GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים אורון: כל הזמן מדברים על 95 אחוזים משנה שעברה, ופה היו שני תהליכים שהם כאילו מחזקים את העמדה הזאת, האחד, ההוצאה של מיליארד שקלים החוצה כך שבעצם הסך הכל יותר קטן, והשני, לא לוקח בחשבון את הגידול הטבעי כי יש גידול הטבעי שהוא לא אחיד בין הקופות, אבל הוא בגובה של 1.7-2 אחוזים בשנה ועם ההתבגרות של האוכלוסייה זה יותר מ-2 אחוזים בשנה.
חיים אורון: אני מבין שאתם רוצים חופש מלא.
חיים אורון: לא הבנתי למה הכללית רוצה את זה.
משה גפני: מה ששאלו  רחל אדטו וג'ומס האם אתם לא תופסים עכשיו טרמפ.
משה גפני: אני בעד זה, ואתה דיברת אתי אתמול.
משה גפני: אני מאוד בעד לאפשר לחולה לבחור את בית החולים.
משה גפני: אני מאוד בעד וכולנו בעד.
משה גפני: אנחנו עכשיו לא מדברים על תיקון העולם למרות שבאמת הגיע הזמן לתקן אותו בכל הנושא של מערכת הבריאות שנראית מאוד מסורבלת מבחינת הפרוצדורות בין קופות החולים ובתי החולים הממשלתיים ובתי החולים האחרים.
משה גפני: אבל אנחנו עכשיו מתמודדים בנושא הספציפי הזה.
משה גפני: אתם הולכים להתמוטט כתוצאה מהשינוי הזה?
רונן הראל: בהמשך אני אדבר על המכלול.
משה גפני: לא, לא על המכלול.
משה גפני: רק על זה.
משה גפני: הם טענו כאן טענות שאפילו שכנעו אותי.
משה גפני: אתמול אתה שכנעת אותי.
רונן הראל: אני אענה.
רונן הראל: דבר ראשון, למרות אסותא, חברת הכנסת אדטו, אנחנו רק גדלנו בבתי החולים הציבורים.
רונן הראל: אנחנו מאפשרים למבוטחים שלנו להגיע גם לאיכילוב וגם לשיבא.
רונן הראל: יש חופש בחירה מוחלט.
רונן הראל: לעצם השאלה.
רונן הראל: גם לגבי השירותים האמבולטוריים, זה לא נכון שכרגע זה לא ב-קפ, אז אנחנו פתאום נוציא את כל המבוטחים מבתי החלים.
רונן הראל: אני רוצה להזכיר שהרבה פעמים אלה חולים שהם לא חולים שיש להם שפעת אלא חולים במחלה קצת יותר מסובכת.
רונן הראל: אם הם מקבלים טיפול אחד בבית חולים, אנחנו נרצה לתת להם את כל המכלול בבית החולים ואנחנו נמשיך גם כשזה יהיה מחוץ ל-קפ לתת הרבה מאד שירותים אמבולטוריים בתוך בתי החולים כי אנחנו חושבים שבחלק מהמקרים זה נכון.
רונן הראל: מה שקורה עם המגבלה הזאת זה שאנחנו פשוט מאוד לא רוצים להגיע למצב שאנחנו נצטרך להסיט בגלל קנסות.
רונן הראל: זה המצב שאנחנו לא רוצים להיות בו.
רונן הראל: אנחנו לא רוצים להיות שם.
רחל אדטו: אז אל תסיטו לאסותא.
דורון יהודה: אנחנו מדברים כרגע על חקיקה.
דורון יהודה: יש את חוק בריאות ממלכתי שאינו מיושם.
דורון יהודה: נכי עבודה לא יכולים על פי החוק לעבור מקופה לקופה ואני העליתי את הנושא הזה כבר פעם בכנסת.
דורון יהודה: הם לא יכולים לעבור מקופה לקופה.
דורון יהודה: למה?
דורון יהודה: קופות החולים אומרות לך שאתה יכול לעבור, אבל את התרופות תקבל שם.
דורון יהודה: מה עשית?
דורון יהודה: אתה קושר את הנכה אליך כל הזמן וזה בניגוד לחוק.
דורון יהודה: אנחנו מדברים על חקיקה, אז בואו גם נדבר על איך פותרים את הסוגיה הזאת שנכי עבודה בלבד יוכלו גם הם לעבור לקופה אחרת כמו כל אזרח.
רוני גמזו: גם כאן אני מופתע מההתנגדות, אבל אני מוכן ללכת עם קופות החולים ולשמור על הסטטוס-קוו.
רוני גמזו: בידי משרד הבריאות קיימים הנתונים המלאים של תשלומי קופות החולים לבתי החולים בשנים 2008-2009-2010.
רוני גמזו: נשנה את החוק ונלך על 90 אחוזים מהתשלומים ששולמו.
רוני גמזו: אז יש לנו סטטוס קוו לכולם וננתק את זה מה-קפ.
רוני גמזו: אתם רוצים?
רונן הראל: בסדר גמור.
רוני גמזו: כפי שחבר הכנסת אורון העיר, אני חושב שבהחלט יש בזה הגיון רב, יש גם קידום של האוכלוסייה, נשית על ה-90 אחוזים כל שנה גם קידום של האוכלוסייה.
רוני גמזו: זה סביר?
רוני גמזו: אני מוכן לזה.
רוני גמזו: אני באמת מוכן ללכת על סטטוס קוו מלא.
רוני גמזו: 90 אחוזים מהממוצע שהיה או מ-2010, ניקח את 2010, נעשה 90 אחוזים על זה ועל זה נקדם כל שנה מקדם דמוגרפי, נקבע אותו למשל על 1.2 או על 1.5.
רוני גמזו: , לא ממש את המקדם המלא אלא מקדם חלקי.
רוני גמזו: מקובל?
יורם מרציאנו: לא, לא ברור אם אתה מתייחס גם לשירותים האמבולטוריים.
רוני גמזו: על הכל.
רוני גמזו: יורם פרדינרו, סטטוס קוו, זה מה שאתם רוצים?
רוני גמזו: חברת הכנסת פניה קירשנבאום, זה מה שאתם רוצים?
משה גפני: אתם רוצים התייעצות סיעתית?
משה בר סימן-טוב: אסור להם.
רוני גמזו: אני מאוד בעד סטטוס קוו במערכת הזאת כי אני בא ממנה.
משה גפני: גם אני בעד סטטוס קוו אבל הממשלה הזאת לא עושה את זה.
רוני גמזו: אני מוכן שיהיו 90 אחוזים.
רוני גמזו: אין לנו בעיה להציג את המספרים.
רוני גמזו: אנחנו נשנה את החוק, נוסיף את ה–1.5 קידום דמוגרפי.
רוני גמזו: תודה על הסכמתכן, קופות החולים.
אמנון כהן: אדוני המנכ"ל, עוד דרך.
אמנון כהן: אם תחליטו ואם הם יסכימו, אפשר להשאיר את זה על 95 אחוזים ומי שלא יעמוד ביעד, הקנס שלו יהיה בין 90 ל-95 אחוזים, 50 אחוזים.
משה בר סימן-טוב: אין קנס.
משה בר סימן-טוב: יותר מזה, גם בית החולים – וזה גם כתוב בחוק – צריך לתת להם שירותים בהיקף ובזמינות דומה.
רוני גמזו: שינינו את עמדתנו.
משה גפני: נגמר הדיון בעניין הזה.
משה גפני: אני מבקש שתבואו בדברים עם אנשי משרד האוצר ואנשי משרד הבריאות.
אמנון כהן: תשקלו גם את ההערה שלנו.
משה גפני: תשקלו גם את ההערה שעלתה כאן.
משה גפני: אני מבקש שתשקלו את העניין.
משה גפני: מדובר בחקיקה ראשית.
משה גפני: לפי הציניות שמנכ"ל משרד הבריאות אמר, נראה לי שהולך להיגרם לכם נזק אם תקבלו את ההצעה הזאת.
משה גפני: אני ראיתי איך הוא עשה את זה.
משה גפני: היה צריך להסתכל גם על שפת הגוף שלו.
חיים אורון: הם הבינו את זה.
משה גפני: אנחנו לא נגד אף אחד אלא אנחנו פתוחים להחלטה שתקבלו.
משה גפני: תקבלו החלטה מושכלת ונורמלית.
משה גפני: אני מבקש להמשיך הלאה.
משה גפני: מנכ"ל משרד הבריאות ומשה מייצגים גם את בתי החולים.
משה גפני: תאמינו לי שבתי החולים לא נפגעים עכשיו.
משה גפני: בדקנו את זה גם אתמול בלילה, והם לא נפגעים.
משה בר סימן-טוב: כאן אנחנו מדברים על המכניזם המתמטי של קביעת התקרה שהוא דומה בעיקרו למה שהיה בהסדר הקודם.
משה בר סימן-טוב: התקרה הכוללת תתקדם ב-1.2 אחוז ביחס לשנה קודמת שזה יותר מ-0,6.
משה בר סימן-טוב: זה צמוד למחיר יום אשפוז.
משה בר סימן-טוב: עכשיו אנחנו רוצים לחלק את התקרות הפרטניות, אותן אנחנו מחלקים בגדול גם לשתיים -  90 אחוזים על פי הרכש של הקופה בבית החולים בשנים 2008-2010 ביחס לשאר, ו-10 אחוזים מה שנקרא אזורי בהתאם לאגן הניקוז של הקופות וביחס לבתי החולים.
משה בר סימן-טוב: שוב, בדיקות הצריכה תהיינה שוות מעבר לשנת 2011, במעבר מ-2011 ל-2012 ול-2013, לקידום דמוגרפי וקידום של מחיר יום אשפוז ומה שאמרנו, של הקפיטציה.
משה בר סימן-טוב: אמרנו שהתקרה נקבעת לשלוש שנים, כל פעם לשנה בודדת על פי נתוני הרכש בפועל, אבל הנתונים הדמוגרפיים.
משה בר סימן-טוב: כמובן שהמערכת היא דינאמית ויש שינויים ברשיונות בתי החולים, ואז אנחנו נצטרך ליצור שינויים בתקרות גם ביחס לדבר הזה.
אלי כהן: מה זה שינויים ברשיון בית חולים?
משה בר סימן-טוב: סוגרים מיטות בבית חולים א' ופותחים מיטות בבית חולים ב'.
אלי כהן: סוגרים בפועל או סוגרים ברשיון?
רוני גמזו: כמו שזה מנוסח בחוק.
אלי כהן: כמו שזה מנוסח בחוק, זה סוגרים רישומית והקופות צריכות להניע מיליוני שקלים לתיקון רישום.
אלי כהן: ראה ה-קפ של הלל יפה.
רוני גמזו: בנושא הזה יש פנייה שלכם לפרקליטות המדינה וליועץ המשפטי.
רוני גמזו: זה יידון שם.
רוני גמזו: מה שיידון שם, זה מה שייקבע.
אלי כהן: אבל אי אפשר שאם פותחים רישומית, הקופות מעבירות מיליוני שקלים.
אלי כהן: זה לא הגיוני.
אלי כהן: אם יש מיטות בפועל, זה הגיוני שנקנה ונשלם עבורן.
אלי כהן: אם אתם מתקנים רישום עם טיפקס, לא יכול להיות שמיליונים יזוזו.
אלי כהן: זה בריאות, זה שירות, זה לא תיקון טעות.
רוני גמזו: לכן הפנייה שלכם בנושא הזה מתבררת בצד המשפטי שלה ושם תהיה ההחלטה.
אלי כהן: אבל למה התיקון הזה בחוק?
אלי כהן: כדי שאחרי כן נדון מול המדינה בבתי משפט?
רוני גמזו: לא, אין תיקון בחוק.
רוני גמזו: אנחנו לא נוגעים בנושא הזה ולא מתקנים את המלים האלה בחוק.
רוני גמזו: זה לא הגיע לתיקון חקיקה אלא זה נשאר כפי שהחוק קיים.
אלי כהן: אני מבקש שיתוקן.
רוני גמזו: אתה צריך להגיש הצעת חוק.
רוני גמזו: אתה רוצה עכשיו לתקן סעיפים אחרים.
משה גפני: השאלה שמעניינת אותנו, אמרתי, זה לא דיון על תיקון מערכת הבריאות אלא זה דיון רק על החוק הספציפי.
משה גפני: מעניין אותי האם במסגרת השינוי, מה שמעלה אלי כהן, האם אתם גם משנים את מה שהוא עכשיו אומר.
משה בר סימן-טוב: לא, זה נשאר אותו דבר.
משה גפני: אתה מעלה את זה כי אתה רוצה לתקן.
משה גפני: בסדר, אני בעד.
חיים אורון: הוא רוצה תיקון בחוק.
משה גפני: אני לא יודע אם אני בעד.
משה גפני: אני בעד לתקן דברים אבל לא עכשיו.
אלי כהן: זה קשור.
אלי כהן: משרד הבריאות שומר לעצמי את הכוח לשנות את צו ה-קפינג בהתאם לתיקון רשיונות של בתי חולים.
אלי כהן: אמרת שאנחנו יושבים כאן וגם לומדים על ניסיון של העבר והמטרה שצו ה-קפינג – גם משה את זה – יסכם את הניסיון שהיה לנו בעבר.
אלי כהן: אנחנו רואים שהמשרד מתקן רשיונות בלי שהוא מייצר יותר מיטות, בלי שהוא מייצר יכולת לתת שירות רפואי טוב יותר, וכתוצאה מזה הוא מחייב אותנו כקופות להגדיל את התשלומים שלנו למדינה בלי שמאחורי זה י שינוי בפועל.
רוני גמזו: אני רוצה להסביר את מה שאלי כהן אומר.
רוני גמזו: סעיף 13(ב) לחוק ההסדרים שאנחנו כל הזמן עושים לו הוראות שעה, אומר: "בקביעת השיעור האמור ישקלו השרים את מספר המיטות הנוספות שאושרו ושירותי בריאות אחרים שאושרו לבית החולים ואת עיתוי הפעלתם".
רוני גמזו: זאת אומרת, השרים צריכים לשקול הוספה ברשיונות והם צריכים גם לשקול עיתוי הפעלה.
רוני גמזו: הפרשנות של המשקל של שינוי הרשיון והמשקל של עיתוי ההפעלה, זאת הפרשנות במגרש המשפטי שכרגע נדונה.
רוני גמזו: היא נדונה לאור בקשת כללית, שאני תמכתי ואמרתי לשירותי בריאות כללית שיפנו לערכאה משפטית כי יש כאן באמת צורך לעשות חפירה ולבאר את הסוגיה המשפטית הזאת.
רוני גמזו: אבל אנחנו לא נוגעים בסעיף הזה.
משה בר סימן-טוב: הוא לא קשור.
רוני גמזו: לא תוכל כרגע – כמה שכולנו נרצה – להידרש לזה כי זה כתוב כאן באופן שהוועדה עצמה כרגע לא יכולה להידרש לזה.
משה בר סימן-טוב: יכול להיות שזה מפריע, אבל לא עושים שינוי.
משה בר סימן-טוב: עד כאן.
משה בר סימן-טוב: סיימנו את המצגת.
רחל אדטו: אני רוצה לשאול מה זה הסיפור הזה עם החיילים.
רחל אדטו: הצבא נכנס ל-קפ או לא נכנס ל-קפ.
רחל אדטו: אתם מכניסים את זה לחקיקה.
יאיר זילברשטיין: יש היום דיונים בין הצבא לבין קופות החולים כדי להעביר חלק מהחיילים לקופות.
יאיר זילברשטיין: אם יהיה הסדר כזה ויעברו חיילים מהצבא לקופות החולים, זה לא יחול עליהם.
רוני גמזו: זה לא לתקוע שום יתר בשום מקום.
רוני גמזו: זה רק להגן על בתי החולים.
רוני גמזו: אם מחר מישהו עושה איזשהו הסכם עם מאוחדת והחייל מגיע עם טופס 17 של מאוחדת, לכאורה הוא נכנס לתוך צו ה-קפ ולכאורה אז בתי החולים נפגעים כי יש את שאלת האיזונים הנכונים.
רוני גמזו: בצד אחד בצה"ל כרגע הוא לא נמצא בצו ה-קפ ואז אתה לוקח אוכלוסייה ומכניס אותה לצו ה-קפ, אתה חייב אז ליצור את האיזונים הנכונים.
רוני גמזו: לכן לקחו כאן את האוכלוסייה הזאת ואנחנו רואים תכונה ל מכרזים של צה"ל בנושא הזה ואמרנו שזה יוחרג במידה ויהיה מצב כזה.
רחל אדטו: סביר להניח שהממשלה הזאת לא תוציא את שלושת השנים הקרובות.
רחל אדטו: התקציב הוא לשנתיים, ל-2011-2012, למה אנחנו נדרשים לאשר עד סוף 2013?
רוני גמזו: מאז שנת 1995 – וחבר הכנסת אורון ודאי זוכר את זה – חוק ה-קפ זז במדרגות של שלוש שנים.
רוני גמזו: למה שלוש?
רוני גמזו: למה לא שנתיים ולמה לא שנה?
רוני גמזו: כי אנחנו רוצים ליצור מינימום של יציבות במערכת וליצור ודאות.
רוני גמזו: אתה לא יכול כל שנה-שנתיים להשתגע עם שינויי קפ, עם שינויים כאלו, עם שינויי אחוזים.
רוני גמזו: גם כך אנחנו מרגישים שאנחנו משגעים אותם יותר מדיי.
רוני גמזו: אם זה היה תלוי בקופות החולים ובבתי החולים, הם היו רוצים אולי אפילו משהו ארוך יותר.
משה גפני: אני מבקש להתחיל לעבור סעיף-סעיף.
רחל אדטו: אנחנו מסיימים בשעה 11:00?
משה גפני: אני ממשיך גם במליאה.
משה גפני: אין היום במליאה שום דבר.
אמנון כהן: יש חוקים.
ציון פיניאן: הכל בהסכמה.
חיים אורון: חוץ ממה שאתה מקריא, מה יש כאן עוד עכשיו?
משה גפני: נעבור סעיף-סעיף.
אמנון כהן: ההערות שהערנו ייכנסו כבר לתוך הסעיפים.
משה גפני: סיכמנו לגביהם.
אמנון כהן: מה לגבי 95 אחוזים עליהם דיברנו?
משה גפני: הם צריכים לעשות שיעורי בית.
משה גפני: הם בהתייעצות סיעתית.
פניה קירשנבאום: יש סעיפים שאי אפשר להקריא אותם.
משה גפני: אני לא מדבר על הקראה.
משה גפני: חוץ מהקראה, אני מדבר על כך שנעבור סעיף-סעיף ונראה אם יש הערות על הסעיפים.
משה גפני: בינתיים להקריא.
משה גפני: יש סעיפים שההקראה היא לא רלוונטית.
משה גפני: אגב, אין נציג של קופת חולים מאוחדת?
יאיר לטי: יש.
משה גפני: יש לך הערה לגבי מה שדובר קודם?
משה גפני: שכחתי לשאול אותך.
יאיר לטי: לא. רציתי רק לדעת לגבי ה-90 אחוזים.
יאיר לטי: אם זה סטטוס קוו, זה כולל אמבולטורי וכולל הכל.
יורם מרציאנו: זה כולל הכל.
יורם מרציאנו: סטטוס קוו.
יורם מרציאנו: אנחנו מבינים סטטוס קוו.
יאיר לטי: אם זה המצב ואתה אומר סטטוס קוו – מקובל.
יורם מרציאנו: זה מה שהבנו.
רוני גמזו: תדונו ותבואו אלינו.
משה גפני: הסיכום לגבי העניין הזה של סטטוס קוו או לא סטטוס קוו, מה שעלה כאן קודם, אני מבקש שתדברו ביניכם, אחרי כן תדברו עם האוצר ועם משרד הבריאות, תגיעו להסכמה ואז אנחנו ננסח את זה בהתאם.
משה גפני: אני מציע לכם להיות זהירים.
יאיר לטי: בעיקרון זה מקובל עלינו.
יורם מרציאנו: מי זה עלינו?
יורם מרציאנו: עליך.
יורם מרציאנו: לא עלי.
פניה קירשנבאום: אתם מבינים שהוא רוצה להצמיד את זה ל-1.2.
משה גפני: נראה לי שהם מבינים.
משה גפני: עושה לי רושם כזה.
פניה קירשנבאום: אני רוצה לוודא שהם מבינים כי אני לא הבנתי.
נטע דופרמן רביב: 31.	תיקון חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002)     בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002), התשס"ב-2001 -     (1)	בסימן ב' לפרק ה', בכל מקום, במקום "שר הבריאות ושר האוצר" יבוא "השרים".
נטע דופרמן רביב: (2)	בסעיף 10 -     		(א)	אחרי ההגדרה "חוק ביטוח בריאות ממלכתי" יבוא:     			""מדד יוקר הבריאות" – כמשמעותו בחוק ביטוח בריאות ממלכתי".
נטע דופרמן רביב: (ב)	אחרי ההגדרה "צריכה" או "רכישה" של שירותי בריאות בידי קופת חולים בית חולים ציבורי כללי יבוא:     ""שיעור הקפיטציה" של קופת חולים – שיעור חלקה של קופת החולים מתוך הסכום לחלוקה שקובע המוסד לביטוח לאומי לפי הוראות סעיף 18 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי.
נטע דופרמן רביב: "שירותים מיוחדים" – שירותי אשפו במחלקות פנימיות בבית חולים ציבורי כללי שהקוד שלהם בתעריפון משרד הבריאות הוא GOOMS, GOOM4, GOOM3, GOOM2, GOOM1 ו-GOOM6.
נטע דופרמן רביב: לעניין זה "תעריפון משרד הבריאות" – רשימת תעריפי האשפוז והשירותים האמבולטוריים, שמפרסם משרד הבריאות מזמן לזמן באתר האינטרנט שלו, המשקפת את התעריפים  המעודכנים כמו שנקבעו בצווים לפי סעיף 12 לחוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים, התשנ"ו-1996.
נטע דופרמן רביב: "השרים" – שר הבריאות ושר האוצר".
אייל לב ארי: לדעתנו יש כאן צורך להוסיף הגדרה של שירותי בריאות, כיוון שיש אי אחידות לגבי אילו שירותי בריאות מתכוונים בתיקון לחוק.
אייל לב ארי: יש מקום שמדובר למשל על ההגדרה של יחס החשבונות, בעמוד 42 להצעת החוק, שירותי בריאות שהוראות סימן זה חלו עליהם בשנה מסוימת ולעומת זאת בתיקון שמוסיפים בו את סעיף 14ג לחוק, בעמוד 50 להצעת החוק, בסעיף קטן (ב) למשל, 95 אחוזים מסכום הבסיס לבין סך התשלומים עבור שירותי בריאות שרכשה קופת חולים בבית חולים בשנה האמורה.
אייל לב ארי: הסתירה הזאת לפי ההידברות שעשינו עם משרד האוצר, הכוונה היא לשירותי בריאות שסימן (ג) בחוק ההסדרים לשנת 2002, אותו אנחנו מתקנים, חל עליהם.
אייל לב ארי: כדי שתהיה אחידות, אנחנו רוצים להוסיף בסעיף 10 את ההגדרה הזאת.
ציון פיניאן: אין התנגדות?
נטע דופרמן רביב: יהיה צריך לתקן בתוך הסעיפים עצמם.
אייל לב ארי: גם וגם אני מציע שיהיה שירותים שאינם מנויים בסעיף 17 או שנקבעו לפיו.
משה בר סימן-טוב: נבדוק את זה.
משה בר סימן-טוב: יכול להיות שיש קוהרנטיות בנוסח.
נטע דופרמן רביב: כן.
נטע דופרמן רביב: צריך לראות מה הכוונה.
קריאה: כמו שאמרתי לך בשיחתנו הטלפונית, זה כבר היה.
ציון פיניאן: תבדקו את זה בבקשה.
אייל לב ארי: היכן שמופיעה התיבה שירותי בריאות.
נטע דופרמן רביב: אין לנו התנגדות לתיקון, כל עוד המשמעות תישמר וכל עוד יתוקן גם בתוך הסעיפים עצמם ככל שיש צורך.
נטע דופרמן רביב: (ג)	בהגדרת "תקרת צריכה בסיסית פרטנית במחיר מלא" במקום "2009" יבוא "2012".
נטע דופרמן רביב: (ד)	בהגדרת "תקרת צריכה כוללת במחיר מלא" -     (1)	האמור בה יסומן "(א)" ובו, ברישה, לפני "תקרת הצריכה הבסיסית הכוללת במחיר מלא" יבוא "בשנים 2002 עד 2010".
נטע דופרמן רביב: (2)	אחרי סעיף קטן (א) יבוא:     "(ב)	בשנים 2011 עד 2013 – תקרת הצריכה הכוללת במחיר מלא בשנה הקודמת בהפחתת סכום ההפחתה שנקבע לפי סעיף 12ח(א) לכל אחת מהשנים האמורות, ככל שנקבע, בתוספת ריאלית בשיעור של 1.2 אחוז מהתקרה המופחתת כאמור, ובתוספת שקבעו השרים לפי סעיף 12ט, לכל אחת מהשנים האמורות, ככל שנקבעה".
נטע דופרמן רביב: (ה)	בהגדרה "תקרת צריכה פרטנית מחיר מלא" – בסופה יבוא:     "(7)	בשנים 2011 עד 2013 – הסכום המתקבל מחיבור תקרת הצריכה הפרטנית המיוחדת עם תקרת הצריכה הפרטנית הרגילה, לכל אחת מהשנים האמורות".
נטע דופרמן רביב: אחרי ההגדרה "תקרת צריכה פרטנית במחיר מלא" יבוא:     "תקרת צריכה פרטנית מיוחדת – הסכום המרבי השנתי לתשלום במחיר מלא שעל קופת החולים לשלם לבית חולים ציבורי כללי בעבור רכישת שירותים מיוחדים, שאינם ימי אשפוז שחלות לגביהם הוראות סעיף 14(ד)(3), שיהיה לכל קופת חולים בכל בית חולים ציבורי כללי כמפורט להלן:     (1)	בשנת 2011 – כקבוע בסעיף 112, בהפחתה ובתוספת שקבעו השרים לפי סעיפים 12ח(ב) ו-12ט, לאותה שנה, ככל שקבעו.
נטע דופרמן רביב: (2)	בשנם 2012 ו-2013 – כקבוע בסעיף 12ז, בהפחתה ובתוספת שקבעו השרים לפי סעיפים 12ח(ב) ו-12ט, לכל אחת מהשנים האמורות, ככל שקבעו.
נטע דופרמן רביב: "תקרת צריכה פרטנית רגילה" – הסכום המרבי השנתי לתשלום במחיר מלא שעל קופת החולים לשלם לבית חולים ציבורי כללי בעבור רכישת שירותי בריאות, שאינם שירותים מיוחדים ואינם ימי אשפוז שחלות לגביהם הוראות סעיף 14(ד)(3), שיהיה לכל קופת חולים בכל בית חולים ציבורי כללי כמפורט להלן:     (1)	בשנת 2011 – כקבוע בסעיף 12ו, בהפחתה ובתוספת שקבעו השרים לפי סעיפים  12ח(ב) ו-12ט לאותה שנה, ככל שקבעו.
נטע דופרמן רביב: (2)	בשנת 2012 ו-2013 – כקבוע בסעיף 12ז, בהפחתה ובתוספת שקבעו השרים לפי סעיפים 12ח(ב) ו-12ט, לכל אחת מהשנים האמורות ככל שקבעו".
נטע דופרמן רביב: (3)	אחרי סעיף 12ה יבוא: 		 		"12ו.
נטע דופרמן רביב: תקרות צריכה פרטניות מיוחדות ורגילות לשנת 2012 			 (א)	בסעיף זה -     "הודעה על תקרת הצריכה" – הודעה על תקרת הצריכה הכוללת במחיר מלא ועל תקרת הצריכה הפרטנית במחיר מלא, לשנת 2010, שפרסמו השרים לפי הוראות סעיפים 12ג(ג) ו-12ה(ד).
נטע דופרמן רביב: "יחס החשבונות" – היחס שבין סך הצריכה השנתית נטו של קופת חולים בבית חולים ציבורי כללי בשנים 2008 עד 2010, לבין סך הצריכה השנתית נטו של כל קופות החולים בכל בתי החולים הציבוריים הכלליים בשנים האחרונות.
נטע דופרמן רביב: לעניין זה, "צריכה שנתית נטו", בשנה מסוימת – סך החשבונות הגיש בית החולים לקופת חולים בשל שירותי בריאות שהוראות סימן זה חלו עליהם בשנה המסוימת וחלות עליהם גם בשנת 2011, שרכשה קופת החולים בבית החולים בשנה המסוימת, כשהוא מוכפל בשיעור הקפיטציה של קופת החולים בשנת 2010 ומחולק בשיעור הקפיטציה של קופת החולים בשנה המסוימת.
נטע דופרמן רביב: "יחס המבוטחים המשוקלל" – היחס שבין  מספר המבוטחים המשוקלל של קופת החולים אשר מקום מגוריהם הוא במחוז שבו מצוי בית החולים, ביום כ"ה בטבת התשע"א (1 בינואר 2011), לבין מספר המבוטחים המשוקלל של כל קופות החולים לבין הגודל המצטבר של כלל בתי החולים הציבוריים הכלליים באותו מחוז.
נטע דופרמן רביב: משרת בית חולים ציבורי כללי, דרך קבע, גם אוכלוסייה שמקום מגוריה אינו במחוז שבו הוא מצוי, יוגדל יחס המבוטחים המשוקלל של כל קופת חולים בבית החולים האמור בשיעור של 10 אחוזים, ויחס המבוטחים המשוקלל של כל קופות החולים בכל אחד מבתי החולים הציבוריים הכלליים האחרים יופחת בהתאמה.
נטע דופרמן רביב: לעניין זה –     "מחוז" – כפי שיקבעו השרים.
נטע דופרמן רביב: "מספר המבוטחים המשוקלל" – כהגדרתו בסעיף 17 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי.
נטע דופרמן רביב: "יחס הרכש במחלקות פנימיות", בשנה מסוימת – היחס שבין סך החשבונות שהגיש בית חולים לקופת חולים בשל השירותים המיוחדים שרכשה קופת החולים בבית החולים בשנה המסוימת, לבין סך החשבונות שהגיש בית החולים לקופת החולים בעבור כלל שירותי הבריאות שהוראות סימן זה חלו עליהם בשנה המסוימת וחלות עליהם גם בשנת 2011, שרכשה קופת החולים בבית החולים בשנה המסוימת.
נטע דופרמן רביב: לעניין זה אני רוצה להעיר, לאור הערתך, שהמשתמשים בשירותי בריאות לאו דווקא לפי השנה היום או שנה בה החוק חל, אלא לפעמים מדברים על מצב שבו בשנה מסוימת החוק חל ובשנה מסוימת החוק לא חל.
נטע דופרמן רביב: לכן שירותי הבריאות באותה שנה כן רלוונטיים.
נטע דופרמן רביב: אני לא בטוחה שאפשר יהיה להגדיר, אבל אפשר לבדוק את זה.
אייל לב ארי: צריך לחדד.
נטע דופרמן רביב: נצטרך לבדוק אם בכלל אפשר לעשות את ההגדרה.
נטע דופרמן רביב: לא משתמשים דווקא במה שהחוק חל כרגע אלא לפעמים זה מה שהחוק חל באותה תקופה ולפעמים זה גם וגם.
נטע דופרמן רביב: אנחנו נבדוק.
נטע דופרמן רביב: "תקרת הצריכה הכוללת לתאונות דרכים לנת 2011" – הסכום שמופיע בפסקה (1)(ב) בהודעה על תקרת הצריכה כשהוא מוכפל ביחס שבין מדד יוקר הבריאות לשנת 2010 לבין מדד יוקר הבריאות לשנת 2008, בתוספת ריאלית בשיעור של 1.2 אחוז.
נטע דופרמן רביב: "תקרת הצריכה הפרטנית לתאונות דרכים לשנת 2011" – לכל קופת חולים בכל בית חולים ציבורי כללי – הסכום הקבוע בטבלה שכותרתה "תקרות 2010 (במחירי 2008)", בפסקה (2) בהודעה על תקרת הצריכה, כשהוא מוכפל ביחס שבין מדד יוקר הבריאות לשנת 2010 לבין מדד יוקר הבריאות לשנת 2008, בתוספת ריאלית בשיעור של 1.2 אחוז.
נטע דופרמן רביב: "תקרת הצריכה הפרטנית החלקית" –   סכום כאמור בפסקה (1), ואם קבעו השרים סכום לפי פסקה (2) – הסכום שקבעו כאמור:
נטע דופרמן רביב: (א)	90 אחוזים מיחס החשבונות.
נטע דופרמן רביב: (ב)	10 אחוזים מיחס המבוטחים המשוקלל.
נטע דופרמן רביב: (2)	סכום המתקבל על פי שיטת חישוב שונה מהאמור בפסקה (1) שיקבעו השרים ואשר תתבסס גם על ביצוע במחיר קבוע של כל קופות החולים בבתי החולים הציבוריים הכלליים.
נטע דופרמן רביב: (ב)	תקרת הצריכה הפרטנית המיוחדת בשנת 2011, לכל קופת חולים בכל בית חולים ציבורי כללי, תהיה מכפלה של תקרת הצריכה הפרטנית החלקית, בממוצע יחס הרכש במחלקות פנימיות בשנים 2008 עד 2010.
נטע דופרמן רביב: (ג)	תקרת הצריכה הפרטנית הרגיל בשנת 2011, לכל קופת חולים בכל בית חולים ציבורי כללי, תהיה ההפרש שבית תקרת הצריכה הפרטנית החלקית לבין תקרת הצריכה הפרטנית המיוחדת באותה שנה, בתוספת תקרת הצריכה הפרטנית לתאונות דרכים לשנת 2011.
נטע דופרמן רביב: (ד)	השרים רשאים להגדיל או להקטין את תקרות הצריכה הפרטניות המיוחדות או את תקרות הצריכה הפרטניות הרגילות האמורות בסעיפים קטנים (ב) ו-(ג), בשיעור שלא יעלה על אחוז אחד, ולבד שסך תקרות הצריכה הפרטניות המיוחדות והרגילות בשנת 2011 יהיה שווה לתקרת הצריכה הכוללת במחיר מלא באותה שנה.
אייל לב ארי: שאלה לגבי ההגדרה של יחס המבוטחים המשוקלל.
אייל לב ארי: יש שם התייחסות למחוז, כפי שיקבעו השרים.
אייל לב ארי: מה אמות המידה לקביעת מחוז?
יאיר זילברשטיין: הייתה הגדרה בחוק שאמרה לפי הגדרות משרד הבריאות אבל אין הגדרה כזאת.
יאיר זילברשטיין: בשום מקום אין הגדרה רשמית והגדרת מחוזות היא גם לא רלוונטית לחלוקה בין בתי החולים, ולכן זה שהשרים יקבעו, נשאר כפי שהיה בפעם הקודמת ושום דבר לא משתנה.
יאיר זילברשטיין: פשוט מצאנו לקונה בחוק כפי היה מנוסח בפעם הקודמת כי פשוט ההפניה שהייתה שם הייתה למשהו שלמעשה לא קיים.
אייל לב ארי: לפי מה יקבעו?
נתן סמוך: אין לי תשובה כרגע.
נתן סמוך: אפשר לבדוק את זה.
נתן סמוך: אני מוכן לבדוק.
יאיר זילברשטיין: לכן כתבנו שיקבעו השרים.
יאיר זילברשטיין: כתבנו את זה כך כי לא מצאנו הגדרה רשמית, אבל אנחנו הולכים לפי החלוקה שקיימת היום, שהיא החלוקה המקובלת על מחוזות.
יאיר זילברשטיין: זה נעשה לפי החלוקה הרשמית של משרד הפנים.
ציון פיניאן: הן תואמות?
יאיר זילברשטיין: הן לא צריכות להיות תואמות כי אלה שתי תכליות שונות.
אייל לב ארי: אני לא מבקש תיאום אבל לפחות לדעת לפי מה ייקבע המחוז.
ציון פיניאן: החלוקה היא הקיימת היום?
ציון פיניאן: לא משתנה.
יאיר זילברשטיין: לא משתנה.
נטע דופרמן רביב: יכולים לשנות אותה.
ציון פיניאן: הוא שואל לפי איזה קריטריונים היא תשתנה או לא תשתנה.
אייל לב ארי: השרים מוסמכים לשנות.
נטע דופרמן רביב: לא, אנחנו מסמיכים אותם בכלל לקבוע ולא לשנות.
נתן סמוך: תציינו ותאמרו: לקבוע לא יאוחר מיום, וכאשר אתה קובע את זה, תהיה קביעה אחת והיא תחול על כל תקופת שלוש השנים.