GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: קחו בחשבון שאנחנו לא מבינים הרבה, אבל קצת אנחנו מבינים.
משה גפני: אף אחד לא ילך לחלופה של 500 עובדים או 250 עובדים אלא ילכו לחלופה של ההשקעות.
משה גפני: הוא ילך להעסיק 250 עובדים או 500 עובדים?
מיכל עקביה: לכל אחת מהחלופות יש העדפה לפריפריה.
ציון פיניאן: הוא קודם יבדוק את ההשקעות ואחר כך יעסיק עובדים.
משה גפני: המפעל המועדף באזור פיתוח א' יקבל 5 אחוזים ובמרכז הארץ 8 אחוזים, אני לא חושב שזה פער נכון.
משה אורן: זה חוזר לפערים של ה-8-12.
משה אורן: אם למפעל המועדף המיוחד יש צורך בכמות מסוימת בכמות מסוימת ובאיכות מסוימת של כוח אדם שלא נמצא במקומות שהם לא מרכז הארץ, לא יעזור אם אני אתן לו אפס אחוזים כי הוא לא יוכל לבצע את הפעילות שלו ככל שהיא יותר מתקדמת.
משה אורן: עדיין הוא רואה את ישראל כמשק בכללותו, כמשק שמתחרה במשקים אחרים בעולם.
משה אורן: ב-8 אחוזים, כמו שראיתם בנתונים שהצגנו לכם אתמול, שיעור מס סופר אטרקטיבי גם לתאגידים כאלה.
משה גפני: אם אתם רוצים להוריד את הסעיפים האלה, תורידו אותם.
משה גפני: תגידו שאין הבדל בין הפריפריה לבין המרכז.
משה גפני: השאלה כמה הוא יעבוד, כמה הוא לא יעבוד, רואים את המשק הישראלי כמשק גלובלי.
משה גפני: עושים פערים בין אזור פיתוח א' לשאר הארץ, אז צריך שהפערים יהיו גדולים.
אופיר כהן: יש כאן פער בדרישות.
אופיר כהן: בדרישה להיכנס למסלול יש פער.
משה גפני: בסדר, אבל אחרי שיש פער ואחרי שהוא נכנס, אתם הרי רוצים לעודד את הפריפריה ואנחנו תומכים בזה ולכן אתם צריכים לעשות פער יותר גדול.
משה גפני: כמו ששם זה 8 ו-12, אנחנו דורשים את ה-8 להוריד ל-2 או אני לא יודע למה, אז גם כאן את ה-5 להוריד.
שגית אפיק: כאן אתם לא עושים הוראת שעה לגבי האחוזים ל-2011 ו-2012?
אופיר כהן: זה הכל הוראת שעה.
שגית אפיק: אז מה ההבדל?
אופיר כהן: זה מסלול מיוחד לחברות אסטרטגיות.
משה אורן: אחת החברות הרלוונטיות שפועלות היום בישראל הן במסלול אחר שהן לא יעברו לכאן, וזה ברור.
משה אורן: חברות אחרות בינלאומיות הן לא כאן בהוראת השעה.
משה אורן: אם הן יבואו, זה יהיה משהו חדש.
משה אורן: בנוגע לשיעורי המסים, אנחנו בסוף לא יכולים לוותר לגמרי על מסים.
משה אורן: צריך לבדוק את זה.
משה אורן: זה מאוד מאוד קשה לרדת מתחת ל-5 אחוזים בשיעורי מס.
משה אורן: זה המון.
משה גפני: אתם לא יכולים לרדת לשלושה?
משה אורן: לא.
שגית אפיק: היום באסטרטגי יש פטור.
אופיר כהן: לכן ביטלנו אותו.
אופיר כהן: ראינו שהוא גורם לנו לבעיה.
משה אורן: המס האסטרטגי הנוכחי בניתוח של מה שהוא עשה, הוא לא באמת יצר פעילות כלכלית חדשה בישראל.
משה אורן: היו חברות ענק ישראליות שממילא עבדו כאן.
משה אורן: המסלול הזה בא לעולם ואז דרך שינויי בעלויות במקרים מסוימים או אפילו בלי לבצע את השינויים, בעלויות, חברות ששילמו מס, הפסיקו לשלם מס.
משה אורן: לא קרה כאן משהו חדש.
אבישי ברוורמן: לגבי העובדים.
אבישי ברוורמן: לפי הנוסח הקיים כיום אתם דורשים כל שנה תוספת של 500 עובדים?
משה אורן: לא. פעם אחת.
אבישי ברוורמן: לפי הנוסח זה לא מובן כך.
שגית אפיק: זאת תוכנית עסקית.
אבישי ברוורמן: כתוב 500 עובדים בכל שנת מס במהלך תקופת הזכאות להטבות.
אופיר כהן: יהיו לך 500 עובדים בכל שנת מס במהלך תקופת הזכאות להטבות.
אבישי ברוורמן: כתוב חדשים.
אבישי ברוורמן: עובדים חדשים.
אבישי ברוורמן: תבהירו את זה שזה ביחס לשנת האפס ולא כל שנת מס במהלך תקופת ההטבות.
אבישי ברוורמן: בנוסף, ה-20 מיליארד שקלים לעומת מה שיש בסעיף הבא, 15 מיליארד שקלים, לא ברורים בדיוק ההבדלים, כמה מחזור אתם דורשים.
אופיר כהן: אנחנו דורשים 20 מיליארד כניסה ואחרי כן אתה יכול לרדת ל-15.
אבישי ברוורמן: זאת אומרת שחברה שמפסידה ויורדת, לא תיפגע.
אופיר כהן: היא לא תיפגע.
משה אורן: זה מאפשר תנודתיות.
אופיר כהן: אם זה יקרה.
משה גפני: הוא צודק בקשר לניסוח לגבי העובדים.
מיכל עקביה: בסדר.
מיכל עקביה: אנחנו נטפל בזה.
משה גפני: צריך לתקן את זה.
מיכל עקביה: (ב)	חברה מועדפת זכאית לפחת מואץ, בשיעורים ובתנאים הקבועים בסעיף 42, בשל נכסים יצרניים המשמשים את המפעל המועדף המיוחד שבבעלותה, בכל שנת מס בתקופת הזכאות להטבות, ובלבד שהתקיימו בה, בכל שנת מס כאמור, כל התנאים האמורים בסעיף קטן (ג) ושסך כל הפחת שינוכה לא יעלה על המחיר המקורי של הנכס.
מיכל עקביה: (1)	סך ההכנסה המועדפת של המפעל המועדף המיוחד היה 1.5 מיליארד שקלים חדשים או יותר.
מיכל עקביה: (2)	סך ההכנסות של החברה המועדפת היה 15 מיליארד שקלים חדשים או יותר או שסך הכנסתה הכלולה בדוח מאוחד לפי כללי חשבונאות מקובלים, יחד עם הכנסתה של חברה ממפעל בבעלותה הפועל באותו תחום שבו פועל המפעל התעשייתי שבבעלות החברה המועדפת, היה 15 מיליארד שקלים חדשים או יותר.
מיכל עקביה: (3)	אישור המנהלים לא בוטל לפי הוראות סעיף 51כג.
מיכל עקביה: (ד)	לא התקיימו בחברה המועדפת בעלת המפעל המועדף המיוחד או במפעל המועדף המיוחד, בשנת מס כלשהי במהלך תקופת הזכאות להטבות, התנאים האמורים בסעיף קטן (ג)(1) או (2), לפי העניין, לא תהיה החברה המועדפת זכאית, באותה שנה, לשיעורי המס כאמור בסעיף קטן (א) ולפחת מואץ לפי הוראות סעיף קטן (ב) (להלן – הטבות המס המיוחדות) אולם לא יהיה בכך כדי לפגוע בזכאותה בשנה שלאחריה או שלפניה, ובלבד שטרם הסתיימה תקופת הזכאות להטבות ואישור המנהלים לא בוטל לפי הוראות סעיף 51כג.
שגית אפיק: אם את יכולה להסביר את זה.
שגית אפיק: במהלך עשר השנים, בשנה מסוימת לא התקיימו התנאים, מה קורה?
מיכל עקביה: באותה שנה היא לא תקבל אבל זה לא פוסל אותה לגבי יתר השנים.
מיכל עקביה: אם היא תעמוד שוב בתנאים, היא תוכל להמשיך לקבל.
שגית אפיק: זאת אומרת, זה שונה ממה שהיה קודם.
שגית אפיק: עכשיו כל שנת מס אתם תבדקו בנפרד את התוכנית העסקית.
מיכל עקביה: לא את התוכנית העסקית.
מיכל עקביה: את העמידה בתנאים.
מיכל עקביה: כן.
אופיר כהן: מה שאמרת, זה נכון.
אופיר כהן: החוק הקודם לא רלוונטי.
מיכל עקביה: (ה)	נוסף על האמור בסעיפים קטנים (א) עד (2), תנאי לזכאות להטבות המס המיוחדות הוא שבמפעל המועדף יתקיים אחד מאלה:     (1)	בתום השנה השלישית של תקופת הזכאות להטבות נמצא כי התקיימה במפעל המועדף חלופת ההשקעה בנכסים.
מיכל עקביה: (2)	לגבי כל שנת מס במהלך תקופת הזכאות להטבות נמצא כי התקיימה במפעל המועדף חלופת ההשקעה במו"פ או חלופת העובדים.
מיכל עקביה: (ו)	לא התקיימה במפעל המועדף אף אחת מן החלופות שבסעיף 51כ(ב), תישלל הכאות להטבות המס המיוחדות החל מהשנה הראשונה שבתקופת הזכאות להטבות.
מיכל עקביה: ואולם אם בשנת מס כלשהי בתקופת הזכאות להטבות התקיימה במפעל המועדף חלופת ההשקעה במו"פ או חלופת העובדים, תהיה החברה המועדפת בעלת המפעל המועדף המיוחד זכאית להטבות המס המיוחדות באותה השנה שבה התקיימה החלופה.
שגית אפיק: את יכולה להסביר את (ו)?
שגית אפיק: הכוונה היא שלילה אחורה?
שגית אפיק: תישלל הזכאות החל מהשנה הראשונה שבתקופת ההטבה?
מיכל עקביה: אם הם לא עמדו בתנאים.
שגית אפיק: אבל בשנה השלישית, למשל בחלופה של (ה)(1) את בודקת את זה בשנה השלישית וגילית שהחברה לא עמדה, ואז תשללי לה אחורה שלוש שנים?
מיכל עקביה: בשנה השלישית, החמישית והשביעית.
שגית אפיק: אני יודעת.
שגית אפיק: ביטול אישור המנהלים ותכף נגיע לזה, אבל כאן תשללו רטרואקטיבית?
מיכל עקביה: כן, אם הם לא עמדו בתנאים.
משה גפני: אם הם עמדו בתנאים בשנה הראשונה?
שגית אפיק: אם הם עמדו בראשונה ובשנייה?
שגית אפיק: זה לא מובן.
אופיר כהן: אם הם עמדו בשנה הראשונה והשנייה, הם יקבלו כמובן.
שגית אפיק: את התנאי הנוסף אתה בודק בתום השנה השלישית.
שגית אפיק: מה יקרה לגבי התנאי הנוסף?
שגית אפיק: לא בדקת אותו בשנה הראשונה והשנייה.
משה אורן: הוא בודק בכל שנה.
שגית אפיק: איפה זה כתוב?
משה אורן: כשהוא מגיש לפקיד השומה.
שגית אפיק: אנחנו מדברים עכשיו על התנאי הנוסף ולא על התנאים הרגילים.
שגית אפיק: יש לכם כאן תנאי נוסף על התנאים האחרים שדיברנו עליהם עד עכשיו.
שגית אפיק: גיליתם בשנה השלישית, מה עושים?
משה גפני: תצטרכו לנסח את זה באופן כזה שאו שבודקים אותו, ואם מצאו בתום השנה השלישית, אתם לא יכולים להסיק מזה על השנה הראשונה והשנייה.
משה אורן: זאת לא הכוונה.
משה אורן: הכוונה היא שבכל שנה  תהיה בדיקה.
משה גפני: בסדר, שיהיה נוסח מתאים.
שגית אפיק: זה שונה בין (1) ל-(2).
שגית אפיק: ב-(2) אתם בודקים כל שנת מס, אבל ב-(1) אתם בודקים רק בשנה השלישית.
מיכל עקביה: אנחנו נבדוק את זה.
משה גפני: לבדוק, זה בסדר, אבל העמדה שלנו וגם העמדה שלכם ידועה, זאת רק שאלה של ניסוח.
משה גפני: אם בודקים בשנה השלישית והוא לא עומד בשנה השלישית, לוקחים לו את ההטבות של השנה השלישית, אבל לא לוקחים בגלל זה גם מהשנה הראשונה והשנייה, אם זה לא נבדוק.
נעם שטרן: בחלופת ההשקעה צריך להשקיע את 400 או 800 מיליון השקלים במהלך שלוש שנים.
נעם שטרן: לכן בודקים את זה בסוף השנה השלישית.
נעם שטרן: אם בדקת בסוף  השנה השלישית וראית שהוא לא ביצע את ההשקעות, זה אומר שהוא לא עמד בתנאים ולכן אתה לוקח לו את ההטבות אחורה.
נעם שטרן: אין לך יכולת לבדוק את זה בשנה הראשונה או השנייה כי הוא צריך לבצע את ההשקעות במהלך שלוש שנים.
נעם שטרן: זה התנאי שמופיע.
שגית אפיק: ב-ב(1) יש לך השקעה ברכישה בתוך שלוש שנות מס מתחילת תקופת הזכאות להטבות.
טמיר כהן: זה תקף לכל מקום?
שגית אפיק: לא. במו"פ זה כל שנה.
משה גפני: על איזה סעיף אנחנו מדברים?
שגית אפיק: על ב(1).
ציון פיניאן: אם כן, למה אתם בודקים אותו כל שנה?
ציון פיניאן: תבדקו אותו ישר בשנה השלישית.
אופיר כהן: רק לגבי שתי החלופות השניות, יש שם תנאי של בדיקה כל שנה.
אופיר כהן: אם לא עמדת בתנאי לא של השקעה, של העובדים.
משה גפני: הוא צריך להשקיע 400 מיליון שקלים בשלוש שנים.
משה אורן: יש גם עניין של תנאי סף.
ורד קירשנר: בהערה ששאלנו לגבי ה-20 מיליארד וה-15 מיליארד, אני לא מבינה.
ורד קירשנר: כלומר, פעם אחת במשך עשר שנים צריך לעמוד ב-20 מיליארד שקלים ובכל השאר ב-15 מיליארד שקלים?
אופיר כהן: לא, על מנת לקבל את האישור.
ורד קירשנר: אבל כתוב כאן לגבי שנת מס כלשהי.
ורד קירשנר: כלומר, 51כ.
ורד קירשנר: איך נדע בשנה הראשונה אם בשנה השמינית הוא יעמוד ב-20 מיליון או לא?
מיכל עקביה: בשנה הראשונה הוא צריך לעמוד ב-20 מיליארד.
ורד קירשנר: אבל זה לא כתוב.
אבישי ברוורמן: זה לא כתוב.
אבישי ברוורמן: איפה כתוב שבשנה הראשונה זה כך?
מיכל עקביה: כדי להיכנס למסלול הזה, הוא צריך לעמוד בתנאי של 20 מיליארד.
מיכל עקביה: כדי להישאר במסלול הזה, הוא צריך לעמוד בהמשך.
אבישי ברוורמן: אבל זה לא כתוב.
ורד קירשנר: בתנאי הכניסה כתוב שמפעל מועדף שהתקיים בו לגבי שנת מס כלשהי.
ורד קירשנר: איך בכניסה אפשר לדעת אם בשנה השלישית הוא יעמוד בזה?
משה אורן: בהמשך הטקסט נגיע לזה שהתנאים לשלילת הטבות הם ירידה אל מתחת ל-15 מיליארד שקלים.
אבישי ברוורמן: אבל הכניסה?
ורד קירשנר: אתה מדבר על ה-20 מיליארד, על הכניסה של ה-20.
ורד קירשנר: אתם לא מבקשים שזה יהיה בכניסה.
אבישי ברוורמן: מה זה שנת מס כלשהי?
אבישי ברוורמן: זה לפני עשר שנים, זה בעוד עשרים שנים, זה היום?
אבישי ברוורמן: אז אני מתחיל את כל תקופת ההטבות.
אבישי ברוורמן: מתי אתה מודד את העשרים מיליארד האלה?
מיכל עקביה: אנחנו נבדוק אם צריך הבהרה בניסוח.
מיכל עקביה: זאת הכוונה.
אבישי ברוורמן: לשיטתכם אני מבין שבשנה הראשונה עשרים מיליארד.
משה גפני: הם יתקנו את הניסוח.
משה גפני: אני עוד לא רואה את החברה שמגיעה.
אופיר כהן: בעוד כמה שנים תזמין אותנו ואני אתן לך את השמות, אם יהיה מותר.
משה גפני: ואם לא תצליחו להביא אף אחת?
משה גפני: תחזירו לנו את הזמן?
משה גפני: בעזרת השם יהיו.
מיכל עקביה: (ז)	אין באמור בסעיפים קטנים (ד) ו-(ה) בעניין הפחת המואץ, כדי לפגוע בזכאותה של החברה המועדפת לפחת לפי הוראות סעיף 51יז, אם היא זכאית לו.
מיכל עקביה: 51כב.
מיכל עקביה: תקופת הזכאות להטבות     (א)	חברה מועדפת בעלת מפעל מועדף מיוחד שהתקיים בה כל האמור בסעיף 51כ, תהיה רשאית לבחור את שנת המס הראשונה שבה תחל תקופת הזכאות להטבות, בהודעה שתוגש לפקיד השומה יחד עם הדוח השנתי המוגש לאותה שנה לפי הוראות סעיף 131 לפקודה, ובלבד שמתקיימים בהם באותה שנה התנאים האמורים בסעיף 51כ(א)(1) ו-(2) והיא צירפה לדוח השנתי את אישור המנהלים (להלן – שנת האפס).
מיכל עקביה: (ב)	תקופת הזכאות להטבות תהיה עשר שנות מס שתחילתן בשנת האפס.
מיכל עקביה: 51כג.
מיכל עקביה: ביטול אישור המנהלים     (א)	עד תום שנת המס השלישית שבתקופת הזכאות להטבות יבחן מנהל רשות המסים את התאמת פעילות המפעל המועדף המיוחד והישגיו לתנאי אישור המנהלים כאמור בסעיף 51כ(א)(3), לרבות התכנית העסקית על בסיסה הוא ניתן (להלן – בדיקת התאמה).
מיכל עקביה: (ב)	מצא מנהל רשות המסים כי פעילות המפעל המועדף המיוחד והישגיו אינם תואמים את התנאים והתכנית כאמור בסעיף קטן (א), כך שלא הביאו לתרומה מהותית לפעילות הכלכלית בישראל ולקידום היעדים הלאומיים במשק המדינה, רשאי הוא לקבוע כי המפעל המועדף אינו מפעל מועדף מיוחד.
משה גפני: יש חדשנות בחוק הזה.
משה גפני: פעם ראשונה אני נתקל במנהל רשות המסים שהוא יקבע את המדיניות.
משה גפני: מה תפקיד מנהל רשות המסים?
משה גפני: מה התפקיד המוגדר שלו?
אופיר כהן: לבדוק עמידה בתנאים.
משה גפני: עמידה בתנאים?
מיכל עקביה: לא, זה לא מדויק.
משה גפני: אני לא מדבר על מקרה ספציפי אליו נגיע בהמשך.
משה גפני: תפקיד מנהל רשות המסים הוא לגבות מס.
משה גפני: זה התפקיד שלו.
משה גפני: את המדיניות קובעת הממשלה, את המדיניות קובעים השרים, את המדיניות קובעת הכנסת ולו בעצם אין שיקול דעת.
משה גפני: התפקיד שלו הוא לגבות מס.
מיכל עקביה: זה לא שיקול דעת.
משה גפני: מה אתם אומרים כאן?
משה גפני: מצא מנהל רשות המסים כי פעילות המפעל המועדף המיוחד והישגיו אינם תואמים את התנאים והתוכנית כאמור בסעיף קטן (א) כך שלא הביאו לתרומה מהותית לפעילות הכלכלית בישראל ולקידום היעדים הלאומיים במשק המדינה.
משה גפני: חבל שמירי רגב לא כאן כי אפילו היא תתקשה להגדיר את היעדים הלאומיים של המדינה.
מיכל עקביה: זה אמור להיות מוגדר באישור המנהלים.
משה גפני: רבותיי, אני לא מקבל את הסעיף הזה.
משה גפני: אתם עושים עוול.
שגית אפיק: זה משאיר שיקול דעת רחב.
שגית אפיק: גם אם המנהלים אישרו.
משה גפני: איך הגיע לכאן מנהל רשות המסים?
משה גפני: קודם כל, אני סומך על יהודה נסרדישי שהוא יודע מה הם היעדים הלאומיים של ישראל, אבל החוק הזה יהיה גם למנהל רשות המסים הבא ואולי הוא לא יודע.
מיכל עקביה: הוא לא אמור לדעת.
מיכל עקביה: המנהלים.
משה גפני: הסעיף הזה מיותר.
שגית אפיק: אם אתם יכולים להבהיר.
שגית אפיק: הבדיקה היא 3, 5 ו-7.
שגית אפיק: את יכולה להסביר את המהות של אישור המנהלים?
מיכל עקביה: הרעיון הוא לבדוק.
מיכל עקביה: מלכתחילה הרי אישור מנהלים ניתן לגבי כך שהאיתנות העסקית של המפעל מראה שהוא אכן עתיד לתרום תרומה משמעותית למשק המדינה ולקידום היעדים הלאומיים.
מיכל עקביה: הרעיון הוא שלא יצהיר את ההצהרות בשנה ראשונה והמנהלים ייתנו לו את האישור ואחר כך עשר שנים קדימה בעצם מסתבר שמה שהוא עשה, זה לא כך.
שגית אפיק: בשנה השלישית, החמישית והשביעית.
מיכל עקביה: זה היה הרעיון של השנים האלה, בהן תיבדק ההתאמה של מה שקרה בפועל והתוכנית העסקית שהיא זאת על בסיסה נכנס מפעל למסלול הזה.
שגית אפיק: צריך פשוט לנסח את זה אחרת, באופן יותר מדויק.
מיכל עקביה: אפשר.
שגית אפיק: לפי התנאים בלבד ולא עם איזשהו שיקול דעת.
שגית אפיק: החברה תוכל לערער על הביטול הזה?
שגית אפיק: יש לה איזו זכות שימוע?
שגית אפיק: איך זה בדיוק יעבוד?
מיכל עקביה: כמו על כל החלטה מינהלית.
משה גפני: אנחנו מדברים על מפעל, על מפעל מועדף.
אופיר כהן: מיוחד.
משה גפני: שהוא צריך להשקיע מיליארד וחצי.
משה אורן: לייצר בישראל.
משה גפני: בסדר, לא אחזור על כל התנאים.
משה גפני: מחליט עכשיו מנהל רשות המסים שהוא לא תורם ליעדים הכלכליים הלאומיים של מדינת ישראל.
משה גפני: על איזה מפעלים אנחנו מדברים?
משה גפני: מה סדרי הגודל בעולם?
משה גפני: משרד האוצר מחזר אחרי מרק ו-HP.
משה גפני: הוא יצליח להביא את מרק לכאן ואז יבוא נסרדישי ויאמר שהוא לא עומד ביעדים הלאומיים של מדינת ישראל.
משה גפני: תגידו, יש עוד זמן לפורים.
משה גפני: תורידו את הסעיף הזה.
משה גפני: הוא לא עומד בתנאים, אז הוא לא עומד בתנאים.
אופיר כהן: הוא לא עומד בתנאים, אז הוא לא מקבל הטבות.
אבישי ברוורמן: צריכה להיות סמכות ערעור.
משה גפני: אבל הסעיף הזה ירד.
שגית אפיק: שאלתי אתכם ואמרתם שיש סמכות ערעור.
אבישי ברוורמן: צריכה להיות אמירה מפורשת.
שגית אפיק: יש בחוק לעידוד השקעות הון סימן שלם שמדבר.
אבישי ברוורמן: סימן שלם שמתייחס לסעיפים ספציפיים.
אופיר כהן: כאן אם אתה לא עומד בתנאים, עושים לך שומה, ערעור רגיל לבית משפט.
משה גפני: בסדר, אבל הסעיף הזה יורד.
משה גפני: הוא לא צריך לערער עליו.
אופיר כהן: ה-שלוש, חמש ושבע לא יורד.
מיכל עקביה: (ג)	תוקפה של קביעת מנהל רשות המסים.
מיכל עקביה: (ד)	הוראות סעיפים קטנים (א) עד (ג) יחולו, בשינויים המחויבים, בשנות המס החמישית והשביעית שבתקופת הזכאות להטבות.
מיכל עקביה: (ה)	קביעה כאמור בסעיף קטן (ב) או (ד), לפי העניין, תיעדה בכתב מנומק, לאחר שניתנה לחברה המועדפת בעלת המפעל המועדף הזדמנות סבירה להשמיע את טענותיה.
קריאה: גם להוריד.
מיכל עקביה: זה השימוע.
מיכל עקביה: (33)	פרק שביעי 3 שבו הסעיפים 53ח עד 53יז – בטל.
שגית אפיק: את רוצה לומר מה הפרק שמבוטל?
מיכל עקביה: הטבות מס לחברה תעשייתית בהשקעת חוץ.
מיכל עקביה: (34)	בסעיף 74 -     	(א)	בסעיף קטן (א) בהגדרה "מחזור" בסופה יבוא:     "(5)	הכנסה ממחקר ופיתוח תעשייתי בעבור תושב חוץ, ובלבד שניתן לגביהם אישור מאת ראש המינהל למחקר ופיתוח תעשייתי".
מיכל עקביה: (ב)	בסעיף קטן (ו)(1), במקום הסיפה החל במלים "או של מי שפועל באזור פיתוח": יבוא "מי שפועל באזור פיתוח ובאזור אחר או של מי שפועל בישראל ומחוץ לישראל, בין אזורי הפעילות השונים".
שגית אפיק: זה ייחוס החלטות?
שגית אפיק: את יכולה להסביר את הפרק של ייחוס ההחלטות?
אופיר כהן: כאשר יש חברה שפועלת בישראל היום באזורי פיתוח שונים, אנחנו עושים להם איזושהי נוסחה מסוימת של ביזור ואותו הדבר, כאשר יש חברה שיש לה פעילות בישראל ובחוץ לארץ, נניח שיש לה מפעל שחלקו בישראל וחלקו בחוץ לארץ, אנחנו עושים איזושהי נוסחה של ביזור לגבי ההטבות.
אופיר כהן: כאשר רק ההטבות המיוחסות לישראל זכאיות להטבות והטבות שמיוחסות לחוץ לארץ, לא זכאיות להטבות.
משה גפני: אתמול רואי החשבון העירו הערה על זה.
משה גפני: מה אתם עונים?
אופיר כהן: התשובה היא שאנחנו נשארים בעמדה הזאת, שניתן את ההטבות רק על הפעילות בישראל.
אבישי ברוורמן: נותנים כאן סמכות שאם אני מייצר גם מחוץ לישראל, יכולה לבוא רשות המסים ולהגיד שעל הפעילות שלי בישראל ועל הרווח שאני מדווח כאן רק מהפעילות בישראל, היא תפגע ברווח הזה והיא תפגע בהטבות.
אבישי ברוורמן: אבל אוטומטית ברגע שאני מייצר מחוץ לישראל, יש מה שנקרא מחקר מחירי העברה שחברות מחויבות להם ועל הרווח שמדווח בישראל, זה על הרווח רק מהפעילות בישראל.
אבישי ברוורמן: אתה רוצה עוד פעם לבוא ולפגוע בי דרך נוסחה כזאת או אחרת?
אבישי ברוורמן: זה מה שעושים כאן.
אבישי ברוורמן: זה מה שקורה כאן.
אבישי ברוורמן: גם במודל ההכנסות שקבעתם, הוספתם שם שעל הפעילות בישראל יכול לבוא מנהל רשות המסים, על כל הנושא של התמלוגים, ורק באישור מראש.
אבישי ברוורמן: גם כאן נכנסתם עוד פעם והתערבתם מעבר למה שניתן.
אבישי ברוורמן: לחברה מותר לייצר בחוץ לארץ.
אבישי ברוורמן: היא לא תזקוף את הרווח הזה בישראל והיא לא תבקש הטבות בישראל.
אבישי ברוורמן: הרווח הזה יהיה בחוץ לארץ.
אופיר כהן: אתה מכיר את המדיניות שלנו.
אופיר כהן: אנחנו לא מתכוונים להיכנס לנעלי החברה ולומר לה היכן לייצר ואין שום בעיה עם זה שחברה מייצרת בחוץ לארץ ובישראל ואין לנו בעיה עם זה.
אופיר כהן: אנחנו כמובן רוצים לתת את ההטבות רק על הפעילות בישראל.
משה גפני: אם אפשר לנסח את זה יותר מדויק.
אופיר כהן: אין לנו כאן בעיה של ניסוח.
אופיר כהן: יש לנו כאן בעיה מהותית.
אופיר כהן: הבעיה בינינו היא לא ניסוחית לדעתי אלא יותר מהותית.
משה גפני: אבל מהותית קיבלנו את העמדה שלכם.
משה גפני: גם הוא קיבל את העמדה שלכם.
אופיר כהן: אם מהותית קיבלנו את העמדה, אני לא חושב שיש בעיה.
אבישי ברוורמן: נאמרים כאן כללים שמנהל רשות המסים יקבע.
אבישי ברוורמן: תתקוף את זה דרך סעיף 8(5)(א) לפקודה, דרך סעיף 86 שמחייבים אותי לדווח על הרווח בישראל.
אופיר כהן: זה לעניין הכללים שיהיו.
אופיר כהן: אם הכללים לא ייראו לך שהם קובעים נכון את המדיניות, תוכל לערער עליהם.
אבישי ברוורמן: אין לי איך לערער כי אתה לוקח כאן את הסמכות ואתה קובע את החלוקה בצו.
אופיר כהן: לא, אתה אומר שאם אנחנו נקרא את זה בצורה לא נכונה או לא ראויה.
אבישי ברוורמן: אל תקבע את זה דרך חוק עידוד.
אבישי ברוורמן: זה לא צריך להיכנס לחוק עידוד.
אופיר כהן: לא, אנחנו לא רוצים להשאיר את זה פתוח כפי שקורה היום ושיש לנו הרבה חברות שמעסיקות אלפי עובדים בחוץ לארץ ומקבלות את ההטבות בגין אותה פעילות.
אבישי ברוורמן: זה לא קיים.
אופיר כהן: זה קיים.
אבישי ברוורמן: אם אני מייצר בחוץ לארץ, הרווח הוא בחוץ לארץ ואני לא מדווח בארץ על רווח שנוצר לי בחוץ לארץ.
אבישי ברוורמן: רשות המסים בחוץ לארץ תוותר על הרווח שלה לטובת ישראל?
משה גפני: אני מציע לבדוק את הניסוח.
משה גפני: הרי אין מחלוקת.
משה גפני: בנושא המהותי קיבלנו את העמדה שלכם.
משה גפני: בנושא המהותי, לנסח את זה נורמלי.
אופיר כהן: מה שאנחנו קבענו כאן, זה שמנהל רשות המסים יבוא ויקבע כללים מסוימים.
אופיר כהן: דרך אגב, אני רוצה לומר שהכללים האלה בפועל קיימים כבר היום ואבישי מכיר את זה.
אופיר כהן: יש לנו מדיניות בנושא.
שגית אפיק: אתם תשנו את הכללים בעקבות זה ששיניתם את סעיף ההסמכה.
אופיר כהן: אין כאן שינוי כללים.
שגית אפיק: הכללים יישארו?
אבישי ברוורמן: הם לא קיימים בחוק.
שגית אפיק: הם קיימים ככללים.
אבישי ברוורמן: לא, הם לא קיימים.
משה גפני: אם לא יהיה ניסוח מדויק, אני אדרוש שהכללים יהיו באישור ועדת הכספים וזאת תהיה סתם תסבוכת.
משה גפני: תנסחו את זה נורמלי.
משה גפני: עדיף לכם.
משה גפני: יהיה ניסוח ממנו יהיה ברור גם לעם הארץ כמוני ושאני אדע לקרוא את זה במדויק.
משה גפני: אם זה יהיה באישור ועדת הכספים, זה סתם יסבך.
אופיר כהן: זה יסבך מאוד, בעיקר את החברות שרוצות לקבל אישורים בוודאות וועדת הכספים לא תיתן אישור.
משה גפני: אני לא רוצה להביא את זה לוועדת הכספים, אבל הניסוח שיהיה יותר מדויק.
אופיר כהן: הניסוח שאנחנו קבענו כאן בחקיקה היא סמכות.
משה גפני: אתה מתעקש על הניסוח שלכם.
אופיר כהן: אני לא חושב שיש כאן בעיה ניסוחית.
משה גפני: אני חוזר פעם נוספת ואומר שקיבלנו את עמדתכם המהותית.
משה גפני: הניסוח צריך להיות יותר מדויק.
ציון פיניאן: יותר מובן.
משה גפני: כן, יותר מובן.
שגית אפיק: (35)	בסעיף 75ב(א), במקום הסיפה החל במלים "החזרת המענק תיעשה" יבוא "המנהל יודיע לבעל המפעל או הבניין על חובתו להחזיר את המענק (בסעיף זה – ההודעה), ויחולו הוראות אלה:     	אנחנו מדברים על סעיף שעוסק בביטול המענק, שאלה שעלתה כאן אתמול על ידי אמנון כהן.
שגית אפיק: זה הסעיף הרלוונטי.
משה גפני: על זה אנחנו צריכים לקבל דיווח מה היה במהלך השנים האחרונות.
שגית אפיק: אנחנו עכשיו בפרק שעוסק בהוראות כלליות ביחס להטבות שניתנות בחוק לעידוד השקעות הון והסעיף הזה הוא סעיף כללי.
אבישי ברוורמן: לדעתי דילגתם כאן על סעיפים.
אבישי ברוורמן: סעיף 72א, יציבות ההטבות.
שגית אפיק: אנחנו בעמוד 127 פסקה (35).
שגית אפיק: (1)	לעניין סעיף 25 יראו את ההודעה כהחלטת המינהלה לדרוש את החזרת המענק.
שגית אפיק: (2)	החזרת המענק תיעשה בתוספת הפרשי הצמדה וריבית בתוך תשעים ימים מהיום שבו נשלחה ההודעה.
שגית אפיק: המינהלה רשאית לקבוע כי התקופה האמורה תוארך בשלושים ימים נוספים.
שגית אפיק: הוגש ערר, רשאים השרים לקבוע מועד מאוחר יותר להחזרת המענק ובלבד שלא יהיה מאוחר מתשעים ימים מיום מתן החלטה בערר.
שגית אפיק: (3)	לא הוחזר המענק בתוספת הפרשי הצמדה וריבית כאמור (בסעיף זה – החוב) בתוך המועד כאמור בפסקה (2) לפי העניין, תתווסף לסכום החוב ריבית כפי שנקבעה בהודעת החשב הכללי לגבי איחור בהעברת כספים מהמערכת הבנקאית מתום אותו מועד".
משה אורן: זה שיפור של תנאי הגבייה מצד המפעל שהפר את תנאי כתב האישור שלו והסדרה של לוחות הזמנים בהם יש את ההתנהלות מולו, לגבי אם הפרת, תחזיר את הכסף ואיך גובים ממנו את הריבית ואיזו ריבית.
שגית אפיק: עושים ריבית נמוכה יותר ממה שהיה עד היום ומסדירים את הזמנים.
משה גפני: גם פוחדים מהחברות הגדולות.
שגית אפיק: לא. זה יחול על כולם.
משה אורן: על כולם.
משה אורן: היו הבדלי ריביות כתוצאה מהאינפלציה.
משה גפני: לא נריב על זה.
שגית אפיק: (36)	בסעיף 78א, המילה "והמועצה" – תימחק, ובמקום "שלהן" יבוא "שלה".
שגית אפיק: זה טכני לאור ביטול המועצה.
שגית אפיק: (37)	בסעיף 94(א), פסקה (7) – תימחק.
משה אורן: זה עניין טכני.
משה אורן: אחרי שאמרנו שאפשר ליהנות משני המסלולים, כאן כתוב שהוא יכול לגשת רק למסלול בהסתיים תקופת ההטבות.
שגית אפיק: 56.	חוק עידוד השקעות הון – הוראת שעה     	למעשה כבר קראנו את הסעיף.
שגית אפיק: חוק לעידוד השקעות הון – תחילה, תחולה והוראות מעבר     (א)	תחילתו של סעיף 55 לחוק זה ביום כ"ה בטבת התשע"א (11 בינואר 2011) (להלן – יום התחילה).
שגית אפיק: (ב)	סעיף 55 לחוק זה יחול לגבי הכנסה מועדפת שהופקה או נצמחה בידי חברה מועדפת החל ביום התחילה.
שגית אפיק: הכוונה היא ביחס להכנסה מהמועד הזה ואילך.
שגית אפיק: אני חושבת שצריך להוסיף את זה.
אופיר כהן: החל ביום התחילה.
שגית אפיק: מהרגע שהיא הופקה?
שגית אפיק: (1)	עד תום תקופת הצינון יחולו עליו הוראות החוק לעידוד השקעות הון כנוסחו לפני יום התחילה, ובלבד שעל ההכנסה מהמפעל המאושר בתקופת הצינון, יקראו את סעיף 47 לחוק האמור, כאילו בכל מקום, במקום "25 אחוזים" בא "השיעור הקבוע בסעיף 126 לפקודה".
שגית אפיק: (2)	בתום תקופת הצינון, רשאי המפעל לבחור כי ימשיך לחול עליו החוק לעידוד השקעות הון כנוסחו לפני יום התחילה, עד תום תקופת ההטבות, כמשמעותה בסעיף 45 לחוק האמור.
שגית אפיק: לעניין סעיף קטן זה –
אבישי ברוורמן: כאן למעשה אומרים שמי שקיבל  כתב אישור במסלול המענקים ב-31 בדצמבר 2010, החל מ-2011 שיעור המס שלו יהיה 25 אחוזים ולא שיעורי המס המופחתים.
אבישי ברוורמן: לעומת מי שקיבל את זה יום למחרת, את כתב האישור ב-1 בינואר 2011, והוא יוכל ליהנות גם מהמענקים וגם משיעורי מס מופחתים.
אבישי ברוורמן: יש כאן עיוות שצריך לתקן אותו.
אבישי ברוורמן: תקופת הצינון הזאת היא לא נכונה.
אבישי ברוורמן: אתה כובל אותו לחמש שנים.
משה אורן: אנחנו נחזיר מודל אחר.
משה גפני: מתי תחזירו?
משה אורן: עם כל יתר הניסוחים שביקשתם מאתנו.
משה גפני: אתם מקבלים את ההערה שלו.
אופיר כהן: אנחנו מכירים את הרעיון.
משה אורן: מכירים את הטענה.
חזקיה ישראל: זאת אותה הערה שלנו.
משה גפני: הם יחזירו את זה.
רובי גינל: לבטל את תקופת הצינון.
אופיר כהן: לבטל או לקצר.
אבישי ברוורמן: לא לקצר.
אבישי ברוורמן: לבטל.
שגית אפיק: לא להקריא את ההגדרות?
שגית אפיק: ממילא יחליפו אותן.
אופיר כהן: אם נקצר, זה יהיה רלוונטי.
שגית אפיק: לעניין סעיף קטן זה –     "מפעל שבחר במסלול הטבות חלופי" – מפעל שחלו עליו הוראות סעיף 51 לחוק לעידוד השקעות הון, כנוסחו לפני תחילתו של חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2005.
שגית אפיק: "תקופת הצינון" – לגבי מפעל שנכלל בתכנית שאושרה לפני יום כ"א באדר ב' התשס"ה (1 באפריל 2005) – שלוש שנים מיום תחילת שנת ההפעלה של התכנית.
שגית אפיק: ולגבי מפעל בתכנית שאושרה לאחר המועד האמור – חמש שנים.
שגית אפיק: אתם אומרים שאתם תתקנו את כל הסעיף הזה של תקופת הצינון.
משה אורן: נשנה את התקופה.
ציון פיניאן: כך שזה יהיה ברוח השעה.
משה גפני: הסעיפים האלה הם מסובכים?
משה גפני: אם הם מסובכים, אני אדחה אותם לישיבה הבאה.
שגית אפיק: סעיף (ד) הוא הכרה הדדית.
שגית אפיק: סעיף לא מסובך.
שגית אפיק: אלה הוראות מעבר.
אבישי ברוורמן: יש הערה עקרונית אחת.
אבישי ברוורמן: סעיף 72א שכן עברנו אותו, מדבר על יציבות ההטבות.
אבישי ברוורמן: היום חברה שבאה להשקיע 10 מיליון, 50 מיליון, 100 מיליון באזור פיתוח א', היא יודעת שעשר שנים היא מקבלת את שיעור המס שקבוע היום בחוק.
אבישי ברוורמן: כשחברה היום באה, בחוק החדש, להשקיע את אותה השקעה, היא לא יודעת שהיא הולכת לקבל עשר שנים את אותו שיעור מס כי יכול להיות שבשנה הבאה ישתנה פתאום אזור פיתוח ויכול להיות שבשנה הבאה פתאום גם ישנו את שיעור המס.