכה לעודד הקמת מפעלים באזורים מוכי אבטלה או באזורים בהם היא רוצה לעודד תעסוקה.
אמנון כהן: אני מציע שבאזורים האלה שהממשלה תקבע שרוצים לעודד בהם תעסוקה, שהמפעלים שיוקמו במקומות האלה יוכרזו כאזור עדיפות לאומית א'.
משה גפני: המפעל עצמו.
אמנון כהן: המפעל עצמו, נקודתית.
משה גפני: מה שבעצם עופר אמר.
אמנון כהן: עופר דיבר על משהו אחר.
משה גפני: סליחה, בסדר.
אמנון כהן: הנושא הזה חשוב בגלל האופי של האוכלוסייה.
אמנון כהן: המטרה היא להקים מפעל מיועד לאותה אוכלוסייה ואז משרד התעשייה נכנס לנושא הכשרת העובדים לטובת אותו מפעל שהוקם.
אמנון כהן: השילוב הזה צריך להיות מתואם, כי אם רוצים לטפל בתעסוקה, חייבים ללמוד את אופי האוכלוסייה.
אמנון כהן: אני מבקש להכניס את זה כהסתייגות.
משה גפני: נרשמה.
אמנון כהן: אני מציין שהממשלה תקבע לגבי האזור.
משה גפני: ההסתייגות נרשמה.
גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, מה שאומר אמנון לגבי אוכלוסייה ייחודית, חל גם על החרדים ועל הערבים.
משה גפני: על החרדים, לא.
משה גפני: על הערבים, כן.
משה גפני: אם החרדים יהיו בפנים, הממשלה לא תעשה את זה.
משה גפני: רק הערבים.
משה גפני: אני אמרתי את זה כבר מאה פעמים.
משה גפני: אני מתנצל בפני הציבור הערבי על כך שיש חרדים במדינה כי כך היו עוזרים להם יותר.
שי חרמש: לפי החוק הזה המפעל הבא יוקם בעג'מי ביפו.
משה גפני: אני מסכם את הדיון ובעיקר אני פונה גם לרשות המסים וגם למשרד האוצר על כל אגפיו.
משה גפני: אני אומר את דעתי האישית.
משה גפני: אני מאוד מאוד מעוניין בחוק הזה.
משה גפני: אני מעוניין בחוק הזה, אני מעוניין בחוק של המו"פ ואני מעוניין בחוק של תעשיות עתירות ידע.
משה גפני: אני חושב שזה מהלך מאוד רציני שהממשלה מובילה.
משה גפני: אני מבקש לא ליפול על הפרטים.
משה גפני: אתם שמעתם את הדברים ואני מבקש שאוזניכם תהיינה קשובות למה שנאמר כאן מכיוון שבסופו של דבר כאן זה יקום או ייפול.
משה גפני: אני מבקש לקחת את הדברים בחשבון.
משה גפני: אני לא אומר כזה ראה וקדש.
משה גפני: עד ההצבעה אני מבקש שתבואו בדברים עם כל הגורמים הנוגעים בדבר וכמו שהרמב"ם אומר, לכו בשביל הזהב.
משה גפני: יהודה, אתה שומע?
משה גפני: אתה מחנך את העובדים שלך, כולל את היועצות המשפטיות, שמה שגפני מבקש בוועדה, קודם להגיד לו ואחרי כן להקשיב.
משה גפני: כל הזמן אומרים לא.
משה גפני: תקשיבו.
משה גפני: אל תביאו את מה שהממשלה הביאה, את מה שאתם דנתם אצלכם הרבה זמן.
משה גפני: אתם מביאים לכאן ואתה אומר לי כזה ראה וקדש ואתה גם מסביר את זה.
יהודה נסרדישי: אפילו עם בריאות לקויה באתי היום לכבודך.
יהודה נסרדישי: למה אתה אומר את זה?
משה גפני: זה לא ככה?
יהודה נסרדישי: לא ככה.
משה גפני: אז למה אמרתי?
יהודה נסרדישי: תקן את זה בבקשה.
יהודה נסרדישי: זה נכון שאני נותן את ההנחיות ואני מוביל.
יהודה נסרדישי: זה תפקידי.
משה גפני: על כל פנים, אני מבקש שאוזנכם תהיה כרויה לעניין הזה מכיוון שאם תבואו ותגידו להצביע על מה שעבר בקריאה הראשונה, אני מודיע לכם, לפי מה שאני רואה אצל חברי הוועדה, החוק הזה ייפול ואני מאוד מעונין שהוא לא ייפול.
משה גפני: לכן אני מבקש מכם את הגמישות.
משה גפני: נכון לעכשיו, בעזרת השם ובלי נדר, בישיבה הבאה בעניין הזה יהיו רק הצבעות.
מיכל הנר דויטש: והקראת שינויים שהעברנו בוועדה.
משה גפני: אבל הקראנו, יש עוד משהו?
מיכל הנר דויטש: יש כל מיני סעיפים.
משה גפני: מיכל, אני מבקש שתקריאי את מה שאנחנו סיכמנו.
משה גפני: גבירותיי ורבותיי, היועצת המשפטית מקריאה את שינויי הנוסח עליהם דיברנו בישיבה הקודמת.
משה גפני: הצבעות יהיו בישיבה הבאה.
שגית אפיק: אני אומרת את העיקרון.
שגית אפיק: אני לא מקריאה נוסח.
שגית אפיק: במקום שאתם לא מסכימים, תפתחו אותו לדיון.
שגית אפיק: יש את היחסיות.
שגית אפיק: עמוד 4 בנוסח שלפניכם.
שגית אפיק: הוועדה החליטה  ככל שנציג הציבור במינהלת השקעות תיירות זכאי להוצאות ולתשלומים, הדבר יחול גם ביחס לנציג הציבור במינהלת מרכז השקעות וזה ייכנס לנוסח.
שגית אפיק: זה ייכנס לנוסח, אותו הדבר, כמו במינהלת השקעות תיירות, ביחס לנציג מינהלת מרכז ההשקעות.
שגית אפיק: עמוד 7, לעניין המסלולים הנוספים.
שגית אפיק: הכרעת הוועדה הייתה שהמסלולים הנוספים ייעשו באישור ועדת הכספים, גם שיעור המענק וגם המסלולים עצמם.
שגית אפיק: זה מופיע בעמוד 7 למעלה.
שלי יחימוביץ': איפה זה בכחול?
שגית אפיק: זה לא בכחול כי עכשיו אנחנו מדברים על תיקונים קטנים עליהם החליטה הוועדה בישיבות הקודמות.
שגית אפיק: חילקו נוסח.
שגית אפיק: עמוד 8. למעשה יובאו שתי גרסאות כאשר הגרסה האחת היא הגרסה שהובאה מטעם הממשלה שהיא גרסה שאומרת שהאזורים ימשיכו להיות בצווי.
שגית אפיק: הגרסה השנייה אומרת שהאזורים ייקבעו בתוספת בחקיקה, בחוק עידוד השקעות הון, כאשר השינוי של התוספת ייעשה על ידי השרים באישור ועדת הכספים.
שגית אפיק: עמוד 9, לעניין גרסת הממשלה, תיכנס הוראה בדבר מפעל שהורע מעמדו, שהוא ימשיך להיות זכאי להטבות, כאילו הצד הקודם חל עליו במשך שנה אחת.
שגית אפיק: ייכנס הנוסח שלכם.
שגית אפיק: זאת גרסה שלכם.
מיכל הנר דויטש: התקופה למתן ההחלטה ברולינג של שישים ימים ולא פלוס שאינו מוגבל בזמן.
שגית אפיק: לא. בלי התוספת.
מיכל הנר דויטש: כן, שאינו מוגבל בזמן.
מיכל הנר דויטש: רק פלוס שישים ימים על התשעים.
מיכל הנר דויטש: עמוד 15, 51יח.