GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלי יחימוביץ': מי יבטיח לי שאותן התחלות בנייה ואותם סיומי בנייה, אותן דירות לא יירכשו בסוף על ידי אנשים שרוכשים את הדירות האלה להשקעה כדירה שנייה, שלישית ורביעית ולא יירכשו על ידי מי שבאמת זקוק להן?
שלי יחימוביץ': יכול להיות ששוק הדיור לא צריך להיות כולו – לא יכול להיות, ואני יודעת בוודאות – בשוק החופשי כי הנה כאן אתה יכול לראות התחלות בנייה בלי סוף וכולן ייכנעו להשקעה, ואז מה עשינו בזה?
שלי יחימוביץ': אז איפה כאן נכנס עניין הפיקוח והרגולציה?
שלי יחימוביץ': הדבר הנוסף הוא הערה.
שלי יחימוביץ': בין היתר, אחת הסיבות אדוני הנגיד שציינת לכך שהמשבר אצלנו לא היה חמור, הוא כי נחלצנו ממשבר השמרנות של הבנקים.
שלי יחימוביץ': אני שוב רוצה להזכיר מה שאמרתי אתמול.
שלי יחימוביץ': הבנקים נשארו שמרנים כיוון שבמסגרת התוכנית להבראת המשק 2003-2004 שר האוצר דאז בנימין נתניהו לא הספיק להכניס לכאן את הבנקים להשקעות ולא הספיק לעשות את הרפורמות שהוא רצה לעשות בבנקים, ולכן הבנקים שלנו נשארו שמרנים ומסורתיים והם עושים מה שבנקים צריכים לעשות בלי לקפוץ מעל הפופיק.
שלי יחימוביץ': יכול להיות שהמסקנה היא – ואת זה אני אומרת בסוגריים – שלא צריך לרוץ כל כך מהר לרפורמות.
שלי יחימוביץ': יזמות זה דבר טוב, חדשנות זה דבר טוב, אבל לפעמים שמרנות היא דבר טוב.
אמנון כהן: הוא הפריד את שוק ההון מהבנקים.
שלי יחימוביץ': אני אומרת מה שאני אומרת ואתה תאמר מה שאתה תאמר.
שלי יחימוביץ': אני מתייחסת כאן לזווית שמעניינת אותי.
שלי יחימוביץ': הבנקים בישראל נשארו בנקים שמרנים שעושים מה שבנק צריך לעשות.
חנא סוייד: היא אומרת שהוא עשה דבר טוב בזה ששכח מזה.
שלי יחימוביץ': הוא לא הספיק.
שלי יחימוביץ': לפעמים מערכת שמרנית מתפקדת היא מערכת טובה, אבל זאת הערה בשולי הדברים.
שלי יחימוביץ': דבר נוסף שחבריי התייחסו אליו אבל גם אני אתייחס אליו כי לדעתי זאת הדרמה האמיתית שמתרחשת בחברה הישראלית ואנחנו יודעים אדוני הנגיד את המשמעות שאתה מייחס למגמות בגרפים האלה.
שלי יחימוביץ': לפעמים אתה רואה קפיצה קטנה של החודשים האחרונים ואתה מזהה בועה כמו שזיהית בשוק הנדל"ן למרות שהיא חדשה ומיד אתה מטפל בה.
שלי יחימוביץ': המגמה שעולה שוב ושוב, גם מהדוחות שלכם וגם מכל דוח שמגיע מכל כיוון שהוא, של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, דוח העוני וכן הלאה, היא עלייה בלתי פוסקת במספרם של העניים העובדים.
שלי יחימוביץ': כאן אנחנו צריכים להשתחרר מהסיסמאות הישנות שעבודה מחלצת מעוני כי לעתים קרובות היא מחוללת עוני ולא מחלצת אדם מעוני.
שלי יחימוביץ': היא גוזרת עליו חיים שלמים של עוני בעודו אדם עובד.
שלי יחימוביץ': גם כאן אנחנו צריכים להשתחרר מכמה משוואות וסכמות לרבות תוכנית ויסקונסין שאתם עדיין דבקים בה וגם אם ננקה מתוכנית ויסקונסין את כל המרכיבים של בזבוז מאות מיליוני השקלים שהועברו כדלתא לזכיינים הפרטיים, שהיה אפשר לעשות בהם דברים הרבה יותר טובים – הכשרות מקצועיות למשל, מכונים להכשרה מקצועית של משרד התעשייה – גם אם ננקה את הכל ונגיד שתוכנית ויסקונסין תתייחס רק להצלחה שלה, ומה ההצלחה שלה?
שלי יחימוביץ': שאת אלה שהיא הצליחה לבצע בהם השמה במקומות עבודה קיימים ממילא, הם לא ייצרו הרי את מקומות העבודה האלה, השכר הממוצע במושמי ויסקונסין היה 2,700 שקלים בחודש בלי ביטחון תעסוקתי ובלי  יציבות.
שלי יחימוביץ': 2,700 שקלים בחודש לא מחלצים מעוני, לא מעבירים אדם מעל לקו העוני ולכן יכול להיות שכל הפתרונות האלה שאתם כל כך דבקים בהם, הם לא הפתרונות הנכונים.
שלי יחימוביץ': אנחנו כן צריכים ללכת לשינויים מאוד משמעותיים, ואגב, גם ב-OECD מדובר על אכיפת חוקי העבודה אצלנו שהיא מאוד מאוד דלה.
שלי יחימוביץ': כן השקעה משמעותית ביותר באכיפת חוקי עבודה כי הפרת חוקי העבודה היא דבר המוני והיא מחוללת עוני מאוד מאוד משמעותי, שלא לדבר על העלאת שכר מינימום.
שלי יחימוביץ': לא יעזור כלום, אדם שמרוויח 20.70 שקלים בשעה, לא ייחלץ מעוני, נקודה, אם לא נעלה את שכר המינימום.
שלי יחימוביץ': נוכל להראות שהאבטלה יורדת, נוכל לראות שהמגמות הן כאלה וכאלה, אבל אנחנו משאירים אותו עני לנצח נצחים.
שלי יחימוביץ': לכן צריכה להיות מעורבות הרבה יותר משמעותית בשוק העבודה, זה בנוסף כמובן לדברים המבורכים שאתה עושה שכן תורמים לשוק העבודה שציינתי אותם בהתחלה, ואני חושבת שאי אפשר להתעלם מהדברים האלה.
שלי יחימוביץ': גם כיועץ הכלכלי של הממשלה וגם כמי שחוק בנק ישראל מחייב אותו עכשיו לדאוג לצמצום הפערים, אני חושבת שבנק ישראל צריך לקחת חלק הרבה יותר משמעותי בטיפול בעניין הספציפי הזה של העניים העובדים.
שלי יחימוביץ': שאלה קצרה אחת.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לדעת מה דעתך על המשך מתווה הפחתת המס הישיר, האם אתה שותף לסברה שצריך להמשיך את המתווה ולא לעצור אותו כאן ועכשיו.
פניה קירשנבאום: כבוד היושב ראש, אדוני הנגיד.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שהשאלות שאני אעלה, יהיה בהן איזשהו הד או חזרה אולי מפן אחר של שאלות ואני בטוחה שרוב האנשים שמגיעים לכאן שואלים אותך שאלות כי כולם באמת מעריכים אותך וחשוב לכולנו לדעת מה עמדתך.
פניה קירשנבאום: אני אנסח את השאלות שהן אולי באותם נושאים אבל מהזווית ממנה אני רואה אותם.
פניה קירשנבאום: קודם כל, בנושא הנדל"ן.
פניה קירשנבאום: מתפרסם שאתה רוצה לעשות שינוי או אתה חושב לכוון לכיוון שינוי במשכנתאות וכמובן להגדיל סכומים כדי לגרום או לייצב את היציבות של הבנקים.
פניה קירשנבאום: הכנסת שם סעיף שרק לזכאים של משרד השיכון.
פניה קירשנבאום: למה זכאים של משרד השיכון?
פניה קירשנבאום: הרי יש גם זוגות שזאת דירה ראשונה שלהם ואולי הם עדיין לא הגיעו בזכאות למשרד השיכון?
פניה קירשנבאום: אני לא יודעת באמת מה הפער שם אבל אני מסכימה עם מה שאמר אמנון כהן שחשוב אולי לציין שהמשכנתא צריכה להיות לדירה ראשונה או אולי לדירה יחידה כי אם זוג רוצה לעבור ממקום למקום והוא מכר את הדירה שלו, כך שיש לו רק דירה אחת ויחידה, אולי כן לעזור.
פניה קירשנבאום: אני לא מדברת על אלה שהופכים את הדירות לשוק שכירות אלא על אלה שיש להם דירה ראשונה, גם אם הם לא זכאים, אולי בכל זאת להשאיר להם איזושהי הטבה או משהו.
פניה קירשנבאום: אני לא יודעת, אבל אני מעלה שאלות ואתה תתייחס אליהן.
פניה קירשנבאום: אנחנו יודעים שמדד האינפלציה בארץ הוא מורכב מעלות שכר דירה -  זה השינוי שעבר במדד – ולא מהמדד של מחירי הדירות.
פניה קירשנבאום: מכיוון ששכר הדירה די מפגר אחרי העלויות של הדירות, זה בעצם יכול להיות איזשהו תהליך שאנחנו נכנסים לאותה מחלה שאנחנו קוראים לה מיתון.
פניה קירשנבאום: האם אנחנו באמת נכנסים למיתון?
פניה קירשנבאום: כאן יש לי עוד כמה שאלות במסגרת הזאת.
פניה קירשנבאום: אנחנו עדים עכשיו להסכמי שכר שנחתמו בפאתי התקציב הזה ביחד עם ההסתדרות הגדולה שבאמת מייצגת עובדים של משרדי הממשלה או עובדים של משרדים ציבוריים ומפעלים ציבוריים וזה מכניס אותנו גם לרשויות.
פניה קירשנבאום: היו אלי פניות ולהערכתי השלטון המקומי יצא בשביתה כוללת מכיוון שבחישובים של ערים גדולות התוספת של שני אחוזים לשכר מביאה אותם לעלות נוספת של 20 מיליון שקלים בשנה כאשר מענקי האיזון לא גדלים, הגבייה של הארנונה יורדת בגלל המצב הכלכלי של האוכלוסייה וזה מביא אותנו למצב מאוד קשה.
פניה קירשנבאום: כמובן שברשויות, אלה שהן כבר בתהליכי הבראה ואלה שלא בתהליכי הבראה, זה יביא לפיטורים כי יצטרכו למצוא בסופו של דבר את הכסף.
פניה קירשנבאום: אם אין גידול במענקי האיזון, אם המדינה לא תומכת ברשויות בכסף נוסף ויש עלייה בשכר, צריך לשלם את העלייה הזאת כי אלה הסכמים שנחתמו, אז בוודאי יצטרכו שוב להיכנס לתהליכי הבראה ולפטר עובדים.
פניה קירשנבאום: יהיו לנו עובדים שפוטרו מכל הרשויות והשאלה מה יהיה כי  אנחנו הרי לא מפתחים מקומות תעסוקה חדשים.
פניה קירשנבאום: עוד שאלה בהקשר לזה.
פניה קירשנבאום: אני מסכימה לנושא המדיניות שלך ברכישת מט"ח מכיוון שאני מבינה כמה חשוב למדינת ישראל יצוא.
פניה קירשנבאום: חשוב גם נושא של השקעות הון, כי  כאשר המדינה תומכת במפעלים בהשקעות הון, היא מציינת שהענף הזה או המפעל הזה חייב לייצא לפחות ב-25 אחוזים שלו.
פניה קירשנבאום: אם הוא לא יעמוד ביצוא של 25 אחוזים, הוא לא זכאי להנחות מס, לא למענקי איזון וכולי.
פניה קירשנבאום: אנחנו מנהלים את עצמנו כאילו כל התעשייה חייבת להיות מבוססת על יצוא ואם אנחנו בבעיה עם הדולר  והיצוא יורד, אז מה קורה?
פניה קירשנבאום: אבל אם נפסיק לתמוך ברכישת המטבע, ובכל זאת כפי שאתה אומר המפעלים או היצואנים יצטרכו לעשות התייעלות, יצטרכו לעשות התייעלות כדי לעמוד בתנאי היצוא, זה שוב מביא אותנו להתייעלות ובדרך כלל  הרי לא מתייעלים בקיצוץ שכר של המנכ"ל ושל בעלי ההון אלא מתייעלים בפיטורים של העובדים.
פניה קירשנבאום: אנחנו שוב נמצא את עצמנו בענפים שלמים בהם יהיו פיטורים.
פניה קירשנבאום: אני מביאה את זה לנושא המיתון כי אני באמת חושבת שכל הנושאים עליהם דיברנו, בסופו של דבר יכולים להביא אותנו למצב כלכלי קשה.
פניה קירשנבאום: תוכנית ויסקונסין היא עוד דבר אחד שבכל אותה המסגרת של ההתייעלות.
פניה קירשנבאום: אנחנו שפכנו כסף לתוכנית, או כמו ששלי אמרה, שפכנו כסף למפעילים והשאלה היא האם לא היה כדאי בכסף הזה להשקיע בהקמה של מקומות עבודה חדשים.
פניה קירשנבאום: אני לא מרגישה שמדינת ישראל עושה מספיק, לא בזמן הנכון, לא מספיק נכון, ואנחנו יכולים למצוא את עצמנו בפני שוקת שבורה בלי מקומות עבודה כאשר רוב מפעלי היי-טק או רוב המפעלים יוצאים לחוץ לארץ, שם יש הנחות טובות, שם כוח העבודה זול יותר ואנחנו נשארים כאן עם ענף שירותים, בעיקר עסקים קטנים.
פניה קירשנבאום: אני שוב מביאה את הכל לנושא של המיתון כי אני חוששת שזאת הבעיה שאנחנו נצפה בה בקרוב.
פניה קירשנבאום: לגבי משבר כלכלי.
פניה קירשנבאום: כולנו מתהדרים בנוצות ואומרים שעברנו את המשבר, שאנחנו מדינה כלכלית חזקה וכולי, אבל באיזשהו מקום בבטן יש לי פרפרים ואולי תרגיע אותם.
פניה קירשנבאום: האם באמת יצאנו ממשבר כלכלי כי אנחנו חזקים או זה קרה מכל מיני סיבות אחרות?
פניה קירשנבאום: האם בכלל יצאנו מהמשבר הזה?
פניה קירשנבאום: או שאנחנו עדיין נמצאים באיזשהו שלב ואנחנו לא יודעים להעריך אותו?
פניה קירשנבאום: אני לא רואה שאירופה מתאוששת מהמשבר הזה.
פניה קירשנבאום: אני רואה כמה כסף שופכת ארצות הברית כדי להוציא את המערכת שלה ואני רוצה לדעת איפה אנחנו נמצאים.
פניה קירשנבאום: שאלה אחרונה.
פניה קירשנבאום: אמנון הזכיר את בנק לאומי.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שמכל הקואליציה אני היחידה שנמנעתי בהצבעה לגבי בנק לאומי כי יש לי הרבה שאלות.
פניה קירשנבאום: ישב כאן המפקח על הבנקים והוא לא עזר לי בהחלטה כי הוא בעצמו אמר – שוב, אני אומרת מה שאני קלטתי מהדברים – שאולי כדאי היה קודם כל להעביר את החוק ואחר כך ללכת לסיום ההפרטה.
פניה קירשנבאום: בנושא הזה הייתי רוצה לשמוע את הנגיד.
רונית תירוש: אדוני היושב ראש, אדוני הנגיד.
רונית תירוש: אני רוצה לשאול שלוש שאלות בשלושה תחומים ואני אתחיל מהסוף לגבי הנושא של הדיור והצעדים שאתה עושה.
רונית תירוש: השאלה היא האם זה נכון לעשות צעד שהוא חד צדדי כאשר אתה בעצם צלע אחת בתוך משולש של משרד השיכון ומשרד האוצר.
רונית תירוש: האם לא נכון לדרוש שכל מהלך שלך שקשור לנושא הזה למשל יחייב את שני הצדדים, את שני השותפים האחרים, לשבת ולגבש תוכנית הוליסטית שהיא באה כעסקת חבילה ואז בוודאי הערך המוסף הוא הרבה יותר משמעותי ולא יוצר מצב שכל התרומה שלך היא ברכה לבטלה משום שהיא מאוד מינורית ואולי אפילו לא תסייע אם היא נעשית באופן חד צדדי.
רונית תירוש: הדבר השני שאני מבקשת לדבר עליו הוא הנושא של רכישת מט"ח על ידי בנק ישראל בהיקפים שאני חושבת שהם חסרי תקדים מבחינה היסטורית שלנו.
רונית תירוש: אני לא יודעת אם אני מדייקת בנתון של 47 מיליארד.
מרינה סולודקין: 70 מיליארד.
רונית תירוש: קיצצתי את הסכום בחצי.
רונית תירוש: בכל אופן, רכישות עתק של מטבע חוץ, דולרים, האם זה לא מסכן את כלכלת ישראל?
רונית תירוש: הדבר השלישי שאני מבקשת להתייחס אליו הוא דוח שנחשפתי עליו על הצעת תקציב המדינה לשנים 2011-2012, יעדי התקציב ובראייה ארוכת טווח.
רונית תירוש: זה דוח מחקר של בנק ישראל שמדבר על כלל פיסקלי בשנת 2013 דווקא כאשר כדי לשמור על הכלל הפיסקלי ועל הנוסחה הזאת של הוצאות אל מול הכנסות, יש כאן צפי של העלאת ההוצאות של הממשלה בגין תוכניות ארוכות טווח בחינוך, תשתיות וביטחון, וזה יעלה את ההוצאות, אל מול צעדים שראש הממשלה מתהדר בהם של הורדת המסים ואז הפער, אני לא חושבת שיש עמידה בכלל הפיסקלי.
רונית תירוש: השאלה שלי היא האם כדי לעמוד בכללים הפיסקליים אתם ב-2013 מתכוונים להעלות את המסים?
משה גפני: את מי את שואלת השאלה הזאת?
רונית תירוש: אני יודעת שזה משרד האוצר, אבל אני שואלת לדעתו של  הנגיד.
משה גפני: הוא לא מעלה מסים או מוריד מסים.
משה גפני: מי שבסופו של דבר מעלה מסים או מוריד מסים, אלה אנחנו.
רונית תירוש: זה במשרד האוצר ומביאים אלינו.
משה גפני: אנחנו נצטרך להחליט אם מעלים מסים או מורידים מסים.
רונית תירוש: משרד האוצר יביא את זה אלינו אבל מה דעתו של הנגיד.
יצחק וקנין: אדוני הנגיד, אני רוצה לגעת רק בנושא אחד.
יצחק וקנין: אני יודע שכולם נגעו בו אבל בכל זאת צריך לחדד אותו יותר על מנת שנבין כי יש איזה פתגם במרוקאית האומר שמי שלא ילד אותו, לא מרחם עליו.
יצחק וקנין: מי שלא חי את המציאות הזאת, לא יודע.
משה גפני: זה משפט שאומרים גם באידיש.
יצחק וקנין: אדוני הנגיד, יש היום אנשים שגרים במרתפים, במחסנים, בתת תנאים ומשלמים על זה הרבה כסף.
יצחק וקנין: זאת מציאות שאני מגדיר אותה ואני לא טועה.
יצחק וקנין: אני אומר לך שזאת חבית חומר נפץ חברתית מספר אחד במדינת ישראל היום.
יצחק וקנין: צריך לומר את הדברים בצורה ברורה, ויש לך מה לומר אדוני הנגיד, כיוון שהממשלה לדעתי אטומה בקטע הזה.
יצחק וקנין: בכל נאום שלי בנושא תקציב אני נגעתי בנושא הזה המרכזי וזה הדיור.
יצחק וקנין: אני גר בקו העימות בלבנון, ממש על הגבול, בשלומי, שזה ישוב קו עימות, דירה שבשנה שעברה שכרו אותה ב-1,200 שקלים, משלמים עבורה היום 2,400 שקלים וזה בשלומי.
יצחק וקנין: הדירות ששילמו עליהן עת קנו אותן ב-180 אלף שקלים, היום הן עולות 330 אלף שקלים.
יצחק וקנין: זאת אומרת, אין שום פרופורציה לעלייה הזאת.
יצחק וקנין: זה לא תל אביב, ששם השיגעון הוא שיגעון ואני מבין אותו, אבל יש כאן בעיה חברתית כי עוד מעט לא יהיה גם להשיג את הדירות האלה ב-330 אלף שקלים.
יצחק וקנין: ב-2,400 שקלים לא תהיה דירה לזוג צעיר ואני מדבר על שכירות וזאת כבר קפיצה של מאה אחוזים.
יצחק וקנין: זה לא מה שאתם אומרים רבותיי, אני חי את זה ואני אומר לכם את זה באחריות.
יצחק וקנין: אני אמרתי את זה אישית לראש הממשלה ולשר האוצר ואני אומר את זה כאן.
יצחק וקנין: זאת חבית חומר נפץ חברתית ממדרגה ראשונה ותרשמו את זה.
משה גפני: אדוני הנגיד, אני מבקש שהמשנה לנגיד יאמר גם כמה מלים לפני שאתה עונה.
צבי אקשטיין: זה יכול להיות אחר כך.
משה גפני: לפני שאתם משיבים, אני מבקש לומר כמה דברים ולא אחזור על דברי החברים.
משה גפני: חוק בנק ישראל הטיל עליך שתי מטלות נוספות, ואני לא רוצה שתהיה התערבות של רשות אחת ברשות השנייה.
משה גפני: אנחנו כולנו יודעים מה המטרות של בנק ישראל וכולנו יודעים מה המטרות של נגיד בנק ישראל, אנחנו יודעים מה התפקיד של הממשלה ואנחנו לא מבקשים ממך לעשות דברים שהם לא בגדר התפקיד שלך.
משה גפני: אני רוצה לומר לך מה התפקיד שלך ומה התפקיד של בנק ישראל.
משה גפני: כפי שהכנסת קבעה בחוק, התפקיד שלך הוא – במסגרת התפקידים – לתמוך במטרות של המדיניות הכלכלית של הממשלה, במיוחד צמיחה, תעסוקה וצמצום פערים חברתיים בתנאי שלדעת הוועדה – הוועדה המוניטרית – לא תהיה פגיעה בהשגת יציבות המחירים לאורך זמן.
משה גפני: זאת אומרת, זה חלק מהמטרות של בנק ישראל.
משה גפני: יש לך תפקיד נוסף והוא ייעוץ לממשלה בנושאים של צמצום הפערים החברתיים ופערי המעמדות.
משה גפני: זאת אומרת, הפערים החברתיים שקיימים בחברה הישראלית.
משה גפני: אני אומר את דעתי ואני חושב שהמדיניות שלך היא מדיניות נכונה.
משה גפני: אני תומך בה.
משה גפני: אני חושב שגם בנושא של רכישת מט"ח, עם כל זה שזה נראה מסוכן ויכול להיות בעייתי, במסגרת האיזונים בין המציאות הזאת בה יכולה להיות כאן פגיעה גם בתעסוקה, גם בצמיחה, גם ביצוא, גם בכל הדברים, מה שאתה עושה הוא מעשה נכון.
משה גפני: אני חושב שהמדיניות של בנק ישראל היא מדיניות נכונה ואני תומך במדיניות הזאת.
משה גפני: אני לא חושב שהמדיניות הזאת של העלאת הריבית על המשכנתאות כאשר אתה מתייחס לנושא של הדיור עושה משהו.
משה גפני: אני לא חושב שזה עושה משהו.
משה גפני: אני פשוט חושב שיש הבדל עצום – ואנחנו גם דיברנו על זה ואני דיברתי אתך על העניין הזה – בין דיור למגורים לבין דיור להשקעה.
משה גפני: העלאת הריבית על המשכנתאות לא תגרום לכך שאני אגור ברחוב, אם אני זוג צעיר שאין לי דירה.
משה גפני: מה אני אעשה?
משה גפני: אני אלך ליערה ואגור עם חבר הכנסת וקנין, אבל גם שם אני כבר צריך לשלם הרבה כסף עבור דירה.
יצחק וקנין: לא תמצא דירה אחת לרפואה.
משה גפני: אני גרתי באופקים, אני הייתי זוג צעיר.
משה גפני: שילך אותו זוג צעיר לגור במצפה רמון, אבל גם במצפה רמון המחירים כבר מרקיעים שחקים.
יצחק וקנין: הבעיה הקשה ביותר היא שאין דירות.
משה גפני: אני חושב שזאת בדיוק המציאות של צמצום הפערים החברתיים ואני אגיד לך למה זה צמצום הפערים החברתיים.
משה גפני: אם אני גר במגדלי אקירוב במרכז תל אביב, אין לי בעיה עם דירה.
משה גפני: אני משלם את מלוא הכסף, יש לי אותו, ואני גר שם במגדלים ואני משקיף על שכונת הארגזים מרחוק.
קריאה: אין שכונת ארגזים.
משה גפני: אני תל אביבי.
משה גפני: יש שכונת ארגזים.
משה גפני: אני עמדתי שם על תלולית עפר כאשר הממשלה רצתה לפנות את האנשים מהדירות שם.
משה גפני: חבר'ה, תעשו לי טובה, אני לא מאקירוב, אני מהתקווה.
ציון פיניאן: יש פחונים.
משה גפני: כן, אבל קוראים לזה שכונת הארגזים.
משה גפני: כשיורד גשם חזק, הכל שם נשטף וראש העיר מגיע אחרי כן להצטלם.
משה גפני: אתה עושה נכון מבחינה מוניטרית, אתה אומר שאתה מעלה את הריבית ואתה לא רוצה שתהיה בועת נדל"ן ואתה לא רוצה שאנחנו ניכנס למשבר כמו שארצות הברית נכנסה אליו.
משה גפני: אני מסכים אתך מבחינת בנק ישראל אבל תגיד לממשלה שתתנער -  זה הרי לא הפתרון – שתעשה הפרדה בין דירה שנייה ושלישית לבין דירה ראשונה.
משה גפני: אני מבין שכל דבר הוא מורכב ובעייתי, לפעמים יש הורים שקונים דירה שנייה בשביל הילדים שלהם, הכל ברור אבל זאת בעיה שתתפוצץ לנו בפנים ואתה אדוני הנגיד, אני שמעתי אותך כמה פעמים אומר שזאת בעיה מסוכנת גם מבחינת הכלכלה של מדינת ישראל.
משה גפני: אם הנושא הזה יצבור גובה ולא יהיה פתרון, לא רק בבעיה החברתית אלא גם בבעיה הכלכלית, אנחנו הולכים למצב שהוא נורא ואיום.
משה גפני: המציאות הזאת של הפערים החברתיים, זה תפקידך אדוני הנגיד.
משה גפני: מה שעשית עד היום, הצלחת בו.
משה גפני: אנחנו מבקשים ממך שתתערב בעניין הזה.
משה גפני: אנחנו מבקשים ממך להתערב בנושא הזה.
משה גפני: אל תפחד לומר את דברך בקול גדול.
משה גפני: אנחנו נותנים לך כאן את הבמה.
משה גפני: תאמר את זה גם כאן.
משה גפני: אנחנו מתחשבים בדעה שלך.
משה גפני: גם ראש הממשלה מתחשב בדעה שלך וגם שר האוצר מתחשב בדעה שלך.
משה גפני: תראה, זאת פצצה חברתית.
משה גפני: מה ששאלו אותך חברי הכנסת קודם לכן, חשוב לוועדת הכספים לדעת מה דעתך.
משה גפני: יש כאן – ואנחנו הולכים לקיים על זה דיון מרכזי בתקציב – הפחתת מסים ישירים, המשך הפחתת מסים ישירים ומס חברות והעלאה או הקפאה של המסים העקיפים.
משה גפני: אנחנו מול מדינות ה-OECD, נמצאים במצב הפוך.
משה גפני: במדינות ה-OECD המסים העקיפים הם הרבה יותר נמוכים מאשר אצלנו, בממוצע בוודאי, המסים הישירים הם הרבה יותר גבוהים ואצלנו המצב הוא שונה לחלוטין.
משה גפני: הייתה אפילו הערה לפני שנה של מדינות ה-OECD על הפחתת המסים אצלנו, על שנה או שנה וחצי.
משה גפני: הייתה הערה על העניין הזה.
משה גפני: מה המשמעות של הפחתת המסים הישירים והקפאת המסים העקיפים או העלאתם?
משה גפני: המשמעות היא שעוזרים לעשירים ולוקחים מהעניים.
משה גפני: זאת המשמעות הכלכלית.
משה גפני: לא למדתי באוניברסיטה אדוני הנגיד, אני לא יודע בכלכלה כלום, אבל אני יודע שהמשמעות של המצב הזה היא לקחת מהעניים ולתת לעשירים.
משה גפני: אם אני טועה, תתקן אותי אדוני הנגיד אבל חשוב שתגיד את דעתך.
צבי אקשטיין: בנק ישראל כיועץ כלכלי לממשלה בתחום התעסוקה מאוד מעורב, גם בשיחות עם האוצר, עם משרד התעשייה ועם גופים אחרים וגם בכתיבת ניירות עבודה של מחלקת המחקר.
צבי אקשטיין: הנושא הזה הוא נושא שצריך להיות בצורה כוללת ובדוח שכתבנו, עת עמדתי בראש צוות יחד עם יוג'ין קנדל ומנכ"ל התעשייה, שברובו אומץ על ידי הממשלה, נושא של ויסקונסין או תוכניות רווחה לעבודה הוא מרכיב אחד בתוך מכלול מאוד רחב ואני אספור על האצבעות והם כולם יבואו לכאן או לוועדות אחרות.
צבי אקשטיין: זה מס הכנסה שלילי, זה אכיפת חוקי עבודה והגברתם, זה טיפול בהתאמה של תוכניות למעונות יום לאימהות עובדות ואימהות שלא עובדות וצריכות להיכנס לעבודה, אלה תוכניות לחרדים, אלה תוכניות בסקטור הערבי, זה טיפול בנושא של העובדים הזרים עם יעדים מאוד ברורים והם שניים: הגדלת שיעור התעסוקה לאוכלוסיות לפי קבוצות והעלאת השכר לחמישון התחתון.
צבי אקשטיין: זאת ראייה כוללת וכך אנחנו רואים את זה, כך אנחנו מייעצים ויש לנו תמיכה בכל מערכת התוכניות האלה עם ניואנסים כאלה ואחרים עם הממשלה.
הנגיד סטנלי פישר: תודה רבה לך אדוני היושב ראש ולחברי הכנסת, חברי הוועדה ששאלו את השאלות הלא פשוטות, וגם לאלו ששאלו שאלות יותר פשוטות.
הנגיד סטנלי פישר: לגבי תמלוגי הגז.
הנגיד סטנלי פישר: אני לא רוצה בשלב זה שהוועדה עוד  לא הוציאה את דוח הביניים שלה, ועדת ששינסקי, להתחיל לדבר בעניין.
הנגיד סטנלי פישר: יש לי מושג אבל זה מושג קצת רחוק מהמצב.
הנגיד סטנלי פישר: כאשר ההמלצות של הוועדה יצאו לאור, אני אתייחס לעניין.
ציון פיניאן: האם תאמץ את ההמלצות שלה?
ציון פיניאן: הוא יתמוך בהמלצות?
אמנון כהן: הוא עוד לא ראה אותן.
ציון פיניאן: חלק מההמלצות כבר פורסם.
הנגיד סטנלי פישר: מה שראית זה מה שנקרא באנגלית טרייל בלון.
קריאה: בלון ניסוי.
הנגיד סטנלי פישר: בלון ניסוי.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו יודעים מה זה.
הנגיד סטנלי פישר: נראה לאן הם יגיעו.
הנגיד סטנלי פישר: אני רוצה להתייחס לעניין היתרות שיש לנו.
הנגיד סטנלי פישר: אני לא חושב שהדולר ירד ב-20 אחוזים, אני לא חושב שהעובדה שה-פד יצא וקונה 600 מיליארד איגרות חוב ממשלתיות יגרום להרס המשק האמריקאי אלא אני חושב ההפך.
הנגיד סטנלי פישר: יש שם משק שצומח בשני אחוזים, ואם רוצים להגיע לרמה יותר גבוהה, הם מאוד מוגבלים והם לא יכולים להגיע לתוצאות.
הנגיד סטנלי פישר: זאת הדרך היחידה שעומדת בפניהם לנהל במדיניות מרחיבה והם עושים את זה בתחכום ולדעתי זה יגרום לשיפור במצב המשק.
הנגיד סטנלי פישר: יש מספיק שנים שימשיכו לפחות עד סוף הקדנציה שלי ושל שני הנגידים שיבואו אחרי - אני עומד בחוק שהצלחתם להעביר – ארצות הברית תהיה הגורם הכי חשוב במשק העולמי.
הנגיד סטנלי פישר: אין לנו הרבה ברירות עכשיו.
הנגיד סטנלי פישר: יש זהב אבל אני לא מאמין בזהב ואני חושב שזה עולה וזה יורד.
הנגיד סטנלי פישר: אני זוכר שהייתי בבנק ישראל כאורח ב-1980 כאשר הם מכרו את הזהב שלהם במחיר של 800 דולר.
הנגיד סטנלי פישר: היום זה הגיע לפחות מכפול.
הנגיד סטנלי פישר: לו הם היו מחזיקים את זה, הם היו מפסידים.
הנגיד סטנלי פישר: אם כן, אין זהב.
הנגיד סטנלי פישר: ביחס לדולר והיורו, אנחנו לא מחזיקים 70 מיליארד דולר אלא אנחנו מחזיקים 70 מיליארד יתרות מט"ח כולל דולרים, כולל יורו, כולל מטבעות אחרים.
הנגיד סטנלי פישר: אלה לא דולרים.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו אומרים דולרים כתיאור כללי.
הנגיד סטנלי פישר: תחשבו רק על כמה אנשים בטוחים במה שיקרה לערך של הדולר או היורו.
הנגיד סטנלי פישר: לפני ארבעה-חמישה חודשים היורו עמד להגיע לערך של יורו שווה לדולר והוא היה בירידה.
הנגיד סטנלי פישר: הוא הגיע ל-1.19 אבל פתאום הוא חזר ל-1.40.
הנגיד סטנלי פישר: כולם יודעים עד שזה קורה ואז לא ידעו אבל לא מכירים בו.
מרינה סולודקין: זהב אתה לא קונה.
הנגיד סטנלי פישר: זהב אנחנו לא קונים.
הנגיד סטנלי פישר: לא. ההשקעות שלנו במט"ח הן מאוד מאוד שמרניות והן ימשיכו להיות כך.
הנגיד סטנלי פישר: לדיור אני אתייחס בסוף דבריי.
הנגיד סטנלי פישר: ביחס לשער האמיתי של השקל.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו חושבים שאנחנו בסביבה של השער.
הנגיד סטנלי פישר: יש לזה שם.
הנגיד סטנלי פישר: יש חישובים שאנחנו מקבלים מכל מיני מקורות.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו בסביבה ואי אפשר לדעת בדיוק.
הנגיד סטנלי פישר: אם יש ייסוף גדול, נצטרך שוב לנסות להתמודד אתו וכך נעשה.
הנגיד סטנלי פישר: ביחס לחוק מרני, החוק שיאפשר פיקוח על הבנקים, לפקח על בנק ללא גרעין שליטה, זה צריך לעבור לפני שנמכור את המניות משום שאם  החוק לא יהיה בתוקף עת נמכור את המניות בבנק לאומי, זה מסוכן מאוד משום שיכול להיות שנמצא את עצמנו במצב בו אנחנו לא יכולים לפקח.
אמנון כהן: לכן אמרתי את הדברים.
יצחק וקנין: אם כן, הרביזיה שעשיתי, היא טובה.
הנגיד סטנלי פישר: זה מובן מאליו, אבל אני לא מכיר את הפרטים.
משה גפני: אנחנו אישרנו את מכירת בנק לאומי, אבל פרטי המכירה צריכים לבוא לוועדת משנה חסויה.
משה גפני: זאת אומרת, אישרנו את זה באופן עקרוני ואז חבר הכנסת וקנין וחברת הכנסת פניה קירשנבאום הגישו רביזיה ובינתיים ההחלטה היא לא בתוקף.
משה גפני: מה שעכשיו אתה אומר אדוני הנגיד, יגרום לכך שחברי הכנסת לא יסירו את הרביזיה.
אמנון כהן: עד שיעבור החוק.
משה גפני: עד אז אין תהליך של מכירת הבנק.
הנגיד סטנלי פישר: אני מבין שהחוק מתקדם.
הנגיד סטנלי פישר: החוק החדש, ויש הסכמה על התיקונים לחוק מרני בינינו לבין האוצר.
הנגיד סטנלי פישר: אני מבין שזה בתהליך בתוך הממשלה וכי זה יגיע לכאן, אני מקווה, בקרוב כדי שנוכל להתקדם.
משה גפני: הנגיד הוא איש אופטימי.
הנגיד סטנלי פישר: צריכים להיות אופטימיים.
משה גפני: אתה אומר שבקרוב יגיע אלינו חוק תיקון לחוק מרני.
משה גפני: בינתיים זה רק תזכיר בממשלה ולהערכתי זה יגיע בעוד שנה.
משה גפני: חשוב להיות אופטימיים.
משה גפני: בינתיים יש רביזיה של חבר הכנסת וקנין ולא מוכרים את בנק לאומי.
הנגיד סטנלי פישר: אני שמתי לב לזה שחברת הכנסת יחימוביץ הדגישה את הבעיה של עובדים שהם חיים בעוני.
הנגיד סטנלי פישר: זה בדיוק המטרה של מס הכנסה שלילי שאנחנו מקווים שימשיך, שזאת תוכנית שתמשיך לקבל את התמיכה של הכנסת ותמשיך להיות בתוקף.
מרינה סולודקין: ולא העלאת שכר מינימום.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו צריכים להיות בטוחים שיש אכיפה של חוק שכר המינימום ואחר כך לטפל בזה.
הנגיד סטנלי פישר: המצב הנוכחי הוא שמעלים את שכר המינימום ואין אכיפה, זה פשוט לא הגיוני ולא מכובד.
הנגיד סטנלי פישר: נצטרך לטפל בזה קודם.
הנגיד סטנלי פישר: לגבי שיעורי העוני.
הנגיד סטנלי פישר: אני רוצה לומר דבר אחד.
הנגיד סטנלי פישר: מה שאנחנו רואים זה ששיעורי העוני עולים.
הנגיד סטנלי פישר: אגב, לא ראיתי את הנתונים שיצאו אתמול, כך שחוץ מהשיעורים למשפחות ולנפשות, יש עלייה בשיעורי העוני לפי המדד של משפחות ולפי המדד של נפשות.
הנגיד סטנלי פישר: העלייה אצל משפחות היא יותר קטנה מהעלייה שקיימת אצל נפשות.
הנגיד סטנלי פישר: זאת אומרת שהעלייה בעוני ממוקדת אצל משפחות ברוכות ילדים.
הנגיד סטנלי פישר: בעצם מה שקורה כאן זה ששיעורי העוני עולים, בעבר הם עלו אצל החלק החרדי של המשק והם התחילו לרדת קצת אצל הערבים.
הנגיד סטנלי פישר: זאת אומרת שהבעיה ממוקדת ואנחנו צריכים לטפל בבעיה, היכן שהיא ממוקדת משום ששיעורי העוני בקרב האוכלוסייה שהיא לא חרדית ולא ערבית הם פחות או יותר יציבים.
הנגיד סטנלי פישר: זאת בעיה מאוד מאוד ממוקדת ומאוד חשוב לטפל בזה וחלק מהתשובה הוא לעזור לחרדים לצאת לעבודה וגם לעזור לערבים שרוצים בכך.
משה גפני: יש גם עלייה במספר הנפשות כאשר מספר הילדים הוא קטן.
הנגיד סטנלי פישר: יכול להיות אבל זה ממוקד.
אמנון כהן: יש כאלה שעובדים ועדיין הם מתחת לקו העוני.
הנגיד סטנלי פישר: אני אומר את הדברים לא משום שאני מאשים.
הנגיד סטנלי פישר: אנחנו צריכים להיות ערים ולדעת היכן לטפל בזה ואיך לטפל בזה.
משה גפני: יש אנשים כמוך שמדברים על הבעיה באופן מקצועי.
משה גפני: גם אני אומר שיש בעיה באופן מקצועי אבל יש אנשים שמנצלים את זה כדי להשיג הון פוליטי.
משה גפני: לכן הרבה פעמים אני גם עושה בדיחות.
משה גפני: מקצועית ודאי שצריך לטפל בזה אבל המדינה לא מטפלת בזה.
הנגיד סטנלי פישר: לשאלת חברת הכנסת תירוש.
הנגיד סטנלי פישר: אני לא רואה סכנה למשק ברכישת מט"ח.
הנגיד סטנלי פישר: לא צריכים לפרסם את זה בחוץ לארץ.