GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ערן יעקב: 22 שקלים.
קריאה: מחיר מומלץ.
ערן יעקב: אין מחיר מומלץ.
ערן יעקב: זה המחיר.
שמואל קלוש: זאת אומרת שאתה מאבד מס, האוצר מאבד מס.
ערן יעקב: אם מחליט קמעונאי לגבות 25 שקלים ויש מישהו שמוכן לכך, הוא יכול לעשות את זה בכל סיגריות.
שלי יחימוביץ': אני רוצה להבין למה לא לעשות את החישוב לפי המחיר לצרכן.
שלי יחימוביץ': למה לפי המחיר הסיטונאי?
ערן יעקב: זכור לוועדה שאנחנו במשך שנים פעלנו לשנות, לעבור מהמחיר לצרכן כי פעם זה היה מהמחיר לצרכן, בשנת 2001 ועברנו למחיר כמו שהוא היום וזאת מסיבה מאוד ברורה.
ערן יעקב: היות שאנחנו פתחנו בחקירות רבות נגד חלק גדול מהחברות שנמצאות במדינת ישראל מהסיבה שהמחיר היה לצרכן, היות שברמת האכיפה זה יצר בעיות אין סופיות.
שלי יחימוביץ': בעיות באכיפה הן לא סיבה לשינוי כזה.
ערן יעקב: הפנייה אלינו הייתה לעבור ממס מחיר לצרכן למחיר סיטונאי והיא הייתה דווקא מחברות הסיגריות, בחלקן.
שמואל קלוש: לא מדובק.
שלי יחימוביץ': איפה נמצאות החברות האלה, בתורכיה?
ערן יעקב: לא. גם בארץ.
ערן יעקב: אפשר להסתכל בפרוטוקולים.
שלי יחימוביץ': יש לך חברה אחת בארץ שמייצרת סיגריות והיא לא ביקשה.
שלי יחימוביץ': אז ממי קיבלת את הפניות האלה?
ערן יעקב: צריך להבין במה התמודדנו וצריך להבין גם איפה היינו.
ערן יעקב: יש היום 11 אלף קמעונאים במדינת ישראל.
ערן יעקב: המשמעות של המחיר לצרכן היא שאני צריך להיות מפקח על המחירים.
ערן יעקב: כשהיה פיקוח על המחירים, עוד היה אפשר לחיות עם זה, אבל כשאין פיקוח, וזאת המטרה – זה שסיגריות נמכרות במחיר כזה ואחר, זה לא מענייני – המשמעות הייתה שחיינו בכאוס לא פשוט.
ערן יעקב: אני לא אומר שרשות המסים לא צריכה לבחון מעת לעת את בסיס המס, את הרציונל לבסיס המס, אני לא אומר שאי אפשר לבחון דברים ולחשוב עליהם, אבל בטח ובטח לא בזמן קצר כי זה משהו ששנים עבדנו כדי לשנות אותו מסיבות שהוא היה קלוקל והיה נורא מה שקרה במשק.
ערן יעקב: ברמה החקירתית זה משהו נוראי.
ערן יעקב: חברות כאן, כמעט כולן, חוו חקירות לא מעטות ושילמו שומות בעקבות זה.
ערן יעקב: הייתה פנייה מהן כי הן בעצמן לא אהבו את העניין הזה ואני מניח שעוד ידברו על זה כאן.
ערן יעקב: לא איכפת לי, כמו שאמרתי, לבחון את זה כמו שאנחנו בוחנים כל דבר מעת לעת ואם נמצא לנכון, נעשה גם שינוי.
ערן יעקב: אנחנו  לא מפחדים לעשות שינויים אבל צריכים להיות משוכנעים שזה נכון.
שלי יחימוביץ': בואו נבחן את זה.
אייל אפשטיין: אני רוצה להדגיש שני דברים.
אייל אפשטיין: לפני שאנחנו מדברים, צריך להבין למה הבאנו את שני הדברים האלה, את המיסוי הזה, לוועדת הכספים.
אייל אפשטיין: שני המהלכים האלה הם מהלכים משלימים למהלכים אחרים בצד מדיניות המסים כדי  להתכנס לחוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית.
אייל אפשטיין: שני המסים האלה, בשונה ממסים אחרים, מס אחד, המס על הסיגריות, המטרה שלו היא להתמודד עם השפעה חיצונית שלילית.
אייל אפשטיין: דרך אגב, העלויות, אובדן ההכנסות או תוספת ההכנסות ביחס להשפעות החיצוניות השליליות הן נמוכות.
אייל אפשטיין: זאת אומרת, המדינה משלמת מתקציב המדינה על שימוש בסיגריות, ואלה כמובן אומדנים שהם לא מדידים, אבל כנראה אלה מיליארדים גדולים בשנה.
אייל אפשטיין: אני בטוח שכולם כאן בוועדת הכספים לא רוצים לעודד שימוש בסיגריות.
שלי יחימוביץ': אם בן אדם רוצה להרוג את עצמו, הוא יהרוג את עצמו באמצעות סיגריות תוצרת הארץ ולא תוצרת חוץ.
אייל אפשטיין: חברת הכנסת יחימוביץ, יכול להיות שאני טועה בדבריי אבל זאת  תפיסת העולם שאני מייצג, כתפיסת עולם של הממשלה.
שלי יחימוביץ': אין לה קשר לדיון.
אייל אפשטיין: תפיסת העולם היא שעקב השפעות חיצוניות שליליות צריך למסות את הסיגריות כדי להפחית את הצריכה במוצר הזה.
אייל אפשטיין: עוד מעט ערן ייתן נתונים לגבי העולם ונראה שהמיסוי בארץ ביחס לעולם על ההשפעות החיצוניות של סיגריות הוא נמוך.
אייל אפשטיין: צריך להבין שהמצב היחסי של חברת דובק ביחס ליבואנים לא מורע עקב המצב.
אייל אפשטיין: רק המצב האבסולוטי מורע ואף אחד כאן לא רוצה שימוש מוגבר בסיגריות.
אייל אפשטיין: זה דבר אחד.
אייל אפשטיין: זאת התפיסה ודרך אגב, היא משרתת שתי מטרות: הראשונה, מיסוי השפעה חיצונית שלילית, והשנייה, סגירה של פער פיסקלי כדי להיכנס למגבלת גירעון שעליו הצביעו כאן בוועדה.
אייל אפשטיין: דרך אגב, יש הצעות אחרות בצד המיסוי.
אייל אפשטיין: הרי בסופו של דבר אני כאגף התקציבים יכול לבוא ולומר שתפיסה אחת היא תפיסת עולם ההשפעות החיצוניות ולכן זה מיסוי נכון.
אייל אפשטיין: מצד שני, חייבים לסגור כאן פער של 700 מיליון שקלים, צריך לסגור פער יותר גדול, וזאת הצעה שמבחינת מדיניות מיסוי היא אחת הנכונות יותר בהצעת התקציב.
שלי יחימוביץ': תסגרו אותו על תוצרת חוץ.
שלי יחימוביץ': תסגרו אותו על יבוא ונצביע בעד.
אייל אפשטיין: לוועדת הכספים מאוד נוח לבוא לומר אל תיגעו בשום מנגנונים של מס.
גיא אביר: חברת הכנסת יחימוביץ, יש כאן גם מפיצים.
שלי יחימוביץ': אני אחליט את מי אני מייצגת.
שלי יחימוביץ': אני מייצגת את תוצרת הארץ, את המפעלים בארץ ולא את היבואנים.
גיא אביר: אנחנו לא יבואנים.
גיא אביר: אנחנו חברת הפצה.
משה גפני: מי שידבר בלי רשות, אני מוציא אותו החוצה.
משה גפני: עם כל הכבוד, מספיק עם העניין הזה.
משה גפני: אייל אפשטיין מדבר עכשיו ורשות הדיבור היא שלו והוא ידבר עד שהוא ישלים את הדברים שלו.
ציון פיניאן: גם אלה שלא מעשנים רוצים להבין כמה דברים.
משה גפני: אחרי שהוא ישלים את הדברים, אפשר יהיה לשאול אותו.
שלי יחימוביץ': שלא יהיו אי הבנות, אני לא מעשנת.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא רוצים לעודד עישון.
יהודה נסרדישי: תמשיכי לא לעשן.
אייל אפשטיין: זה בפן של תפיסת מדיניות המסים ובפן של המסגרות התקציביות שאנחנו צריכים להתכנס אליהן.
אייל אפשטיין: לגבי הביודיזל, אנחנו צריכים להבין שאנחנו נותנים הטבת מס בגדול, ב-90 אחוזים מהדברים.
אייל אפשטיין: הנקודה שערן אמר שהיא תיבדק, אנחנו נותנים הטבת מס למשהו, כביכול להשפעה חיצונית שאמורה להיות חיובית והיא לא קיימת.
אייל אפשטיין: זאת אומרת, המדינה מפסידה 200 מיליון שקלים הכנסות בשנה כדי לתמרץ משהו שאין בו שום תועלת ואין בזה שום הגיון.
אייל אפשטיין: לכן המיסוי הזה מבחינת תפיסת מדיניות מסים הוא מהלך נכון.
אייל אפשטיין: לכן ההצעה שלנו היא לבטל את הפטור על הביודיזל למעט אולי החרגות שערן צריך לבדוק וכאן אנשי רשות המסים יבדקו ונראה אם אפשר לעשות החרגות בתעשיות מקומיות שעובדות כדין.
אייל אפשטיין: בפרטים האלה ערן בקיא יותר ממני.
אייל אפשטיין: אנחנו רואים כאן למעשה שלושה דברים.
אייל אפשטיין: מיסוי שהוא מיסוי נכון וסגירה של המסגרות הפיסקליות שעליהן ממונה הוועדה, בין היתר היא אישרה אותן לפני חודשים ספורים.
אייל אפשטיין: אם אני לא טועה, זה היה פה אחד.
שלי יחימוביץ': הנה, אתה רואה, לפעמים אנחנו משתפים פעולה.
משה גפני: יהודה נסרדישי.
יהודה נסרדישי: רבותיי, באתי על מנת להוסיף מספר נקודות.
יהודה נסרדישי: אני רואה שאייל, ערן ומיכל עושים את העבודה באופן נהדר.
יהודה נסרדישי: אני רוצה לומר לכם משהו.
יהודה נסרדישי: יושבים כאן אדון קאלוש ואנשי דובק.
יהודה נסרדישי: בפעם הקודמת שהנושא הזה עלה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אישית טיפלתי בזה.
שלי יחימוביץ': הייתי כאן.
יהודה נסרדישי: דאגתי שעליית המחיר תאוזן ותהיה שמורה לחלוטין, באגורה לא יותר, ביחס בין הסיגריות שמייבאים מחוץ לארץ לבין דובק.
יהודה נסרדישי: אני גם אזרח במדינת ישראל ואני לא רוצה שילד שיש לו 15-20 שקלים, ילך ויקנה סיגריות.
יהודה נסרדישי: דווקא את הסיגריות הזולות שמייצרים, הן מקורות לסרטן ולמחלות, ואנחנו מקלקלים את הציבור.
שלי יחימוביץ': יהודה, אני מאוד מעריכה אותך אבל אתה לא נציג משרד הבריאות כאן.
שלי יחימוביץ': זה לא רלוונטי למדיניות המיסוי של נציבות מס הכנסה.
שלי יחימוביץ': מצד אחד הם אומרים שהם מדברים רק על מס הכנסה ואתם אל תדברו אתנו על תעסוקה בישראל.
משה גפני: את צודקת, אבל אני אגיד לך מה הוא אומר, אבל תני לו להמשיך.
רונית תירוש: די, נמאס לי כבר.
משה גפני: מה נמאס?
רונית תירוש: ההתנהלות בוועדה.
משה גפני: אפשר לעבור לוועדה אחרת.
רונית תירוש: ודאי.
רונית תירוש: לא רק אני אעבור.
רונית תירוש: אי אפשר לנהל כך דיון.
משה גפני: יהודה נסרדישי הוא מנהל רשות המסים.
רונית תירוש: אל תגיד לי מי זה יהודה.
רונית תירוש: אני שותקת ומנסה להקשיב לו ואני מנסה גם לא להתפרץ כדי לומר את דבריי.
משה גפני: אני מבקש לא להפריע לו עכשיו.
יהודה נסרדישי: אייל אפשטיין כאגף תקציבים מתקצב גם את הבריאות וגם את החינוך והוא מוציא הרבה מאוד כספים על הנושא הזה של מחלות ריאות ומחלות בגין עישון.
יהודה נסרדישי: אני לא צריך לומר לך את זה.
שלי יחימוביץ': אנחנו גם מוציאים הרבה כסף על יצירת מקומות עבודה.
משה גפני: שלי, אני מבקש.
רונית תירוש: אפשר להשאיר את הוועדה רק עם שלי יחימוביץ.
רונית תירוש: אני מצטערת מאוד, אי אפשר לנהל כך דיונים.
רונית תירוש: אתה לא מסכים שיתפרצו, אני לא מתפרצת אבל בסוף יש מי שמתפרץ וכך מתנהלים הדיונים כאן.
משה גפני: לא. אף אחד לא מתפרץ.
משה גפני: יהודה ממשיך בדבריו.
רונית תירוש: יש לי המון שאלות אליו.
רונית תירוש: גם אם פעם שמענו את הדעה של האוצר ואת הדעה של הלוביסטים למיניהם, פתאום התהפכו היוצרות.
רונית תירוש: תאמין לי, אני מבולבלת.
רונית תירוש: אני רוצה לשאול בצורה הכי פשוטה.
משה גפני: לא נסיים את הדיון עד שלא תקבלי הסבר על כל הדברים.
יהודה נסרדישי: כדי לא לקפח את הייצור המקומי, אנחנו על אגורה שומרים את האיזון, מה שהיה לפני העלייה או אחרי העלייה.
יהודה נסרדישי: אנחנו מעלים באותו יחס.
יהודה נסרדישי: את ההרצאה שלי על סיגריות זולות כבר שמעתם.
יהודה נסרדישי: לעניין הביודיזל.
משה גפני: לא, עזוב את הביודיזל.
משה גפני: תודה .
משה גפני: רונית, יש לך שאלות?
משה גפני: תשאלי.
רונית תירוש: אני מנסה להבין בצורה הכי פשוטה.
רונית תירוש: בדיון הקודם דיברנו על שני סוגי מסים, האחד הוא מס קצוב שהוא לא לוקח בחשבון את המחיר, ועל סיגריות זולות יחסית, המס הקצוב הוא נתח מאוד גדול בפרופורציה ביחס לאחרות, לסיגריות תוצרת חוץ, ובאחוזים זה בסדר.
רונית תירוש: אמרתם שתעשו איזושהי פעולה כדי למתן, כדי שלא ייפגעו.
אמנון כהן: זה מה שהם עשו.
רונית תירוש: הבנתי שזה מה שעשו, אבל לא הצלחתי להבין – וכאן הייתי גם רוצה לשמוע את מי שמייצג את הסיגריות הישראליות – איך באמת מה שעשיתם עכשיו ממתן את הפגיעה.
רונית תירוש: אגב, במאמר מוסגר אני אומרת שהלוואי שתעלו את המסים בצורה כזאת שאף אחד לא יוכל אפילו לרכוש סיגריות.
רונית תירוש: אדרבה, אני לא באה לעודד.
יהודה נסרדישי: כולל משקאות חריפים.
רונית תירוש: הדבר השני.
רונית תירוש: ישב כאן אייל ודיבר על הגירעון שצריך לסגור אותו בסכום של 700 מיליון ואתם מוותרים כאן על נתח עצום של מיסוי על דלתא מסוימת של בין המחיר לצרכן לבין המחיר לסוחר מהסיבה שיש לכם בעיות אכיפה.
רונית תירוש: פעם ראשונה שאני שומעת דבר כזה.
רונית תירוש: אני יודעת שאתם תופסים כל אזרח ורצים אחריו ושם אין בעיית אכיפה כדי להוציא ממנו עוד איזה שקל או שני שקלים, אבל כאן אתם מוותרים.
רונית תירוש: אני לא יודעת להעריך בכמה מדובר, אבל אני מניחה שזה נתח עצום.
משה גפני: אתם תצטרכו להשיב על שתי השאלות האלה.
משה גפני: אתם תצטרכו להשיב בעיקר על השאלה השנייה, האם אכן צריך להטיל מס, אז למה אתם לא מטילים מס על המחיר לצרכן.
שלי יחימוביץ': ברשותך, עוד שאלה.
משה גפני: אחרי ג'ומס.
חיים אורון: יהודה, אני בעד לגבות מהסיגריות 700 מיליון שקלים אבל זה לא הוויכוח כאן.
חיים אורון: במשמעות של זה, זאת העלאת המס על הסיגריות.
חיים אורון: יש כאן רק ויכוח אחד והוא, היות שיש כאן שני גורמים בלבד, יש כאן את הגורם האחד שמייבא והגורם השני הוא הגורם שמייצר, והשאלה היא האם הפרופורציה ביניהם נשארה נכונה.
חיים אורון: יש לזה שני מבחנים לאורך השנים.
חיים אורון: יש מבחן אחד והוא מה נתח השוק של כל אחד מהם.
חיים אורון: הייתה איזו אמירה כאן בעבר שבאזור של 20 אחוזים ייצור מקומי צריך להישמר  במשחק הזה ביניהם ואני שואל קודם כל האם לפי הנתונים שלכם זה קיים, או שיש כבר ירידה של הייצור המקומי מעבר לשיעור הזה.
חיים אורון: הוויכוח האם להטיל את המס על המחיר לצרכן או על המחיר הסיטונאי, רונית, כבר היינו כאן והיינו שם.
חיים אורון: מהרגע שהטילו את זה על המחיר לצרכן, כולם שיחקו עם המחיר לצרכן והעלימו הכנסות בדרך בכל מיני צורות, והדמיון שלך מספיק מפותח לתאר מה שהיה.
חיים אורון: אמרו שאי אפשר לשלוט בזה ועשו כל מיני דילים על הסיגריה כי אף אחד לא מוכר חפיסת סיגריות אחת וסוג אחד.
חיים אורון: אז שיחקו ביניהם ואמרו כאן, כולל בדוגמאות, שזה לא עבד.
חיים אורון: מחיר סיטונאי יותר פשוט, אלה חשבונות בודדים, 3,000 או כמה, ואפשר לשלוט בהם.
חיים אורון: להגיד לך שאני יודע להחליט מה יותר טוב ומה פחות טוב, איך אפשר לשלוט בזה?
חיים אורון: אני יודע שזה שוק מאוד מאוד בעייתי עם הברחות ועם כל מיני צרות.
חיים אורון: מה שאותי מעסיק בעיקר זה שלא תהיינה סיגריות זולות, לא מייצור מקומי ולא מחוץ לארץ, ואני אומר את זה בגלוי לגמרי.
חיים אורון: זה מה שמעסיק אותי וכן מה שקשור במשרד הבריאות ובחינוך, כל הדברים האלה.
חיים אורון: אני לא רוצה שאנחנו נחלק סיגריות זולות ומי שיסתכל בטבלאות של ההשוואה של מס על סיגריות בארץ ובעולם, המסים על סיגריות בארץ הם לא גבוהים והם אפילו די נמוכים.
חיים אורון: לפי המספרים שנתנו לי כאן עכשיו, כאן אני רוצה לשאול את אנשי דובק אם זה נכון, הם אומרים שבמצב הישן הפער היה של 26.4 אחוזים, בין 14.5 ל-19.7, והפער היום הוא בין 22 ל-16, שזה 27.5 אחוזים.
חיים אורון: זאת אומרת, כאילו הפער יותר גדול באחוזים, וזה לא דרמטי, מאשר היה קודם.
חיים אורון: אם הנתונים האלה נכונים - ואין לנו נתונים אחרים – אז הם צריכים להיות בסיס להחלטה.
חיים אורון: אם הנתונים לא נכונים ומישהו יכול להציג כאן נתונים אחרים, שיביא אותם.
יצחק וקנין: הנתון הוא נכון.
יצחק וקנין: הנתון שאמרת הוא הנתון הנכון.
אמנון כהן: אדוני היושב ראש, אנחנו דנו בסוגייה של הסיגריות במספר דיונים בוועדה ושלחנו את הממשלה, את רשות המסים, לעשות עבודה, כמו שאתה כרגע ביקשת לעשות בנושא הביודיזל.
אמנון כהן: לאחר שהם בוחנים את כל הסוגיות, את כל ההשלכות והאחוזים, בין האחוזי לבין הקצוב,  אם הם כבר מגיעים לאחר שעשו עבודה מצוינת – כך אני מתרשם – לא יכול להיות שעכשיו נפתח את הדיון מחדש ונקיים אותו שוב כאילו לא ישבנו כאן במספר דיונים וכאילו הם לא ישבו עשרים פעמים וסגרו פינות.
אמנון כהן: או שאנחנו סומכים עליהם או שכל פעם נתחיל מחדש.
משה גפני: יהודה שגב.
יהודה שגב: נפגשנו לאחרונה ביוני 2009 לדיון בנושא הסיגריות, ומה שקרה אלה שני דברים פשוטים.
יהודה שגב: האחד, היבוא גדל, הייצור המקומי, נתח השוק של היצור המקומי, ירד ובדובק פיטרו 25 עובדים.
יהודה שגב: אני מודיע לכם שניפגש כאן בעוד שנתיים ויפוטרו עוד עשרות עובדים ואין לנו דיון על ה-700 מיליון שקלים.
יהודה שגב: הדיון הוא בין היחסי לקצוב ואנחנו מבקשים מהוועדה לשנות את היחס בין הקצוב ליחסי ונישאר עם ה-700 מיליון שקלים אלא אם כן אנחנו רוצים להמשיך לתת יד לפיטורי עובדים בחברה שמעסיקה מאות עובדים במדינת ישראל.
רונית תירוש: אבל הם אומרים שהם שינו.
יהודה שגב: הם לא שינו את היחס מספיק.
משה גפני: נציג אחד של דובק.
רונית תירוש: אם תדבר במספרים, זה יעזור לנו.
דן פרידמן: אני אנסה כמיטב יכולתי.
דן פרידמן: אני מבקש ראשית להדגיש שאנחנו לא מבקשים לפגוע בהכנסות המדינה ממיסים, יהיו השיקולים לגבייתם אשר יהיו.
דן פרידמן: אם המדינה רוצה לגבות 700 מיליון שקלים, מבחינתנו אנחנו לא מתערבים בהחלטה הזאת וכמובן מכבדים אותה.
דן פרידמן: הבקשה שלנו היא אחת ויחידה: לגבות את המס הזה אך ורק מהחלק היחסי של המס מכיוון שהחלק הקצוב של המס – ואין לי דרך דיפלומטית יותר לומר את זה – פשוט הורג אותנו.
דן פרידמן: שוב, לא צריך להיות מתמטיקאי גדול כדי להבין ששני שקלים או ארבעה שקלים מתוך 16 שקלים, עזבו אותנו, על הצרכן זה מטיל נטל הרבה יותר גדול מאשר שני שקלים או ארבעה שקלים קצובים מתוך 25 שקלים או מתוך 22 שקלים.
דן פרידמן: לכן מי שנפגע כאן, בנוסף לחברת דובק שמעסיקה מאות עובדים, וצריך להבין שבשנות ה-80, אז נולד המס הקצוב כדי לפגוע בנו, כדי להחליש את כוחנו.
דן פרידמן: עמדנו על 95 אחוזים מהשוק והיום אנחנו עומדים על בסביבות 20 אחוזים מהשוק.
דן פרידמן: בסופו של דבר המס הקצוב גרם לפיטורי עובדים ישראלים וגרם להעסקת עובדים בתורכיה או בשוויץ.
דן פרידמן: לבי אתם, אבל לא זאת מטרת הכנסת ולא זאת מטרת הוועדה.
שלי יחימוביץ': למה הם צריכים עורך דין שידבר בשבילם?
משה גפני: הם רוצים עורך דין.
משה גפני: אני אגיד להם לא לקחת עורך דין?
משה גפני: לשם מה אנשים לומדים משפטים?
דן פרידמן: אני מתנצל.
דן פרידמן: זה נושא משפטי.
דוד ששה: אני רוצה להסביר משהו לכל חברי הוועדה.
גיא אביר: כבוד היושב ראש, זה לא פייר שהוא מתפרץ כשאתה אמרת לא להתפרץ ואני שומר על שקט.
משה גפני: עורך הדין לא ידבר יותר.
דוד ששה: אחרי שאסיים את דבריי, אתה תגיד מה שאתה רוצה.
משה גפני: משפט.
דוד ששה: אני עובד בחברת דובק.
דוד ששה: כל הבעיה של המיסוי בסיגריות נעוצה בשני דברים.
דוד ששה: ראשית, במחיר הבסיסי, וכאן דיברה חברת הכנסת תירוש על כך, והנקודה השנייה היא אפליה במס הקצוב, ואני אסביר את זה בפשטות.
דוד ששה: המס הקצוב בוטל באופן שקלי.
דוד ששה: אם היום אני בא ואני אומר על עשרים שקלים אני לוקח שקל ועל 15 שקלים אני לוקח שקל, זאת אפליה ואי אפשר להתעלם ממנה.
דוד ששה: אני לא מדבר על ההשפעה החברתית ומה קורה בשוק האירופי המשותף, כי אנחנו כל הזמן ניזונים מהשוק האירופי אבל שכחנו שיש לנו כאן תעשייה.
דוד ששה: הנקודה השנייה היא המחיר לצרכן.
דוד ששה: חקירות, הכל סיפורים.
דוד ששה: גם כשהיו הרבה הברחות במדינת ישראל, אף אחד לא עשה כלום.
דוד ששה: לא אכפו את זה.
דוד ששה: אם היה עבריין, תפסו אותו והוא שילם.
דוד ששה: אם היום המדינה צריכה כסף, לא רק 700 מיליון שקלים, שתיקח מיליארד שקלים, יש לה את זה, אבל היא מוותרת על זה לטובת היבואן כי הבסיס שנקבע עכשיו של סיטונאי, הוא לא שווה כלום.
דוד ששה: אם היום המחיר הוא 22 שקלים, בכל מקום – והוכחנו את זה לרשות האוצר, לערן – 25 שקלים, שלושה שקלים מזה המדינה יכולה לגבות 80 אחוזי מס.
משה גפני: נציג היבואנים.
רונן שקלי: אני ממכירות מ.ח. אלישר הפצה.
רונן שקלי: אנחנו מתעסקים בהפצה וגם אצלנו מועסקים 300 עובדים.
רונן שקלי: כל החלטה שאתם מקבלים לכאן או לכאן, גם אנחנו חוששים לפרנסה שלנו.
רונן שקלי: חברת הכנסת יחימוביץ, כשאתם מדברים כאן על העובדים, גם אנחנו עובדים.
רונן שקלי: גם אני שירתתי בצבא, גם אני נכה צה"ל, תרמתי למדינה ואני לא פחות מאף עובד אחר.
רונן שקלי: תתחשבו גם בנו, גם במשפחות שלנו, כי כל מהלך שאתם עושים, גם אצלנו עולים החששות לפיטורים.
רונן שקלי: גם בעליות האחרונות שעשו, אצלנו אנשים כמעט פוטרו ואנחנו לא יודעים לאן זה הולך.
רונן שקלי: יש לנו משפחות בכל המגזרים – במגזר הערבי, במגזר הדתי, בכל המקומות – ואנחנו פזורים על פני כל הארץ.
רונן שקלי: אנחנו גם יהודים.
רונן שקלי: הדם שלנו לא שונה מדם של אף אחד אחר.
משה גפני: אבל אתה לא אמרת את עמדתך.
רונן שקלי: עמדתי היא שצריך לעזוב את זה כמו שזה קיים ולא לבצע שינויים כל יום שני וחמישי.
רונן שקלי: אתם פוגעים גם בנו.
רונן שקלי: באים ומציגים אותנו כחברה אמריקאית אבל אנחנו לא אמריקאים.
רונן שקלי: שירתנו בצבא, אנחנו משרתים כאן ונותנים את הדם שלנו למדינה, אז תעריכו גם אותנו.
משה גפני: כמה עובדים אתם?
רונן שקלי: כ-300 עובדים.
משה גפני: יבואנים.
משה גפני: ישראלים.
רונן שקלי: אנחנו חברת הפצה, מ.ח. אלישר הפצה בע"מ.
גיא אביר: חברת אלישר מונה 300 עובדים ויש עוד את חברת גלוברנט שאני לא חושב שהנציגים שלהם כאן, אבל ראיתי שהם מונים עוד כ-150 עובדים.
גיא אביר: סך הכל 450 עובדים.
רונית תירוש: ממה הם ייפגעו בהפצה?
רונן שקלי: אנחנו ניפגע כי הוא טוען שמפטרים אנשים בתורכיה, אבל אלה לא אנשים בתורכיה אלא אלה אנשים כאן בישראל.
רונית תירוש: איך הדיון כאן יפגע בהפצה?
רונן שקלי: יפטרו אנשים כי לא תהיה עבודה ברגע שאתם תמשיכו להעלות את המחיר.
גיא אביר: ברגע שזה יפגע ברווחיות והצו לא ישתנה, אם רוצים לשנות.
רונן שקלי: אם הצו יישאר כמו שהוא, למדנו לחיות עם זה.
רונית תירוש: אתם משווקים גם סיגריות מקומיות?
רונן שקלי: זולות, כן.
רונן שקלי: לא מקומיות.
איריס אפשטיין: גם דובק מייבאת סיגריות
רונית תירוש: אז מה הבעיה?
איריס אפשטיין: הבעיה היא שבכלל לא מדובר כאן על יבוא מול יצוא אלא מדובר כאן על סיגריות זולות לעומת סיגריות יקרות.
איריס אפשטיין: יסלחו לי דובק, אבל מה שאתם מנסים לעשות זה להוביל מהלך שהסיגריות הזולות יהיו יותר זולות.
איריס אפשטיין: אני שמה בצד את השיקול הבריאותי.
משה גפני: לפני שאת מדברת, ביקש עמוס האוזנר להתייחס.
משה גפני: את מי אתה מייצג?
עמוס האוזנר: את המועצה למניעת עישון.
עמוס האוזנר: אני יושב ראש המועצה למניעת עישון.
משה גפני: אתה בעד היבואנים או בעד דובק?
עמוס האוזנר: אני נגד העישון.
משה גפני: גם אני נגד.
עמוס האוזנר: בגלל הנזקים הגדולים של העישון, ישראל חתמה בשנת 2003 על אמנת המסגרת.
עמוס האוזנר: אנחנו מחויבים למה שיש באמנה.
עמוס האוזנר: סעיף 6 של האמנה מדבר על העלאה רצינית מאוד של מיסוי.
עמוס האוזנר: ההעלאה הזאת היא שלב בדרך.
עמוס האוזנר: גם לאחר ההעלאה הזאת, עם המחירים שנמסרו כאן על ידי האוצר, הסיגריות שלנו מאוד זולות.
עמוס האוזנר: בארצות הברית למשל, אם אתה תיסע לניו יורק ותרצה לקנות את אותו המלבורו, אתה תשלם בין 10 ל-12 דולר ולא 22 שקלים עליהם כאן מדברים.
עמוס האוזנר: זאת אומרת, אדוני היושב ראש, אנחנו מאוד בתחילת הדרך.
עמוס האוזנר: עוד דבר שאני רוצה לומר.
עמוס האוזנר: אחת הסכנות הרציניות היא איזשהו סיכון או אפשרות שסיגריות באיזושהי צורה יוזלו.
עמוס האוזנר: את זה האוצר עשה ב-1988.
משה גפני: עכשיו הצו בסדר?
עמוס האוזנר: אין לי שום טענות לצו.
משה גפני: אנחנו לא עוסקים עכשיו במניעת עישון אלא בצו.
עמוס האוזנר: אבל הדברים קשורים.
משה גפני: אתה אומר שהצו בסדר.
עמוס האוזנר: כן.
משה גפני: זאת אומרת, העיקרון.
עמוס האוזנר: העיקרון.
משה גפני: בלי להיכנס לוויכוח בין דובק ליבואנים.
עמוס האוזנר: אני אומר מה שנאמר כאן קודם על ידי חבר הכנסת אורון.
עמוס האוזנר: אני רוצה לחזור על מה שאמר קודם חבר הכנסת אורון וזה שהאמנה הזאת  מדברת גם על העלאת מחירים של הסיגריות הזולות.
איריס אפשטיין: אני מפיליפ מוריס.
משה גפני: אני אעצור אותך אחרי משפט כי קצה נפשי בסיגריות.
איריס אפשטיין: הנושא כאן הוא לא ייצור מקומי לעומת יבוא.
איריס אפשטיין: הנושא כאן הוא סיגריות זולות לעומת סיגריות יקרות ובחיי אני מכירה את דובק עשר שנים ואני לא מבינה את פשר המאבק הזה.
דוד ששה: מדובר במקומות עבודה.
איריס אפשטיין: הסיגריות הזולות יהיו יותר זולות.
איריס אפשטיין: דובק היום, נכון, ירד לה נתח השוק אבל לאן אתם מאבדים אותו?
איריס אפשטיין: אתם מאבדים אותו ליבוא של הסיגריות המיובאות הזולות ואת זה כל האנשים של דובק כאן יודעים.
איריס אפשטיין: מה שקורה זה שבגלל שאתם מובילים למבנה מס שמעודד צריכה של סיגריות זולות, אתם כבר לא השחקנים היחידים בשוק הזה.
איריס אפשטיין: נכנסו כל חברות היבוא הגדולות, כולל אנחנו, ושם אנחנו נלחמים אתכם.
איריס אפשטיין: יש היום במדינת ישראל מלחמת מחירים של סיגריות זולות וזה פוגע.
שמואל קלוש: זה לא נכון.
רונית תירוש: זאת אותה שיטה שנהגו לפיה באלכוהול.
משה גפני: אני כבר לא שם.
שלי יחימוביץ': יהודה, אתם צריכים להחליט.
שלי יחימוביץ': כשבאו לכאן אנשיך והאוצר, הם אמרו שהאינסנטיב שלהם הוא מיסוי טהור.
שלי יחימוביץ': קודם שיטת המיסוי לא הייתה נכונה, היה בלגן, אי אפשרות לאכוף ולכן שינו את זה ממס ישיר.
שלי יחימוביץ': עכשיו, תחליטו.
שלי יחימוביץ': או שאתם באים אלינו מנקודת המבט של רשות המסים ואתם מדברים אך ורק על מסים, אבל אתם היכן שנוח לכם, אתם דואגים לטובת הציבור, והיכן שנוח לכם, אתם נעשים רק מומחים למס.
שלי יחימוביץ': אם החלטתם לשמור על הבריאות של אזרחי ישראל מצד אחד, יש עוד משימה לאומית מאוד מאוד חשובה למדינת ישראל והיא לשמור – אני לא אומרת אפילו לעודד – על התעשייה הישראלית שבעיניי, אגב, אם אני צריכה לדרג לפחות מבחינת סדרי העדיפויות שלי, שמירה על התעשייה הישראלית ועל מקומות העבודה בתעשייה הישראלית, אצלי – אצל חברי כנסת אחרים אולי זה שונה – בסולם העדיפויות שלי לפני המאבק בעישון.
שלי יחימוביץ': אני מניחה שיהיו חברי כנסת חושבים אחרת, אבל אתה לא יכול לכפור בזה שבבואך אלינו כחברי כנסת, אנחנו לא עושים רק את השיקול המיסויי אלא אנחנו גם מסתכלים על מקומות עבודה בתעשייה הישראלית.
שלי יחימוביץ': מבחינתי זה במקום הראשון.
שלי יחימוביץ': לכן אל תבקשו מאתנו להיות רק עם שיקולי מס הכנסה נקיים ומקצועיים, וגם אתם אל תרקדו כאן על שתי החתונות.
שלי יחימוביץ': אל תספרו לנו שאתם באים עם זה כי אתם דואגים לבריאות הציבור.
שלי יחימוביץ': אני באמת מעדיפה שאף אחד לא יעשן.
שלי יחימוביץ': גם אני לא מעשנת ואני מקווה שהילדים שלי לא יעשנו לעולם אבל זה לא הדיון היום.
שלי יחימוביץ': נכון להיום כמעט שמונים אחוזים מהסיגריות בישראל כבר מיוצרות בחוץ לארץ ולא בארץ.
שלי יחימוביץ': הכרסום המתמשך הזה, והוא מתמשך כל הזמן, הוא פשוט פוגע בדובק, נקודה.
שלי יחימוביץ': חלילה, לבי לא גס במפיצים ואני מבינה שזאת הפרנסה שלכם, אני מבינה שאתם מפרנסים משפחות, אני לחלוטין מקבלת את הטיעונים שלכם וכל כובע שתבואו אלי, אני אנסה לעזור לכם, אבל יש לי סדרי עדיפויות כמחוקקת.
שלי יחימוביץ': בראש סדרי העדיפויות שלי זה יצירת מקומות עבודה אמיתיים של מפעלי תעשייה שמייצרים מוצר, שהעובדים שלהם מאוגדים בוועד – העובדים שלכם לא מאוגדים בוועד – ששומרים על כבוד תעסוקתי, שסביב הייצור שלהם יש עוד מעגלים נוספים של נותני שירותים וספקי שירות של הסעדה ושל אלף ואחד דברים.
שלי יחימוביץ': מפעל אחד שמייצר מוצר בתוך ישראל, מייצר סביבו מעגלים נוספים של תעסוקה.
שלי יחימוביץ': מפיצים, לא.
איריס אפשטיין: המפיצים בהחלט מייצרים מעגלים כאלה.
שלי יחימוביץ': סליחה, אל תפריעי לי.
שלי יחימוביץ': אנחנו צריכים לחשוב כאן על המידתיות.
שלי יחימוביץ': הרי השינוי שאנחנו נעשה כאן לטובת דובק – ובפירוש אני לטובת דובק כיוון שזה מפעל תעשייה ישראלי – השינוי לא ימוטט את הפרנסה שלכם.
שלי יחימוביץ': לכן אנחנו צריכים להיות כאן מידתיים ולעבוד לפי איזשהו מדרג שאצלי הוא אידיאולוגי.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא מחרבים לכם את הפרנסה ואני לפחות אומרת שאני רוצה לגונן על התעשייה הישראלית שכמעט שמונים אחוזים כבר יצאו.
שלי יחימוביץ': אנחנו צריכים לעשות משהו כדי לבלום את הפרץ הזה ולכן אני מבקשת מרשות המסים ללכת ולגבש כלל חדש, תקנה חדשה, הוראה חדשה, בשיתוף פעולה עם דובק, לתת להם עדיפות
גיא אביר: בפעם האחרונה זה נעשה.
קריאה: זה לא נעשה.
פניה קירשנבאום: האמת היא שאני ניסיתי לא להתערב בדיון הזה כי אני מעשנת.
פניה קירשנבאום: אני מאוד בעד התעשייה המקומית ואני תמכתי בכל החוקים שלך ואני הולכת אתך, אבל אם אנחנו רוצים לעודד תעשייה מקומית, בואו נכניס רגולציה שתאמר שהסיגריות הזולות לא יובאו לארץ, ואז נשאיר את דובק כיצרן יחידי של סיגריות זולות.
פניה קירשנבאום: כל עוד זה לא נעשה ויש יבוא של סיגריות זולות, ואין מתחרים בשוק, זה בכלל לא משנה מה אנחנו עכשיו נחליט כי בעצם כמו שאמרה הגברת, זאת בדיוק הנקודה.
פניה קירשנבאום: הם לא מתחרים בסיגריות יקרות אלא הם מתחרים בסיגריות הזולות שמיובאות מחוץ לארץ.
פניה קירשנבאום: כשיוצא בחור בן 16 בהפסקת בית ספר והוא רוצה לקנות סיגריות, הוא בודק מה יש לו בכיס והוא יעשן את הסיגריות הזולות.
פניה קירשנבאום: מצדי, בכלל לא להעלות את המס.
חיים אורון: הם כבר העלו.
חיים אורון: את כבר משלמת את המחיר.
חיים אורון: השאלה עכשיו היא אם להוריד.
חיים אורון: מה שמונח היום על השולחן זה להוריד את המס בחזרה למה שהיה קודם, 19 במקום 22.
שמואל קלוש: להעביר אותו.
חיים אורון: לא. אם כרגע לא מאשרים את המס, ממחר מחיר הסיגריות חוזר למה שהיה קודם.
משה גפני: לא ממחר, מה-22 לחודש.
חיים אורון: בסדר, מה-22 בחודש.
יצחק וקנין: אני חושב שרשות המסים באה אלינו מוכנה והיא עשתה את החישובים לכאן ולכאן, גם לגבי דובק וגם לגבי החברות שמייבאות.
יצחק וקנין: אני חושב שזה חלק מהכנסות המדינה כאשר אני עושה חשבון פשוט של קרוב ל-560 מיליון הם מהיבואנים וכ-140 מיליון מהשוק המקומי אבל אני לא בטוח שזה כך.
יצחק וקנין: לכן אני לא חושב שיש כאן איזה ויכוח.
יצחק וקנין: צריך לאשר את הצו.