GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הנגיד סטנלי פישר: בדרך כלל אנחנו מצטטים את התקשורת בחוץ לארץ ולא ההפך.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו במצב מיוחד.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו מדינה עם בעיות שאין למדינות אחרות.
הנגיד סטנלי פישר: קוראים לזה המצב הגיאו פוליטי שלנו.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו צריכים להיות מוכנים לכל דבר.
הנגיד סטנלי פישר: אני לא רואה סכנה ברכישת מט"ח אלא אני רואה בזה יתרון למדינה.
מרינה סולודקין: ואם אתה טועה?
הנגיד סטנלי פישר: אם אני טועה, אז יש לנו 70 מיליארד דולר וכאשר יגיע היום, נוכל להשתמש בהם.
הנגיד סטנלי פישר: אני לא רואה בזה סכנה.
הנגיד סטנלי פישר: אני חושב שזה נכס למדינה.
רונית תירוש: מאיזה בחינה נכס למדינה?
הנגיד סטנלי פישר: במובן שזה ביטוח ואפשרות שיום אחד נמצא את עצמנו בלי היכולת לייצא לתקופה מסוימת ויהיה צורך לקנות בחוץ לארץ דברים שהם חיוניים למדינה.
מרינה סולודקין: ואי אפשר להשתמש בזהב למטרה הזאת?
מרינה סולודקין: בספרי הלימוד בכלכלה יש גם פתרון של זהב.
מרינה סולודקין: שליש זהב.
אמנון כהן: גם במקורות שלנו.
משה גפני: הגמרא אומרת שלעולם יפקיד אדם שליש, שליש ושליש.
הנגיד סטנלי פישר: בגמרא הם לא ידעו על הדולר והיורו.
משה גפני: ידעו ועוד איך.
יצחק וקנין: אדוני הנגיד, בזמנו זה לא היה נקרא זהב, שקל ויורו אלא זוזי.
יצחק וקנין: למה זוזי?
יצחק וקנין: זז מיד ליד.
משה גפני: העיקרון הכלכלי שכתוב בגמרא הוא העיקרון הכלכלי שעליו אדוני הנגיד מדבר.
משה גפני: זה העיקרון הכלכלי.
הנגיד סטנלי פישר: בסדר, אני צריך לחזור לשיעורים בבנק ישראל.
רונית תירוש: אדוני הנגיד, יש ערך לעלות הרכישה הזאת.
רונית תירוש: השאלה  מה קורה במצבי חירום והאם זה יספיק לשלושה חודשים או יותר או האם המצב הזה מביא אותנו לשמור על עצמנו במשך שנה שלמה שהיא תקופת חירום.
משה גפני: אדוני הנגיד, אם אפשר, אנחנו חייבים לסיים.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו מגיעים לנושא הדיור.
הנגיד סטנלי פישר: אני רוצה לומר שני דברים.
הנגיד סטנלי פישר: אין ספק, אני לא יודע אם הייתי משתמש במלים של חבר הכנסת וקנין, וברור שזאת בעיה מאוד חמורה מבחינת המשק.
אמנון כהן: לא פצצה, אבל חמורה.
הנגיד סטנלי פישר: יש דרכים לתת היצע.
הנגיד סטנלי פישר: מאני יודע שיש אנשים שמעדיפים צעקות אצל הציבור אבל יש דרך אחרת.
הנגיד סטנלי פישר: צריך לדבר עם האנשים בשקט, לנסות לשכנע אותם ולעבוד אתם.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו עד כאן עובדים לפי המערכת השנייה ואנחנו עובדים ביחד עם האוצר, מדברים על העניין, הם מבינים את החשיבות של לא לעבוד רק בצד שאנחנו עובדים ואנחנו עובדים בצד הביקוש אלא שמה שחיוני זה צד ההיצע.
הנגיד סטנלי פישר: צריכים להגיע לכמויות אדירות במשק וזה סוף הסיפור.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו יכולים להמשיך לדבר, אבל זה מה שצריך לקרות.
הנגיד סטנלי פישר: רואים את ההתחלה של התהליך הזה.
הנגיד סטנלי פישר: האם זה יספיק?
הנגיד סטנלי פישר: אני לא יודע.
הנגיד סטנלי פישר: אגב, אני רואה שחברת הכנסת קירשנבאום יצאה, אבל רציתי להתייחס לדבריה.
הנגיד סטנלי פישר: אי אפשר לדעת כל יום האם יהיה מיתון או לא.
הנגיד סטנלי פישר: יש תמיד אפשרות מסוימת שיהיה מיתון.
הנגיד סטנלי פישר: העולם לא יצא מהמיתון אבל אנחנו עד כאן שרדנו באופן יחסי יפה.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו צריכים להיות ערוכים כל יום לאפשרות שנצטרך לפעול במסגרת שונה מזו בה אנחנו פועלים.
הנגיד סטנלי פישר: ביחס לדיור.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו כן עובדים ומדברים עם האוצר, עם משרד ראש הממשלה, ואני לא מאמין, חוץ מפתרון קיצוני, בתקיפת הממשלה בכל מיני מקומות.
הנגיד סטנלי פישר: אחד המורים שלי פעם שאל אותי למי אני מאזין, האם אני מאזין לחברים שלי, לעמיתים שלי או לאויבים שלי.
הנגיד סטנלי פישר: האמת שבדרך כלל אני מאזין לאנשים שנותנים את הרושם שרוצים לעבוד ביחד ואנחנו אכן מנסים לעבוד ביחד.
הנגיד סטנלי פישר: אם יש החלטה שזה בלתי אפשרי, בסדר.
משה גפני: עדיין אין החלטה כזאת.
הנגיד סטנלי פישר: עדיין אין החלטה כזאת.
משה גפני: אדוני הנגיד, אני מודה לך על הסקירה ועל התשובות.
רונית תירוש: הנגיד לא ענה לשאלתי.
הנגיד סטנלי פישר: אני מוכן לענות.
הנגיד סטנלי פישר: מילה אחרונה ביחס למסים.
הנגיד סטנלי פישר: בתחילת השבוע, ביום ראשון, הוצאנו דוח שאומר שאם הצמיחה תהיה בקצב שאנחנו מצפים לו, נגיע למצב בו אי אפשר יהיה לעמוד בכל המגבלות שהממשלה הטילה על עצמה כמו גירעון שיורד, מסים שיורדים והוצאות ממשלתיות שעולות.
הנגיד סטנלי פישר: אם כך, נצטרך להחליט על מה אנחנו רוצים להתפשר.
הנגיד סטנלי פישר: אם נגיע לצמיחה של 5 אחוזים כמו שעשינו לפני שנתיים, לא נצטרך לבחור אלא נוכל לעמוד בכל.
הנגיד סטנלי פישר: זה המצב.
משה גפני: אדוני הנגיד, אני מודה לך מאוד.
משה גפני: הייתה סקירה מאוד מעניינת וכך גם התשובות לשאלות.
משה גפני: אנחנו נמשיך עוד להיפגש כאן בוועדה.
משה גפני: אתה אוהב לבוא לוועדה.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק התקציב לשנות הכספים 2011-2012, התשע"א-2010, תקציב משרד הבריאות.
משה גפני: אני מבקש להקדים ולומר שמשרד הבריאות עבר בשנה וחצי, כבר יותר משנה וחצי, טלטלה מאוד בריאה.
משה גפני: במשך הרבה מאוד שנים הורגלנו לכך שמשרד הבריאות, האנשים עשו את העבודה ועשו אותה בסדר גמור, אבל לא הרגשנו רפורמות מיוחדות.
משה גפני: היה נראה שהמשרד נוסע על רוטינה.
משה גפני: אני מדבר מבחינת הדרג הנבחר.
משה גפני: התמנה מי שמופקד על משרד הבריאות שתפקידו, מעבר לטיפול הרגיל שהמשרד עושה והוא עושה את זה נאמנה, לחולל שינויים לאור הנסיבות המשתנות ולאור מערכת הבריאות שמשתנה.
משה גפני: מאז הרב ליצמן נכנס לתפקידו, משרד הבריאות הפך להיות משרד שמחולל שינויים אמיתיים בתחומים רבים, בכל התחומים, שאני וכולנו מאוד מברכים עליהם.
משה גפני: מדובר בביקורות שהוא עושה בבתי החולים.
אמנון כהן: ביקורות פתע.
משה גפני: גם ביקורות פתע.
משה גפני: ג'ומס, לא רציתי להתחיל בלעדיך.
חיים אורון: אני הגנתי עליך ועל ועדת הכספים בוועדת הכנסת.
חיים אורון: את כל נושא הפנסיה העבירו לוועדה אחרת.
חיים אורון: אתה מסתכל עלי כאילו אתה לא יודע.
משה גפני: הישיבה הסתיימה?
חיים אורון: הגיעו לסוף שכבר אין עליו ויכוח.
משה גפני: ג'ומס, התחלתי לומר שמאז הרב ליצמן נמצא בתפקיד, משרד הבריאות עובר טלטלה ורפורמות שהן מאוד חשובות, ששנים רבות לא נעשו במשרד הבריאות.
משה גפני: גם ביקורות הפתע שלו בבתי החולים, גם רענון המערכת, גם המציאות הזאת בה מערכת הבריאות נמצאת תחת עין בוחנת כל הזמן עכשיו ואני חושב שזה חשוב לכולנו.
משה גפני: אני מברך את הרב ליצמן על כך.
משה גפני: זאת ההזדמנות גם לברך את המנכ"ל, דוקטור רוני גמזו, שממלא את תפקידו כבר כמה חודשים.
משה גפני: אני מברך אותך על התפקיד המאוד חשוב הזה שהוא חשוב לכל אזרחי מדינת ישראל, אנשים שנמצאים בשעות קשות שלהם והם במצוקה.
משה גפני: הרי לא באים למשרד הבריאות עם בעיות של אנשים בריאים אלא עם בעיות של אנשים שלא נמצאים בבריאות טובה או לפחות רוצים למנוע את המחלות.
משה גפני: אני מאחל לך הצלחה בתפקידך.
יעקב ליצמן: תודה אדוני היושב ראש, תודה על המחמאות.
יעקב ליצמן: משרד הבריאות אכן עבר כמה שינויים ואני מקווה שאלה שינויים לטובה, ועוד מעט נשמע את החברים כאן כי חשוב לי מאוד לשמוע וללמוד.
יעקב ליצמן: למשרד הבריאות, בניגוד למשרדים אחרים,  יש הסכם תלת-שנתי ולא לשנתיים.
יעקב ליצמן: הסכם בריאות-אוצר הוא לשלוש שנים, הסכם עליו חתמנו והוא לא שייך לתקציב.
יעקב ליצמן: הוא אמנם חלק מהתקציב, אבל זה לא שייך דווקא להסכם התקציב.
יעקב ליצמן: עשינו שינויים רבים, קודם כל גם בעריכת התקציב, בספר התקציב בתוכו והכל יותר שקוף.
עמי צדיק: קשה לעקוב אחרי השינויים כי הסעיפים השתנו.
יעקב ליצמן: צריך לתת לך כמה דברים לעבוד עליהם.
יעקב ליצמן: צריך לומר תודה רבה על כך שעשינו את הכל שקוף וזה לא טייס אוטומטי בסעיפים.
יעקב ליצמן: פעם אחת עשינו סדר בכל הדברים ושינינו מהיסוד.
יעקב ליצמן: אני חושב שכך נכון היה לעשות.
יעקב ליצמן: המנכ"ל עוד מעט יציג את המצגת, אבל אני רוצה להעלות כמה נקודות ואעשה זאת בכותרות, כך שאחר כך הן יועלו לדיון.
יעקב ליצמן: קודם כל, תוכנית שכולם מדברים עליה היא תוכנית בריאות השיניים.
יעקב ליצמן: בהסכם יש לנו כבר  עד גיל 14.
יעקב ליצמן: בשנה הבאה זה יהיה עד גיל 10, בשנה הקודמת זה היה עד גיל 8, בעוד שנתיים זה יהיה עד גיל 12 ואחר כך עד גיל 14.
יעקב ליצמן: זה בהסכם חתום עם תקציב.
יעקב ליצמן: הוספנו השנה גם מכשירי שמיעה והגדלנו את התקציב לכך כדי לשדרג ולהכפיל את ההשתתפות שלנו.
יעקב ליצמן: אני חושב שזה חשוב מאוד.
יעקב ליצמן: באישור ועדת הכספים בזמנו וגם ועדת העבודה והרווחה, הוספנו שמונה מכשירי MRI ואנחנו עומדים להעביר בקשה נוספת לעוד שלושה מכשירים, בהסכמת משרד האוצר.
יעקב ליצמן: 11 מכשירי MRI זה יותר מאשר להכפיל את המספר שהיה לנו קודם.
יעקב ליצמן: המצב יהיה שלכל בתי החולים  ללא יוצא מן הכלל יהיה להם מכשיר MRI, אם זה בצפון, בדרום, באסף הרופא, באשקלון, בנהריה, בזיו-פוריה, בבית החולים העמק וכולי.
יעקב ליצמן: בכל המקומות יהיה מכשיר MRI וזה יגרום לכך שהתורים ירדו ולא יצטרכו לחכות זמן רב, להגיע ב-3 בבוקר לבית החולים לבדיקה וכולי.
יעקב ליצמן: אני חושב שצריך להוריד את המחיר של ה-MRI כי אני חושב שהמחיר גבוה, אבל עוד חזון.
יעקב ליצמן: צריך להשאיר משהו לאחר כך.
יעקב ליצמן: בריאות הנפש.
יעקב ליצמן: אנחנו הצגנו את הרפורמה.
יעקב ליצמן: אני יודע שהיו הרבה תהיות כי הייתי נגד הרפורמה בבריאות הנפש, אבל אני רוצה להסביר למה הסכמתי לכך.
יעקב ליצמן: אנחנו עשינו הרבה שינויים ועוד נעשה הרבה שינויים גם בוועדה וגם בדיונים.
יעקב ליצמן: כפי שאמרתי פעם, עוזריי בדקו וראו שבעשר השנים האחרונות היו שמונה שרי בריאות וכל אחד כיהן כשנה ורבע.
יעקב ליצמן: אם כן, קודם כל בשורה טובה, אני עברתי את התקופה הזאת ומכהן כבר שנה ושמונה חודשים.
יעקב ליצמן: כנראה שהסיבה לכך היא כי אני סגן שר ולא שר.
יעקב ליצמן: אם אני הייתי משנה את הרפורמה והייתי עובד על תוכנית חדשה, זה לא היה מתבצע עד שהשר הבא יגיע והוא יאמר שהוא לא מסכים ושוב יחכה.
יעקב ליצמן: כך נמשכת הרפורמה כבר עשר שנים.
יעקב ליצמן: אם כן, קודם כל, יש רפורמה.
יעקב ליצמן: אני הולך להיאבק על הרפורמה.
יעקב ליצמן: יש כמה כללים שהם בגדר קו אדום ואני לא אתן לפגוע בשיקום, אני לא אתן לפטר עובדים וכולי.
יעקב ליצמן: יש הרבה דברים אבל קודם כל ביסוד יש עבודה, יש רפורמה ואנחנו נשתדל לשפר אותה.
יעקב ליצמן: עשינו דבר שלא היה בתקציב משרד הבריאות.
יעקב ליצמן: לקחנו 150 מיליון שקלים שהיו בפיתוח של המשרד ועברנו על כל בתי החולים הפסיכיאטריים.
יעקב ליצמן: המצב היה נורא ואיום בבתי החולים, המצב מתחת לכל ביקורת ולא אנושי היה להיות בהם.
יעקב ליצמן: אני חושב שהגיע הזמן שפעם אחת, פעם ראשונה, ניקח את הכסף הזה שהיה לנו ונעביר אותו לבריאות הנפש.
יעקב ליצמן: כנראה נצטרך עוד כסף, אבל קודם כל יש לנו תוכנית.
יעקב ליצמן: עדכון דמוגרפי בקופות החולים.
יעקב ליצמן: עדכנו פעם ראשונה ב-1.2 אחוז, דבר שלא היה בעבר.
יעקב ליצמן: אני רוצה להרהר בקול ואני חושב שחיים יסכים אתי.
יעקב ליצמן: כאמור, אני מהרהר אבל עדיין לא החלטתי.
יעקב ליצמן: הגיע הזמן שאנחנו נבדוק את השב"נים.
יעקב ליצמן: השב"ן, כרגע 75 אחוזים מההכנסה.
יעקב ליצמן: 25 אחוזים שלא נמצאים בשב"ן הם ממשפחות עניות שאין להן כסף לשלם עבור השב"ן.
יעקב ליצמן: האם לא כדאי לחשוב פעם ראשונה שניקח חלק גדול מהדברים שבין כך כל קופות החולים נותנות, נכניס את זה לסל כך שכולם יקבלו את זה ובהשקעה קטנה אפשר לעשות את זה.
יעקב ליצמן: אני לא מדבר על קוסמטיקה ודברים כאלה שנותנים אלא על דברים יסודיים שישנם.
יעקב ליצמן: הגיע הזמן לעשות חשיבה מחודשת ואני עושה את זה.
יעקב ליצמן: אני לא בטוח שאני אצליח, ואני אומר את זה מיד, אבל לפחות פעם ראשונה אנחנו הולכים לבדוק את זה.
יעקב ליצמן: ביקשתי לבדוק את זה כי אני רוצה לראות בכל קופת חולים.
יעקב ליצמן: יש לי כבר את מה שהם נותנים ויש דברים שכולם נותנים, דברים בסיסיים.
יעקב ליצמן: יש נושא שגם אותו צריך לבדוק כמו בחירת רופא.
יעקב ליצמן: כאמור, אנחנו נבדוק את הכל.
חיים אורון: אז תבוא לאוצר ותבקש להעלות את מס הבריאות.
יעקב ליצמן: אמרתי שבפרומיל קטן אנחנו יכולים להגיע לכך שכולם יקבלו.
יעקב ליצמן: צריך לבדוק את זה.
חיים אורון: זה לא פרומיל.
יעקב ליצמן: פרומיל.
יעקב ליצמן: אנחנו הולכים להודיע על הורדת השתתפות עצמית בתרופות למרות שגם על זה עדיין לא סיכמנו אבל זה בבדיקה רצינית מאוד ויש לנו כבר אומדן בכמה אפשר להוריד וכמה נרוויח מזה.
יעקב ליצמן: הדגש אדוני היושב ראש הוא על הפריפריה.
יעקב ליצמן: חדרי מיון קדמיים.
יעקב ליצמן: במקומות רחוקים קצת מבתי חולים, גם אנחנו מוציאים  עכשיו קריטריונים ונפרסם קול קורא.
יעקב ליצמן: מבחינת התקציב שליש יהיה עלינו, שליש על הרשות המקומית ושליש על מי שמטפל, קופת חולים, מגן דוד אדום או מי שרוצה.
יעקב ליצמן: בהחלט אנחנו הולכים להרחיב את השירות הזה.
יעקב ליצמן: יש אחד עליו לא דיברתי והוא משא ומתן על מספר המיטות.
יעקב ליצמן: כרגע אנחנו בשיא המשא ומתן ואני מקווה שנגיע להסכמה.
יעקב ליצמן: נראה לי שאפשר להגיע להסכמה.
יעקב ליצמן: אני חייב לומר דבר אחד לסיכום.
יעקב ליצמן: אני מאוד מרוצה מההסכם של משרד האוצר ומשרד הבריאות עליו חתמנו ואני עומד מאחוריו.
יעקב ליצמן: אני חושב שההסכם הוא טוב לנו.
יעקב ליצמן: את נושא המיטות אנחנו צריכים לסיים.
יעקב ליצמן: אני יודע שכל מיני אנשים יאמרו לי סל בריאות.
יעקב ליצמן: אני חושב שאנחנו יודעים שאפשר לחיות אתו.
יעקב ליצמן: הצעתי לבדוק את הנושא של השמנה ולהכניס לסל, על אף שאני לא מתערב.
יעקב ליצמן: אני לא הולך לומר להם לעשות זאת או לא כי לא מענייני להתערב בוועדת הסל אבל הגיע הזמן שגם הנושאים האלה ייבדקו.
יעקב ליצמן: בזה סיימתי את הפתיח.
יעקב ליצמן: המנכ"ל יציג את המצגת ובסוף הדיון אני אענה על השאלות.
משה גפני: תודה רבה אדוני סגן השר.
רוני גמזו: תודה רבה לכולם.
רוני גמזו: ראשית, אני רוצה לומר שהתקציב הזה הוכן במשך מספר חודשים על ידי הנהלת המשרד בראשותו של אילן סופר שהוא סמנכ"ל תכנון ותקצוב וכמובן בקשר מתמשך עם האוצר לאורך שעות הלילה.
רוני גמזו: הרבה מאוד עבודה הושקעה כאן ביצירת התקציב וברמת איזונים נכונה.
רוני גמזו: צריך לפתוח ולומר שיש לנו מערכת בריאות מהטובות בעולם, להערכתי הטובה ביותר בעולם.
רוני גמזו: יש לה חולאים שצריך לטפל במספר חולאים, לא לגלגל את העיניים הצידה ולומר שהיא טובה, היא תישאר טובה.
רוני גמזו: לא לעולם חוסן.
רוני גמזו: היא יכולה גם להידרדר.
רוני גמזו: הייתה לנו מערכת חינוך שעברה תהליכים לא טובים בשנים וצריך לדאוג שמערכת הבריאות תישאר חסונה ובאיתנות גבוהה.
רוני גמזו: בתוך מערכת הבריאות יש המון בלמים שהושמו במשך השנים ולא כולם רעים.
רוני גמזו: הבלימה של הוצאות בריאות היא דבר חשוב כי לעתים יש הוצאות שהן מכיוונים לא נכונים והם גורמים להתייעלות לא נכונה.
רוני גמזו: לכן אנחנו כן משתפים פעולה ורוצים בלימה במקומות הנכונים.
רוני גמזו: משרד הבריאות הוא הגורם היחידי שיכול לעשות את האיזונים.
רוני גמזו: סוחבים אותנו לכיוון של בתי חולים, סוחבים אותנו לכיוון של קופות חולים ולכל אחד יש את האינטרסים שלו, סל בריאות וכולי.
רוני גמזו: אתה צריך כמשרד בריאות לראות את העוגה, לבוא ולומר מהו המינימום ההכרחי ואז לכוון את זה באמירה מאוד מאוד נחושה ולהוביל את זה אל מול האוצר.
רוני גמזו: אתה היחידי שיכול לעשות את התעדוף כמשרד הבריאות, כמובן לאחר שאתה שומע את כל המערכת.
רוני גמזו: אני השתדלתי בתקופה שנכנסתי לתפקידי, לפני התקציב, לשמוע כמה שיותר אנשים ועשיתי זאת עוד לפני שנכנסתי לתפקיד.
רוני גמזו: עברתי דרך כל קופות החולים, דרך כל בתי החולים, דרך חברי כנסת, שמעתי הרבה כדי שבסופו של דבר נגיע לרמת איזונים סבירה בתוך התקציב.
משה גפני: אני שם לב שתקציב משרד הבריאות גדל מעבר לרגיל במשרדים אחרים.
רוני גמזו: אתה צודק, אבל צריך לזכור שבתוך תקציב משרד הבריאות ישנם פה ושם מספר טייסים חוקיים, זאת אומרת שהם נמצאים בתוך החוק.
משה גפני: מה איכפת לך להגיד נכון?
משה גפני: יש לכם תקציב יותר גדול.
חיים אורון: זה לא מדויק.
יעקב ליצמן: יושב כאן האוצר ועוד מעט הוא יטיל עלי קיצוץ.
רוני גמזו: כבוד יושב ראש, זה נכון וגם הסברתי את המנגנונים.
חיים אורון: הם השיגו גידול מ-0,9 ל-1,2 שהוא גידול משמעותי.
חיים אורון: זה 80 מיליון שקלים.
חיים אורון: בסל התרופות היה 450 והם קיבלו פחות.
חיים אורון: הם קיבלו כמה הטבות במקומות אחרים.
חיים אורון: לא המספר כולו הוא הדלתא.
חיים אורון: ביחס למשרדים אחרים, אתה מחייך, בסדר.
משה גפני: אני מסכים אתך, אבל בסך הכל הכללי.
חיים אורון: אם נתת לי רשות דיבור, אני אומר את הדברים.
חיים אורון: אני חושב שסגן השר נוקט במדיניות נכונה.
חיים אורון: הוא מחבק את האוצר כל הזמן במקום לריב אתו.
חיים אורון: אתם הכי טובים.
חיים אורון: מעולם לא הייתם כל כך טובים.
חיים אורון: בסדר, אני מוכן להשתתף בדיון הזה אבל אני לא רוצה לחשוב שזאת בדיוק המציאות.
רוני גמזו: אומרים עלי שאני מחבק את האוצר?
משה גפני: לא, הוא אמר את זה על סגן השר.
יעקב ליצמן: חיים, תנסה את הדרך הזאת.
יעקב ליצמן: את הדרך האחרת ניסו לפני ואתה רואה לאן הגיעו.
חיים אורון: ניחשתי נכון.
רוני גמזו: בהתאם למה שאמרו היושב ראש וחבר הכנסת חיים אורון, אפשר לראות כאן את העלייה.
רוני גמזו: השאלה עכשיו היא איפה אתה ממקם את העלייה.
רוני גמזו: בוא נאמר שאתה מקבל  אפשרות לגידול תקציבי ואתה צריך למקם אותו נכון.
רוני גמזו: אחד הדברים שאנחנו שמנו כקו אדום, אמרנו שאנחנו לא נמשיך עם מקדם דמוגרפי של 0,9.
רוני גמזו: אנחנו דרשנו מקדם דמוגרפי של אחוז וחצי ובסופו של דבר קיבלנו מקדם דמוגרפי של 1,2 אחוז.
רוני גמזו: חשבנו שזה מינימום שאנחנו יכולים לחיות אתו.
קריאה: כתוספת.
רוני גמזו: כתוספת.
רוני גמזו: אם כן, דיברתי על המקדם הדמוגרפי של 1,2.
רוני גמזו: חשבנו שזה מינימום שאפשר לחיות אתו.
רוני גמזו: בנוסף ל-1,2, העלינו בעוד עשרות מיליוני שקלים את תקציבי התמיכה של קופות החולים.
רוני גמזו: קופות החולים יכולות להיות מתוקצבות דרך מספר מנגנונים כאשר אחד המנגנונים הוא הסדרי תמיכה, שאתה אומר להם שאם הם יעשו את זה, הם יקבלו את זה.
רוני גמזו: בנושא הזה אתם תראו בהמשך שהגדלנו גם את הסדרי התמיכה.
רוני גמזו: בנושא של סל הבריאות.
רוני גמזו: הגרף הזה מראה את חלוקת התקציב ואפשר לראות כאן שחוק ביטוח בריאות ממלכתי הוא רוב תקציב משרד הבריאות.
רוני גמזו: אחד הקווים האדומים שאנחנו שמנו מול האוצר, ולקח לנו זמן אבל האוצר בסופו של דבר גם כן הבין שזה נכון והשתכנע יחד אתנו, שצריך לתת איזשהו פתרון לנושא של מיטות האשפוז.
רוני גמזו: אנחנו לא סיכמנו עד כה את המספר.
רוני גמזו: העמדה שלנו היא ברורה והיא גם כתובה בדוח מחלקת המחקר.
רוני גמזו: כולם יודעים שזאת בעיה כאובה במדינת ישראל.
רוני גמזו: אנחנו נמצאים היום בתחתית המדינות במספר מיטות לאלף נפש.
רוני גמזו: נכון ששיעור הזקנים שלנו שונה ממקומות אחרים, אבל כולנו רוצים להתקדם בנושא הזה.
רוני גמזו: עשר שנים לא נוספו מיטות למערכת הבחירות.
רוני גמזו: היו הסכמים, היו הסכמות, כל הזמן הקפאות ובשנת 2011 קיבלנו הבטחה וההבטחה הזאת תמומש עד סוף 2010, אז ייקבע מספר של תוספת מיטות לתוך המערכת.
אמנון כהן: בכמה אחוזים מדובר?
רוני גמזו: אנחנו כרגע נמצאים בשתי מיטות לאלף נפש, שזה הנמוך ביותר ב-OECD ומתחתינו נמצאת רק מקסיקו והמצב במקסיקו מוליד שפעות כאלו.
רוני גמזו: אם בודקים את תוספת האוכלוסייה במדינה, יש לנו 130 אלף תוספת אוכלוסייה בשנה.
רוני גמזו: רק כדי לשמור על השתיים, כדי שלא נמשיך להידרדר, כי אנחנו כבר ב-1,96, הקו האדום שלנו הוא 260 מיטות לשנה במשך שלוש שנים הקרובות.
רוני גמזו: זה אומר שלפחות שומרים על הקיים ואז בוחנים ורואים איך מסתדרים, האם יש תחליפי אשפוז, פתרונות קהילתיים שקופות החולים עושות.
רוני גמזו: צריך להבין שקופות החולים שלנו הן נכס יקר.
אמנון כהן: אתה אומר שעשר שנים לא קיבלתם, אז בכמה זה ירד?
אמנון כהן: כמה היה לפני עשר שנים?
רוני גמזו: היה 2,3, משהו כזה וזה הידרדר.
רוני גמזו: אנחנו חייבים לתת לזה פתרון ואנחנו ניתן לזה פתרון.
רוני גמזו: אנחנו מחויבים לכך.
רוני גמזו: משרד הבריאות מחויב לכך וגם האוצר מחויב לכך.
רוני גמזו: צריך גם לומר שזאת אחת הדרישות של ארגוני העובדים, של האיגודים המקצועיים, גם של אילנה כהן וגם של ארגון הרופאים.
רוני גמזו: אתם שמים לב שהנושא הזה נמצא בשורה הראשונה בתוכנית שלנו.
רוני גמזו: עדכון התוספת הדמוגרפית.
רוני גמזו: אני מקווה שה-1,2 יספיק.
משה גפני: מה היה הסכם עם האוצר לגבי זה?
רוני גמזו: ההסכם היה שעד סוף 2010 ייקבע המספר של תוספת המיטות לשלוש השנים הקרובות.
רוני גמזו: אני מאמין שנעמוד בזה והאוצר יודע את עמדתנו.
רוני גמזו: האוצר גם מצא מספר פתרונות מראש לבתי החולים כדי להיערך לכך שתהיה תוספת מיטות.
רוני גמזו: אין מחלוקת בנושא.
רוני גמזו: המחלוקת היא בתמהיל, במספר המיטות, אבל האוצר בלי התנגדות ממשרד הבריאות אמר שבמקביל לכך חייבים לעזור לקופות החולים לפתח תחליפי אשפוז.
רוני גמזו: שקופות החולים יעשו עבודה טובה בקהילה.
רוני גמזו: כאשר פציינט משתחרר מבית החולים, שלא תהיה דלת מסתובבת והוא יחזור לבית החולים כי הקופה לא מצליחה להכיל אותו ולתת לו תמיכה קהילתית טובה.
רוני גמזו: אנחנו הסכמנו.
רוני גמזו: שמנו לקופות החולים 40 מיליון שקלים לפיתוח תחליפי אשפוז או פיתוח מערכות קליטה של החולה שמשתחרר.
רוני גמזו: אף אחד מאתנו לא רוצה לראות דלת מסתובבת ולא רוצה לראות חולה משתחרר שמתאשפז שוב.
רוני גמזו: קופות החולים עושות עבודה טובה בקהילה.
רוני גמזו: סימנו כסף צבוע לנושא הזה.
רוני גמזו: ביקשנו מקופות החולים תוכניות בנושא הזה והתחלנו לקבל אותן.
רוני גמזו: לא תמיד אנחנו מרוצים מכל התוכניות, אבל אנחנו מבקשים מקופות החולים להשקיע בנושא הזה ולא לעמוד מהצד ולומר שזה עולה לה מעט כי יש לה כל מיני הסכמים עם בתי החולים ולא איכפת לה שהפנימיות יתפוצצו.
רוני גמזו: צריך גם להבין שלפעמים זה טוב לכולם.
רוני גמזו: למנהל בית החולים זה טוב שהפנימית מפוצצת כי זה עולה לו כמעט כלום, כי החולים בפרוזדור, ולקופת החולים זה כמעט ולא עולה ויש כאן איזשהו כשל.
רוני גמזו: צריך גם להוסיף מיטות, גם לשפר את המענה בקהילה, והמינימום של הוספת המיטות, אמרנו אותו, וזאת נקודה שמדינת ישראל לא יכולה לעצור בנקודה הזאת אלא היא חייבת להתקדם בנושא של תוספת המיטות.
רוני גמזו: אגב, זה לא רק פנימיות אלא אלה פגים, יולדות, אולי אפילו טיפולים נמרצים.
רוני גמזו: אנחנו תקועים בשיעורים מאוד מאוד נמוכים אבל נשפר את הנושא הזה.
רוני גמזו: הרחבת סל התרופות.
רוני גמזו: כאן משרד הבריאות עשה מהלך של תעדוף והוא אמר  האם הוא מעדיף להמשיך ולהוסיף אך ורק טכנולוגיות של התוספת השנייה באופן קבוע, או לאחר שהבקענו את החומה בנושא של טיפולי השיניים, להמשיך ולהוסיף את טיפולי השיניים.
רוני גמזו: משרד הבריאות אמר שמבחינתו לאחר שלוש שנים של 400 מיליון פלוס, שלא ניתנו סתם אלא ניתנו מכיוון שהגבילו את השב"נים לתת תרופות מצילות חיים, וצריך לומר את זה.
רוני גמזו: אני הייתי בוועדת הסל וזה נושא מאוד מאוד לא פשוט.
רוני גמזו: לכן אמרנו שבתעדוף שלנו, כאשר אנחנו רואים את כל המחויבויות שלנו, סכום של  300 מיליון שקלים בעינינו היה קו מינימלי שמספק אותנו.
רוני גמזו: תמיד יותר טוב, אבל אז אתה צריך לשאול מאיפה זה מגיע.
רוני גמזו: הסתפקנו ב-300 מיליון שקלים וקיבענו את זה לשלוש שנים.
רוני גמזו: צריך לומר שהוספנו שם גם את הנושא של התוספת השלישית.
רוני גמזו: יכול להיות שיש על זה ביקורת, אבל עשינו את זה מראש כאשר בחנו וראינו מה החיסונים שאנחנו צריכים ולא ראינו בעיה גדולה מבחינת עלות החיסונים של התוספת השלישית.
חיים אורון: כמה זה בכל זאת בתוספת השלישית?
רוני גמזו: כרגע הבקשה לוועדת הסל של 2011 בנושא החיסונים היא אך ורק חיסון אחד, חיסון ה-רוטה שהוא בסדר גודל – לאחר בחינה כלכלית יסודית – של 15 מיליון שקלים.
רוני גמזו: 15-20 מיליון שקלים.
רוני גמזו: זה הכל.
רוני גמזו: אין צורך, ואני אומר את זה בשיקול רפואי אמיתי חף מכל שיקול אחר, בשום חיסון אחר לשנה הקרובה.
רוני גמזו: יותר מכך, משרד הבריאות אומר רוטה בכל מחיר.
רוני גמזו: רוטה ייכנס וכבר התחלנו בהליכים להכניס אותו.
רוני גמזו: שמנו את זה על השולחן של ועדת הסל ואמרנו לה לתעדף את זה, אבל זאת זכותה לתעדף את זה, כן או לא.
רוני גמזו: רוטה ייכנס בעינינו בכל מחיר.
רוני גמזו: הרחבת טיפולי השיניים עד גיל 14.
רוני גמזו: צריך להבין את המנגנון שעומד מאחורי זה.
רוני גמזו: זה לא רק להגדיל את הסל הציבורי אלא זה להקטין את ההוצאה הפרטית.
רוני גמזו: ישראל מאופיינת בהוצאה פרטית משתוללת.
רוני גמזו: 42 אחוזים מכלל ההוצאה הלאומית לבריאות היא הוצאה פרטית.
רוני גמזו: צריך למצוא את המנועים שמעלים את ההוצאה הפרטית ויוצרים את הפערים בין השכבות הנמוכות לשכבות הגבוהות ולטפל בהם אחד לאחד וזאת המלחמה של סגן השר ואפשר לומר שהוא חתום על זה.
רוני גמזו: זה לא היה פשוט, אבל בסופו של דבר זה הוביל להכנסה מדורגת של טיפולי השיניים עד גיל 14.
רוני גמזו: אפשר לומר שהאמירה של קופות החולים שנמצאות כרגע במצב של ביקוש עולה על התחיות שלהן, משמח אותנו.
רוני גמזו: אותנו זה משמח כי אם היינו רואים מצב שיש פחות מדיי, היינו כמובן מודאגים.
רוני גמזו: הרחבת התמיכות בקופות החולים.
רוני גמזו: יהיו תמיכות בשלושה פרמטרים עיקריים: תחליפי אשפוז, שיפור האיכות וצמצום פערים בפריפריה.
רוני גמזו: פעם ראשונה שזה הפך להיות פרמטר לתמיכה.
רוני גמזו: אחד הדברים שהצבנו כקו אדום, משרד הבריאות עבר דיאטה בשנים האחרונות בנושא של תקנים, עד כדי כך שיצרנו כשלים פנימיים.
רוני גמזו: סחורות נתקעים בנמלים, היבואנים משלמים על כך, בקרות לא מתבצעות בתוך מערכת הבריאות ושמנו את זה כקו אדום והצלחנו לקבל תגבור כוח אדם בשיעורים חסרי תקדים של כ-140-150 תקנים נוספים למשרד הבריאות בהקשר הזה.
רוני גמזו: עוד מספר נושאים שהועלו קודם לכן כמו הסדרת התקנות, תוכניות פיתוח ואמר סגן השר שזה לא רק הפיתוח של בתי החולים הפסיכיאטריים בהחלטה אמיצה הזזנו את כל התקציבים מהכלליים לפסיכיאטריים כפי שסגן השר אמר אלא זה גם סוף סוף יישום ההחלטות שהיו בעבר על נושא של מיגון בתי החולים בסדר גודל של 200 מיליון שקלים מצד האוצר ו-200 מיליון שקלים מצ'ינג מקביל, ויצירה של בתי חולים חירום בתוך המערכת.
רוני גמזו: בית חולים חירום ברמב"ם, בית חולים חירום במרכז הארץ באיכילוב ועוד מספר מקומות שכל אחד מהם ייצר בתי חולים חירום קטנים שנותנים לנו את הפתרון.
רוני גמזו: יש עוד דבר אחד שהוא אחד הדברים הבעייתיים הנוספים.
רוני גמזו: כל שלוש שנים מערכת הבריאות עוברת התחדשות של כללי ההתחשבנות בין בתי החולים לבין קופות החולים.
רוני גמזו: זה נושא מאוד מאוד טעון שנקרא קפינג, שיטת ההתחשבנות שנועדה להקטין – אני אקרא לזה – צריכה לא מבוקרת, ליצור צריכה מבוקרת וכל שלוש שנים זה משתנה.
רוני גמזו: השנה לא היו שינויים גדולים בזה.
רוני גמזו: כלומר, העתקנו את המודל של שנת 2008 ויחד עם זאת עשינו שינוי קטן ושינינו את האחוזים מעל התקרה בין פנימיות לבין מחלקות אחרות.
רוני גמזו: זה השינוי שבוצע בנושא של מודל ההתחשבנות.
משה גפני: מה שמופיע בחוק ההסדרים בהשתתפות בבתי החולים, אתם שותפים לחקיקה הזאת?
יעקב ליצמן: לא. אני נגד.
משה גפני: זה עבר לוועדה.
יעקב ליצמן: על מה אתה מדבר?
משה גפני: על ההשתתפות.
יעקב ליצמן: לא, אני דיברתי על משהו אחר.
חיים אורון: הוא דיבר על הקפינג.
משה גפני: לא, לא הקפינג.
יעקב ליצמן: לא הקפינג.
יעקב ליצמן: אתה מדבר על הקנס על אי התייצבות?
יאיר זילברשטיין: לא אי התייצבות אלא אי ביטול.
יעקב ליצמן: הדבר לו התנגדנו היה לגבי הקנס.
יעקב ליצמן: אני יודע שמשכו את זה.
רוני גמזו: כבוד היושב ראש, אחת מהחלטות הממשלה הייתה לקבוע קנס על אי ביטול ביקור אצל רופא.
רוני גמזו: משרד הבריאות מנקודת ההתחלה היה נגד גם בצד המכני ואמר שזה לא יעזור וזה לא משנה כלום, וגם בצד הערכי.
רוני גמזו: עד השעות הקטנות של אותו יום חמישי בקומת הממשלה ניסיתי לשכנע את היועץ המשפטי לממשלה להתנגד לכך, אבל לא הצלחתי.
רוני גמזו: זה עבר  בממשלה.
רוני גמזו: אנחנו התנגדנו לכך ולשמחתנו זה פוצל מתוך החוק לדיונים נפרדים ואני מקווה מאוד שיהיה רוב שלא יתמוך בזה, אף על פי שאני מחויב להחלטות הממשלה.
רוני גמזו: אני חושב שיש בעיה עם ההחלטה הזאת.
יעקב ליצמן: לחייב את מי שעובר במעבר חציה לשלם חצי שקל, זה יותר סביר.
רוני גמזו: כולכם מכירים את הניסוי שבאיזשהו גן ילדים שהורים איחרו כל הזמן קבעו קנס להורים מאחרים.
רוני גמזו: מאותו רגע שקבעו לזה קנס, כל ההורים איחרו כי אמרו שזה משתלם לאחר.
רוני גמזו: בואו לא נעשה שטויות.