GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיר פרץ: מתוך ה-400 מיליון רווחים, כמה אתה מעריך זאת הכרייה?
עמיר פרץ: תגיד לנו כדי שנדע על מה מדובר.
ערן פולק: אני לא יודע להיכנס למספרים.
אבנר בן גרא: זה התהליך העיקרי.
אבנר בן גרא: המרוקאים לוקחים את הפוספט מהרצפה ואנחנו כורים אותו.
ערן פולק: מאיפה אתה לוקח את האשלג לעומת המרוקאים?
אבנר בן גרא: תבדוק גם את זה.
קריאה: למרוקאים אין אשלג.
ערן פולק: לעומת האנגלים, מאיפה לוקחים את האשלג?
ערן פולק: לכן, בשורה התחתונה, כאשר מסתכלים גם על מה שכתוב, על עלויות הייצור וגם על שיעורי המס שהחברה הזאת משלמת היום, ואנחנו רואים את ההשפעה של אותה החרגה עליה מדובר כאן כרגע, ההשפעה הזאת היא בוודאי לא פוגעת ביתרונות הכלכליים של החברה ומהצד השני זאת החרגה שהיא בסיסית בצורך שלנו לאבחן את משאבי הטבע ולגבות או לא לגבות או לא להעדיף הטבה נוספת על אותם משאבי טבע ובוודאי לא לבזבז הטבות מס ומשאבי ציבור על מפעלים שאין להם שום תחלופה.
חיים אורון: למה אי אפשר לתת תשובה לעמיר לגבי המשמעות של לפני החוק ואחרי החוק?
שלי יחימוביץ': תבואו אלינו מחר עם נתונים.
עמיר פרץ: כמה זה מתוך ה-400 מיליון?
אופיר כהן: אני לא רוצה להיכנס למספרים של כי"ל כי אסור לי לומר כמה הטבות מס.
קריאה: יש כאן חברה, שהיא תענה.
אופיר כהן: אגב, זה פורסם גם בדוחות הכספיים שלה.
עמיר פרץ: אתה עושה חוק כדי לגבות.
עמיר פרץ: אתה לא עושה הערכה מה הפעולה הדרמטית הזאת תכניס לך?
עמיר פרץ: אתה עושה איזושהי הערכה.
עמיר פרץ: תגיד לנו מה אתה צופה.
משה גפני: עמיר, הוא עונה לך אבל אתה נואם.
אופיר כהן: נצא מנקודת הנחה – בהמשך לדברים שאמר אתמול  המשנה למנכ"ל -  שמדובר בסדר גודל של 400-500 מיליון שקלים הטבת מס.
אופיר כהן: זה מה שמפורסם.
אופיר כהן: אם הכל נעשה מכרייה, כמו שטוענים כאן העובדים, בעצם המשמעות של החוק הזה היא שכל הסכום הזה לא יגיע לכי"ל ואין לנו שום בעיה לומר את זה.
אופיר כהן: אני רוצה לומר עוד משהו אחד.
אופיר כהן: צריך להבין שהטבת המס בעבר הייתה נקראת מסלול חלופי, היא באה במקום מענק.
אופיר כהן: אם אנחנו מדברים כאן על מענקים, על חברת אינטל שהזכירו, מדובר כאן על ארבע-חמש שנים, כך שמדובר בסדר גודל של 2 מיליארד שקלים.
אופיר כהן: אני מניח שאתם לא הייתם מצביעים כל כך במהירות או חושבים שצריך לתת מענק בסכום כזה לחברה כלשהי.
אופיר כהן: מה שאנחנו קובעים זה בעצם שמחצב שמקבל כבר את ההטבה בעצם הזיכיון, זאת ההטבה שהוא קיבל.
אופיר כהן: קח את המפעל, קח את ים המלח ותפיק שם את המחצבים ותעשה עם זה מה שאתה רוצה.
אופיר כהן: לא צריך לקבל מענקים מעבר לזה.
אופיר כהן: את המענקים אנחנו רוצים להפנות למפעלים שאנחנו חושבים שהם ברי תחרות בעולם ושהם יכולים לצאת מישראל ויכולים להיעלם.
אופיר כהן: אינטל בלי מענקים לא תהיה בישראל.
אופיר כהן: זאת חברה שאנחנו רוצים למקד בה את ההטבות.
אופיר כהן: אנחנו מעדיפים לקחת את הסכומים האלה ולהעביר אותם למקומות אחרים.
חיים אורון: עוסקים כל הזמן בכימיקלים ישראל.
חיים אורון: אצל האחרים.
חיים אורון: יש כאן הסטת מס ענקית של שישה מיליארד שקלים  - ואני לא יודע למה הם לא אומרים את זה.
חיים אורון: שיגידו בלי שמות – שמתרכזת בידי קבוצה קטנה של מפעלים שאם אתה ואני היינו רוצים לחלק את הסכומים הללו, לא היינו מחלקים אותם כך.
עמיר פרץ: אני לא מבין, אני צריך כאן לעבוד לפי מניפולציות עיתונאיות?
עמיר פרץ: אני נשען על מה שפרסמה החברה בעיתון.
אופיר כהן: אני יודע את המספרים.
אופיר כהן: מה שאתה ואני יודעים, זה אותו הדבר.
עמיר פרץ: אני צריך לקבל החלטות ואתה רוצה שאני אשען על מה שפורסם בעיתונות?
אופיר כהן: הדברים האלה מפורסמים.
אופיר כהן: אנחנו מדברים בסדר גודל של 400 מיליון שקלים.
חיים אורון: ערן דיבר קודם על סימולציות.
חיים אורון: תנו לנו את הסימולציות.
חיים אורון: תנו לנו משהו.
שלי יחימוביץ': יש לנו עוד שלושה ימים.
חיים אורון: מי שחושב שיש הגיון בחוק שלכם עומד כאן ומצד אחד אומרים לנו שיפטרו עובדים, ואני לא רוצה שיפטרו עובד אחד.
חיים אורון: אני לא מצליח להבין למה צריך לפטר עובדים כאשר מדובר במפעל שמרוויח, שיש לו רווח, ואחרי שורת הרווח, הוא צריך לשלם מס והוא לא משלם.
חיים אורון: בדרך כלל הוא לא מתחלק בזה עם העובדים.
חיים אורון: אם זה מפיל את המפעל, אני רוצה לדעת.
שלי יחימוביץ': ספר לנו אם כימיקלים הולכת להתמוטט בגלל החוק הזה.
חיים אורון: אני גם רוצה לגמור את הוויכוח על כימיקלים.
חיים אורון: אתם הולכים לעשות שינוי בכל הארץ.
חיים אורון: שישה מיליארד שקלים.
חיים אורון: תנו לנו מצגת שתראה מה המצב קודם ואז אני גם אוכל לדעת האם אני הולך בכיוון הנכון או לא.
חיים אורון: כל הזמן כימיקלים לישראל.
חיים אורון: יש מפעלים במרכז הארץ – ואני אומר לחברים שלי מהנגב – ששיעור המס שלהם היום הוא פחות מ-18 אחוזים.
חיים אורון: יאיר, אתה יודע את זה.
משה גפני: ג'ומס, הם נתנו לך את המצגת.
חיים אורון: יש מפעלים שסך ההטבות שלהם מוריד את שיעור המס שהחברה משלמת למספרים חד ספרתיים ואני לא רוצה להיות שם כי אני יודע כמה מס כל עובד כאן משלם, כמה אתה משלם וכמה אני משלם.
חיים אורון: לכן נוצר כאן עיוות שהוא מיטשטש בתוך הוויכוח כאן ואנחנו לא רוצים שחברה שמרוויחה טוב, עם כל הכבוד, תשלם שיעור מס, בגלל כל מיני פטנטים, של שמונה אחוזים.
אופיר כהן: אני מניח שהעובדים כאן צודקים בטענה שלהם שאם אנחנו נפגע בהטבות מס, אם בכלל קיימות, הם ייפגעו בשכר.
אופיר כהן: אני מניח שזה נכון אבל צריך לקחת את היחס בין הטבת המס לסדר הגודל אותו ירוויחו העובדים מהבונוסים.
אופיר כהן: זה נכון שאם מחר אני אקח 400 מיליון שקלים ואתן אותם לבזק, העובדים ירוויחו יותר.
שלי יחימוביץ': לא, בכלל לא בטוח.
שלי יחימוביץ': רוב הסיכויים שזה לא יחלחל לעובדים.
אופיר כהן: אני אומר שגם אם זה נכון, זה שולי.
שלי יחימוביץ': כשאנחנו נותנים, זה לא מחלחל לעובדים אבל כשלוקחים, זה פתאום כן מחלחל אליהם.
שלי יחימוביץ': שאלה לערן.
שלי יחימוביץ': ככל שהדיון הזה מתמשך אני שואלת את עצמי.
שלי יחימוביץ': ערן, הרי צריכה להיות איזושהי מדיניות קונסיסטנטית של האוצר.
שלי יחימוביץ': לפני מספר ימים הייתה מסיבת עיתונאים של ועדת ששינסקי עם שר האוצר ושם הודיעו על מס חברות שיכול להגיע עד לשישים אחוזים על גז טבעי, על אוצרות הטבע של מדינת ישראל.
משה גפני: 66 אחוזים.
שלי יחימוביץ': שמתחיל ב-20 ונגמר ב-66 אחוזים.
שלי יחימוביץ': למה על משאבי טבע כאלה שהם אוצרות הטבע של מדינת ישראל, ששייכים לכל אזרחי מדינת ישראל, למה שיעור המס כל כך נמוך?
שלי יחימוביץ': למה רק 18 אחוזים?
שלי יחימוביץ': למה התמלוגים הם רק שלושה אחוזים?
שלי יחימוביץ': אני לא מבינה את ההבדל בין המדיניות לגבי כימיקלים שנהנית ממשאבי הטבע לבין המדיניות לגבי הגז הטבעי.
שלי יחימוביץ': תסביר לי אתה.
ערן פולק: לגבי ועדת ששינסקי, כמה נקודות.
ערן פולק: האחת, אני לא חלק מהוועדה ואני לא מכיר.
משה גפני: עזוב את ועדת ששינסקי.
משה גפני: היא שאלה אותך על מדיניות האוצר.
ערן פולק: לדעתי זאת לא מדיניות שנקבעה.
ערן פולק: יש דוח לשימוע.
ערן פולק: אני לא חושב שאפשר לומר שזאת מדיניות הממשלה, אבל זה דוח לשימוע שפורסם.
ערן פולק: אמרתי שבמדינות רבות בעולם, לפי מה שאנחנו בדקנו ואנחנו מכירים, שיעור המס על מחצבים ברוח המחצבים עליהם אנחנו מדברים הוא יותר גבוה.
ערן פולק: אנחנו כאן מדברים על שלב אחד לפני זה, של בכלל ביטול או החרגה של חלק מההטבות.
ערן פולק: זה החוק בו אנחנו כרגע מדברים.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שצריך להעלות גם את התמלוגים וגם את המיסוי.
משה גפני: אתה יכול לומר משפט לגבי הנושא של התעשיות הביטחוניות?
ערן פולק: זה עלה אתמול.
ערן פולק: אנחנו בודקים את הנושא הזה.
ערן פולק: נושא החברות הממשלתיות בבעלות מלאה עלה אתמול.
עמיר פרץ: אני מבין שהמדיניות היא להפריט אותן ולהביא את המנהלים למצב שיעזבו את המדינה.
מירי רגב: כמו תאגידי המים.
ערן פולק: ענינו אתמול לגבי הסיבות שאנחנו חושבים שיש צורך למנוע מהן הטבות.
ערן פולק: בהתאם לבקשה שלך אתמול, אנחנו בודקים את הנושא.
משה גפני: אנחנו לא חושבים שזה דבר שהוא פשוט.
משה גפני: אני מבקש להמשיך לקרוא.
מירי רגב: אפשר לתת לאשר לדבר?
חיים אורון: אם אתה רק מקריא, אז תקריא, אבל אם אתה מקיים דיון, תן להתייחס.
שלי יחימוביץ': לא, מה זה רק מקריא?
שלי יחימוביץ': יש עוד בעיות בסעיפים עצמם.
מירי רגב: יש בעיות בסעיפים עד עכשיו.
משה גפני: אני אעשה הפסקה עד שעה 2:00.
שלי יחימוביץ': בשעה 3:00 יש לך מליאה.
משה גפני: נשב עד 3:00.
חיים אורון: מתחילה המליאה ולפני כן יש ישיבות סיעות.
שלי יחימוביץ': אולי נמשיך מחר בקריאה?
ציון פיניאן: בכל ישיבה יועלו אותם הנושאים כפי שעלו היום.
שלי יחימוביץ': יכול להיות שמחר צריך רק לקרוא לי דיונים אידיאולוגיים.
משה גפני: נמשיך.
משה גפני: אני לא יכול לא להמשיך.
מירי רגב: אבל תן לאשר להתייחס.
משה גפני: את מבקשת, בסדר.
משה גפני: אתה לא חוזר על מה שאמרת אתמול כי אני יכול לחזור על כל מה שאמרת.
מירי רגב: תן תשובות למה שהאוצר אמר.
גרינבאום: ראשית, אני רוצה לומר – ואמרתי זאת אתמול – שאנחנו הופתענו מההחרגה הזאת.
גרינבאום: האוצר לא מוכן להסביר לנו למה ולא מוכן לשבת אתנו.
גרינבאום: התאחדות התעשיינים הציעה פשרה הוגנת מבחינת המימון.
גרינבאום: אנחנו באנו ואמרנו שאנחנו מוכנים בהחלט לדון על הנושא.
גרינבאום: אם זאת בעיה של כסף, אנחנו מוכנים לדון אבל אנחנו לא מקבלים תשובות.
גרינבאום: אתמול אתה הורית לאוצר להיכנס אתנו למשא ומתן אבל האוצר לא עשה זאת.
גרינבאום: אני מבקש לשבת עם האוצר ולא במסגרת כל מיני הצהרות של שכר בכירים, מפלס ים המלח, כפי שערן אומר, אלא לדבר עניינית.
מירי רגב: מה הבעיה לקחת את רכז הקואליציה, את ציון פיניאן, לקחת את נציג האוצר ואז לשבת אתכם ולנסות להביא איזשהו פתרון?
גרינבאום: שבעים אחוזים מבעלי  המניות שלנו הם הציבור.
גרינבאום: כל שקל שאנחנו מחלקים דיבידנד, שבעים אחוזים הולכים קודם כל לציבור ואחר כך לבעלי החברה.
גרינבאום: אין שום ספק שפגיעה ברווח, בתזרים המזומנים של כי"ל, זאת פגיעה בציבור החוסכים, קרנות הפנסיה וכל מי שמחזיק במניות של החברה.
גרינבאום: הדבר הנוסף.
גרינבאום: לגבי זה שאנחנו נרוויח פחות, וכאן אני רוצה לתקן את דבריו של חבר הכנסת אורון שיצא.
גרינבאום: בסופו של דבר החברה משקיעה לא בהתאם למה שהיא מרוויחה בדוח רווח והפסד אלא החברה למעשה, אחרי שהיא משלמת את המס, נשאר לה תזרים מזומנים ועם זה היא משקיעה ומזה היא מחלקת את הבונוסים והכל.
גרינבאום: לכן צריך להבין שזאת פגיעה בכושר התחרות ואמר את זה יותר טוב ממני יושב ראש התעשייה האווירית.
גרינבאום: זאת בעצם הנקודה.
גרינבאום: פוגעים בכושר התחרות של החברה ואנחנו חייבים להתחרות בשווקים בעולם.
גרינבאום: לכל אחד יש את המיסוי שלו, את ההפקה שלו ואת הייצור שלו, ואני אומר לכם שבשורה התחתונה כושר התחרות זה מה שקובע.
גרינבאום: אני לא רוצה לחזור על מה שאמרו אבל אני כן רוצה לומר דבר אחד.
גרינבאום: יש כאן בחוק הזה מסלול אסטרטגי שהוא נותן העדפה על העדפה וכולי שהאוצר מציע.
גרינבאום: אני באתי אתמול ואני בא גם היום, וערן קיבל את הנתונים ממני וכבר שנתיים אנחנו מדברים על זה, ואומר שאנחנו רוצים להשקיע מחר שני מיליארד דולר בנגב, אנחנו רוצים לקלוט מחר מאות עובדים ישירים ואנחנו רוצים מחר לקלוט עוד אלפי עובדים עקיפים ומדינת ישראל לא צריכה לחכות לאותן חברות עם מחזור 20 מיליארד שקלים, עם מחזור של מיליארד וחצי שקלים.
גרינבאום: יש לנו ברוך השם את המחזורים האלה ואנחנו רוצים מחר לקלוט את מה שאנחנו יכולים, להאיץ את ההשקעות שלנו בנגב, ליצור מקומות תעסוקה, ומה שאנחנו מוצאים זה שאנחנו מוחרגים.
גרינבאום: דיברנו על זה אתמול רבות.
גרינבאום: אני אומר לכם, ואני אומר את זה חד וחלק פעם נוספת, שעצם ההחרגה, זה שלוקחים את הקטר של הצמיחה בנגב, זה שלוקחים את המפרנס הכי גדול בנגב, זה שגורם לכלכלה לצמוח בנגב, זה שעוד קולט מהנדסים ונאמר כאן שהם מסיימים את אוניברסיטת בן גוריון, זה שתומך בתיאטרון, בניצנה, בבית החולים ויש לנו חמישים מועדוניות ומאות מהעובדים שלנו מתנדבים בקהילה וכל מה שקשור בזה, מלבד הכספים שאנחנו משקיעים – בא יום אחד האוצר עם כל מיני טענות שהוא לא יודע להסביר למה.
גרינבאום: אנחנו למדנו על זה אתמול.
גרינבאום: אמרתי לאוצר ואתה אמרת להם כבוד היושב ראש שיסבירו לחברה מה זאת כרייה, הפקת מינרלים או חציבה ופעילות תעשייתית.
גרינבאום: זאת הנקודה.
גרינבאום: הם לא יודעים להסביר.
גרינבאום: הם קודם כל מצביעים על המטרה, אחר כך מצביעים על הכסף ואני ושרגא אומרים שאנחנו נביא להם את הכסף.
גרינבאום: לא, אנחנו נירה במטרה ואנחנו נחסל ונפגע בכושר התחרות של החברה הזאת.
גרינבאום: אני רוצה לומר עוד משהו.
גרינבאום: חברת רותם מבצעת כרייה וזה אומר עלויות מאוד גדולות.
גרינבאום: כמו שנאמר, המרוקאים , לעומתנו, רק באים עם השופלים שלהם ויש להם את הפוספט בגובה פני האדמה.
גרינבאום: הנושא הנוסף הוא האשלג.
גרינבאום: אנחנו מייצרים לא מוצרי המשך בספרד ובאנגליה אלא אנחנו מייצרים בדיוק את אותו אשלג שאנחנו מייצרים מים המלח.
גרינבאום: כשאנחנו צריכים לשקול  איפה להרחיב, בהחלט חלק מהשיקולים שלנו, ואנחנו גם עושים את זה, אם כי אנחנו לאורך כל השנים נותנים העדפה גדולה לים המלח, בעיקר כתוצאה מזה שאנחנו מרגישים פטריוטים, אנחנו מרגישים ציונים, כאשר כל המנהלים שלנו וכל העובדים שלנו  גרים בדימונה, בירוחם ובבאר-שבע.
גרינבאום: אני תושב הנגב ואני עובד 37 שנים בחברה הזאת.
גרינבאום: הקמנו  חברה לתפארת ובא האוצר בלי הבחנה, בלי להסביר, הוא לא יודע להסביר מה זה כרייה וחציבה, וכל מי ששאל איפה עובר קו הגבול, גם אני שואל איפה עובר קו הגבול.
גרינבאום: אמרתי להם שיסבירו לחברי הכנסת מה זאת כרייה, הפקת מחצבים ופעילות תעשייתית כי לי הם לא מסוגלים להסביר מה הם מכניסים לחוק הזה.
גרינבאום: אני שמח שאחד מחברי הכנסת שאל את השאלות גם אתמול וגם היום,  ואני מבקש שיסבירו לכם.
גרינבאום: אני אומר לך כבוד היושב ראש שהם לא יודעים להסביר.
גרינבאום: הם הכניסו כאן צמדי מלים כדי לפגוע בנו וזאת השורה התחתונה.
דן כרמלי: אני רוצה לומר אדוני היושב ראש לחברי הכנסת שהמהפכה האמיתית, ואני לא אחזור על דברים שנאמרו כבר אתמול כאן, בפרק הזה היא שאנחנו מאבדים את המטרות.
דן כרמלי: אתמול אדוני דאג להקריא את סעיף המטרות.
דן כרמלי: אחת משלושת המטרות המרכזיות היא יצירת תשתית למקומות עבודה חדשים ובני קיימא.
דן כרמלי: הלכה למעשה, הטבות מס כפי שמוצע בפרק הזה, ממש סותרות את כותרת החוק.
דן כרמלי: החוק הוא חוק לעידוד השקעות הון.
דן כרמלי: כאן יינתנו הטבות מס ואף אחד לא דיבר על זה עד היום ואף אחד לא נתן לזה תשובה.
דן כרמלי: יינתנו הטבות מס ללא קשר להשקעת הון.
דן כרמלי: אני לא צריך להשקיע שקל ואני אקבל הטבות מס.
דן כרמלי: עוד דבר שלא דובר עליו אתמול והוא דבר חשוב, שההטבות האלו יינתנו לתקופה בלתי קצובה לכל חיי העסק.
דן כרמלי: זה משהו שלא נאמר ולא ניתן לו פתרון.
דן כרמלי: בסופו של יום רוב ההטבות ורוב המענקים יזרמו, ואנחנו יכולים לנסות לכסות את העיניים שלנו אבל זה המצב בפועל, למפעלים חזקים במרכז הארץ ולא לפריפריה.
דן כרמלי: אני מאוד מתחבר לדברים של ראש עיריית באר-שבע הנכבד.
דן כרמלי: הוא מבין את זה, הוא למד את זה, הוא קרא את זה והוא הגיע בדיוק למסקנה הזאת.
דן כרמלי: אי מתן הטבות לתעשייה המסורתית, לבתי המלאכה, לאלה שלא מייצאים – ואת זה כן אמרנו אתמול, אבל חשוב לי להדגיש שוב בקשר הדברים – אי מתן ההטבות האלו שלא על בסיס עיקרון של יצירת מקומות עבודה, הוא פשיטת רגל של החוק הזה.
משה גפני: אנחנו נמשיך את הישיבה  משעה 2:00 עד 3:00.
מיכל עקביה: 51יז	פחת מואץ	     חברה מועדפת זכאית לפחת מואץ בשיעורים ובתנאים הקבועים בסעיף 42, בשל נכסים יצרניים המשמשים את המפעל המועדף, ובלבד שסך כל הפחת שינוכה לא יעלה על המחיר המקורי של הנכס.
מיכל עקביה: 51יח.
מיכל עקביה: חלוקת דיבידנד     על אף האמור בסעיף 125ב לפקודה, על דיבידנד ששולם מתוך הכנסה מועדפת יחול שיעור מס של 15 אחוזים.
קריאה: 25 אחוזים.
אופיר כהן: בחוק עידוד זה 15 אחוזים.
אוריאל לין: כללית, 25-24 אחוזים.
שגית אפיק: אבל במסלולים של הטבות מס בחוק עידוד השקעות הון, בכל המסלולים, זה 15 אחוזים.
ורד קירשנר: צריך להבהיר שה-15 אחוזים, אחרי שמחלקים לחברה באפס אחוז מס, שרשור ליחיד יישאר 15 אחוזים.
אבישי ברוורמן: יחיד שמקבל היום דיבידנד, משלם 15 אחוזים גם אם יש חברה נוספת באמצע שדרכה מועבר הדיבידנד.
אבישי ברוורמן: החוק החדש לא מבהיר את זה.
אבישי ברוורמן: אם אתה מעביר לחברה, זה אפס, אבל אחר כך למעלה זה עולה פתאום ל-20-25 אחוזים ואין את סעיף 47ב(2).
אופיר כהן: זאת לא הכוונה שלנו.
אבישי ברוורמן: צריך לכתוב את זה.
שגית אפיק: בחוק הקודם זה היה כתוב?
אבישי ברוורמן: כתוב במפורש בסעיף 47ב(2).
אופיר כהן: בחוק הקודם היה מנגנון אחר, אבל אנחנו לא מדברים על מנגנון של החוק הקודם.
אופיר כהן: בחוק הקודם הדיבידנד, שולם עליו מס.
אופיר כהן: כאן אין מס.
אבישי ברוורמן: זה אומר שזה יהיה 20-25 אחוזים?
אופיר כהן: לא, זה אומר שזה יהיה 15 אחוזים.
אופיר כהן: הרווחים של חוק עידוד יהיו 15, מתוך הכנסה מועדפת.
אופיר כהן: זה גם משורשר למעלה ואפשר לצבוע לזה 15.
אופיר כהן: זאת הכוונה שלנו.
אבישי ברוורמן: כנסו למנגנון של סעיף 47ב(2).
אופיר כהן: הוא לא קיים יותר כי אתה לא משלם 15 ואחרי כן מזדכה.
אופיר כהן: המנגנון לא קיים.
ורד קירשנר: השאלה אם לא צריך להבהיר את זה.
אופיר כהן: זאת העמדה שלנו.
אבישי ברוורמן: עמדה, אבל זה לא כתוב.
אופיר כהן: למה זה לא כתוב?
אבישי ברוורמן: כי זה לא כתוב במפורש.
אבישי ברוורמן: עובדה שב-47ב(2) כן היה כתוב במפורש וכאן זה לא כתוב במפורש.
אופיר כהן: ב-47ב(2) היה צורך לכתוב במפורש מכיוון שהיית משלם דיבידנד חברתי ולכן היה צורך לתת אחרי כן את הזיכוי.
אופיר כהן: כאן אין לך דיבידנד חברתי.
אבישי ברוורמן: זה אומר שזה צבוע עד הסוף, 15 אחוזים ליחיד ואני חושב שגם כאן צריך להבהיר את זה.
שגית אפיק: הוא רוצה את הצד השני.
שגית אפיק: אפשר לכתוב את זה.
אופיר כהן: לנו זה ברור.
אופיר כהן: אם יש להם איזו הצעת נוסח, אפשר.
שגית אפיק: זאת לא צריכה להיות בעיה.
משה גפני: אפשר לכתוב את זה.
אופיר כהן: אם הם יציעו נוסח שמבהיר את הנושא הזה, אין לנו בעיה.
משה גפני: צריך לנסח את זה.
אוריאל לין: אדוני, אני רוצה להבהיר שכאן עושים כל פעם השוואה בשני דברים לא שווים ולא דומים.
אוריאל לין: הרי מה בעצם המהפכה המרכזית כאן בחוק הזה?
אוריאל לין: שנותנים הטבות מס מפליגות ללא שום קשר לביצוע ההשקעה.
אוריאל לין: כל הזמן אומרים לנו מה משלמים היום למי שמקבל את ההטבות כנגד ביצוע ההשקעה, אבל המהפכה טמונה כאן בסעיף הזה, בסימן ב'.
אוריאל לין: כאשר אנחנו מדברים על ביצוע השקעות, אנחנו נתנו הטבות על פי חוק עידוד השקעות הון למי שביצע השקעות.
אוריאל לין: נתנו סל הטבות שונה.
אוריאל לין: היום המהפכה טמונה בכך שבאים ואומרים שאנחנו נותנים הטבות מופלגות במס חברות ולא רק במס חברות אלא גם בשיעור המס על משיכת רווחים מתוך אותן חברות ללא שום קשר לביצוע ההשקעה.
אוריאל לין: כאן מדובר במצב שעושים שינויים נטו במס החברות כנגד דרישה אחת ויחידה של ביצוע יצוא של 25 אחוזים.
אוריאל לין: זה משהו לגמרי אחר.
אוריאל לין: כשבאים לעשות את ההשוואה, כמה מס חברות רוצים לשלם וכמה מס, צריכים לעשותו מול כלל המשק, מול כלל התעשייה.
אוריאל לין: עוד דבר אחד שאני חושב שהוא מאוד פגום.
אוריאל לין: באים ואומרים שאנחנו רוצים להוריד את מס החברות ב-12 אחוזים.
אוריאל לין: כבר היום הם משלמים 11 אחוזים, כבר היום הם משלמים 11 אחוזים משום שהם ביצעו השקעות וזאת תוצאה של הטבות הניתנות כנגד ביצוע ההשקעות.
אוריאל לין: כל ההשוואה הזאת היא השוואה מטעה ואני מאוד מבקש שהיא לא תיעשה משום שכאשר באים ונותנים מס חברות מופחת בגין זה שאתה ביצעת יצוא ובלי קשר להשקעות, צריך להשוות את זה לעומת כלל החברות במשק.
משה גפני: אתה מדבר על כל החוק.
אוריאל לין: היום הם משלמים 11 אחוזים כי הם ביצעו השקעות.
אוריאל לין: בהזדמנות זו אדוני היושב ראש אני רוצה לומר את המלצתי הקצרה ביותר לעניין החוק הזה.
אוריאל לין: גם אם אתם תורידו בפריפריה את שיעור המס המוצע מ-8 ל-4 אחוזים, לא פתרתם את הבעיה כי השאלה היא לא מה שיעור המס אלא השאלה מי מקבל, מהו בסיס המגזר העסקי שיהיה זכאי לקבל.
אוריאל לין: אני אומר שאני מוותר, שלא יקבלו, לא מכללה, לא חדשה, לא ספרייה, לא כל דבר שיכול לשווק את הפריפריה, אלא רק תעשייה.
אוריאל לין: אבל בואו ניתן את זה לכל התעשייה בלי דרישה של יצוא.
אוריאל לין: אם רוצים להרים את הפריפריה באמת, אי אפשר להציב את הדרישה של 25 אחוזים יצוא.
אוריאל לין: מעט מאוד מפעלים יעמדו בזה.
אוריאל לין: זה לא ייצור מקומות עבודה בפריפריה.
רובי גינל: אני רוצה לענות לידידיי מאיגוד לשכות המסחר.
משה גפני: לא ביקשתי שתענה.
רובי גינל: אני רוצה להתייחס ספציפית לסעיף הזה של הדיבידנד וכן מעודד השקעות או לא מעודד השקעות.
רובי גינל: לפני 25 שנים אירלנד הורידה את שיעור מס החברות ב-12.5 אחוזים.
רובי גינל: בעשרים השנים האחרונות אירלנד רשמה שיעור צמיחה ממוצע של שישה אחוזים.
רובי גינל: שיעור ההשקעות באירלנד הוא הגבוה ביותר בכל אירופה, גם המזרחית וגם המערבית.
רובי גינל: מדינות דומות שניסו לחקות אותה, כמו קפריסין ובולגריה, הפחיתו בשנים האחרונות את מס החברות בצורה חדה וגם אליהן מן הסתם נרשמה זרימה מאוד מאוד חדה של השקעות.
רובי גינל: כלומר, אין תמריץ לביצוע השקעות, לצמיחה כלכלית ולתעסוקה כמו הפחתת מס.
רובי גינל: זה התמריץ הכי אפקטיבי לביצוע השקעות.
מיכל עקביה: סימן ב2: הטבות במס חברות בשל מפעל מועדף מיוחד     51יט.
מיכל עקביה: הגדרות     	בסימן זה –     "המנהלים" – המנהל הכלי של משרד האוצר, המנהל הכללי של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ומנהל רשות המסים.
מיכל עקביה: "תקופת הזכאות להטבות" – כמשמעותה בסעיף 51כב.
מיכל עקביה: 51כ.
מיכל עקביה: מפעל מועדף מיוחד     (א)	מפעל מועדף שהתקיימו בו, לגבי שנת מס כלשהי, כל התנאים האמורים בפסקאות (1) עד (3), יהא מפעל מועדף מיוחד ויחולו עליו הוראות סעיפים 51כא עד 51כג -     (1)	סך ההכנסה המועדפת של המפעל היה 1,5 מיליארד שקלים חדשים או יותר.
מיכל עקביה: (2)	סך ההכנסות של החברה המועדפת היה 20 מיליארד שקלים חדשים או יותר, או שסך הכנסתה הכלולה בדוח מאוחד לפי כללי חשבונאות מקובלים, יחד עם הכנסתה של חברה ממפעל בבעלותה הפועל באותו תחום שבו פועל המפעל התעשייתי שבבעלות החברה המועדפת, היה עשרים מיליארד שקלים חדשים או יותר.
מיכל עקביה: (3)	המנהלים אישרו שהוכח להנחת דעתם, כי יש למפעל זכויות קניין רוחני או שבכוונתו לרכוש זכויות כאמור, וכי לפי התכנית העסקית שהוגשה להם והעומדת בתנאי סעיף קטן (ב), המפעל המועדף יתרום תרומה מהותית לפעילות הכלכלית בישראל ויש בו כדי לקדם יעדים לאומיים במשק המדינה, בין השאר, בהתחשב במיקום הגיאוגרפי של המפעל המועדף וברמת השכר שצפוי שתיקבע לעובדיו (להלן – אישור המנהלים).
מיכל עקביה: אישור המנהלים יינתן בכתב ונימוקיו יכללו את התרומה הצפויה לפעילות הכלכלית ולקידום היעדים הלאומיים כאמור.
ציון פיניאן: לגבי פסקה (2), זה כולל  את שני המפעלים שאת שמותיהם לא מסרו לנו?
שגית אפיק: מה המסלול הזה?
שגית אפיק: אתם יכולים להסביר על המסלול הזה ולומר את מה הוא מחליף, מה המטרות שלו וכולי?
אופיר כהן: כשנתנו סקירה דיברנו על המצב היום.
אופיר כהן: בחוק יש איזשהו מסלול אסטרטגי שזה אפס אחוז מס, שאלת על שתי חברות וכולי.
אופיר כהן: עכשיו עשינו מסלול דומה.
שגית אפיק: ביטלתם את המסלול הקיים.
אופיר כהן: ביטלנו את המסלול הקיים ועשינו מסלול שהוא לא כמו המסלול הקיים אלא הטבות מס.
אופיר כהן: חברות בעלי מחזורים גדולים, מחזורים בדוח המאוחד של עשרים מיליארד, שמוכרות בישראל לפחות במיליארד וחצי, יש עוד כמה תנאים שנקובים בסעיף, חברות כאלה, באישור מיוחד של המנהלים, של שלושה מנהלים  - מנהל רשות המסים, מנכ"ל האוצר ומנכ"ל משרד התעשייה – יוכלו לקבל מעמד של מפעל מיוחד שישלם מס חברות, ואנחנו נראה את זה בהמשך, של בין 8 ל-5 אחוזים, תלוי במיקום שלו.
אופיר כהן: זה שיעור יותר טוב ממה שקבוע בחוק העידוד הקיים.
משה גפני: מה זה פסקה (3)?
אופיר כהן: אחד התנאים הוא שהמנהלים אישרו שהמפעל הזה, יש לו זכויות קניין רוחני בישראל או שבכוונתו לרכוש זכויות קניין.
אופיר כהן: דהיינו, ה-IP של אותו מפעל הוא בישראל.
משה גפני: אתם רוצים יהיה מפעל כזה או שאתם לא רוצים?
משה גפני: אם אתם לא רוצים, תכתבו כי חבל שנעבוד סתם.
אופיר כהן: אנחנו רוצים.
משה גפני: אז קחו  בחזרה את פסקה (3) ותבדקו אותה שוב.
משה גפני: אם אתם רוצים לתת, אז תנו כי פסקה (3) אומרת שאין.
משה גפני: אני לא מכיר מפעל כזה.
אופיר כהן: יש.
משה גפני: אולי תגיד לי שם?
אופיר כהן: יכול להיות.
אופיר כהן: אני לא יודע.
משה גפני: קחו את זה חזרה ותבדקו.
משה גפני: אל תחזירו את זה לכאן.
שגית אפיק: מה יהיה בעוד 15 שנים?
אופיר כהן: יוכלו להיכנס למסלול הזה.
משה גפני: תמשכו את פסקה (3).
טמיר כהן: על סמך מה הכנתם את כל הנתונים?
טמיר כהן: יש לכם חברות שאתם מצפים שהן יבואו לכאן?
טמיר כהן: אתם הולכים לפנות לחברות?
משה אורן: אתה  לא יכול לעשות חקיקה שהיא טיילור מד לחברה מסוימת.
משה אורן: מדובר על תאגידים והדרך שלנו כמשק היא לנסות למשוך אותם לכאן וזה דרך שיעורי המס המאוד מאוד אטרקטיביים בקנה מידה בינלאומי של 5 אחוזים בפריפריה ו-8 אחוזים במרכז.
משה אורן: צריך לומר שזה לא מספיק שהוא תאגיד ענק אלא המחזור של ה-20 מיליארד שקלים צריך להיות מאותו ענף.
משה אורן: זאת אומרת, חברת אחזקות כשלעצמה שבאה וקונה אחזקות במפעל המקומי או פותחת כאן שלוחה מקומית, היא לא יכולה להיות מפוזרת כחברת משקיעים על מגוון רחב של השקעות אסטרטגיות אלא היא צריכה להיות עם ליבת פעילות מאוד קונקרטית לפעילות הייצורית שלה בישראל.
טמיר כהן: יש חברות שפניתם אליהן?
משה אורן: אנחנו לא ביצענו פנייה כזאת.
אופיר כהן: לא פנינו לחברות  אבל יש התעניינות.
משה אורן: יש כל הזמן התדיינות מול משקיעים או חברות בחוץ לארץ שבוחנות אפשרויות להשקיע בארץ.
משה גפני: בסדר, על כל פנים, תמשכו את פסקה (3).
משה אורן: אנחנו נשנה את הנוסח ונחזור לועדה.
משה גפני: אל תשנו את הנוסח.
משה גפני: אגב, מה עמדת אגף התקציבים בסיפור הזה?
משה אורן: עמדת אגף התקציבים מופיעה בדוח שאתה מחזיק ביד בדעת מיעוט בעמוד האחרון.
משה אורן: בקיצור, עמדתנו לא התקבלה.
משה גפני: מה העמדה שלכם.
משה אורן: החוק הזה מגלם את ההמלצות כפי שהן בדוח ואנחנו התנגדנו להמלצות האלה.
משה אורן: אנחנו חושבים שהמסלול המועדף, מיוחד, חשבנו שהסיכון הפוטנציאלי לאובדן הכנסות ממסים מול התועלת הפוטנציאלית לנהירה של חברות ענק לכאן הוא לא כזה שאנחנו יודעים לומר שהוא כדאי ולכן כתבנו את דעתנו שהיא דעת מיעוט.
משה אורן: עמדתנו לא התקבלה ואנחנו כמובן עומדים מאחורי ההמלצות.
ציון פיניאן: יישרתם קו.
משה אורן: כן.
מיכל עקביה: זאת הצעת חוק ממשלתית וגם אגף התקציבים כפוף להחלטה.
משה גפני: אבל העמדה שלנו היא להוריד את פסקה (3).
מיכל עקביה: (ב)	תכנית עסקית של מפעל מועדף תכלול אחת מן החלופות האלה לפחות: 		 (1)	השקעה ברכישת נכסים יצרניים, למעט בניינים, בהיקף של 400 מיליון שקלים חדשים לפחות באזור פיתוח א' ו-800 מיליון שקלים חדשים באזור פיתוח שאינו אזור פיתוח א', בתוך שלוש שנות מס מתחילת תקופת הזכאות להטבות (להלן – חלופת ההשקעה בנכסים).
מיכל עקביה: (2)	השקעה במחקר ופיתוח בהיקף של 100 מיליון שקלים חדשים לפחות באזור פיתוח א' ו-150 מיליון קלים חדשים לפחות באזור פיתוח שאינו אזור פיתוח א' בכל שנת מס במהלך תקופת הזכאות להטבות (להלן – חלופת ההשקעה במו"פ).
מיכל עקביה: (3)	העסקה של 250 עובדים חדשים לפחות באזור פיתוח א' ו-500 עובדים חדשים לפחות באזור פיתוח שאינו אזור פיתוח א', בכל שנת מס במהלך תקופת הזכאות להטבות (להלן – חלופת העובדים).
מיכל עקביה: 51כא.
מיכל עקביה: הטבות במס     (א)	על אף האמור בסעיף 126(א) לפקודה, חברה מועדפת זכאית כי לגבי הכנסתה המועדפת מהמפעל המועדף המיוחד, יוטל מס חברות בשיעורים כמפורט להלן, לגבי כל שנת מס בתקופת הזכאות להטבות, ובלבד שהתקיימו בה, בכל שנת מס כאמור, כל התנאים האמורים בסעיף קטן (ג) -     		(1)	נמצא המפעל המועדף המיוחד באזור פיתוח א' – 5 אחוזים.
מיכל עקביה: (2)	נמצא המפעל המועדף המיוחד באזור שאינו אזור פיתוח א' – 8 אחוזים.
מירי רגב: מאוד משמעותי.
משה גפני: למה זה עושה לנו רושם כל הזמן שאתם לא מעדיפים את הפריפריה?
אופיר כהן: מעדיפים בתנאים.
אופיר כהן: תסתכל בתנאים.
אופיר כהן: יש שם 500 עובדים לעומת 250 עובדים בפריפריה.
אופיר כהן: יש השקעות בסכום אחר.
אופיר כהן: התנאים בפריפריה הם חצי מהתנאים שבמרכז.
מיכל עקביה: בכל החלופות.