GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אני מבין שאתם מחריגים למשל את התעשיות הביטחוניות, מחריגים את רפא"ל מהחוק, ואלה כבר לא מחצבים שקיימים כאן אלא מדובר על מפעלים תעשייתיים שמייצאים ועושים עבודה חשובה.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו עכשיו הולכים לגרום נזק למפעלים הללו, למפעלים הביטחוניים, להרבה מאוד עובדים .
משה גפני: אתם בטוחים ושלמים  עם עצמכם בעניין הזה?
ציון פיניאן: ונותנים עדיפות לאינטל.
משה גפני: כן, נותנים עדיפות לאינטל.
משה גפני: אתם שלמים עם ההחלטה הזאת?
ערן פולק: ודאי.
משה גפני: אתם יכולים להסביר את זה?
משה גפני: מה נאמר לעובדי רפא"ל?
משה גפני: אם אין לכם הסברים, אנחנו יכולים למחוק את זה.
ערן פולק: הרציונאל הוא רציונאל מאוד דומה לנושא של המחצבים.
משה גפני: ערן, תשקול כל מילה שאתה אומר כאן.
משה גפני: אני גם אומר בדיחות ולכן לא מתייחסים אלי, אבל אליך מתייחסים ברצינות.
משה גפני: הולך להיות מדובר בחוק עידוד השקעות הון שיהיה ויכוח עם כי"ל ויהיה ויכוח גדול לגבי הדברים האלה.
משה גפני: אנחנו הולכים לפגוע באחד מהדברים המפוארים של מדינת ישראל ואלה הם המפעלים הביטחוניים.
משה גפני: מותר לנו לעשות את זה?
משה גפני: אתם חושבים שזה נכון?
משה גפני: שקלתם עד הסוף את העניין?
משה גפני: ציון, מה אתה אומר?
ציון פיניאן: את הנושא של החברות הממשלתיות, לדעתי לא צריך להכניס כאן כי אתה פוגע בהן.
משה גפני: אני לא יודע לגבי החברות הממשלתיות, אבל התעשיות הביטחוניות?
ציון פיניאן: אכן, כפי שאמרת.
ציון פיניאן: רפאל, התעשייה האווירית, בשום פנים ואופן לא.
משה גפני: ערן, תתייחס.
ערן פולק: הרציונאל הוא דומה עם הבדלים משמעותיים.
ערן פולק: אם במחצבים דיברנו על שתי סוגיות, כאשר האחת היא חוסר הצורך או חוסר ההגיון בהפניית משאבי ציבור לתת הטבות לכרייה ולחציבה של משאבי טבע, ההגיון הזה כמובן לא קיים כאן.
ערן פולק: העניין השני של האם החלטות המדיניות של החברה, האם לפעול בישראל או לפעול במקום אחר, האם זה שיקול שהוא רק של החברה?
ערן פולק: במקרה הנוכחי, כמו גם במקרה של מחצבים, זה לא השיקול היחיד.
ערן פולק: כלומר, בהיבט הזה יש כאן איזשהו דמיון אבל מעבר לזה, אנחנו חשבנו שמי שקובע את היקף הפעילות של חברות ממשלתיות בישראל, כלומר, האם הן פותחות למשל מפעלים בחוץ לארץ או האם הן מתרחבות לנקודות אחרות, זאת הממשלה כבעלים.
ערן פולק: בשבוע שעבר התקבלה החלטת ממשלה, של הקבינט לצורך העניין, לפתוח חברת בת לאחת החברות הממשלתיות בברזיל.
ערן פולק: זאת החלטת מדיניות שנקבעת על ידי הבעלים והבעלים במקרה הזה היא ממשלת ישראל.
ערן פולק: לכן אם אנחנו מדברים על ייעול של משאבים ושל הטבות המס, לקחת את הכסף הזה ולהקצות אותו לאותם מפעלים וחברות שצריכות את האלמנט התחרותי על מנת שלא יברחו מישראל, אנחנו חושבים שנכון לא לתת להם את ההעדפה הזאת.
משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס לעניין הזה של החברות הממשלתיות, בעיקר התעשיות הביטחוניות?
משה גפני: אני מציע שחבר הכנסת ציון פיניאן ואני נדבר עם שר האוצר, עד הישיבה השלישית, כדי להגיע לפתרון בעניין הזה.
משה גפני: אני חושב שזאת הדרך כי זה כבר נושא של מדיניות.
משה גפני: מבחינה כספית זה הרי לא משנה.
משה גפני: מבחינה כספית הרי הממשלה מחזיקה את זה, כך שהיא לא נותנת הטבות מס והיא תצטרך לתת דברים אחרים אם אכן המצב יצדיק זאת.
משה גפני: השאלה  היא אם זה נכון.
משה גפני: כאשר אתה מדבר על מחצבות, כאשר אתה מדבר על משאבים, בסדר, זה באמת גם נשמע וזה דיון, אבל כאשר אתה מדבר על אלה שמייצאים וכל "חטאם" הוא שהם חברה ממשלתית, הם תעשייה ביטחונית.
ערן פולק: בהיבט הזה אין בהן פגיעה.
משה גפני: אז למה צריך להכניס אותן?
משה גפני: תתעלם מהן.
ערן פולק: במצב הקיים הן מרוויחות.
משה גפני: אתה  מסכים לכך שחבר הכנסת ציון פיניאן ואני נדבר עם שר האוצר עד הישיבה השלישית?
ערן פולק: אני בטוח שזה יקרה.
משה גפני: לא, אם אתה לא מסכים, לא נדבר אתו.
משה גפני: אנחנו נדבר אתו על העניין הזה ונראה.
ערן פולק: צריך לזכור שחברה, לצורך העניין ממשלתית במאה אחוזים, אלו החברות שאנחנו מדברים עליהן, מקבלת הטבת מס, שורת הרווח שלה אחרי מס גדלה ובסוף התהליך הממשלה יכולה לבוא ולמושך דיבידנד.
ערן פולק: לכן מבחינה תחרותית אנחנו לא משפיעים בכלל על השיקול התחרותי שלה.
משה גפני: אני לא מבטל את מה שאתה אומר.
משה גפני: יש הגיון במה שאתה אומר.
משה גפני: יש צד לכאן וצד לכאן.
משה גפני: אני חושב שזה צריך להיות בהחלטה של מדיניות.
משה גפני: מבחינתך, מבחינת משרד האוצר, אני לא שולל את ההגיון.
משה גפני: אני אומר שיש הגיון לכאן ולכאן.
משה גפני: אנחנו נדבר עם שר האוצר ונראה.
שגית אפיק: (21)	בסעיף 40ג -     	סעיף 40ג עוסק בשיעור מענק ההשקעה ומסביר איך הוא מחושב.
שגית אפיק: המענק היום מחושב בשיעורים, באחוזים, לפי התוספת כאשר לגבי אזור פיתוח א' המענק הוא 20 אחוזים מההשקעה, באזור פיתוח ב' – 10 אחוזים מההשקעה ולגבי הנגב, 30 אחוזים.
שגית אפיק: זה החוק הקיים.
בסופו יבוא: "(ו)	ההוצאות שהוציא בעל מפעל מאושר לביצוע השקעה בהתאם לתכנית מאושרת לפי סעיף 3(3).
בסופו יבוא: לעניין זה יחולו ההוראות לפי סעיף 18ג(א)(2) לגבי שיעור המענק.
בסופו יבוא: מוסיפים כאן עוד הוצאות.
תמים עבדאלחלים: סעיף 3(3) זה השינוי בהגדרה של תוכנית שבעצם מפנה לסעיף המסלולים החדשים, 18ג.
תמים עבדאלחלים: הסעיף הזה, התיקון הזה, בא לקבוע שאותה תוספת של 10 אחוזים במסלולים הנוספים תחול גם על השקעה בהתאם לתוכנית מאושרת.
משה גפני: מיותר שאני אומר לך שזה צריך להיות באישור ועדת הכספים.
שגית אפיק: (ב)	בסעיף קטן (ג)(2) במקום פסקת משנה (ב) יבוא:     			"(ב)	מפעל לעיבוד מחצבים".
ציון פיניאן: מה המשמעות?
שגית אפיק: זאת החרגה.
רותי לירז שפירא: הסעיף הזה הוא החרגה ממפעלים שיכולים ליהנות ממענק הנגב, המענק המוגדל.
משה גפני: זה לא עיבוד מחצבים.
גרינבאום: כבוד היושב ראש, זה בעצם אותו סעיף וזה בא רק להחריג את כי"ל.
גרינבאום: אני כאן רוצה לעזור לאנשי האוצר שקודם לא אמרו מי חברת הכרייה הנוספת.
גרינבאום: אני רוצה לומר שיש עוד חברה כזאת שמפיקה נחושת ברמה של פיילוט בתמנע ושהיא עוד לא ייצאה שום דבר ואני לא רוצה לומר אם היא תייצא, כן או לא.
גרינבאום: החוק הזה הוא חוק להחרגת כי"ל.
תמים עבדאלחלים: אדוני, אנחנו מדברים כאן על עיבוד מחצבים להבדיל מהפקה.
גרינבאום: אנחנו מדברים על כרייה והפקת מחצבים.
גרינבאום: רק כי"ל.
משה גפני: הבנתי מה אתה אומר.
משה גפני: מה שכתוב כאן מפעל לעיבוד מחצבים, אנחנו מוציאים מהחוק את הכרייה, אבל מפעל לעיבוד מחצבים ימשיך לקבל את כל ההטבות?
גרינבאום: מדובר רק על מסלול מענקים.
משה גפני: אני שואל את הממשלה.
רותי לירז שפירא: הפקת מחצבים גם ככה ירדה מהחוק אבל עיבוד מחצבים נשאר.
רותי לירז שפירא: אם מדובר על מענק נגב, כל הסעיפים האלה הם למעט.
רותי לירז שפירא: כלומר, מענק נגב הוא לא יקבל.
רותי לירז שפירא: הוא יקבל מענק רגיל אבל לא מענק נגב.
קריאה: אין בזה שינוי מהמצב הקיים היום.
קריאה: גם היום זה כך.
רותי לירז שפירא: זה היה עד היום, אבל היה גם הפקה וגם עיבוד.
רותי לירז שפירא: מאחר שההפקה ירד למענק רגיל, מורידים אותו גם כאן.
משה גפני: אני הבעלים של כי"ל, חוץ מהכרייה במחצבים, אני גם מעבד מחצבים.
מיכל הנר דויטש: עד היום לא היית זכאי לזה.
מיכל הנר דויטש: 40ג הקיים אומר שאתה לא תהיה זכאי למענק השקעה אם אתה מכרה או מפעל אחר להפקת מחצבים או לעיבודם.
מיכל הנר דויטש: ברגע שנפלה הרישה, מכרה או מפעל אחר להפקת מחצבים, כי אלה ממילא נפלו מהחוק, הם כבר לא מפעל.
מיכל הנר דויטש: נשאר רק מפעל לעיבוד מחצבים.
מיכל הנר דויטש: זה בעצם התאמה טכנית.
ציון פיניאן: איזה מפעל עונה על הדרישות האלה?
משה גפני: כי"ל.
מיכל הנר דויטש: אין יותר מפעל הפקה ולכן נותר כאן בפסקה (ב)(ג)(2)(ב) רק מפעל לעיבוד.
מיכל הנר דויטש: אין כאן שינוי.
גרינבאום: האוצר גם לא יודע להסביר את מה שהוא כתב.
משה גפני: לא, היא הסבירה עכשיו טוב.
גרינבאום: אני לא בטוח בזה.
גרינבאום: אני רוצה לומר שכל מה שדיברנו לפני הצהרים זה הנושא של הטבות המס.
גרינבאום: כאן מדובר על מסלול של מי שזכאי לקבל מענקים.
גרינבאום: כתוצאה מסיבות שונות, שאני לא רוצה לפרט כאן, למעשה כי"ל בכלל לא נכנסת לקטגוריה של המענקים מכיוון שיש כמובן סיבות נוספות על כך שאין תקציב.
גרינבאום: הסעיף הזה למעשה בא כתוצאה מזה שנכנס סעיף הכרייה והפקת מחצבים  או כריית מחצבים, ובעצם זאת הסיבה שהחריגו אותנו.
גרינבאום: עכשיו הסעיף הזה למעשה, נכון שאין בו שינוי אבל הוא מטפל באלה שהם אמורים לקנות את תוצרת הכרייה ושגם הם לא יהיו זכאים לקבל מענקים.
משה גפני: אבל לא משנים שום דבר.
מיכל הנר דויטש: לא משנים שום דבר.
משה גפני: משאירים את החוק הקיים.
גרינבאום: זה בדיוק מה שרציתי להדגיש לגבי כל הנושא.
קריאה: עכשיו בחוק אפשר לקבל גם מענקים וגם הטבות מס.
משה גפני: מה עם ההטבות במס?
קריאה: אני אומר שאפשר לקבל גם וגם.
מיכל הנר דויטש: בהטבות מס לא נגענו.
מיכל הנר דויטש: זה בהגדרה של מפעל תעשייתי וזה לא קשור.
גרינבאום: אני יכול להמשיך?
משה גפני: לא. בינתיים עוד אין לי שאלות אלא סימני קריאה.
שגית אפיק: (22)	בסעיף 40ח(א)(1), אחרי "או הציוד להשכרה או לייצורם" יבוא "או את ההוצאות כאמור בסעיף 40ג(א)(1)(ו)".
תמים עבדאלחלים: סעיף 40ח ברמת   העיקרון מדבר על איזה חלק יושב המענק.
תמים עבדאלחלים: מאחר שהוספנו את סעיף 14ג, בעצם אנחנו מוסיפים את אותה השקעה שזיכתה במענק לסעיף  הרלוונטי.
שגית אפיק: זה יינתן למפעל אחרי שהוא הוציא את ההוצאות לביצוע?
שגית אפיק: אם מסתכלים בסעיף 40ג שאתם מפנים אליו?
רותי לירז שפירא: צריך להוכיח.
שגית אפיק: זה גם היום?
שגית אפיק: גם המענקים היום?
רותי לירז שפירא: הוא מגיש בקשה למענק אחרי שהוא מבצע.
שגית אפיק: זה גם היום.
שגית אפיק: כלומר, אתם לא משנים מהמצב הקיים.
שגית אפיק: גם היום, כדי לקבל מענק.
תמים עבדאלחלים: רק מתאימים את הניסוח לנוסח של סעיף 40ג.
גרינבאום: האוצר הכניס כאן שלוש קטגוריות.
גרינבאום: כמו שאמרתי הבוקר, הם לא הצליחו להסביר לנו את זה עד היום והם לא מצליחים גם להסביר את זה כאן.
גרינבאום: שאלתי אותם איך הם יבואו לוועדת הכספים של הכנסת כאשר לנו הם לא מצליחים להסביר.
גרינבאום: שלושת הקטגוריות.
גרינבאום: שמו כרייה, שמו הפקת מחצבים ושמו פעילות תעשייתית.
גרינבאום: כמו שכבוד היושב ראש אמר בבוקר שלוקחים אחד המפעלים – נניח ים המלח – איפה יש כרייה בים המלח, יש הפקת מחצבים ואיפה יש פעילות תעשייתית?
גרינבאום: הכל היא פעילות תעשייתית כאשר מתחילים לדקדק בפנים, מתחיל הבלבול.
גרינבאום: מאחר שהנושאים האלה של כרייה, הפקת מחצבים ופעילות תעשייתית לא הוגדרו, וכתוצאה מכך שהחריגו את כי"ל, מתחיל כאן משחק מלים של איך לרבע את המעגל.
מיכל הנר דויטש: זה לא נכון.
ערן פולק: הטענה היא שמפעלי ים המלח לא מפיקים מים המלח?
ערן פולק: אני לא מצליח להבין את הטענה.
משה גפני: בואו נמשיך הלאה.
משה גפני: אנחנו עוד נדבר על העניין הזה.
שגית אפיק: (23)	במקום סעיף 40יא יבוא:     		"40יא.
שגית אפיק: ויתור של מפעל תיירותי על מענק     מענק השקעה לא ישולם למפעל תיירותי שבחר במסלול הטבות חלופי על פי סימן ב' לפרק השביעי".
ערן פולק: את התיירות משאירים במצב קיים.
שגית אפיק: לגבי מפעלים תעשייתיים, הם יוכלו לקבל משני המסלולים וזה אחד החידושים שאתם עושים בהצעה הזאת.
שגית אפיק: המשמעות היא שמסלול ההטבות במס הקיים היום, יישאר ויחול אך ורק על מפעלים תיירותיים ועל מפעלים תעשייתיים אתם קובעים שני סימנים חדשים שאנחנו נגיע אליהם בהמשך.
מיכל הנר דויטש: זה הקיים לגבי מפעל מאושר.
מיכל הנר דויטש: הקיים האמיתי הוא המפעל המוטב.
שגית אפיק: (25)	בסעיף 41 -     		(א)	במקום כותרת השולים יבוא "תחולה והגדרות".
שגית אפיק: (ב)	האמור בו יסומן "(ב)" ובו, במקום פסקה (1) יבוא:     			"(1)	לכל מונח תהיה המשמעות שיש לו בפקודה".
שגית אפיק: (ג)	לפני סעיף קטן (ב) האמור יבוא:     "(א)	הוראות סימן זה יחולו רק על מפעל מאושר שהוא מפעל תיירותי כהגדרתו בסעיף 40א'".
מיכל הנר דויטש: זה ניקיון חקיקתי.
מיכל הנר דויטש: סעיף 11 היה לפני הנוסח החדש.
מיכל הנר דויטש: סעיף 21 הוא הסעיף של הפחת.
שגית אפיק: (27)	בסעיף 51 -     		(א)	ברישה, אחרי "בסימן זה" יבוא "ובסימנים ב/ ו-ב2".
שגית אפיק: (ב)	בהגדרה "אזור", "מתקן תיירותי ללינה", "חוק לעידוד מחקר ופיתוח" "ראש המינהל לפיתוח תעשייתי", המלים "מתקן תיירותי ללינה" "חוק לעידוד מחקר ופיתוח" – יימחקו.
שגית אפיק: (ג)	במקום ההגדרה "הכנסה מוטבת" יבוא:     "הכנסה מוטבת" – ההכנסה ממפעל מוטב, בניכוי הנחות שניתנו, ובלבד שההכנסה הופקה או נצמחה ממתן שירותי תיירות במהלך עסקיו הרגיל".
שגית אפיק: (ד)	אחרי ההגדרה "הכנסה מוטבת" יבוא: 			 "הכנסה מועדפת" – הכנסה ממפעל מועדף, כמפורט להלן, בניכוי הנחות שניתנו, ובלבד שההכנסה הופקה או נצמחה במהלך עסקיו הרגיל של המפעל מפעילותו בישראל.
משה גפני: יש כאן מישהו שקשור למפעלים תיירותיים?
מיכל הנר דויטש: לא שינינו את החוק.
משה גפני: משרד התיירות, זה בסדר מה שמופיע כאן?
קריאה: אם הבנתי נכון – כיוון שלא הייתי הבוקר אלא הגעתי רק עכשיו – נראה לי שזה בסדר.
ציון פיניאן: בבוקר לא דיברנו על תיירות.
משה גפני: עכשיו אנחנו מדברים על תיירות.
קריאה: שנראה לי שמבחינתנו זה בסדר.
שגית אפיק: (1)	הכנסה ממכירת מוצרים שיוצרו באותו מפעל, לרבות רכיביהם שיוצרו במפעל אחר, והכל למעט מרכיביהם שמקורם במכרה, במפעל אחר להפקת מחצבים או במפעל לחיפוש או להפקה של נפט.
שגית אפיק: לעניין זה, "נפט" – כהגדרתו בחוק הנפט, התשי"ב-1952.
שגית אפיק: (2)	הכנסה ממכירת מוצרים שהם מוליכים למחצה, שיוצרו במפעל אחר, שאינו בבעלות קרובו של בעל המפעל, על פי ידע שפותח במפעל.
שגית אפיק: (3)	הכנסה ממתן זכות לשימוש בידע או בתוכנה שפותחו במפעל וכן הכנסה מתמלוגים שהתקבלו בשל שימוש כאמור שהמנהל אישר שהיא נלווית לפעילות הייצורית של המפעל המועדף בישראל.
שגית אפיק: (4)	הכנסה משירות נלווה למכירות כאמור בפסקאות (1) ו-(2) וכן משירות נלווה לזכות השימוש בידע או בתוכנה או לתמלוגים כאמור בפסקה (3).
שגית אפיק: למעשה עד לכאן הפסקאות זהות למה שקיים למעט העניין של השמטת מכרה.
שגית אפיק: פסקה (5) היא חדשה, אבל הסברתם קודם שאתם פועלים לפיה.
שגית אפיק: ובלבד שלגבי חברה מועדפת שהיא שותפות שבין החברות השותפות בה יש חברה בבעלות ממשלתית מלאה, ולגבי חברה מועדפת שהיא אגודה שיתופית שמחילה עליה את הוראות סעיפים 61 או 62 לפקודה, ושבין חבריה יש חברה בבעלות ממשלתית מלאה – יראו כהכנסה מועדפת רק את חלק ההכנסה כאמור המיוחס לחברות שאינן חברות בבעלות ממשלתית מלאה".
משה גפני: זה גם קשור למה שסיכמנו לגבי השיחה של חבר הכנסת ציון פיניאן ושלי עם שר האוצר.
מיכל הנר דויטש: אם זה ישתנה, כאן בעצם אמרנו שלמרות שיש שותפות בין חברה לבין אחרת, החלק שמיוחס למי שאיננה חברה בבעלות ממשלתית מלאה, עליו ימשיכו לחול ההטבות.
מיכל הנר דויטש: כלומר, זאת הקלה.
אופיר כהן: זה המצב היום.
אופיר כהן: היום בשותפות לא מקבלים.
אופיר כהן: כאן הבאנו גם לאגודות שיתופיות.
משה גפני: אתם עושים גם דברים טובים.
שגית אפיק: (ה)	בהגדרה "הרחבה" -     			(1)	ברישה, אחרי "של מפעל" יבוא "תיירותי"     			(2)	במקום פסקה (1) יבוא:     "(1)	הרחבה  או הוספה של בניין, לשם הגדלת מספר הלינות במפעל התיירותי".
שגית אפיק: (ו)	בהגדרה "השקעה מזערית מזכה" -     (1)	ברישה, המלים "ובמפעל תעשייתי – למעט השקעה בבניינים" – יימחקו.
שגית אפיק: (2)	בפסקה (2)(ב), המלים "ולעניין מפעל תעשייתי – למעט משוויים של בניינים" – יימחקו.
שגית אפיק: גם כאן איחוד ההגדרות שיחולו על מפעל תיירותי.
שגית אפיק: (ז)	ההגדרה "חברה בהשקעות חוץ" – תימחק.
שגית אפיק: אתם רוצים להסביר?
מיכל הנר דויטש: זה מה שהסבירו בתחילת הדיון, שכבר אין רלוונטיות לבעל המניות, לזהות בעל המניות, אם הוא תושב חוץ או תושב ישראל.
מיכל הנר דויטש: מה שחשוב זה מה החברה עושה ולא מי מחזיק בה.
משה גפני: שגית, זה בסדר?
משה גפני: הם לא מטעים אותי.
עופר מנירב: אני מבקש לתת את רשות הדיבור לרואת חשבון ורד שגם היא מייצגת את הלשכה.
ורד קירשנר: לגבי ההגדרה של הכנסה מועדפת נוסף בסוף הפסקה מפעילות בישראל.
עופר מנירב: עמוד 117, סעיף (2), בסוף.
ורד קירשנר: מפעילות בישראל.
ורד קירשנר: כאשר יש לנו חברה שמשתמשת בקבלן משנה מחוץ לישראל, הרי ממילא ההכנסה שנשארת בישראל היא אותו חלק של ההכנסה ששייך אליה ומה שמפיק קבלן המשנה ממוסה במילא מחוץ לישראל.
ורד קירשנר: יש כאן בעייתיות שיש כאן לא מעט חברות שמטעמים טכניים, במיוחד בתחום ההיי-טק, נאלצות להשתמש בקבלני משנה מחוץ לישראל כדי להישאר תחרותיות או מסיבות  של חוסר יכולת לייצר.
ורד קירשנר: יש כאן בעיה בהכנסת ההגדרות האלה.
אופיר כהן: אני מסכים לדברים.
אופיר כהן: אם יש חברה שיש לה פעילות מחוץ לישראל, קבלן משנה, גם היום אנחנו מטילים את ההטבות במס רק על הפעילות בישראל.
אופיר כהן: בחקיקה דואגים שזה מה שיקרה.
אופיר כהן: אנחנו לא רוצים לתת הטבות מס על פעילות שנמצאת בהונגריה או באוקראינה לצורך העניין.
עופר מנירב: אבל כאן אתה פוסל את זה.
מיכל הנר דויטש: לא, רק הגדרת ההכנסה.
מיכל הנר דויטש: הכימות שלה.
ורד קירשנר: מה שאתם אומרים שאנחנו נבוא לקבל רולינג.
אופיר כהן: אתם לא חייבים לקבל רולינג.
מיכל הנר דויטש: למה רולינג?
מיכל הנר דויטש: את יכולה בדוח.
משה גפני: מה שאת אומרת, את צודקת, אבל גם מה שהוא אומר, הוא צודק.
משה גפני: השאלה מי ישלם את זה.
משה גפני: אנחנו מסכמים שהוא מקבל את מה שאת העלית ואני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה לנסח את זה באופן כזה שיהיה ברור.
אופיר כהן: השאלה מה היא אמרה.
מיכל הנר דויטש: כבודו, גם לפני התיקון של הגדרת הכנסה מועדפת, חוק עידוד השקעות הון בישראל, מטרתו לעודד פעילות בישראל.
מיכל הנר דויטש: ההגדרה הזאת לא משנה את הדין הקיים.
מיכל הנר דויטש: בסך הכל אנחנו כאן לא אומרים שהפעילות שלו צריכה להיות רק פעילות בישראל אלא זאת רק ההגדרה של הכנסה, על איזו הכנסה יינתן שיעור המס הנמוך.
מיכל הנר דויטש: זה חוק עידוד השקעות הון בישראל.
מיכל הנר דויטש: אנחנו נותנים הגדרה להכנסה מועדפת שהיא הכנסה מופקת מפעילות בישראל.
משה גפני: אתם מדברים רק על הכנסות שהן הכנסות שמתקיימות מפעילות בארץ.
משה גפני: עופר, מה אתה אומר?
עופר מנירב: ההכנסה מופקת בישראל, אבל אם במסגרת הפקת ההכנסה בישראל לרכיב כזה או אחר נעזרים בחוץ לארץ, זה לא יכול לפסול את הפקת ההכנסה בישראל.
מיכל הנר דויטש: זה לא יפסול.
משה גפני: אני שואל על הניסוח.
משה גפני: אני שואל האם אפשר לחדד את הניסוח באופן כזה שיפיג את החשש שלהם כי החשש שלהם הוא חשש.
משה גפני: הם אומרים שהם מפיקים את ההכנסות בישראל, לצורך העניין הזה יש להם חברת בת בהונגריה שצריכים אותה כדי לעמוד בתחרותיות, אבל ההכנסה מופקת בישראל.
משה גפני: אפשר לחדד את זה בניסוח?
מיכל הנר דויטש: זה מחודד.
מיכל הנר דויטש: אתה צריך לקרוא את סעיף 51 כפאזל ועופר מכיר.
מיכל הנר דויטש: יש הגדרה של חברה מועדפת ושהשליטה על עסקיה וניהולה מופעלים בישראל, ואם יש לה קבלן משנה, הוא לא מפריע לה.
מיכל הנר דויטש: ההגדרה של מפעל תעשייתי, אין בעיה.
מיכל הנר דויטש: עיקר הפעילות הייצורית, כל עוד היא כאן, עבר את הסף.
מיכל הנר דויטש: עכשיו השאלה, בנוסחה, איזו הכנסה מועדפת נמשכת לשיעור המס הנמוך  וזאת ההכנסה המועדפת הנובעת מפעילות בישראל ואין בשום מקום בהגדרה הזאת אמירה שהכנסה כלשהי שמופקת מחוץ לישראל יכולה ללכלך או לפסול את היותה חברה מועדפת או את היותו מפעל תעשייתי.
עופר מנירב: זאת פרשנות אחת.
עופר מנירב: זה הוויכוח.
מיכל הנר דויטש: לא, זה לא.
עופר מנירב: לפי מה שכתוב כאן, זה כך.
עופר מנירב: ורד חושבת שיש בעיה.
מיכל הנר דויטש: אם אתה קורא את סעיף 51 ואתה לוקח את שלושת אדניו – חברה מועדפת, הכנסה מועדפת ומפעל תעשייתי – אני לא מצליחה לראות איך הכנסה שמופקת בחוץ לארץ מלכלכת את הגדרת ההכנסה.
עופר מנירב: תכתבי את זה.
מיכל הנר דויטש: אין מה לכתוב.
עופר מנירב: אנחנו דואגים.
עופר מנירב: תכתבי שיהיה ברור מה שאת אומרת.
עופר מנירב: מה הבעיה?
עופר מנירב: מה שאת אומרת, מקובל, אבל תכתבי את זה ובזה נגמר העניין.
מיכל הנר דויטש: זה כתוב בהגדרת החברה המועדפת.
עופר מנירב: אני לא מבין את זה כך.
משה גפני: מיכל, מה איכפת לך לחדד את זה?
מיכל הנר דויטש: את מה לחדד?
משה גפני: את מה שהם אומרים.
מיכל הנר דויטש: על מה ניתן שיעור מס מופחת?
מיכל הנר דויטש: על הכנסה מועדפת.
מיכל הנר דויטש: מהי הכנסה מועדפת?
מיכל הנר דויטש: הכנסה ממפעל מועדף ובלבד שההכנסה הופקה או נצמחה במהלך עסקים רגיל בישראל.
ורד קירשנר: זה לא כל כך טריביאלי כמו שזה מוצג.
ורד קירשנר: אם יש לי אנשי פיתוח בישראל ואנשי פיתוח מחוץ לישראל, איזה חלק מההכנסה מופק בישראל?
מיכל הנר דויטש: זאת כבר סוגיה אחרת.
אופיר כהן: אני רוצה להסביר את הבעיה עליה היא מדברת וזאת בעיה שבעצם קיימת כבר היום.
אופיר כהן: מבחינתנו זאת לא בעיה כי יש לנו מדיניות מאוד ברורה.
אופיר כהן: אם יש לנו מפעל בישראל שיש לו למשל מאה עובדים, וכמו שהיא טוענת יש לו עוד מפעל בחוץ לארץ שם מועסקים אלף עובדים, רוב ההכנסה באה מאוקראינה או מסין או מכל מדינה אחרת, ומביאים את כל הרווחים לישראל בגלל חוק עידוד, על מנת לקבל הטבות, המדיניות שלנו כבר היום היא לא לאפשר להם לקבל הטבות על חלק הפעילות שמיוצר בסין.
משה גפני: אבל מה קורה אם זה הפוך?
אופיר כהן: איך אנחנו עושים את זה.
אופיר כהן: יש לנו כל מיני כללים.
משה גפני: מה קורה אם המצב הפוך?
משה גפני: אם אלף העובדים כאן והמאה עובדים בחוץ לארץ?
אופיר כהן: מקבלים על עשר מתוך 11, לצורך העניין הם מקבלים הטבות.
אופיר כהן: באופן יחסי.
אופיר כהן: זה מה שאנחנו עושים היום וזאת המדיניות שלנו.
משה גפני: אני מבקש לבדוק מבחינה ניסוחית, לנסות ולכתוב יותר את מה שהם העלו.
משה גפני: אם לא, אז לא, אבל לנסות להגיע לניסוח.
משה גפני: שגית, בסדר?
אופיר כהן: זה משהו מהותי.
מיכל הנר דויטש: הם לא רוצים ניסוח.
אופיר כהן: הם לא רוצים ניסוח.
אופיר כהן: הם רוצים משהו משמעותי.
משה גפני: משמעותי, לא.
משה גפני: אנחנו לא הולכים בחוק הזה עכשיו להיטיב עם המאה שנמצאים בהונגריה.
אופיר כהן: זה בדיוק מה שאמרתי.
משה גפני: אבל הם טוענים שמבחינת הניסוח זה יכול לגרום לנזק.
אופיר כהן: לא, הם מאוד ממוקדים כי אני מבין מהיכן זה בא.
משה גפני: הם ממוקדים, סמוך עליהם שהם ממוקדים.
משה גפני: אני הבנתי מה הם רוצים והם ממוקדים.
משה גפני: אתה חולק עליהם, אבל הניסוח צריך  להיות בהתאם לכוונה שהממשלה עשתה בחוק הזה, לא לשנות את המצב הקיים ולא לפגוע במפעלים כאשר רוב המפעל מייצר בישראל.
שגית אפיק: העובדה שאין פעילות בישראל לא שוללת מהמפעל את ההטבות לגבי הפעילות שכן קיימת בישראל.
מיכל הנר דויטש: לגבי ההכנסה המופקת בישראל.
ורד קירשנר: לגבי סעיף קטן (3), בקשה למתן זכות בשימוש בידע או תוכנה.
ורד קירשנר: חברות לדוגמה בתחום הרפואה שמייצרות פטנט ונותנות זכות לשימוש מחוץ לישראל,  מדוע ההכנסה לא נכללת גם בהכנסות שזכאיות להטבות?
מיכל הנר דויטש: זה כבר נגד הכנסה מוטבת.
מיכל הנר דויטש: נגד הדין הקיים.
מיכל הנר דויטש: לא שינינו את הדין הקיים בעניין הזה.
ורד קירשנר: נכון.
ורד קירשנר: לא.
מיכל הנר דויטש: הם רוצים הרחבה של הדין הקיים.
ורד קירשנר: אנחנו עושים תיקון.
אופיר כהן: אבל לא משנים את החוק ואילו אתם עושים שינוי חקיקה.
משה גפני: הם רוצים הטבה?
אופיר כהן: הם רוצים הטבה.
משה גפני: דרך אגב, אני לא נגד.
משה גפני: אני מבקש שתיקחו אחד מחברי הוועדה שיגיש הסתייגות ויכול להיות שאני אתמוך בזה אבל אני לא מבטיח.
קריאה: אולי כבוד היושב ראש.
משה גפני: אני לא יכול להגיש הסתייגויות.
שגית אפיק: אנחנו בעמוד 120, סעיף קטן (ט).
שגית אפיק: (ט)	בהגדרה "מפעל מוטב", במקום "מפעל תעשייתי או מפעל תיירותי ללינה" יבוא "מפעל תיירותי", במקום "סעיף 18א(ב) ו-(ג)" יבוא "סעיף 18א(ב) ו-(ג)(3)", והמלים "או מפעל בר תחרות בתחום האנרגיה המתחדשת" – יימחק.
שגית אפיק: גם כאן זה תיקון שנועד להוציא רק את המפעל התיירותי.
שגית אפיק: "מפעל מועדף" – מפעל תעשייתי שמתקיימות בו הוראות סעיף 18א(ב) ו-(ג) לעניין היותו מפעל בר תחרות התורם לתוצר המקומי הגולמי או מפעל בר תחרות בתחום האנרגיה המחדשת".
שגית אפיק: גם כאן איחוד ההגדרה של מפעל קשור, כך שזה יחול על מפעל תיירותי בלבד.
שגית אפיק: (יב)	אחרי ההגדרה "מפעל קשור" יבוא:     		"מפעל תיירותי" – מתקן תיירותי ללינה כהגדרתו בסעיף 18א(א)".
שגית אפיק: (יג)	בהגדרה "מפעל תעשייתי", במקום "למעט מפעל חקלאי" יבוא "למעט כל אחד מאלה: מכרה, מפעל אחר להפקת מחצבים, מפעל לחיפוש או להפקה של נפט כהגדרתו בחוק הנפט, התשי"ב-1952, ומפעל חקלאי".
שגית אפיק: סעיף 51א קובע את ההטבות במס.
שגית אפיק: (א)	בסעיף קטן (א), פסקה (4) – תימחק.
שגית אפיק: זה המסלול האסטרטגי הישן שמחליפים אותו בעמוד הבא.
משה גפני: אתם זוכרים שאתם צריכים להביא את שמות שני המפעלים.
ערן פולק: נבדוק אם אפשר.
ציון פיניאן: סתם לידיעה, איפה עומד כאן נושא הגז?
ערן פולק: זה נפט.
ערן פולק: לפי חוק הנפט, זה כולל גז.
ציון פיניאן: חוק הנפט כולל גם גז?
מיכל הנר דויטש: ההגדרה.
משה גפני: אנחנו מדברים על מחצבים.
משה גפני: נפט, גז וממשלתי.
משה גפני: אלה הנושאים שמוחרגים.
שגית אפיק: (ב)	סעיפים קטנים (ג) ו-(ד) – בטלים.
שגית אפיק: גם זה המסלול אסטרטגי?
מיכל הנר דויטש: אותו הדבר.
מיכל הנר דויטש: זה שאפשר להקטין את ה-900 מיליון לפי האזור.
שגית אפיק: (29)	בסעיף 61ב -     	הסעיף עוסק בחלוקת הדיבידנד.
שגית אפיק: (א)	בסעיף קטן (ג), פסקה (3) – תימחק.
שגית אפיק: (ב)	בסעיף קטן (ד), בכל מקום, במקום "הכנסה מועדפת" יבוא "הכנסה מדיבידנד מוטב" ובמקום "שהכנסתה מועדפת" יבוא "שהכנסתה מדיבידנד מוטב".
שגית אפיק: (30)	בסעיף 51ט -     	בסעיף 51ח המלים "ובסעיף 51א(4)" – יימחקו.
מיכל הנר דויטש: כי מחקנו את 51א(4).
שגית אפיק: (31)	בסעיף 51ט -     (א)	בסעיף קטן (א), במקום "לפי סימן זה" יבוא "לפי סימן זה, לפי סימן ב1 או לפי סימן ב2", אחרי "מתוך שנת הבחירה" יבוא "או מתום שנת המס שלגביה החילה את הוראות סימן ב1, לפי העניין", ובמקום הסיפה החל במלים "או הסייגים האמורים" יבוא "הסייג האמור בהגדרה "מפעל קשור" שבסעיף 51".
שגית אפיק: זה הפרה רולינג.
שגית אפיק: זה האישור מראש.
שגית אפיק: (ב)	בסעיף קטן (ה), אחרי "מטעמים" יבוא "מיוחדים" והמלים "שלא תעלה על שלושים ימים" – יימחקו.
מיכל הנר דויטש: התיקון הראשון הוא בעצם בסעיף קטן (א).
מיכל הנר דויטש: אמרנו גם בהחלטת הממשלה שמסלול המס נשאר מסלול ירוק.
מיכל הנר דויטש: עם זאת, הם רשאית לבוא ולקבל אישור מראש.
מיכל הנר דויטש: היא רשאית לפנות למנהל.
מיכל הנר דויטש: נכון להיום זה רק לפי סימן זה.
מיכל הנר דויטש: לאור העובדה שהוספנו את סימנים ב1 ו-ב2 לחוק, אנחנו מרחיבים אותם.
משה גפני: מה איכפת לכם להשאיר את המצב הקיים?
מיכל הנר דויטש: אנחנו מרחיבים את האפשרות לבוא, אם הם רוצים.
מיכל הנר דויטש: ברצותם, באים לבקש רולינג אבל היום הסימן הקיים הוא סימן שמתחיל בסעיף 51 והוא מפעל מוטב.
מיכל הנר דויטש: אחר כך יש ב1 שהוא מפעל מועדף ואחר כך יש ב2 שהוא מפעל מועדף מיוחד.
מיכל הנר דויטש: לכל מי שרוצה להיכנס לאחד המסלולים, יש לו את האפשרות לפנות לרולינג.
מיכל הנר דויטש: זאת פשוט התאמה של אותו סעיף.
משה גפני: למה אתם מוחקים שלא תעלה על שלושים ימים?
מיכל הנר דויטש: כי זה לא באמת הגיוני וזה לא באמת עובד.
משה גפני: למה לא הגיוני?
מיכל הנר דויטש: כי אנחנו לא עונים.
מיכל הנר דויטש: זה לא מעשי.
מיכל הנר דויטש: ורד גם יכולה לומר את זה.
מיכל הנר דויטש: רולינגים בכלל ורולינגים בחוק עידוד במיוחד.
משה גפני: ורד, מה את אומרת?
ורד קירשנר: אני אומרת שהתקופה שלוקח היום לקבל רולינג היא ארוכה מדיי.
שגית אפיק: יש את סעיף קטן (ו) שאומר שאם לא ניתנה החלטה, רואים את זה כאילו עומד בתנאים.
ורד קירשנר: זאת בדיוק הבעיה.
שגית אפיק: עכשיו כאשר אתם מוחקים את התקופה הנוספת, מה המשמעות של סעיף קטן (ו)?
משה גפני: אתם מאבדים את זה.
משה גפני: אם העובדים שותים תה ולא נותנים תשובה, כאילו קיבלו.
מיכל הנר דויטש: ורד יודעת שאף אחד במחלקה הזאת, ולא במחלקת רולינג ובטח לא במחלקת רולינג של חוק עידוד, שותה תה.
מיכל הנר דויטש: בדרך כלל מדובר ברולינגים מורכבים ויש תקשורת כל הזמן.
עופר מנירב: כבוד היושב ראש, צריך לקבוע מועד.
עופר מנירב: אם לא יהיה מועד, זה בכלל לא יהיה.
מיכל הנר דויטש: רגע.
מיכל הנר דויטש: רשמנו.
מיכל הנר דויטש: לכן לא ביטלנו לחלוטין את סעיף קטן (ו).
מיכל הנר דויטש: מנהל רשות המסים יודיע לחברה את החלטותיו ונימוקיו בתוך תשעים ימים ואולם רשאי הוא, מטעמים מיוחדים, להאריך את התקופה לתקופה נוספת.
מיכל הנר דויטש: הוא רשאי, אבל עדיין התקופה צריכה להיות קצובה.