GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עינת קאופמן: זה דרך 14.
חנא סוייד: זה תנאי סף.
אלי רוזנפלד: אני חושב שזה ויכוח לא עקרוני אלא ויכוח משפטי גרידא.
אלי רוזנפלד: אנחנו סבורים שמשפטית גם כאשר התקנות כתובות כך ללא סעיף 7, אז נוריד את המילה מנומקת ונשנה את הניסוח.
אלי רוזנפלד: אנחנו סבורים שמשפטית ללא סעיף 7, יש לנו בעיה בסמכות כאשר אנחנו באים לסרב מחוסר עילה ולכן אנחנו חושבים משפטית שאנחנו זקוקים לסעיף הזה.
משה גפני: כאשר אתה אומר משפטית, אני רך כמו חמאה כי אני לא למדתי משפטים.
משה גפני: אני לא מתמצא במשפטים.
משה גפני: תסביר למישהו שהוא נחות ממשפטנים.
משה גפני: אתה קבעת בהגדרות מי יכול לבוא למסלול הזה.
משה גפני: קבעת שזה בעל קרקע, מי שיש לו טובת הנאה בקרקע כמשמעותם בסעיפים 5א, 14א(ב) ו-22(2)(ב) לפקודה לפי העניין.
משה גפני: זאת אומרת, מה שמוגדר בחוק כבעל קרקע.
משה גפני: אני בא ואני אומר שאני שייך להגדרות.
משה גפני: הבאתי את המסמכים.
משה גפני: אם המסמכים לא עונים, נניח מסמך איסטנבול שעליו דיברנו, הוא מעיד על זה שאני בעל הקרקע ומסמך איסטנבול לא הגיע, אוטומטית אני יורד מכיוון שאין לי הוכחה שאני בעל הקרקע.
אריאל צבי: אוטומטית זה לא מתרחש.
משה גפני: יש לוועדה מזכירה.
אריאל צבי: היא לא יודעת לבדוק אם כתוב בחוזה החכירה.
משה גפני: דווקא היא נראית שהיא כן יודעת.
אלי רוזנפלד: היא יודעת מצוין.
משה גפני: הנה, אז נתנו לה את המסמכים.
חיים אורון: בואו נלך הפוך.
חיים אורון: מה זה טעמים מיוחדים?
חיים אורון: תנו דוגמה מהחיים.
חיים אורון: מהו טעם מיוחד שהייתם מפעילים אותו אם היה לכם את הסעיף הזה?
אלי רוזנפלד: טעמים מיוחדים, מדברים כאן על מי שפונה אלינו.
חיים אורון: יושב ראש הוועדה רשאי מטעמים מיוחדים שיירשמו.
שגית אפיק: זה אתם.
חיים אורון: מה הוא ירשום?
משה גפני: שהוא לא בעל הקרקע?
משה גפני: מה הוא ירשום?
אריאל צבי: שאין לו זכות בקרקע.
משה גפני: אין לו זכות בקרקע, זה מצוין.
משה גפני: את זה כבר קבענו קודם.
אלי רוזנפלד: רגע, יש כאן מכניזם.
משה גפני: אל תסביר לי משפטית אלא תסביר להמון העם.
משה גפני: אני המון העם.
שגית אפיק: ההבדל היחיד בין 7 ל-14 זה שב-7 זה יושב ראש הוועדה וב-14 זאת הוועדה.
שגית אפיק: זה ההבדל היחיד.
אלי רוזנפלד: בואו נפרט את המכניזם כדי שתבינו למה אנחנו סבורים שסעיף 7 חייב להיות באיזושהי קונסטלציה.
אלי רוזנפלד: איך הולך המכניזם?
אלי רוזנפלד: בא מישהו ואומר שהוא בעל זכות בקרקע.
אלי רוזנפלד: הוא פותח את התקנות והוא מצרף את כל המסמכים שהוא צריך, כולל מתורכיה, כולל הכל.
אלי רוזנפלד: מזכירת הוועדה מקבלת את המסמכים, בודקת נסח רישום, והיא לא נכנסת לגופם של דברים.
משה גפני: ועוד איך היא נכנסת.
משה גפני: היא בודקת האם הוא בעל הקרקע, כן או לא.
משה גפני: היא בודקת לפני שהיא מגישה את זה לוועדה.
אריאל צבי: אם יש לו זכות בקרקע.
משה גפני: מה הזכות בקרקע.
משה גפני: היא בודקת האם המסמך שהיא מקבלת מעיד על כך שיש לו זכויות בקרקע.
משה גפני: אם היא מגיעה למסקנה שהוא לא בעל זכויות בקרקע, היא באה לוועדה ואומרת שהאיש הזה לא נמצא או שהיא אומרת ליושב ראש הוועדה או שהיא בכלל לא מביאה את זה.
חנא סוייד: זה כבר סיפור אחר לגמרי.
משה גפני: איפה הטעמים המיוחדים?
חיים אורון: אתם מדברים כאן על שלב שבעצם עבר את מזכירת הוועדה, הונח בפני הוועדה והיושב ראש גילה שמזכירת הוועדה לא זיהתה נכון את המסמכים.
חיים אורון: כי אחרת, אם התחיל הדיון, התחיל הדיון והוא אמר שהתברר לנו עכשיו בתוך הדיון אתו שהוא לא בעל עניין, ולכן לך הביתה.
אלי רוזנפלד: נקבע שמזכירת הוועדה תבדוק את זה בשלב המוקדם.
משה גפני: יש לי תחושה שאתם לא רוצים לכנס את הוועדה.
משה גפני: התחושה הזאת נכונה?
משה גפני: מזכירת הוועדה היא אישה מיומנת.
אלי רוזנפלד: אנחנו מקבלים.
אלי רוזנפלד: נסמיך את מזכיר הוועדה בתקנות האלה לבצע את הבדיקה הראשונית.
אלי רוזנפלד: מקובל עלינו.
חנא סוייד: איזו טכניקה אחרת יש?
חיים אורון: אני לא יודע למה צריך להסמיך.
חנא סוייד: זאת החלטה של הוועדה.
משה גפני: יש מישהו שעומד על גבכם שאתם חוששים ממנו?
משה גפני: התקנות מאוד פשוטות וניסחו אותן מאוד טוב.
משה גפני: מי שיש לו זכות עמידה, זה מי שיש לו זכויות בקרקע.
משה גפני: הוא מגיש את המסמכים למזכירת הוועדה, מזכירת הוועדה היא אישה מיומנת והיא אומרת: אדוני, עם כל הכבוד לך, קח את המסמכים חזרה או שתשאיר את המסמכים אצלי, אתה לא שייך להגדרות האלה.
משה גפני: יש לו את הכלים לבוא ולומר שמזכירת הוועדה טעתה ואז זה יכול ללכת גם לוועדה והועדה נמצאת בחוק והיא אומרת שהוא לא בעל הקרקע ולכן המזכירה צדקה.
משה גפני: הוא יכול לעתור לבג"ץ, לעשות מה שהוא רוצה, אבל מה הסעיף הזה מוסיף כאן?
משה גפני: הסעיף הזה, ההבדל בינו לבין הסעיף הרגיל שהיה עד עכשיו הוא שכאן כתוב יושב ראש הוועדה ושם כתוב הוועדה.
משה גפני: זה ההבדל היחיד.
משה גפני: אם אתם לא רוצים לכנס את הוועדה, תגידו ונכתוב שלא מכנסים את הוועדה אלא רק בנסיבות מיוחדות.
אלי רוזנפלד: ומטעמים מיוחדים שיירשמו.
משה גפני: אני מודיע לך שלמזכירת הוועדה יש סמכות – שיהיה רשום בפרוטוקול – לבדוק את המסמכים, היא יכולה לומר לבעל הקרקע, למי שאומר שיש לו זכויות בקרקע, שאמנם היא רוצה לעזור לו אבל אין לו את הניירות ואין לו זכויות בקרקע ולכן הוא לא שייך לחוק הזה.
אלי רוזנפלד: בסעיף 7 נרשום במקום יושב ראש הוועדה ואז יהיה ברור שזאת החלטה של הוועדה.
אריאל צבי: הוועדה תהיה רשאית לא לדון.
שגית אפיק: מכוח מה?
שגית אפיק: למה?
שגית אפיק: מה ההבדל בין זה לבין 14 שהיא צריכה לדון מהותית?
שגית אפיק: לפי מה היא תחליט?
שגית אפיק: תשאירו קנטרנית או טורדנית ותורידו את כל היתר.
שגית אפיק: יש לנו את סעיף 14 לכל יתר המקרים.
שגית אפיק: זה הדבר ההגיוני.
שגית אפיק: מזכירת הוועדה ממילא תבדוק  כי אחרת זאת לא התנגדות לפי תקנה 2 שלכם.
שגית אפיק: אז יושב ראש הוועדה, אם שוכנע כי היא טורדנית.
משה גפני: שהיא טורדנית או קנטרנית.
שגית אפיק: לגבי הקוורום אמרנו שיהיה שליש.
שגית אפיק: לגבי תקנה 9. יש כאן אפשרות ליושב ראש הוועדה לזמן גורמים הנוגעים לעניין.
אלי רוזנפלד: רגע, אני עוצר.
אלי רוזנפלד: אני רוצה עוד פעם לוודא את עניין השליש, אם אפשר לחזור לנקודה הזאת.
אלי רוזנפלד: את מדברת בהגדרות?
שגית אפיק: אני מדברת על הקוורום.
שגית אפיק: להוסיף סעיף קוורום.
שגית אפיק: דיברנו על זה קודם.
אלי רוזנפלד: של מי שידון בשימוע.
שגית אפיק: של הוועדה.
שגית אפיק: של מי שידון בשימוע, של מי שידון בכל הסמכויות שיש כאן לוועדה.
עינת קאופמן: חברי הוועדה שנבחרו מצאו לנכון שהשימוע יהיה במליאת הוועדה וככל שהיא תמצא לנכון, בהתאם למורכבות הנושא שהוגש בפניה, היא תקבע אם צריך הרכב כזה או אחר.
שגית אפיק: מה זה מליאת הוועדה?
עינת קאופמן: כל הוועדה.
אלי רוזנפלד: 12 אנשים.
שגית אפיק: אז בואו נקבע את זה בתקנות.
שגית אפיק: אפשר?
אלי רוזנפלד: אני לא יודע אם כדאי לנו.
שגית אפיק: אני חוששת ממצב בו ידונו אדם אחד או שניים כאשר הוועדה כאן ישבה על הרכב הוועדה לפחות במשך שלוש ישיבות וקבעה הרכב רחב עם שני נציגי ציבור ורצתה שתהיה נציגות רחבה.
עינת קאופמן: זה לא יקרה.
עינת קאופמן: בפועל, בשטח, מה שקורה זה שקשה לנו מאוד לכנס את חברי הוועדה שהם בעלי תפקידים.
משה גפני: גברת קאופמן, מה שקורה בשטח לא רלוונטי כאשר אנחנו עוסקים בחקיקה ובתקנות כי היום זה קורה בשטח ובעוד חמש שנים בשטח יקרה משהו אחר.
משה גפני: מה שאנחנו קובעים עכשיו, זה מה שצריך להיות.
משה גפני: הטענה של היועצת המשפטית של הוועדה היא טענה נכונה.
משה גפני: תציעו הצעה לפתרון.
משה גפני: מקובלת עלי כל הצעה.
משה גפני: לא מה קורה בשטח, אלא מה יקרה בעוד חמש שנים.
משה גפני: ישב יושב ראש הוועדה עם עוד מישהו, אנשים לא יבואו וידונו על הקרקע של מישהו שהפקיעו ממנו, ידונו שני אנשים במקום 12 אנשים.
ציון פיניאן: זה מה שקורה ברשויות המקומיות.
ציון פיניאן: צריך שלושה, אבל באים שניים וסוגרים עניין.
משה גפני: או אדם אחד.
ציון פיניאן: או אדם אחד.
עינת קאופמן: נכון להיום לא הצלחנו, למרות שניסינו עשרות פעמים, לקבוע מועד לדיון ולכנס את כל מליאת הוועדה.
משה גפני: לא אמרתי כל מליאת הוועדה.
משה גפני: את זה הייתם צריכים לומר בתחילת הדיון בתקנות, שאתם לא מצליחים לכנס את כל הוועדה.
עינת קאופמן: אנחנו אמרנו את זה.
משה גפני: בסדר, אין לי טענה, אבל צריך לקבוע קוורום.
משה גפני: תאמרו אתם מה המספר.
עינת קאופמן: חמישה.
אלי רוזנפלד: שני שליש.
שגית אפיק: שלפחות אחד מהם יהיה נציג ציבור.
חיים אורון: שליש חברי הוועדה ואיש ציבור אחד.
אלי רוזנפלד: אנחנו דיברנו על הנושא הזה.
אלי רוזנפלד: דיברנו על הבעייתיות של נציגי הציבור בתוך הקוורום.
אלי רוזנפלד: אמרת לפחות נציג ציבור אחד אבל לא ממש סיכמנו את זה או סיכמנו שלא להסכים.
שגית אפיק: לא סיכמנו.
אלי רוזנפלד: אני אסביר לוועדה שוב מה שהסברתי גם הבוקר.
אלי רוזנפלד: נציגי הציבור בוועדה הם נציגת המועצה להשכלה גבוהה ונציג לשכת עורכי הדין ושניהם אנשים מאוד עמוסים.
אלי רוזנפלד: לקבוע שהקוורומים כולם יתנהלו כאשר אחד מהם נמצא, זה קשה.
אלי רוזנפלד: אין לנו בעיה לקבוע את הקוורום, נדבר על רבע, או על שליש, או נעשה שליש וזה נשמע לי הגיוני לחלוטין.
אלי רוזנפלד: בוועדה חברים אנשים מספיק רציניים שגם אם לא יהיה נציג ציבור, הם דנים בצורה מאוד שקולה ונכונה בכל הבקשות שמועלות לדיון.
אלי רוזנפלד: לבקש שתמיד יהיה נציג ציבור  בקוורום הזה, זה מאוד קשה לביצוע.
אלי רוזנפלד: מאוד קשה.
אלי רוזנפלד: אנחנו מבקשים, וגם דיברנו על זה בשיחתנו, שלא להתעקש על הנקודה הזאת.
אלי רוזנפלד: נלך על הקוורום, נקבע קוורום שליש, והקוורום ידון.
חיים אורון: אני מוכן להכניס כאן – זה כנראה בחקיקה הראשית – שנציג ציבור שלא בא לשלוש ישיבות, יחליפו אותו.
חיים אורון: תראו מה אנחנו עושים כאן בדיונים האלה.
חיים אורון: כאשר אנחנו מסתבכים בחקיקה, אנחנו אומרים שנותנים סמכויות נוראיות לשר האוצר, אנחנו ממציאים ועדה ציבורית.
חיים אורון: אחרי שהמצאנו ועדה ציבורית, אמרו מה החוכמה?
חיים אורון: יהיו שם שמונה פקידים שמקבלים הוראות מהשרים ולכן אמרנו שנכניס שני נציגי ציבור.
חיים אורון: כך אנחנו עושים לעצמנו שלייקעס ובסוף מתברר שהם לא שלייקעס.
חיים אורון: זה דיון קצת דומה על הנציגים מטעם הציבור בדירקטוריונים במקומות אחרים.
חיים אורון: אנחנו משלים את עצמנו שאנחנו מוצאים נציגים מטעם הציבור במקומות האלה ועכשיו אתם אומרים שהם לא באים.
חיים אורון: אם הם לא באים, שיחליפו אותם.
חיים אורון: לא יהיה נציג מלשכת עורכי הדין אלא אני יכול לתת לך מאה כתובות כמו עמותה לזכויות הפרט והילד המפגר.
חיים אורון: אם יתברר שלשכת עורכי הדין לא מסוגלת למלא את תפקידה כמוסד ציבורי ואם המועצה להשכלה גבוהה לא מסוגלת למלא את תפקידה כמוסד ציבורי, נחליף אותם או שנביא מישהו אחר במקומם אבל צריכים להיות שם אנשי ציבור כי אנשי הציבור מבחינתנו זה מה שמונע את ההליך שהוא כולו בתוך הממסד.
חיים אורון: אני חוזר עוד פעם דיון.
חיים אורון: הדיון התחיל מדבר שעל פניו הוא לא שיגרתי, שלוקחים רכוש מאדם, מפקיעים אותו לצורכי ציבור, אבל ההליך צריך להיות תקין.
חיים אורון: הופיעו אנשים שאמרו שלסבתא שלהם לקחו את הקאונטרי קלאב ועד היום הם לא הצליחו למצוא מקום ולקבל את הקרקע בחזרה.
חיים אורון: זה התפקיד שלנו כאן.
חיים אורון: אם אתם אומרים שנציגי הציבור הם הבלם, נחליף את נציגי הציבור.
חיים אורון: לשכת עורכי הדין רוצה תארים שהיא יושבת כאן ושם, אבל אם היא לא ממלאת את תפקידה, נחליף אותה בלשכת רואי החשבון או בלשכת העובדים הסוציאליים.
חיים אורון: לא איכפת לי מי יהיה, אבל שישב שם נציג ציבור.
משה גפני: שגית, תציעי את ההצעה שלך.
שגית אפיק: צריך אולי גם להבחין בין ההחלטה עצמה ולפי מה שאמרה עינת קאופמן הכוונה היא שכל מליאת הוועדה -  בדיון של ההחלטה הסופית -  תהיה נוכחת.
שגית אפיק: הבנתי אותך נכון?
עינת קאופמן: לא. בלתי אפשרי שכל מליאת הוועדה תהיה נוכחת.
שגית אפיק: כאשר הוועדה התכנסה, היא החליטה שהמליאה.
עינת קאופמן: היא החליטה אבל לא הצלחנו לכנס את כולם.
עינת קאופמן: היו תשעה חברים מתוך 12 וזה אחרי שדחינו ודחינו.
חיים אורון: תשעה מתוך 12, זה סביר.
חיים אורון: השאלה אם יש שם נציג ציבור אחד.
משה גפני: בישיבת ההכרעה.
שגית אפיק: בישיבת ההכרעה חייב להיות נוכח נציג ציבור, אבל אפשר לקבוע חריג לנציג ציבור שנאלץ להיעדר מישיבה מסוימת מטעמים מיוחדים שינומקו ושיושב ראש הוועדה יאשר לו.
אלי רוזנפלד: אני רוצה שתחדדי את מה שאת אומרת.
אלי רוזנפלד: מתי את רוצה את נציג הציבור?
עינת קאופמן: אבל תמיד ההכרעה היא בתוך הדיון עצמו.
אלי רוזנפלד: ההכרעה נלווית לזה.
שגית אפיק: אנחנו מדברים על דיון אחד בו גם תהיה הכרעה.
משה גפני: צריך להיות נוכח נציג ציבור.
משה גפני: חייב להיות נציג ציבור.
חיים אורון: לפקידים האחרים יש ממלא מקום?
חיים אורון: לנציגי המשרדים יש ממלאי מקום?
אלי רוזנפלד: כפי שזה הוסדר בחוק, לדוגמה לראש אגף תקציבים.
חיים אורון: הוא יכול כל פעם לשלוח מישהו אחר?
אלי רוזנפלד: לא. הוא לא יכול לשלוח כל פעם מישהו אחר.
אלי רוזנפלד: מכתב ההסמכה ומינוי הוא של שר האוצר.
משה גפני: יש שני נציגי ציבור.
משה גפני: בישיבה שהיא ישיבת הכרעה, צריך שיהיה אחד מתוכם.
משה גפני: אחד מהקוורום צריך להיות נציג ציבור.
אלי רוזנפלד: כל ישיבה היא ישיבת הכרעה.
אלי רוזנפלד: כל ישיבה היא ישיבה שמכריעה.
חיים אורון: כמה ישיבות הוועדה עושה בחודש?
עינת קאופמן: כרגע התקיימה רק ישיבה אחת.
משה גפני: כמה את מעריכה?
עינת קאופמן: אחת לחודשיים.
ציון פיניאן: שש ישיבות בשנה.
חיים אורון: נציגי הציבור מקבלים על זה שכר?
עינת קאופמן: לא. יש תקנות שנציגי הציבור משתתפים להם באיזושהי עלות יומית בסכום די צנוע.
אלי רוזנפלד: אין כאן איזשהו תגמול.
משה גפני: נציג ציבור חייב להיות.
משה גפני: לגבי הנושא של המומחה, אני רוצה לסיים.
שגית אפיק: חמישה שאחד מתוכם הוא נציג ציבור.
שגית אפיק: זאת החלטת הוועדה לקוורום.
משה גפני: רק בישיבת הכרעה.
אלי רוזנפלד: אמרנו שליש.
עינת קאופמן: שליש זה ארבעה.
אלי רוזנפלד: ארבעה ואחד ממנו נציג ציבור.
משה גפני: אחד נציג ציבור.
אריאל צבי: איפה זה ייכנס?
משה גפני: אני חייב לסיים את הישיבה.
אלי רוזנפלד: אני מבין שאנחנו אומרים את זה לגבי השימוע.
אלי רוזנפלד: ארבעה ואחד נציג ציבור.
עינת קאופמן: רק לגבי השימוע.
עינת קאופמן: לא לגבי הוועדה שמקבלת את ההחלטה.
שגית אפיק: לא, לגבי הכל.
ציון פיניאן: לגבי כל ועדה.
ציון פיניאן: ודאי.
אלי רוזנפלד: גם לשימוע וגם להחלטות.
חיים אורון: אתם דיברתם על זה עד עכשיו ביחוד.
משה גפני: אם אתם רוצים שימועים לבד, אז בסדר, לא חייב להיות נציג ציבור אבל הוא חייב להיות בהכרעה.
חנא סוייד: לא יתכן.
חיים אורון: אל תפרידו בין שימוע לבין החלטה.
אלי רוזנפלד: יהיה נציג ציבור בהכרעה.
חנא סוייד: למה לא חמישה אלא ארבעה?
משה גפני: יהיה קוורום.
משה גפני: שלא יקבל היושב ראש לבד החלטה.
חנא סוייד: אתה יודע שתמיד בסוף זה שואף להיות ארבעה.
משה גפני: לא. קוורום הוא קוורום.
משה גפני: ארבעה ואחד מהם נציג ציבור.
אלי רוזנפלד: בהכרעות.
אלי רוזנפלד: בשימוע, שליש.
אלי רוזנפלד: אם נציג ציבור יבוא, הוא יבוא, אבל אם הוא לא בא, זה יהיה בלעדיו.
משה גפני: אתם אומרים שזאת אותה ישיבה.
אריאל צבי: אנחנו מפרידים.
משה גפני: אתם עכשיו תתחילו להפריד?
משה גפני: למה להפריד?
משה גפני: בגללנו?
אריאל צבי: את השימוע חייבים לעשות.
אריאל צבי: יכול להיות שיהיו כמה שימועים בישיבה אחת.
אלי רוזנפלד: אם יש לי שבעה שימועים על הפקעה אחת?
חנא סוייד: הערה לגבי 8(ב).
חנא סוייד: לא הופיע המבקש או מי מטעמו לדיון שנקבע כאמור בתקנת משנה (א), יראו אותו כאילו ויתר על התנגדותו.
חנא סוייד: שוב, למה ויתר על התנגדותו?
אלי רוזנפלד: זימנו אותו.
חנא סוייד: בסדר, אבל הוא מסר לך חומר.
משה גפני: הוא חייב למסור את הנימוקים לאי הופעתו.
אריאל צבי: מדובר בשיטת מצליח.
אריאל צבי: אני בכל מקרה אבקש לעשות שימוע, ואם אני ארצה, אני אבוא, ואם לא, אז אני לא אבוא.
משה גפני: אז תדון על זה כאילו זה בכתב.
אריאל צבי: לכן אמרתי שיש כאן שיטת מצליח.
אריאל צבי: אנחנו נקבע מועדים לאנשים שלא יבואו.
חנא סוייד: תראה מה אתם עושים.
חנא סוייד: אתם מתנים התנגדות בכתב ואחר כך  מישהו בא להשמיע טענות בעל פה.
משה גפני: יראו אותו כאילו ויתר אלא אם כן הוא מנמק את זה בכתב בנימוק שמתקבל על דעת הוועדה.
משה גפני: יראו אותו כאילו ויתר על הופעתו בעל פה.
אלי רוזנפלד: אדוני, תשים לב מה קורה כאן.
אלי רוזנפלד: אנחנו מדברים על ועדה לשימועים.
אלי רוזנפלד: אני לוקח לדוגמה ועדה בכנסת.
אלי רוזנפלד: מזומנים אנשים, אתה בעצם רוצה לשמוע אותם ואתה דוחה את הישיבה כדי שתוכל לשמוע אותם, ואז הם מודיעים לך בשנייה האחרונה שהם לא מגיעים.
משה גפני: עם כל הכבוד, אם אתה רוצה דוגמאות מהכנסת, אני אביא לך דוגמאות מהכנסת אבל אין לי זמן להביא את הדוגמאות האלה.
משה גפני: הדוגמאות לא יהיו לטובתך.
משה גפני: מה שקורה זה שאתה מזמן ישיבה ויש לך התנגדויות ואתה הזמנת את האנשים.
משה גפני: אחד מהאנשים או כל האנשים, וזה לא חשוב, לא הגיע כי הוא הלך לקופת חולים.
משה גפני: הוא לא הגיע.
משה גפני: אתה אומר שהוא החזיק את הוועדה ואין סוף לדבר הזה?
משה גפני: יש ישיבה, הוא לא הגיע, הוא ויתר על הופעתו וזה כאילו הוא נימק את זה בכתב.
אריאל צבי: אם הוא לא מגיע לבית המשפט?
משה גפני: בית המשפט היה קובע דיון אחר, אם הוא היה מנמק.
אריאל צבי: יכולים גם למחוק לו את התביעה.
משה גפני: אבל אנחנו לא בית משפט.
משה גפני: אנחנו מדברים על מי שיכול דרך התנגדות בכתב ולא מדובר בבית משפט.
משה גפני: גם בית משפט לא מחייב אותו מיד אלא הוא נותן עוד זמן.
חיים אורון: אתם כל הזמן בורחים מהבעיה העיקרית.
חיים אורון: בבית המשפט הוא נאשם במשהו.
חיים אורון: כאן ההליך מתחיל בנקודה שהיה לי מגרש ואתה באת ואמרת תן לי אותו כי אני הולך לעשות שם כביש.
חיים אורון: זאת הסיטואציה בה אנחנו נמצאים.
חיים אורון: זאת לא סיטואציה של בית משפט כאשר יש תביעה אחת נגד תביעה אחרת.
חיים אורון: אתה אומר לי שאתה לוקח ממני את הקרקע.
משה גפני: מה הבעיה עם המומחה?
משה גפני: תוותרו על העניין.
משה גפני: אני לא אביא מומחה.
אלי רוזנפלד: לא דיברנו על המומחה.
משה גפני: עכשיו אנחנו מדברים.
משה גפני: גבירתי מזכירת הוועדה, את מבקשת שיבוא מישהו מומחה לדבר משהו על הקרקעות האלה?
משה גפני: אם כן, אז תביאו.
משה גפני: אני מרשה לכם להביא אבל אני לא אשלם את זה.
משה גפני: שלא יהיה אפילו צל של מחשבה.
משה גפני: לוקחים ממני את הקרקע.
שגית אפיק: סעיף 10(ב), מי ישלם את חוות דעת המומחה.
משה גפני: אני אשלם?
משה גפני: אתם החלטתם על חוות דעת מומחה.
משה גפני: אם אני רוצה להביא חוות דעת מומחה, אני אשלם.
משה גפני: אני מביא אתי עורך דין ושילמתי לו.
משה גפני: אני מביא חוות דעת מומחה.
משה גפני: אבל אם אתם מבקשים חוות דעת מומחה, למה שאני אשלם?
משה גפני: דרך אגב, אני לא רוצה חס וחלילה לעשות השוואה.
אלי רוזנפלד: אנחנו מסכימים.
משה גפני: אז לא להביא את הדוגמה של סדום ועמורה?
אלי רוזנפלד: אפשר להביא.
משה גפני: זה לא המקרה שלנו, אבל בסדום ועמורה החוק היה שאם מישהו נותן לך סטירה ומוריד לך דם, אתה צריך לשלם לו את הכסף על זה כי הוא ריפא אותך.
אלי רוזנפלד: באוצר היו אומרים אחלה מקום.
משה גפני: זה היה טוב.
שגית אפיק: בהקשר של המומחה, בסעיף 9, הוועדה רשאית גם לזמן גורם נוסף שהיא חושבת שהוא נוגע לעניין.
שגית אפיק: אני מבינה שהנפקע לא יכול להביא גורם נוסף.
שגית אפיק: אותו דבר לעניין מומחה.
שגית אפיק: הנפקע יכול להביא מומחה או לא יכול?
אלי רוזנפלד: הנפקע מביא מראש את כל מי שהוא רואה לנכון.
אלי רוזנפלד: אפשרתי לו להביא גם מסמכים.
שגית אפיק: אתם אומרים שהוא לא צריך.
אלי רוזנפלד: הוא לא צריך את זה כי יש לו את האפשרות להביא.
שגית אפיק: המומחה שהוועדה מבקשת יהיה בעצם על חשבון הוועדה.
אלי רוזנפלד: אם הוועדה מבקשת מומחה, זה יהיה על חשבונה.
הרצל רביניאן: אדוני, הערה לפרוטוקול.
הרצל רביניאן: זה נוגע לתחילת הדיון, אבל חשבתי שזה יהיה חשוב שיירשם בפרוטוקול.
הרצל רביניאן: מה ששר האוצר כתב שגם שר התחבורה לא יכול להפעיל את סמכותו מכוח הפקודה בלי התקנות, זה לא מדויק כי הוועדה המייעצת של שר התחבורה יכולה לדון בבקשות שמונחות בפניה לגבי תוכניות שכבר אושרו.
שגית אפיק: אבל התקנות האלה חלות על הוועדה המייעצת.
אלי רוזנפלד: זאת הייתה הבהרה.
משה גפני: נציג משרד התחבורה, דבריך נרשמו בפרוטוקול.
שגית אפיק: הם יעבירו נוסח מתוקן.
משה גפני: תעבירו נוסח מתוקן.
משה גפני: אנחנו מאשרים את זה על פי התיקונים שנקבעו בוועדה.
חיים אורון: רציתי להצביע נגד עם רביזיה, אבל ויתרתי לך על זה.
משה גפני: היה נעים מאוד בחברתכם.
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק התקציב לשנות הכספים 2011-2012, התשע"א-2010.
משה גפני: אני מקדם בברכה את שר האוצר שיציג את התקציב לשנים 2011-2012, את המדיניות הכלכלית, את המדיניות המקרו כלכלית ואת הנושאים השונים שעולים בעניין הזה.
משה גפני: אני מבקש להקדים ולומר שמדינת ישראל עברה בשנים 2009-2010 משבר כלכלי עולמי.
רוני בר-און: המשבר היה ב-2008.
משה גפני: אני לא הייתי אז יושב ראש ועדת הכספים.
משה גפני: אתה היית שר האוצר.
רוני בר-און: המשבר היה אז.
רוני בר-און: לא חשוב מה אתה היית ומה אני הייתי אבל חשוב מתי היה המשבר.
משה גפני: אתה רוצה דיון על העניין הזה?
משה גפני: אני אומר שהמשבר היה ב-2008.
שלי יחימוביץ': גם ב-2009.
שלי יחימוביץ': השר יובל שטייניץ:     	היושב ראש, אתה רוצה שאני אגן עליך?
משה גפני: הייתה ממשלה שהייתה צריכה להתמודד עם המשבר הזה כי שר האוצר הקודם לא היה יכול להתמודד עם הבעיה הזאת מכיוון שהלכו לבחירות.
משה גפני: מדינת ישראל התנהגה כמו מדינה של שלומיאלים.
משה גפני: כאשר יש משבר עולמי כלכלי, הממשלות, בעיקר במדינות המערב, מזרימות כספים, מנסות להציל בנקים ולעשות דברים שיסייעו להן.
משה גפני: כאמור, לאחר שהממשלה הוקמה היה משבר כלכלי, הייתה תוכנית כלכלית אותה הוביל שר האוצר וועדת הכספים סייעה לו בעניין הזה.
משה גפני: כולנו היינו חרדים ממה שעתיד להתרחש במדינת ישראל, יחסית למה שקרה במעצמות כלכליות גדולות כמו ארצות הברית ומדינות אירופה, וחששנו שרמת החיים כאן תרד, האבטלה תעבור את ה-10 אחוזים ואכן אלה היו התחזיות שהונחו כאן על השולחן, תחזיות של כלכלנים, של אנשי מקצוע, אבל ראה זה פלא, בסיעתא דשמעיא אנחנו בין האחרונים שנכנסו למשבר הכלכלי ובין הראשונים שיצאנו ממנו.
משה גפני: רמת החיים לא נפגעה, האבטלה לא עברה את ה-10 אחוזים אלא התייצבה אי שם בסביבות ה-6 אחוזים ולא קרה שום דבר שהצביע על כך שהמשבר הכלכלי פגע באזרחי מדינת ישראל.
משה גפני: אני כמובן אומר שזה גם בגלל שההמשלה הנוכחית מסייעת לתורה, ושר האוצר עוזר לישיבות.
משה גפני: כך אני מאמין ואני אומר את זה מעל כל במה כי הרי אין לזה הסבר כלכלי כי אנחנו הרי מדינה קטנה שחלק גדול מההוצאות שלה הולך לביטחון.
משה גפני: אנחנו היינו צריכים לחטוף את המכה הכי קשה.
משה גפני: אני לא מדבר על כך שבאירופה ובארצות הברית בנקים התמוטטו אבל אצלנו ברוך השם המערכת הבנקאית יציבה.
משה גפני: אצלנו המשבר הכלכלי לא פגע באזרחי המדינה.
שלי יחימוביץ': המערכת הבנקאית יציבה כי שר האוצר לשעבר בנימין נתניהו לא הספיק לבצע בה את זממו.
משה גפני: שלי, יגיע הזמן שתוכלי להתייחס.
שלי יחימוביץ': אם הרפורמות שלו היו יוצאות לפועל, היא לא הייתה יציבה.
משה גפני: אני באמצע פתיחת הישיבה.
משה גפני: אני רוצה ששר האוצר ידבר ואחרי כן כמובן כל אחד יוכל להתייחס.
משה גפני: אנחנו ועדה פלורליסטית וכל אחד יאמר את דעתו.
משה גפני: לגבי נתניהו, נדבר בהמשך.
משה גפני: עכשיו אנחנו עוסקים באוצר.
משה גפני: על כל פנים, התוכנית הכלכלית הייתה תוכנית נכונה.
משה גפני: היא לא התלהמה לצד אחד או לצד שני, היא לא הלכה עם אילי ההון באופן מסיבי והיא לא פגעה בחלשים באופן מסיבי.
משה גפני: יש הרבה מה לתקן, הרבה מאוד מה לתקן.
משה גפני: אנחנו נדון בתקציב הנוכחי ובחוק ההתייעלות שיובא לכאן עם כל מה שנלווה לו, עם הנושא של ההפחתה במס הישיר וההקפאה של ההפחתה במס העקיף, בכל הנושאים שקשורים לעניין הזה, נקיים דיון והדיון יהיה מעניין.
משה גפני: אדוני שר האוצר, אני משבח אותך על המדיניות שלך בכל התחומים שאני חושב שהיא נכונה.
משה גפני: אני לא אומר את זה לכל שר בממשלת ישראל.
משה גפני: יש שרים שאני אומר עליהם ההפך, כך שאף אחד לא יחשוב שאני מתחנף לשר האוצר.
משה גפני: יש שרים שאני אומר עליהם ההפך כי הם לא עושים את המדיניות עליה הם התחייבו, אבל נניח לזה מכיוון שעכשיו הנושא הוא התוכנית הכלכלית, התקציב לשנת 2011-2012.
משה גפני: אני רוצה לומר לך אדוני שר האוצר שנגרם נזק בעצם העובדה שחוק ההתייעלות הכלכלית נמשך ונמתח למעלה משבועיים וחצי.
משה גפני: זה נזק גדול.
משה גפני: אנחנו איבדנו כאן שבועות חשובים מבחינת הדיונים בוועדה, אבל תרבות השלטון של הליכוד ידועה מאז ומתמיד ולא אני חידשתי אותה.
משה גפני: לכן אני לא נכנס לפרטים האלה.
רוני בר-און: למה זה התעכב?
משה גפני: למה אתה שואל אותי?
משה גפני: אני יודע כל מה שנעשה במזרח התיכון?
רוני בר-און: אומרים שזה בגללך.
משה גפני: מילה לא אמרתי.
משה גפני: מילה.
משה גפני: לא התערבתי בעניין הזה.
רוני בר-און: תאמר באשמת מי.
רוני בר-און: אם מטילים בך את האשמה, אתה לא חושב שזה נכון מבחינתך לומר באשמת מי?
משה גפני: זה לא באשמת שר האוצר ולא באשמתי.
רוני בר-און: בסדר, אבל באשמת מי?
משה גפני: אני חושב שנגרם נזק וכי זה היה צריך להגיע מזמן.
משה גפני: אנחנו צריכים לקיים דיונים ואנחנו משתדלים לקיים דיונים מעמיקים.
משה גפני: על כל פנים, אנחנו נעשה את המיטב בעזרת השם על מנת שאזרחי מדינת ישראל לא ייפגעו, שהתקציב יהיה תקציב טוב ושהחוקים הנלווים אליו יהיו חוקים טובים.
משה גפני: אני יכול להבטיח לך דבר אחד.
משה גפני: החוקים שייכנסו לוועדה, לא יהיו החוקים שיצאו ממנה.
רוני בר-און: להפך.
משה גפני: מי הביא את רוני בר-און?
משה גפני: מי ראש הסיעה של קדימה?
רוני בר-און: אתה ביקשת שאני אבוא.
משה גפני: אז, לא היום.
רוני בר-און: בפעם הקודמת.
משה גפני: בפעם הקודמת אבל לא היום.
משה גפני: אין כמעט חוק שנכנס לוועדה ויצא אותו הדבר.
משה גפני: קח למשל את חוק בנק ישראל ותראה איך הוא נכנס ואיך הוא יצא.
משה גפני: הוא יצא חוק הרבה יותר טוב מזה שנכנס.
משה גפני: נכון אדוני שר האוצר?
יובל שטייניץ: יצא חוק טוב.
משה גפני: יצא חוק טוב.
משה גפני: נכנס חוק לא טוב.
יובל שטייניץ: לא, זה לא אמרתי.
יובל שטייניץ: אמרתי שיצא חוק טוב.
משה גפני: עם הפיקוח על העובדים בבנק ישראל.
משה גפני: יצא טוב.
משה גפני: בעזרת השם אנחנו נשתדל לעשות את עבודתנו.
משה גפני: אדוני שר האוצר, דיברתי כבר יותר מדיי.
יובל שטייניץ: בוקר טוב, קודם כל אני רוצה להודות לוועדה וליושב ראש שמזמינים אותי לכאן כל רבעון.
יובל שטייניץ: זה כבוד בשבילי וזה גם נכון.
יובל שטייניץ: זכיתי לפריבילגיה כי אמרו לי שבעבר לא הזמינו בכל רבעון.
יובל שטייניץ: אם כן, זאת זכות גדולה בשבילי להופיע כאן בכל רבעון.
רוני בר-און: תקדים היסטורי.
יובל שטייניץ: כבר לא היסטורי כי אנחנו כבר עושים זאת שנה וחצי.
יובל שטייניץ: אני רוצה לפתוח, אחר כך יוסיפו מנכ"ל האוצר וראש אגף התקציבים יציג את עיקרי התקציב, אבל לפני כן שתי הערות בשני נושאים אחרים, ואם תרצו להתייחס אל ההערות הללו בהמשך, ברצון.
יובל שטייניץ: הערה אחת היא לגבי עניין הבטחת הכנסה לאברכים והשנייה לגבי ועדת ששנסקי וגילוי הגז והנפט.
יובל שטייניץ: שתי הערות הבהרה, כאשר האחת היא הבהרה.
יובל שטייניץ: אני רוצה להבהיר באופן חד משמעי וברור.
יובל שטייניץ: לא היה שום הסכם – כי שמעתי אתמול טענות – ביני לבין אלי ישי או ביני לבין יושב ראש הוועדה גפני או כל מישהו אחר.
יובל שטייניץ: אני מבהיר מה היה ומה לא היה.
יובל שטייניץ: אפשר לתקוף אבל צריך לדעת את העובדות, מה האמת ומה לא אמת.
יובל שטייניץ: כל מה שהיה זה ששאלו אותי גם חברי ממשלה וגם חברי כנסת, כולל מהאופוזיציה, אחרי פסיקת בג"ץ, מה יהיה ומה אני מתכוון לעשות.
יובל שטייניץ: אמרתי דבר אחד, גם לאלי ישי, גם לרב גפני, גם לשרים אחרים וגם לחברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה ששאלו אותי אז בעקבות פסיקת הבג"ץ מה אני אומר כשר אוצר.
יובל שטייניץ: אמרתי דבר אחד ואני חוזר עליו כאן, זאת הייתה עמדתי ונשארה עמדתי.
יובל שטייניץ: אמרתי שאני לא אתנגד אלא אתמוך אם יהיה הסדר חוקי שעומד בדרישות של פסיקת בג"ץ.
יובל שטייניץ: אם יהיה הסדר חוקי שהיועץ המשפטי לממשלה יאשר שהוא עומד בתנאים של פסיקת בית המשפט העליון, אמרתי שאני כשר אוצר לא אתנגד להסדר כזה.
יוחנן פלסנר: אבל היה הסכם.
קריאה: למה הסתרת את זה?
משה גפני: לא. אני אוציא חברים החוצה.
ציון פיניאן: הוא אומר שלא היה הסכם.