GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי רוזנפלד: בכל מקרה, בסעיף 5א לפקודה נקבע לגבי פרסום הודעה לפי סעיף 5 – אני מקצר את הסיפא – שייתן שר האוצר הזדמנות לבעל קרקע, מי שיש לו טובת הנאה בקרקע, לטעון את טענותיו נגד רכישת הקרקע בפניו או בפני מי שהוא הסמיך לכך, וכאן אני מדגיש, באופן ובמועד שקבע בתקנות באישור ועדת הכספים של הכנסת.
אלי רוזנפלד: זאת אומרת, לאחר פרסום הודעת ההפקעה של שר האוצר, אדם אשר סבור כי הוא נפגע, שהוא רוצה לטעון את טענותיו, יכול לטעון את טענותיו – קראנו לזה שימוע – והאופן והמועדים, למעשה הכללים הטכניים, צריכים להיקבע בתקנות ואלה התקנות שמונחות על שולחנכם והן נקראות תקנות הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור) (שימוע בפני הוועדה המייעצת), התשע"א-2010.
אלי רוזנפלד: אנחנו שלחנו לכם את הנוסח.
אלי רוזנפלד: הייתה לנו הבוקר שיחה - למעשה התקנות מפרטות זמנים, מועדים, ואני מקצר – ושמענו את ההערות שלכם.
אלי רוזנפלד: רוב ההערות מקובלות עלינו ונשאר לנו סעיף אחד לסגור בו את הניסוח.
אלי רוזנפלד: עד כאן.
משה גפני: שגית, תעברי נושא נושא ותאמרי על מה היה הוויכוח, מה הם קיבלו ומה הם לא קיבלו.
אלי רוזנפלד: אדוני, אם אפשר, יושבים כאן נציגי המינהל, עינת קאופמן ועורך דין רביניאן ממשרד התחבורה שהתקנות נוגעות גם להם.
שגית אפיק: בהגדרות יש הגדרה לוועדה.
שגית אפיק: "הוועדה המייעצת לרבות ועדת משנה שלה" ואנחנו ביקשנו להשמיט את המלים "ועדת משנה" כדי שלא ייווצר מצב שתהיה פה האצלה, מה גם שכאשר הוועדה עשתה את התיקון הנרחב לפקודת הקרקעות ---
משה גפני: רגע, סליחה, נמצאים כאן רק נציגי האופוזיציה החברים בוועדה.
חיים אורון: אני לא חושב שיש בעיה.
משה גפני: תגידו לי אם יש בעיה כי אם יש, אני אגייס.
משה גפני: אמנון כהן כאן והוא מהקואליציה.
משה גפני: השאלה אם לגייס חברים או שתצביעו על זה מקצועית.
שגית אפיק: תקנות האגרות אושרו כבר  בשבוע שעבר.
אלי רוזנפלד: תקנות האגרות אושרו בשבוע שעבר וכיום אנחנו מדברים על סדרי דין.
שגית אפיק: אין כאן סכום.
שגית אפיק: התקנות האלה בעצם קובעות את הוועדה המייעצת.
שגית אפיק: אם אתם זוכרים, בזמנו, עת תיקנו את פקודת הקרקעות, הכוונה הייתה שכאשר שר האוצר מודיע על הודעת הפקעה לנפקע, הוועדה ביקשה שהוא יעגן את הנוהג שהיה גם לפני התיקון והוא יתייעץ עם ועדה מייעצת.
שגית אפיק: הוועדה המייעצת, יש לה 12 נציגים, שניים מהם נציגי ציבור ואכן זה  הכל תיקון שנכנס בעקבות ועדת הכספים.
משה גפני: ג'ומס, אתה הערת את זה?
חיים אורון: אתה רוצה לרשום את זה על שמי?
שגית אפיק: חנא סוייד.
חנא סוייד: זה התחיל עוד לפנינו על ידי היועץ המשפטי.
אלי רוזנפלד: הוועדה המייעצת הייתה מכוח הנחיות של היועץ המשפטי לממשלה.
אלי רוזנפלד: במהלך הדיונים כאן בוועדה, הרכבה  עוגן בחוק.
שגית אפיק: ההרכב שלה עוגן בחקיקה והתווספו נציגי ציבור.
חיים אורון: היה ויכוח על ההרכב.
שגית אפיק: היה ויכוח על ההרכב.
שגית אפיק: היה ויכוח מאוד גדול בוועדה על ההרכב ובסופו של דבר יש בה שני נציגי ציבור ובראשה עומד נציג מטעם מינהל מקרקעי ישראל.
שגית אפיק: אם אתם זוכרים, בסוף הדיונים, נדמה לי אפילו בהצבעות, התווספה האופציה לוועדת משנה כאשר הכוונה הייתה שוועדת המשנה לוועדה המייעצת תדון רק בעניינים חסויים וביטחוניים.
שגית אפיק: אנחנו ביקשנו להשמיט את המלים "ועדת משנה" מהתקנות האלה, כדי לא לאפשר לוועדה המייעצת להאציל את סמכותה לוועדת משנה מצומצמת אלא באמת לבוא ולומר שהוועדה ששר האוצר צריך להתייעץ אתה, היא הוועדה המלאה ורק בנסיבות החריגות שהגדרנו בחקיקה, הוא יוכל להתייעץ עם ועדת המשנה.
אלי רוזנפלד: חשוב לציין שכפי שדיברנו בשיחתנו, ועדת המשנה רשאית לקבוע לעצמה קוורום שידון בהחלטות.
אלי רוזנפלד: הוועדה המייעצת.
אלי רוזנפלד: ברור.
שגית אפיק: נגיע לזה בהמשך.
שגית אפיק: נגיע לעניין הקוורום בהמשך.
שגית אפיק: מזכיר הוועדה שאתם מציינים בהגדרות, מטעם מי הוא יהיה?
עינת קאופמן: הוועדה המייעצת התכנסה לראשונה לאחר התיקון לחוק.
עינת קאופמן: הוועדה המייעצת הפסיקה את הדיונים שלה בהפקעות בעת הדיונים על החוק.
עינת קאופמן: הייתה ישיבה שהתקיימה, ישיבה ראשונה שדנה בשתי בקשות להפקעה של משרד הביטחון עבור גדר הביטחון.
עינת קאופמן: הישיבה התקיימה ב-18 באוקטובר.
עינת קאופמן: בין השאר היא דנה גם בנושא של ועדת השימוע וגם נקבע מזכיר לוועדה שהוא למעשה אני.
עינת קאופמן: אני נציגת מינהל מקרקעי ישראל ומשמשת בתפקידי גם כממונה על רכישות חלפים והפקעות.
משה גפני: איך הוועדה המייעצת יכלה להתכנס?
משה גפני: הרי החוק קובע שצריך קודם תקנות.
אלי רוזנפלד: למעשה החוק בנוי בצורה כזאת שברגע שהוועדה מייעצת לשר האוצר לבצע הפקעה והשר מפרסם את ההודעה לפי סעיף 5 לפי הפקודה, אז אדם שרוצה לטעון את טענותיו יצטרך לטעון בפני הוועדה המייעצת וזה לא ניתן להיעשות עד שהתקנות האלה לא נכנסות לתוקף.
משה גפני: אז איך הוועדה המייעצת התכנסה?
אלי רוזנפלד: הוועדה המייעצת התכנסה אבל טרם נשלחו הודעות לפי סעיף 5. היא התכנסה מכיוון שהיינו צריכים לדון בהפקעות דחופות שהובאו בפניה.
משה גפני: זה בניגוד לחוק.
אלי רוזנפלד: אנחנו לא סבורים כך, עם כל הכבוד.
אלי רוזנפלד: אנחנו לא מקדמים כל הפקעה עד שהתקנות האלה לא נכנסות לתוקף.
אלי רוזנפלד: להפך, זאת גם הדחיפות ששלחנו ואמרנו.
משה גפני: כותב לי שר האוצר בבקשה לאישור התקנות ואומר שהנושא בעל דחיפות רבה והוא דורש להביא את זה מהר לוועדה שכן בהתאם לפקודה אין שר האוצר ושר התחבורה יכולים להפעיל את סמכותם מכוח הפקודה אלא לאחר התקנת התקנות כאמור.
עינת קאופמן: הוועדה המייעצת היא רק מייעצת ולא מחליטה.
אלי רוזנפלד: הנושאים שעלו בפני הוועדה המייעצת ---
משה גפני: לפני הנושאים.
משה גפני: החוק קובע שאי אפשר לכנס את הוועדה המייעצת לפני שלא מאשרים את התקנות.
משה גפני: אומר את זה שר האוצר עצמו בבקשה שלו לאישור התקנות.
משה גפני: הוא אומר שהוא לא יכול לכנס את הוועדה המייעצת.
משה גפני: אני לא מדבר על מה היא מחליטה.
אלי רוזנפלד: אדוני, אני מחזיק את מכתבו של שר האוצר ואני מכיר אותו.
אלי רוזנפלד: הוא אומר שהנושא בעל דחיפות רבה שכן בהתאם לפקודה אין שר האוצר ושר התחבורה יכולים להפעיל את סמכותם מכוח הפקודה אלא לאחר התקנת התקנות כאמור.
אלי רוזנפלד: שר האוצר טרם הפעיל את סמכותו מכוח הפקודה והנושאים טרם הובאו לדיון של שר האוצר ואנחנו גם לא נביא אותם עד שהתקנות לא יאושרו, אם יאושרו.
משה גפני: לא תקין, אבל לא נורא.
אלי רוזנפלד: אלה היו הליכים מאוד ארוכים.
משה גפני: היה אפשר להביא את זה קודם.
אלי רוזנפלד: לא הייתה כאן שום מטרה סמויה להביא דברים.
שגית אפיק: אני מבינה שמזכיר הוועדה תמיד יהיה מטעם מינהל מקרקעי ישראל.
שגית אפיק: אתם רוצים לקבוע את זה בתקנות או להשאיר את זה פתוח?
עינת קאופמן: תשאירו את זה פתוח להחלטת הוועדה המייעצת.
שגית אפיק: בנוגע להגשת התנגדות לוועדה, סעיף 2 בעמוד 2, אנחנו הערנו ששלושים ימים להגשת התנגדות בכתב לוועדה, זה זמן קצר מאוד במיוחד לנוכח המסמכים הנלווים שצריך לצרף.
שגית אפיק: הסכים נציג האוצר להאריך את התקופה לשישים ימים.
אלי רוזנפלד: כן.
שגית אפיק: אם כן, אלה יהיו שישים ימים.
אלי רוזנפלד: בסדר גמור.
שגית אפיק: שישים ימים בעצם לאורך כל הסעיף.
שגית אפיק: לגבי סעיף קטן (ד).
אלי רוזנפלד: קיימנו דיון בעקבות שיחתנו.
אלי רוזנפלד: עותק אחד מספיק ולא צריך לא ארבעה ולא שלושה.
שגית אפיק: במקום להטיל נטל על הנפקע שהוא יצטרך להגיש בחמישה עותקים, אנחנו ביקשנו שיהיה עותק אחד וזה יהיה עותק אחד.
שגית אפיק: אנחנו מבקשים גם להשמיט את הסיפא שאומרת שלכאורה הנפקע צריך להעביר עותק מההתנגדות שלו.
אלי רוזנפלד: מוסכם.
שגית אפיק: אם כן, גם זה יורד.
משה גפני: איזה עותק הוא צריך להעביר?
שגית אפיק: הוא צריך להעביר עותק מההתנגדות גם למי שיש כוונה לתת לו הרשאה.
שגית אפיק: אנחנו חשבנו שאת זה המדינה יכולה בהחלט לעשות.
חנא סוייד: גם ב-2(ג) התקופה היא שישים ימים.
שגית אפיק: שישים ימים לכל האורך.
שגית אפיק: נדמה לי שגם ב-(2) יש.
שגית אפיק: כל סעיף 2 יהיה עם שישים ימים.
סימונה טסטה: שאלת הבהרה.
סימונה טסטה: סעיף 2(ב) – מצא השר כי הקרקע דרושה והוא מחליט לדחות את המועד – ואז כתוב שרשאי בעל הקרקע להגיש התנגדות כאמור בתוך שלושים ימים מיום פרסום הודעת ההפקעה.
משה גפני: שישים ימים.
סימונה טסטה: אולי הכוונה לומר ממועד הדחייה.
אלי רוזנפלד: זה קבוע בחוק.
אלי רוזנפלד: הלכנו לפי החוק.
סימונה טסטה: משתמע כאילו (א) ו-(ב) זה אותו הדבר.
אלי רוזנפלד: לפי דעתנו זה בסדר גמור וזאת גם עמדת המשרדים הנוגעים בדבר.
אלי רוזנפלד: אם היו לכם הערות, היינו שמחים גם לשמוע אותן לפני אבל לא בדיון בכנסת.
סימונה טסטה: קיבלנו את זה היום.
אלי רוזנפלד: עם כל הכבוד, אנחנו יושבים על זה כבר תקופה ארוכה מאוד.
משה גפני: דרך אגב, אני מסכים אתה, אבל זה מה שקבוע בחוק.
סימונה טסטה: יש בזה אבסורד.
משה גפני: בסדר, אבל זה מה שקבוע בחוק ואנחנו לא יכולים בתקנות לשנות את זה.
משה גפני: לכן הארכנו את המועד לשישים ימים.
חנא סוייד: הגעת ל-2(ה)?
שגית אפיק: לא. אנחנו ב-2(ד), בו אנחנו מורידים לעותק אחד.
שגית אפיק: סעיף 2(ה) מתייחס לבקשה.
שגית אפיק: אתה מחייך משום שהשימוע בעל פה היה דבר שהיה מאוד מאוד חשוב לוועדת הכספים ואנחנו הערנו הבוקר שהתחושה שעולה כאשר קוראים את כל התקנות היא שלכאורה לא יהיה שימוע בעל פה אמיתי ברוב המקרים.
אלי רוזנפלד: אני מקווה שהפגתי את החשש.
משה גפני: רגע, נעשה את זה מסודר.
חנא סוייד: אני חושב שהכלל צריך להיות ששימוע בעל פה הוא שימוע בעל פה אלא המתנגד מסתפק בכך שהוא מגיש מסמכים ושיחליטו לפי המסמכים.
חנא סוייד: העיקרון צריך להיות שמי שמגיש התנגדות, שתהיה לו אפשרות להעלות את הטענות שלו בפני פורום ושזה יהיה הכלל.
שגית אפיק: הכלל שהוועדה ביקשה להתוות במהלך הכנת התיקון היה באמת שתהיה אופציה לשימוע בעל פה לצד שימוע בכתב והכוונה הייתה שזה יעוגן בתקנות, כל הנושא של השימוע בעל פה.
שגית אפיק: גם אנחנו ביקשנו הבוקר שהנפקע שמבקש להשמיע התנגדות, הוא לא יצטרך לפרט את הטעמים.
שגית אפיק: גם לא הצלחנו כל כך להבין איזה טעמים הוא יכול לפרט שבגינם מגיע לו שימוע בעל פה לעומת נפקע אחר שלא מגיע לו שימוע בעל פה.
עינת קאופמן: פירוט טעמים, הוא חייב לעשות את זה.
משה גפני: הפקיעו ממני קרקע, אני רוצה להשמיע את טענותיי בעל פה, מה אני צריך לפרט?
משה גפני: שאני יודע לדבר טוב?
עינת קאופמן: אתה מעלה את הטיעונים שיש לך.
משה גפני: הולך להיגרם לי נזק.
משה גפני: הרי המדינה מפקיעה לי קרקע.
עינת קאופמן: לא. צריך גם להסביר.
משה גפני: תעשי לי טובה, תני את הנימוק בשבילי.
משה גפני: תאמרי לי מה לכתוב.
משה גפני: לוקחים לי את הקרקע והחוק מאפשר.
חיים אורון: ההגיון של ועדת הכספים היה מאוד פשוט.
חיים אורון: מי שרוצה להופיע בעל פה, יופיע בעל פה.
חיים אורון: מי שרוצה בכתב, יעשה זאת בכתב.
חנא סוייד: זה הכלל.
חיים אורון: מה שאתם אומרים, זה הפוך.
חיים אורון: הכלל הוא בכתב ואם יש לך נימוקים חזקים שאנחנו נקבל אותם, הוא יוכל גם בעל פה.
חיים אורון: זה לא מה שהיה בוועדה.
חיים אורון: הוועדה אמרה שזכותו של אדם שמפקיעים לו קרקע, מפקיעים נכסים שלו, במדינה שכל כך מקדשת את זכות הקניין, עד כדי כך שאפשר לקחת את כל הנפט הביתה, למה לא לתת לו את הזכות להשמיע את טענותיו?
שגית אפיק: צריך להסתכל על הסעיף הזה ביחד עם סעיף 5ג בעמוד 3. סעיף 5ג מדבר על מתי יושב ראש הוועדה רשאי לדחות בקשה  לשימוע בעל פה.
שגית אפיק: אני חושבת שזאת לא צריכה להיות החלטה של יושב ראש הוועדה בלבד אלא צריך להיות איזשהו קוורום של שליש מחברי הוועדה או חצי מחברי הוועדה.
עינת קאופמן: בהתייעצות עם משרד האוצר ועם משרד המשפטים אבל לא כל חברי הוועדה.
שגית אפיק: נקבע קוורום.
שגית אפיק: הבנתי שאתם מסכימים לקבוע קוורום נניח של  שליש חברי ועדה.
עינת קאופמן: אני מציעה שזה יהיה בהתייעצות עם משרד המשפטים ומשרד האוצר.
חיים אורון: לא מקובל עלי.
חיים אורון: אני לא מבין לאן את הולכת.
חיים אורון: היו כאן ויכוחים שנמשכו שבועות ארוכים בין הרצון לאזן בין הצורך של המדינה להפקיע לבין הזכות הקניינית של האזרחים.
חיים אורון: אני לא בא מבית הספר של הזכות הקניינית שהיא מעל הכל, אבל יש בית ספר שבו אם מפקיעים ממני קרקע אני אוכל להשמיע את דבריי או להציג את עמדותיי באופן שהוא הכי משכנע.
חיים אורון: רוב חברי הוועדה הלך מאוד לקראת הוועדה וקיבל את כל התביעות על ה-25 שנים וכולי, כל הפגיעות המהותיות.
חיים אורון: נשאר ההליך הדיוני.
חיים אורון: אז גם כאן יש איזו בעיה לתת לבן אדם לומר את הדברים?
חיים אורון: אני לא מצליח להבין את ההתנגדות.
אלי רוזנפלד: אני רוצה להסביר.
אלי רוזנפלד: ניהלנו את הדיון הזה הבוקר.
אלי רוזנפלד: איפה אנחנו מזהים את הבעיה?
אלי רוזנפלד: קודם כל, אם נוצר איזשהו רושם שאנחנו נגד הזכות בעל פה, זה ממש לא כך וגם זאת לא הכוונה וגם זה לא היה הלך הרוח של האנשים שעסקו בנושא.
אלי רוזנפלד: ממש לא.
חנא סוייד: אבל זה מה שבדיוק משתקף בנוסח.
אלי רוזנפלד: אחרי  שקיימנו את הדיון הבוקר וראינו שבאמת יתכן שזה הובן בצורה כזאת, שזה מפריע וזה דומיננטי לוועדה, אני רוצה גם להציג לרגע עמדה אחרת.
אלי רוזנפלד: אתם מכירים את הליכי ההפקעה ובהליכי הפקעה לפעמים יש מתנגדים רבים מאוד עם טיעונים חזקים יותר וטיעונים חזקים פחות, טיעונים שאפשר גם לפרט בכתב בצורה מנומקת ומסודרת וחברי הוועדה מתייחסים בכובד ראש.
אלי רוזנפלד: תאמינו לי, אני חבר בוועדה והייתי גם בישיבות וחברי הוועדה מתייחסים לכל פסיק ולכל אות ממש בצורה מיטבית.
אלי רוזנפלד: הבעיה היא שאם אנחנו נתחיל לאפשר בצורה גורפת, לא במגבלות אלא בצורה גורפת, שימועים בעל פה, יהיה כאן סירוס של העבודה.
אלי רוזנפלד: יש לנו כאן 12 נציגים שקשה לכנס אותם.
אלי רוזנפלד: מדובר בשעות על גבי שעות של שימועים בעל פה וכל מי שבא לתת את השימוע, אנחנו רוצים לתת לו את הזכות לטעון בצורה ראויה ובצורה רהוטה וככל שהזמן יאפשר לו.
אלי רוזנפלד: אני חושב שאנחנו צריכים למצוא את העמק השווה בין הטיעונים בעל פה, שנאפשר אותם אם נראה טעם לכך ונחשוב  שיש טעם ממשי לבין האפשרות לאנשים להגיש בכתב.
משה גפני: שאלת הבהרה.
משה גפני: אתה אומר שיש התנגדויות רבות.
משה גפני: אנחנו לא מדברים כאן על ועדה מחוזית לתכנון ובנייה.
משה גפני: אנחנו מדברים על בעל קרקע שלקחו לו את הקרקע ומדובר רק על אדם אחד.
משה גפני: האדם הזה בא ומביע התנגדות על זה שמפקיעים לו את הקרקע.
אריאל צבי: זה לא תמדי המצב.
אריאל צבי: אם יש קרקע במושא, יש מאות בעלים, מאות בעלי זכויות ולא רק בעלים.
חנא סוייד: זאת זכות קניין.
משה גפני: יכול להיות שלא הבנתי את החוק.
משה גפני: יכול להיות שנתקן את החוק בחזרה.
אלי רוזנפלד: על אותה הפקעה יכולים להיות עשרות טוענים לזכות.
אריאל צבי: בעלי זכויות בקרקע.
חנא סוייד: במה זה צריך להיות שונה מהתנגדויות לתכנון?
משה גפני: לא. זה שונה.
חנא סוייד: תן לי להתבטא.
חנא סוייד: להפך, כאן אנחנו מדברים על זכות יסוד, על זכות בסיס, על זכות קניין שזה חזק יותר מזכויות תכנון.
חנא סוייד: אם אתה מאפשר לאנשים אוטומטית להשמיע התנגדות בעל פה על זכויות תכנון, למה אתה תמנע מהם מלהשמיע את ההתנגדויות שלהם על זכויות קניין שהן יותר זכות יסוד?
משה גפני: אני רוצה שנעשה סדר בעניין הזה.
משה גפני: בניגוד להתנגדויות בוועדה מחוזית או דברים מהסוג הזה שיכולים לבוא הרבה מאוד מתנגדים ויאמרו שזה פוגע בנוף, פוגע באזור, פוגע באיכות הסביבה וכולי, כאן מדובר על בעל קרקע שלוקחים לו את הקרקע, המדינה לוקחת לו את הקרקע.
משה גפני: אם מדובר בקרקע אחת, מדובר על מתנגד אחד.
משה גפני: אין זכות למישהו לבוא ולומר שפוגעים כאן בזכויות אזרח ויבוא עוד מישהו ויתנגד.
משה גפני: רק בעל הקרקע מתנגד.
משה גפני: יכולה להיות קרקע גדולה ובקרקע הגדולה הזאת יש הרבה מאוד בעלים.
חיים אורון: סעיף (ד) פותר את העניין.
חיים אורון: "הוגשו לוועדה התנגדויות זהות במהותן".
משה גפני: סעיף (ד) מאיפה?
חיים אורון: סעיף (ד)(3).
משה גפני: בחקיקה?
חיים אורון: לא, בהצעה שלהם.
חיים אורון: אם יש אלף אנשים שטוענים את אותה טענה עצמה, זכותה של הוועדה לומר להם שימצאו שניים-שלושה נציגים שמייצגים אותם ולא יבואו אלף אנשים.
עינת קאופמן: תסתכל גם על סעיף (6).
עינת קאופמן: יש איחוד הדיון.
חיים אורון: אני מבין אתכם.
חיים אורון: כי זה באמת סותם את העניין.
חיים אורון: אתם הרי יודעים טוב ממני שבהפקעות כבדות של בעל קרקע, הוא יבוא אליכם עם 14 עורכי דין כבדים מאוד, ימלא אתכם בחומר, יגרור אתכם לכל המקומות האפשריים ולזה אני לא כל כך דואג.
חיים אורון: אם תלכו להפקיע מגרש בכיכר המדינה, אני לא דואג לבעל הקרקע כי הוא ימצא דרך איך להתגונן.
חיים אורון: יש לכם בעיה בגדר, יש לכם בעיה בנגב, ושם אני דואג.
חיים אורון: תנו את האפשרות להשמיע בעל פה, בלי שיבוא אותו אדם עורך דין שמקבל 13 או 15 אחוזים מהרווח כאן, אלא האדם עצמו יופיע בפניכם
אלי רוזנפלד: אם כך, אדוני, אולי  בתקנה שכתוב שבעל קרקע רשאי להגיש בקשה להשמיע התנגדותו בעל פה בפני הוועדה, בקשה כאמור תוגש יחד עם כתב התנגדות.
אלי רוזנפלד: נקודה.
אלי רוזנפלד: בלי "תפרט את הטעמים".
שגית אפיק: אם כן, בסעיף 2(ה) אנחנו מורידים את הסיפא.
משה גפני: תכף נגיע לאיחוד, אבל מה שקורה כרגע זה שאם הפקיעו ממני קרקע, אני רשאי מבלי לנמק לומר את התנגדותי בעל פה.
אלי רוזנפלד: רשאי לבקש.
משה גפני: אתם יכולים לא להיעתר לי?
שגית אפיק: כן, תכף נגיע לסעיף למה הם לא נעתרים לך.
חיים אורון: אם יש אלף כאלה.
משה גפני: תכף נגיע לאלף.
משה גפני: אני מדבר על הרגע.
חנא סוייד: אני רוצה לבטא מה שאני חושב שזאת ההצעה שלי.
משה גפני: זה מה שאנחנו עושים עכשיו.
חנא סוייד: לא כל כך הבנתי.
שגית אפיק: זה בסעיף 5.
משה גפני: אתה מדבר על משהו אחר.
משה גפני: בואו נסכם את החלק הזה.
משה גפני: מפקיעים ממך קרקע, הזכות שלך היא להחליט האם אתה מתנגד להפקעה בכתב או שאתה מתנגד להפקעה בעל פה.
משה גפני: הזכות היא שלך.
משה גפני: אתה יכול לומר שאתה לא רוצה בעל פה כי אתה לא יודע לדבר טוב ולכן אתה רוצה רק בכתב.
משה גפני: מורידים את הסיפא.
שגית אפיק: ב-3 צריך לצרף לכתב ההתנגדות נסח רישום, תצהיר מאומת בידי עורך דין לאימות כל טענה עובדתית וכל מסמך אחר שהמתנגד מבקש להציג.
שגית אפיק: לא התקבלו מסמכים  לאחר חלוף המועד אלא באישור יושב ראש הוועדה.
שגית אפיק: גם כאן לא תקבלו מסמכים אחרי חלוף המועד?
אלי רוזנפלד: דיברנו על זה.
חיים אורון: זה דווקא נראה לי סביר.
חיים אורון: הוא גילה פתאום מסמך באיסטנבול ולא היה לו אותו בזמן.
חיים אורון: הוא יבקש וסביר שיושב ראש הוועדה יקבל.
אלי רוזנפלד: אדוני, אני חוסך לך.
אלי רוזנפלד: אנחנו דיברנו על זה ואמרנו שנעשה איזשהו משהו נוסף אבל גם זה חייב להיות מוגבל במשהו.
שגית אפיק: אני רוצה שהוא לא יצטרך לפנות.
שגית אפיק: אני רוצה לאפשר לו מועד.
אלי רוזנפלד: אנחנו לא יכולים למשוך את זה לזמן רב.
חנא סוייד: עד הדיון.
אלי רוזנפלד: אבל אנחנו צריכים לראות את המסמך.
חיים אורון: יש יתרון לא לקבוע מועדים כי את תקבעי עכשיו עוד שישים ימים ואחרי 120 ימים הוא גילה את המכתב באיסטנבול, אז נגיד לו לא להביא אותו?
שגית אפיק: לא, אבל החשש שלי הוא מסעיף קטן (ד).
שגית אפיק: תסתכל עליו.
שגית אפיק: אם הוא לא המציא את המסמכים במועד המקורי או במועד החדש שקבע לו היושב ראש, יראו אותו כאילו הוא ויתר על ההתנגדות שלו.
חיים אורון: אם היושב ראש אמר לו שיש לו בארכיון באיסטנבול מסמך שלו וישאל אותו כמה זמן הוא צריך לנסוע ולחזור כדי להביא אותו.
חיים אורון: הוא יאמר חודש.
חיים אורון: היושב ראש אמר לו שיביא לו בתוך חודש והוא מושך את זה וגם לא מביא בתוך חודש.
שגית אפיק: צריך לנסח את זה.
שגית אפיק: אי אפשר לגרום לו לוותר.
חיים אורון: לפי דעתי  קביעת מועדים תגביל.
משה גפני: למה ויתר על התנגדותו?
משה גפני: אין את המסמך, אז אין את המסמך.
אלי רוזנפלד: לא, אבל בדרך כלל אין את המסמך, אי אפשר לדון בזה.
משה גפני: למה אי אפשר לדון?
משה גפני: אפשר לדון גם בלעדי המסמך.
אלי רוזנפלד: ואז הוא יחזור ויאמר רגע.
משה גפני: הוא לא יאמר רגע.
משה גפני: קבענו בתקנות שיש לו מועד ועוד מועד שנתן לו יושב ראש הוועדה והוא לא הביא את המסמך מאיסטנבול, אבל המסמך מאיסטנבול הוא תוספת לטיעון שלו.
משה גפני: למה הוא ויתר על התנגדותו?
חנא סוייד: תוספת לטיעון הבסיסי.
שגית אפיק: יראו אותו כאילו הוא ויתר על המסמך הנוסף.
משה גפני: מי ניסח את התקנות?
שגית אפיק: אלי.
אלי רוזנפלד: אנחנו ביחד עם שותפים במשרדי הממשלה.
משה גפני: למה הייתם כאלה קשים?
אלי רוזנפלד: קשים?
אלי רוזנפלד: חס וחלילה.
אלי רוזנפלד: כל הזמן אנחנו לטובת.
משה גפני: המסמך מאיסטנבול עליו דיבר חבר הכנסת אורון.
אריאל צבי: הוא קיבל הארכה לגבי המסמך מאיסטנבול.
משה גפני: הוא קיבל הארכה ולא הביא אותו.
משה גפני: אין לו את המסמך מאיסטנבול והוא כבר לא יכול להביא אותו.
אלי רוזנפלד: אבל הוא כל הזמן שולח לי מכתבים.
משה גפני: אתה לא שומע.
משה גפני: תאמין לי, אתה יותר גרוע מגפני.
משה גפני: המציאות הזאת שהוא ויתר על התנגדותו היא לא מציאות נכונה.
משה גפני: הוא הגיש התנגדות והגיש להתנגדות שלו מסמכים וגם טען בעל פה, וכשהוא טען בעל פה הוא אמר שיש לו גם מסמך באיסטנבול.
משה גפני: אמר לו יושב ראש הוועדה ללכת להביא את המסמך הזה ושאל אותו כמה זמן הוא צריך.
משה גפני: עבר חודש והוא לא מצא את המסמך הזה.
משה גפני: אז למה הוא ויתר על התנגדותו?
משה גפני: ההתנגדות קיימת בלי המסמך הזה.
משה גפני: המסמך הזה לא קיים.
משה גפני: זה אני  מסכים.
משה גפני: הוא קיבל חודש, לא הביא אותו, אין מסמך.
שגית אפיק: יראו אותו כאילו הוא ויתר על המסמך.
משה גפני: כאילו ויתר על המסמך.
חיים אורון: כאילו ויתר על אישוש התנגדותו.
משה גפני: המסמך הזה הוא רק תוספת והוא לא ההתנגדות המקורית.
חיים אורון: אבא שלי אמר לי שיש מסמך באיסטנבול אבל לא מצאתי אותו.
אלי רוזנפלד: אני מתחבר לדבריו של חבר הכנסת אורון.
אלי רוזנפלד: הרבה פעמים באים ואומרים לנו שנודע להם פתאום שסבתא שלנו אמרה לנו שיש איזה מסמך.
משה גפני: אז נותנים לו מועד ועוד מועד, ואם הוא לא הביא, נגמר העניין.
משה גפני: רואים את זה כאילו אין את המסמך אבל למה ויתר על ההתנגדות?
משה גפני: ההתנגדות מגובה במסמכים אחרים.
משה גפני: אנחנו מורידים את זה.
שגית אפיק: מה שנעשה זה כך.
שגית אפיק: הוועדה תדרוש ממנו את המצאת המסמכים שהוא לא המציא אותם במועד המקורי והיא תקבע לו מועד להמצאת המסמכים המחודשת, ואם הוא לא המציא אותם בפעם הזאת ---
משה גפני: אז אין את המסמכים.
אלי רוזנפלד: אתם חייבים להבין את הטכניקה.
אלי רוזנפלד: הטכניקה היא שכרגע הוא לא הביא את המסמך וביקשתי ממנו עוד פעם והוא לא הביא, אבל המסמך הזה הוא משהו שהוא היה צריך לצרף להתנגדות שלו.
אלי רוזנפלד: אם הוא לא ייתן לי את ההתנגדות שלו, הוא כל הזמן ימשוך אותי ויגיד שיש לו מסמך, נתת לו שלושים ימים, עכשיו תן לי שישים ימים.
אלי רוזנפלד: אם אני לא רואה אותו כמישהו שוויתר על ההתנגדות, בעצם הוא תוקע לי את כל ההליך.
משה גפני: ממש לא נכון.
משה גפני: אני לא משפטן ולא מבין בזה.
משה גפני: אני מגיש את ההתנגדות וצירפתי את המסמכים, ותוך כדי השימוע שהיה לי בעל פה אמרתי שיש לי גם מסמך באיסטנבול שיחזק את טענותיי.
משה גפני: אמר לי יושב ראש הוועדה: בסדר, כמה זמן אתה צריך להביא את המסמך הזה?
משה גפני: אמרתי לו חודש.
משה גפני: אם הוא יאמר סתם זמן לא סביר, יושב ראש הוועדה לא ייתן לו אלא הוא ייתן לו זמן סביר ונורמלי.
משה גפני: לא הצלחתי להביא את המסמך.
משה גפני: אני לא יכול יותר לתקוע את הוועדה.
משה גפני: נגמר העניין מכיוון שרואים את זה כאילו אין את המסמך.
משה גפני: אין מסמך מאיסטנבול.
משה גפני: זה נקבע בתקנות.
חיים אורון: אבל יש התנגדות.
משה גפני: מה נשאר?
משה גפני: נשארת ההתנגדות עם המסמכים שכן קיימים.
אלי רוזנפלד: אדוני, כאן אני אלך אתך בהצעה שלך ובוא נוותר על סעיף (ד).
אלי רוזנפלד: נוריד את סעיף (ד) וזה פותר לנו את הבעיה.
שגית אפיק: זה פותר את הבעיה.
שגית אפיק: מצוין.
שגית אפיק: סעיף (ד) יורד.
משה גפני: כן, בסדר גמור.
שגית אפיק: סעיף 5(ג) הוא בעצם הסעיף המהותי לגבי שמיעת התנגדויות בעל פה, מה שהתייחס אליו קודם חבר הכנסת חנא סוייד.
שגית אפיק: הסעיף כרגע קובע שאם יושב ראש הוועדה מצא כי בנסיבות העניין אין מקום לקיום דיון בעל פה, רשאי הוא לדחות את הבקשה.
שגית אפיק: אנחנו חושבים שזה שיקול דעת מאוד מאוד רחב ולא ברור מתי תדחו בקשה, מתי לא תדחו בקשה.
שגית אפיק: קודם כל, לא בטוח שזה צריך להיות רק יושב ראש הוועדה.
חיים אורון: אני מציע שנעשה עם (ג) כמו עם (ד).
אלי רוזנפלד: הוא מתכוון (ד) אחרי ולא (ד) לפני.
חיים אורון: לא, (ד) לפני.
אלי רוזנפלד: אז אני מוותר על ההצעה.
חיים אורון: אתם מחזירים כאן את הסמכות ליושב ראש.
חיים אורון: מה עשינו בתיקון המהותי קודם?
שגית אפיק: זה לא צריך להיות רק היושב ראש.
אלי רוזנפלד: בסדר.
אלי רוזנפלד: על זה אנחנו מסכימים.
ציון פיניאן: שמענו שיש הצבעה ובאנו.
שגית אפיק: זה החוק שלך.
ציון פיניאן: החוק שאנחנו עשינו?
אלי רוזנפלד: טכנית ברגע שאני נותן רק לאחד, אני בעצם מסרב ל-29 הקודמים.
אלי רוזנפלד: אני צריך איזושהי סמכות כדי לסרב להם.
אלי רוזנפלד: אני לא יכול לומר למה נתתי רק למשה להציג בשם כולם.
אלי רוזנפלד: יבוא דוד ויאמר שהוא רוצה לדבר.
שגית אפיק: אתה מדבר על (ד).
חיים אורון: אני מציע תיקון ל-(ד) שיפתור את הבעיה הזאת.
חיים אורון: אני מציע שב-(ד) יהיה כתוב: הוגשו לוועדה התנגדויות זהות במהותן, רשאי יושב ראש הוועדה להזמין לשימוע רק מספר מתנגדים מבין מגישיה ולהודיע לאחרים שהוחלט לא לתת להם לדבר.
שגית אפיק: בלי נימוק?
שגית אפיק: הוא אומר שהוא צריך נימוק.
חיים אורון: הנימוק יהיה שאלה התנגדויות זהות, ואם הן לא זהות, אין נימוק.
חיים אורון: הנימוק היחיד שיכול לפעול זה שכולם באים בדבר דומה אבל אם יש לנו שלוש קבוצות, אחת מתנגדת בגלל שזה ואדי, השנייה מתנגדת בגלל שזאת חקלאות, השלישית מתנגדת בגלל שזה בניין, שלושה נציגים של שלושת הקבוצות יציגו נימוקים שונים כי אתה לא יכול לאחד ביניהם.
משה גפני: אז יורד (ג).
חיים אורון: אם כולם פלחים שמעבדים את אותו שטח, תהיה סמכות לוועדה לומר שיביאו רק שניים מתוכם ואז יצטרכו להסביר שיש להם סמכות לומר לאחרים לא.
אלי רוזנפלד: מקובל.
שגית אפיק: זאת אומרת, (ג) יורד וב-(ד) הנימוק היחידי לדחייה יהיה העובדה שמדובר בהתנגדויות זהות ואז אתם רוצים שיישאר ליושב ראש הוועדה?
אלי רוזנפלד: ליושב ראש הוועדה.
שגית אפיק: זה נימוק טכני בלבד.
אלי רוזנפלד: נימוק טכני.
שגית אפיק: נימוק טכני בלבד.
שגית אפיק: כך ננסח את זה.
משה גפני: יש עוד בעיות?
שגית אפיק: סעיף 7. בדחיית התנגדות יושב ראש הוועדה רשאי  שלא לדון בהתנגדות אם שוכנע כי היא אינה מנומקת, אינה מגלה עילה או שהיא טורדנית או קנטרנית.
אלי רוזנפלד: מטעמים מיוחדים שיירשמו.
שגית אפיק: גם כאן זה לא יושב ראש הוועדה.
חנא סוייד: זה גורף מדיי וזה סובייקטיבי מדיי.
יעקב אדרי: לפעמים היושב ראש ימצא את הנימוקים הלא ענייניים לדחות את זה.
אלי רוזנפלד: רבותיי, קודם כל, על זה לא דיברנו וחייבים לומר את האמת.
אלי רוזנפלד: הסעיף הזה נועד לסיטואציות שאנחנו נתקלים בהן לא אחת בהן בהפקעות מגיעים אנשים שלפעמים הם לא רלוונטיים או סבורים שהם רלוונטיים.
אלי רוזנפלד: ההפקעה בכלל בעיר אחרת אבל לו יש איזו תוכנית.
משה גפני: בחוק הזה אין דבר כזה.
חנא סוייד: אדם כזה, אתה יכול לנפנף אותו מההתחלה אם הוא לא מגיש לך נסח רישום.
משה גפני: אמנם שר האוצר לא היה כאן היום, אבל בואו נתנהג בסדר.
משה גפני: מדובר בבעל הקרקע.
משה גפני: אנחנו מדברים על מי שיש לו זכות בקרקע.
חנא סוייד: הוא מוכיח לך את זכותו על הקרקע.
משה גפני: לא מדובר על מישהו שהוא מעיר אחרת.
משה גפני: הוא היה צריך לפי התקנות להגיש מסמכים והוא צריך להראות שהוא באמת בעל זכויות בקרקע.
משה גפני: לאחר שראו שהוא בעל זכויות בקרקע, מתחיל ההליך.
אלי רוזנפלד: הוא נכנס למסלול.
משה גפני: עליו אנחנו מדברים.
משה גפני: עכשיו אנחנו מגיעים לסעיף 7 ובסעיף 7, זה שנמצא במסלול, אומר יושב ראש הוועדה שהוא לא דן בהתנגדות מכיוון שהיא לא מנומקת.
משה גפני: איזה דבר זה?
משה גפני: זה הליך ממש לא דמוקרטי.
משה גפני: אני כבר במסלול.
אלי רוזנפלד: אדוני, אני פתוח להצעות.
אלי רוזנפלד: אם אנחנו נוריד את המילה "מנומקת" ונאמר "אינה מגלה עילה או טורדנית".
אלי רוזנפלד: אין עילה ואני חייב לסרב אותו מכוח משהו.
חיים אורון: כאן הדלת פתוחה רק בפני מי שנמצא בסעיף ההגדרות כבעל הקרקע כפי שמופיע בחוק.
אלי רוזנפלד: נכון.
חיים אורון: זאת אומרת, אם יש לו טובת הנאה בקרקע.
יעקב אדרי: הוא אולי מטריד, אבל צריך לשמוע אותו.
אריאל צבי: הוא הגיש לי איזשהו חוזה חכירה ואמרתי לו שהוא לא מגלה עילה.
אריאל צבי: דחיתי אותו.
משה גפני: זה כבר קודם.
אריאל צבי: לא, זה בשלב הזה.