GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: במצב הזה, או שהוא לא היה הולך או כמו שאתה אומר, הוא היה אומר שמדובר בעוד ישיבה.
משה גפני: עכשיו פותחים את הפתח הזה, ואני לא אומר שאני חוסך כאן את הפתח לאורווה, ואני אומר שנלך בהדרגה.
משה גפני: לא צריך מיד לקפוץ לשישה ימי עיון אלא אפשר ללכת לשלושה ימי עיון שזה יום בשנה.
משה גפני: נראה אם זה באמת רציני.
משה גפני: אם תבוא רשות החברות הממשלתיות ותאמר שזה מאוד רציני, זה משפר את עבודת הדירקטוריון, נגדיל את זה.
משה גפני: לא צריך ללכת מיד לשישה ימים.
אורי אורבך: אולי לדירקטורים חדשים ניתן שישה ימים.
משה גפני: לא. אי אפשר לעשות הבחנה.
משה גפני: אני בעד לתת שלושה ימים וגם דורון כהן מסכים לזה.
משה גפני: אני רואה שהוא מנענע עם הראש.
משה גפני: נתחיל בזה.
משה גפני: אני לא חושב שאני מתקן את העולם בזה, אבל אני חושב שאנחנו הולכים בהדרגה.
משה גפני: נראה שזה באמת משפר את עבודת הדירקטוריונים, בסדר, תחזרו לכאן ותאמרו שהניסיון הוכיח שזה רציני, זה משפר את עבודת הדירקטורים.
חיים אורון: בשבוע שעבר היה דוח.
חיים אורון: יש אחד שהוא חבר ב-700 דירקטוריונים.
דורון כהן: לא בחברות הממשלתיות.
משה גפני: 700?
חיים אורון: או 700 או 170.
חיים אורון: בטוח מעל מאה.
חיים אורון: סוארי היה שם עם 108 והוא היה שישי או שביעי.
חיים אורון: הראשון, היה שם שלא הכרתי.
חיים אורון: זה היה בדה-מרקר.
חיים אורון: איך יכול להיות דירקטור בקרוב ל-200 דירקטורים?
אורי אורבך: איך אפשר להספיק להיות בכולם?
חיים אורון: אנשים מתפרנסים מזה.
משה גפני: חוץ מהראיון אתך, היה לי ראיון עם שטייניץ באחד העיתונים הדתיים.
משה גפני: שטייניץ אמר בראיון שהוא חושב שצריך לשלב חרדים בדירקטוריונים, ברשות החברות הממשלתיות.
משה גפני: מאז אני מקבל ערמה של פניות של חרדים עם תואר ואני הולך להעביר לו את הספר הזה.
אורי אורבך: כמה דירקטורים יש בחברות הממשלתיות?
דורון כהן: 524 מכהנים עכשיו.
משה גפני: בחברות הממשלתיות.
דורון כהן: בחברות הממשלתיות.
דורון כהן: חסרים עוד 400 דירקטורים.
דורון כהן: עופר יכול לשמוח על כך שגם בדירקטוריונים אנחנו הולכים ומגדילים את האחוז של אלה שנדרשים מהם כישורים חשבונאיים פיננסיים.
דורון כהן: זאת אומרת, רואי החשבון יכולים להתמנות עכשיו להיות דירקטורים בחברות.
משה גפני: סעיף 3, תשלום גמול לדירקטור חיצוני.
דורון כהן: אנחנו מדברים רק על דח"צים.
דורון כהן: דח"ץ, זה דירקטור חיצוני.
דורון כהן: לא בכל חברה ממשלתית יש דח"צים.
דורון כהן: דח"צים יש היום בחברות ציבוריות.
דורון כהן: בדירקטוריונים של החברות הממשלתיות יש דירקטורים מטעם המדינה מקרב הציבור.
דורון כהן: זה לא אלה.
דורון כהן: בחברות ציבוריות יש חובה למנות דח"צים שיש להם גם כישורים מיוחדים וגם אחריות מוגברת.
דורון כהן: היום בחברות ציבוריות או מעין ציבוריות – יש מעט מאוד חברות ממשלתיות שהן חברות שהנפיקו אג"ח או שהן חברות מדווחות או ציבוריות כמו חברת חשמל, תעשייה אווירית - חברות ציבוריות שיש להן דח"צים.
דורון כהן: גם חברות ביטוח וקופות גמל שמפוקחות על ידי המפקח על שוק ההון.
דורון כהן: הוא דורש שיהיה בהן דח"צים, שניים בחברות ביטוח ואחד בקופות גמל.
דורון כהן: יש שלוש חברות ביטוח ממשלתיות ויש כשמונה קרנות השתלמות ממשלתיות ושם צריך למנות בחברות הביטוח שני דח"צים ובקרנות גמל, קופות גמל ובקרנות השתלמות, דח"ץ אחד.
דורון כהן: להם מגיע גמול שונה לפי תקנות החברות – לא החברות הממשלתיות אלא תקנות החברות הרגילות כמו חברות ציבוריות.
דורון כהן: אנחנו מבקשים לאפשר את זה, אבל לאפשר את זה בתעריף המינימלי לישיבה, בתעריף שהוא כמעט מינימלי.
דורון כהן: זאת אומרת, לא לפי תקנות החברות הממשלתיות אלא לפי תקנות החברות הכלליות.
משה גפני: שזה סכום יותר גבוה?
דורון כהן: קצת יותר גבוה.
רוני טלמור: אני מבקשת הבהרה.
רוני טלמור: נדמה לי, אם אני לא טועה, שדירקטור חיצוני בחברה ציבורית רגילה, הגמול שלו לא משולם לפי התקנות האלה אלא משולם לפי תקנות הגמול של חוק החברות וחשוב לעשות את ההבחנה הזאת.
רוני טלמור: אנחנו מדברים כאן על אותם דירקטורים בגופים פיננסיים שנדרשים לעמוד באותם תנאי כשירות כמו דירקטורים חיצוניים - כלומר, באי תלות – אבל הם כן מתמנים על ידי המדינה שהיא בעלת השליטה ולכן הם כן דירקטורים מטעם המדינה.
רוני טלמור: אנחנו לא מרחיבים כאן את התחולה לדירקטורים חיצוניים.
אורי אורבך: מי משלם להם?
אורי אורבך: החברה?
דורון כהן: החברה.
רוני טלמור: בכל מקרה החברה משלמת את הגמול.
רוני טלמור: השאלה היא איזה כללים חלים כאן.
דורון כהן: רוני הבהירה את מה שאני אמרתי.
רוני טלמור: זה לא כללית על כל הדח"צים אלא רק לגבי אותם דירקטורים שהמדינה ממנה.
משה גפני: למה נזכרו בזה עכשיו?
משה גפני: מה הסיבה שעכשיו מביאים את זה?
משה גפני: קרה משהו?
רוני טלמור: כאן כדאי לשמוע את כחל.
רחל שפיצר ליבנה: עד היום היו משלמים לדירקטורים האלה, למרות שהם דירקטורים עם אחריות מוגברת, גמול כמו ליתר הדירקטורים והייתה התרעמות בנושא הזה.
דורון כהן: אנחנו עוברים לסעיף 4. מדובר בעיקר עד היום על שתיים-שלוש חברות – שאחת עומדת בפני פירוק – כאשר חברה אחת נמצאת באילת  ויש דירקטורים שמתגוררים באילת.
דורון כהן: בעבר הייתה אפילו טענה שלא לקחת דירקטור שגר רחוק מדיי ממשרדי החברה.
דורון כהן: רוב החברות יושבות בתל אביב ויש דירקטורים שבאים ממטולה, מכפר תבור, מאילת, מדימונה והם מתרעמים על כך שהגמול אמור לכסות את כל ההוצאות.
דורון כהן: אפשרות אחת היא לא לקחת דירקטורים מהפריפריה ואפשרות שנייה היא לקחת דירקטורים מהפריפריה ולתת להם איזשהו החזר הוצאות מינימלי בגין הנסיעה.
דורון כהן: אנחנו בחרנו באפשרות השנייה, כן לקחת דירקטורים מהפריפריה ובכל זאת לתת להם איזשהו גמול.
רחל שפיצר ליבנה: מדובר בהחזר בגין הנסיעה.
דורון כהן: החזר בגין הנסיעה.
חיים אורון: הגמול הוא בגין הוצאות נסיעה.
דורון כהן: על פי החשב הכללי.
משה גפני: את הנסיעות לחוץ לארץ אני לא עומד לאשר.
משה גפני: אתה רוצה שנאשר את מה שאמרתם עד עכשיו?
דורון כהן: תן לי לדבר על הנסיעות לחוץ לארץ ותן לי הזדמנות להסביר.
דורון כהן: יש חוזר  של רשות החברות משנת 2001 ו-2002 אבל יש גם אחד משנת 1992.
דורון כהן: החוזר מסדיר מתי דירקטור יכול לנסוע לחוץ לארץ.
דורון כהן: לא מדובר בכנסים או בטיולים.
דורון כהן: אנחנו מאשרים כל נסיעה ועושים את זה במסורה.
דורון כהן: זה מה שקיים היום.
דורון כהן: יש טענה משפטית שזה לא עולה בקנה אחד עם תקנות הגמול.
דורון כהן: אנחנו רוצים לעשות לגליזציה של המצב הקיים.
דורון כהן: לא להרחיב אותו, לא להגדיל אותו אלא פשוט לעשות לגליזציה של המצב הקיים.
משה גפני: אני מציע שתביאו את זה בהזדמנות אחרת.
משה גפני: אני לא הולך להצביע בעד זה.
משה גפני: מה שעומד לצאת מהישיבה הזאת – וזה הרושם שאני מקבל לא כיושב ראש הוועדה ולא כחבר הוועדה אלא כאדם מבחוץ – ואחרי שאתה מסביר, אני גם מבין את זה ולכן אני בעד לאשר את הרוב.
משה גפני: נוצר הרושם כאילו אנחנו מצ'פרים כאן את הדירקטורים.
משה גפני: אם אנחנו גם מכניסים את חוץ לארץ, אני לא יכול להצביע בכלל על הכל אלא אני צריך להצביע נגד על הכל כי מה יאמר האדם הממוצע שנמצא ברחוב, שמייקרים לו את מחיר הלחם?
משה גפני: הוא יאמר שיש איזו אליטה של 524 אנשים.
חיים אורון: חסרים 400, כך שביחד מדובר ב-900 אנשים.
משה גפני: האליטה הזאת מקבלת עכשיו תוספות, מקבלת עוד סכומים, מקבלת ימי עיון, תיסע לחופש באילת ויקראו לזה יום עיון, ולא רק זה אלא שברגע שאילת תימאס עליה, ישלחו אותה גם לחוץ לארץ.
משה גפני: ציבורית זה לא טוב.
משה גפני: אני לא אאשר את זה.
דורון כהן: אני אומר לך היכן הבעיה.
משה גפני: אני יודע שיש בעיה.
משה גפני: תאמין לי, מקצועית הסברת את עצמך מעולה.
דורון כהן: אני רק אומר שהבעיה הייתה שכאשר ניסחו את התקנות אמרו שמה שמקבלים גמול בגין ישיבה, זה כולל את כל ההוצאות ולא ניתן לתת שום דבר מעבר לזה.
דורון כהן: יכול להיות ששם היו צריכים לכתוב זולת אם אישרה הרשות.
משה גפני: תקבל עצה שלי.
משה גפני: ועדת הכספים היא גם ועדה מקצועית אבל היא גם ועדה ציבורית והיא גם צריכה להיות ערה לרחשי לב הציבור.
משה גפני: אם החברים ירצו להצביע, בסדר, אבל אני מציע שנאשר את מה שהבאתם במקור על פי התיקונים, אבל את זה תביא בהזדמנות אחרת.
דורון כהן: מקובל.
חיים אורון: בסוף אני אצביע אתך אבל אני רוצה לומר לך מה יוצא מהעניין הזה.
חיים אורון: יש 900 דירקטורים בחברות ממשלתיות.
חיים אורון: הטענה הבסיסית שקיימת היא שבהגדרה חברה ממשלתית היא עסק דפוק, מבוזבז, ומה שצריך לעשות זה לעשות אותה חברה פרטית כי כאשר היא פרטית, כל הגמולים הללו הם פי עשר, השחיתות היא פי מאה – ולא איכפת לי שזה יופיע כך בפרוטוקול – אבל זה בסדר כי זה פרטי.
חיים אורון: אני חושב שהאינטרס של הכנסת הוא לתת לחברות הממשלתיות אפשרות להתנהל בסדר ולהתנהל בסדר, זה להרחיק מהן את השרים – וזה חוזר לדיון הקודם – ואני הייתי גם הולך ודופק אותם בגין הסיפור של 400 שלא ממנים.
חיים אורון: אם הוא לא מינה אחרי חצי שנה, זה עובר לסמכות של ועדה.
חיים אורון: כרגע המצאתי הצעת חוק.
חיים אורון: תהיה ועדה של שלושה חברי כנסת, שניים מהקואליציה ואחד מהאופוזיציה, שתמנה דירקטורים.
חיים אורון: בוא נחתום יחד על הצעת החוק הזאת.
משה גפני: אני חותם.
חיים אורון: המציעים לא בוועדה.
חיים אורון: מציעי החוק לא בוועדה.
חיים אורון: אני אומר לך שהסיפור הזה – הרי העיתונים מלאים עם הסיפורים הללו – הוא כזה שמאז ומעולם שני השרים רבים על החבר ההוא ועל החבר ההוא ואז יש דירקטורים לא פעילים או חצי פעילים.
חיים אורון: אנחנו מעקרים אותם, אנחנו לא נותנים להם ואחר כך אומרים תראו איזו חברה זאת.
חיים אורון: אני חושב שחברה ממשלתית היא חברה כמו כל חברה אחרת, צריך להיות לה דירקטוריון מסודר, צריך לדרוש ממנו דרישות חריפות ואם התגמולים הם כאלה, הם הרבה הרבה פחות מאשר התגמולים בחברות פרטיות.
אורי אורבך: אתה הולך לאשר נסיעות לחוץ לארץ, אתה הופך את זה להרבה יותר אטרקטיבי והריב בין השרים יהיה הרבה יותר גדול.
משה גפני: אלה שתי סוגיות שסותרות אחת את השנייה.
חיים אורון: לכן אני רוצה את הסנקציה הזאת.
חיים אורון: אני מודה שהרעיון עלה אצלי כרגע.
אורי אורבך: ועדה ציבורית.
חיים אורון: אני מוכן לקבל את זה.
חיים אורון: אם בתוך חצי שנה השרים לא מינו, תהיה ועדה ציבורית שתמנה את האנשים.
חיים אורון: ועדה בראשות שופט, כרגיל, או רב ראשי.
משה גפני: ידעתי שזה הנאום שאתה הולך לנאום.
משה גפני: גם אני חושב כך.
משה גפני: אני אומר לך שהיות שלמדתי את הנושא הזה כמה פעמים ולאחרונה שוב, במסגרת התפקידים שלי לעשות שוויון בחברה, ואף פעם אני לא מצליח בזה, בדקתי את זה.
משה גפני: אנשים רוצים להיות דירקטורים ואלה אנשים חשובים ורציניים ומקצועיים.
משה גפני: זה לא שצריך לחפש מן הגורן ומן היקב.
משה גפני: עופר, כמה רואי חשבון רוצים להיות דירקטורים ואלה הם רואי חשבון רציניים?
משה גפני: יש הרבה, נכון?
עופר מנירב: יש.
עופר מנירב: לא כולם.
משה גפני: לא אמרתי כולם.
עופר מנירב: רואי החשבון יודעים את האחריות שנדרשת מהם.
משה גפני: רק החלשים מבין רואי החשבון או גם החזקים?
עופר מנירב: גם טובים.
משה גפני: רוצים להיות דירקטורים.
משה גפני: מה שאנחנו עושים עכשיו, אני לא אמרתי שניקח את הנסיעות לחוץ לארץ, נזרוק את זה  ונצביע נגד.
חיים אורון: אני לא מקבל את הגישה.
משה גפני: הגישה היא לא לרוץ מהר מדיי.
חיים אורון: האינטרס הציבורי שלנו  הוא שאני רוצה חברות ממשלתיות שיהיו בהן דירקטורים טובים, שיהיו בהן אנשים שימלאו את תפקידם, שגם יחטפו אם הם פועלים שלא בסדר ושגם יפטרו אותם.
חיים אורון: לכן אני הולך להכין הצעת חוק.
אורי אורבך: כמה חברי דירקטוריון נסעו בשנה-שנתיים האחרונות לחוץ לארץ?
דורון כהן: בשנה?
דורון כהן: בכל הדירקטוריונים?
דורון כהן: 10-20.
אורי אורבך: לא דחוף לדון בזה עכשיו.
משה גפני: בהתאם למה שסוכם, אנחנו מדברים על הנוסח הקיים.
משה גפני: מה שג'ומס העיר לגבי הנושא של הנוסח, הפסיק של החלטת הממשלה.
טמיר כהן: אנחנו מאשרים גם את המכתב שהתקבל.
משה גפני: המכתב שהתקבל ב-3 ביוני.
משה גפני: ה צ ב ע ה     התקנות אושרו
משה גפני: על סדר היום הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009  ו-2010), התשס"ט-2009 – פרק כ"ח, סעיפים 165(17) ו-171(יב) – דיווח מקוון.
משה גפני: אני מבקש להסביר לחברי הוועדה למה הייתי צריך להוסיף את הנושא לסדר היום וההסבר הוא כדלקמן.
משה גפני: ממשלת ישראל החליטה על אישור התקציב לשנים 2011-2012.
שי חרמש: הוא עבר עכשיו בג"ץ.
משה גפני: היות שאני לוקח אותך מאוד ברצינות, אני משיב לך ברצינות.
משה גפני: לא רלוונטי מבחינתי מה שבג"ץ דן או לא דן.
משה גפני: מה שרלוונטי מבחינתי הוא שכאשר בג"ץ מקבל החלטה והוא אומר לי, בניגוד לסמכות שלו, לא לדון ואז אני לא דן.
שי חרמש: לא, הוא לא אמר את זה.
משה גפני: אז למה אתה שואל אם אתה יודע את התשובה?
שי חרמש: מי שיקרא את הפרוטוקולים בעוד כמה שנים ידע שהאופוזיציה הצליחה להעביר החלטה בבג"ץ.
משה גפני: אני דיברתי גם עם היועצת המשפטית של הוועדה וגם עם היועץ המשפטי של הכנסת.
משה גפני: העתירה לבית המשפט, אני מאוד מתנגד לה.
משה גפני: אני מתנגד לתקציב הדו שנתי, אבל אני מתנגד לעתירה כי בסופו של דבר באחת השיחות שהייתה לנו אמרנו – ולדעתי זה כבר לא כל כך רלוונטי – שעלול להיות מצב שבסופו של דבר שר האוצר הבא רוני בר-און יבקש מבית המשפט למחוק את העתירה כי גם הוא ירצה תקציב דו שנתי וגם אז אני אגיד לו שאני מתנגד.
משה גפני: ההתערבות של בית המשפט בהליכי חקיקה של הכנסת בדברים שהם לא קריטיים, מה שקרה בשנה האחרונה, זה דבר מאוד מאוד חמור.
משה גפני: אתם לא תרוויחו מהעניין הזה.
משה גפני: אתם פשוט מוציאים מעצמכם – חברי הכנסת, נבחרי הציבור – את ההחלטות ואת הופכים את החלטות הכנסת ואת חוקיה להמלצות שתלויות באנשים שלא נבחרו, עם כל הכבוד להם, שופטי בית המשפט העליון.
משה גפני: הם יחליטו האם החוקים של הכנסת הם טובים או לא טובים.
משה גפני: אנחנו בעצם נמצאים כאן כמו בית הלורדים.
משה גפני: אבל בסדר, זאת זכותכם.
משה גפני: כנראה שאתם מאוד מיואשים.
שי חרמש: אם אפשר להעיר להיסטוריה.
שי חרמש: העובדה שהכנסת נתנה יד לתקציב דו שנתי, היא ויתרה  על אפשרותה לפקח על פעולות הממשלה.
שי חרמש: זה בדיוק הפוך על הפוך ממה שאמרת כרגע, וזה לפרוטוקול.
משה גפני: אני באמת חושב שכל דבר שהכנסת תעשה ברוב קולות, אני הרי לא מבין בכלל בדמוקרטיה.
משה גפני: אני לא מבין כי גם לא למדתי באוניברסיטה, אבל כל הזמן שכנעתם אותי, במשך 22 שנים משכנעים אותי כאן ואני משתכנע שדמוקרטיה, המשמעות שלה היא שמביאים לידי ביטוי את עמדת העם על ידי הצבעה ברוב קולות.
משה גפני: כך הסבירו לי.
משה גפני: יכולות להיות כאן החלטות ברוב קולות שהן החלטות רעות, אבל מה לעשות?
משה גפני: אם זה כך, לא יבחרו בנו בבחירות הבאות.
משה גפני: אם אתה מראש – פעם אתה ופעם מישהו אחר – ילך לבית המשפט על חוקים שמתקבלים כאן, על הצעות שמתקבלות כאן, בסדר, אז אפשר לעשות את זה ישר.
משה גפני: אגב, מי מציע משאל עם?
שי חרמש: אני יודע מי נגד משאל עם.
משה גפני: תלוי על מה.
שי חרמש: אגיד לך מי נגד משאל עם באופן עקרוני.
שי חרמש: יש כאן אחד שהוא נגד משאלי עם באופן עקרוני.
משה גפני: אם כך, אתה כמוני.
משה גפני: אם כן, אין לי מה להתווכח אתך.
משה גפני: על כל פנים, אני בדקתי מבחינה משפטית, ואני כפוף לנושא המשפטית.
שי חרמש: אין לך בעיה משפטית.
משה גפני: בפרוטוקול תישאר השאלה שלך ולא תהיה התשובה שלך.
משה גפני: אני בדקתי האם יש אפשרות לקיים את הדיונים בעקבות מה שבית המשפט אמר.
משה גפני: מאחר שאני לא כל כך מבין בזה, הסבירו לי באריכות וכשמסבירים לי באריכות, אני מבין מהר.
משה גפני: אמרו לי שבית המשפט נתן צו על תנאי.
משה גפני: זאת אומרת, בתוך שישים ימים  אמורה לתת תשובה הממשלה והכנסת.
שי חרמש: ושלושים ימים העותרים.
משה גפני: מה אני אעשה בלעדיך אם לא תוסיף את מה שאני עומד לומר?
משה גפני: על כל פנים, בתוך שישים יום הממשלה והכנסת צריכים לתת תשובה.
משה גפני: בית המשפט נתן לעותרים עוד שלושים ימים להגיב.
משה גפני: מהיכרותם של אלה שדיברו אתי בנושא, כל זה מדובר כאשר אין תקלות אבל תמיד יש תקלות כי כל אחד מבקש אורכה ובוודאי שפעם או פעמיים הוא מקבל אם גם יש לו טיעון נכון.
משה גפני: זאת אומרת, רק על פי הפרוטוקול אנחנו מתחילים את הדיון בינואר.
משה גפני: ינואר, אם אני לא טועה, זה כבר אחרי שהכנסת או מאשרת את התקציב או לא מאשרת את התקציב.
משה גפני: זאת אומרת, בא בית המשפט בעיניים פקוחות ואומר: אתם יכולים לדון ולאשר את התקציב הדו שנתי, אבל יש אח גדול שיושב לא רחוק מבניין הכנסת ומפקח עליכם, הוא מסתכל מה אתם עושים, אתם, אלה שאין לכם לשכות אחרי שאתם יוצאים לפנסיה.
משה גפני: לנו יש.
משה גפני: הוא מפקח עלינו.
משה גפני: אם הוא היה אומר שהוא לא מתערב בעבודת הכנסת, אבל מבחינה משפטית אי אפשר לאשר תקציב דו שנתי בהוראת שעה מכיוון שזה חוק יסוד, הייתי חולק על זה אבל הייתי אומר שהוא בית המשפט וזה נושא משפטי, אבל הוא לא אומר את זה.
משה גפני: הוא אומר: תאשר.
משה גפני: הוא לא מתערב.
משה גפני: בואו נתחיל עכשיו לקיים את הדיון בבית המשפט העליון במקום בכנסת.
משה גפני: זה מה שהוא אמר.
משה גפני: אנחנו יכולים לדון, רשאים לדון, על פי בית המשפט – ואני באמת מאוד מודה להם – בתקציב 2011 ו-2012 ושלא תהיה טעות בעניין הזה.
משה גפני: אני התנגדתי, אני מתנגד, אני חושב שהתקציב הדו שנתי הוא דבר רע.
משה גפני: שלשום הייתה לי ישיבה עם יובל שטייניץ והוא אומר שבארצות הברית משבחים את התקציב הדו שנתי וגם הם מתכוונים לעשות זאת.
משה גפני: הלוואי ואתבדה, הלוואי ובאמת התקציב הדו שנתי יהיה דבר טוב, אבל אני חולק על זה מכל וכל וזאת משני ההיבטים – גם ההיבט הכלכלי וגם ההיבט של פיקוח הכנסת על עבודת הממשלה, אבל זה תפקיד הכנסת וזה לא תפקיד בית המשפט.
משה גפני: מכיוון שאמרו לי שאני יכול לדון, התחיל דיון לגבי תקציב 2011-2012 והחוקים הנלווים אליו, חוק ההתייעלות הכלכלית.
משה גפני: מכיוון שהתקיימו דיונים גם עם יושב ראש הכנסת וכולנו סבורים שצריך שחוק ההתייעלות או חוק ההסדרים כפי שהוא מכונה באופן אמיתי יהיה ממש תלוי תקציב -  זאת אומרת, יש תקציב, נלווה אליו חוק ההסדרים – צריך להוציא ממנו את כל מה שאיננו תלוי תקציב.
משה גפני: מה שהוא רפורמה או דבר שצריך לקיים עליו דיונים.
משה גפני: באחת השיחות שהיו עם ראשי הוועדות, בה אני השתתפתי, בכמה שיחות שהיו לי גם באופן נפרד כיושב ראש ועדת הכספים, אמרתי שאנחנו מחוק ההתייעלות הקודם, את כל מה שנדרשנו לפצל מהחוק ולאשר, הבאנו לדיון וחלק אישרנו וחלק לא אישרנו.
משה גפני: היה גם יום אחד שעשיתי ישיבה על כל הסעיפים.
משה גפני: למשל, קיימנו דיון על בית החולים באשדוד שזה ביטול בית החולים באשדוד או הקפאתו, ובכוונה הבאתי את זה  כי זה היה ממש צחוק.
משה גפני: הממשלה החליטה שכן בונים את בית החולים באשדוד, אבל עדיין היה מונח על שולחן הוועדה.
משה גפני: נשאר הדיווח המקוון.
משה גפני: באו אלי כל אלה שעוסקים בעניין של צמצום חוק ההסדרים ואמרו לי שבדיווח המקוון, בדיווח הרבעוני, היה דיון בוועדה ומכיוון שהיו חילוקי דעות בין משרדי הממשלה והיו חילוקי דעות מול הגורמים המקצועיים, אני ביקשתי לקיים את הדיונים האלה, שכל הגורמים ישבו יחד ויחזרו אלינו, כך שאז נצביע.
משה גפני: נכון ללפני שבוע-שבועיים, לא חשוב כמה, לא חזרו אלי.
משה גפני: חזרו אלי עם העניין הזה שיש את אותו הדבר שוב בחוק ההסדרים החדש ואני אמרתי שזה לא לעניין.
משה גפני: יש חוק שמונח על שולחן הוועדה.
משה גפני: אמרו לי שזה בסדר ושאביא אותו לדיון.
משה גפני: למה הייתי צריך להוסיף אותו היום?
משה גפני: למה לא יכולתי לחכות ליום שני?
משה גפני: אמרו לי שיש כמה חוקים מהסוג הזה והם צריכים לקבל החלטה האם מוציאים את זה מחוק ההסדרים ביום ראשון או ביום שני.
משה גפני: אני לא מפקח על עבודת הממשלה, זה תפקיד של בית המשפט העליון.
משה גפני: אמרתי שאני מביא את זה והוספתי את הנושא הזה לדיון.
משה גפני: זה בעצם הדבר האחרון שנשאר בוועדת הכספים מחוק ההתייעלות הכלכלית לשנים 2009 ו-2010.
משה גפני: לכן אנחנו פותחים עכשיו את הדיון בנושא הזה.
משה גפני: אני מבקש להציג את הנושא.
משה גפני: כהקדמה, תאמרי מה עשיתם מאז הישיבה הקודמת והאם ישבתם אם רואי החשבון ואם ארגוני העצמאים.
משה גפני: דווחי לוועדה.
מיכל הנר דויטש: יש נוסח חדש שמונח בפני הוועדה.
משה גפני: אפשר לענות לשאלות שלי?
מיכל הנר דויטש: אני באופן אישי השתתפתי בשתי ישיבות עם הנציגים שהתבקשו.
משה גפני: אפשר להפיץ את הנוסח.
משה גפני: אני עדיין לא ראיתי אותו.
מיכל הנר דויטש: הישיבות הללו התקיימו בהשתתפות אנשי אגף תקציבים, רשות המסים, אני לא זוכרת אם היו נציגי ביטוח לאומי אבל אני חושבת שהם כן היו, ואני יודעת שגם סמנכ"ל רשות המסים נפגש עם נציגי הלשכות המקצועיות.
מיכל הנר דויטש: אולי כדאי שמיכל תעדכן לגבי הדרישות שנדרשו.
מיכל צוק: אכן ישבנו עם הנציגים השונים ובדיונים האלה בהחלט עלו הסוגיות שעלו עוד בדיון שהתקיים כאן לפני מספר חודשים לגבי ההצעה המקורית שהצענו בנושא של הדיווח המקוון.
מיכל צוק: במהלך הדיונים רצינו לעשות דיווח שהוא חודשי ובנוסח שעכשיו מחולק לכם אנחנו מדברים על תקופת דיווח ארוכה יותר, דו-חודשית, למרות שהנושאים שעלו במהלך הדיונים עם הנציגים השונים, בעצם אחד הנושאים שהיו חשובים בתמורה למעבר לדיווח חודשי ולא דו-חודשי כמו שאנחנו מציעים כאן, היה להקל בשירות שניתן לאזרחים בנושא קצבת זקנה מביטוח לאומי, ואני אסביר.
מיכל צוק: הנושא הזה עלה בדיונים השונים ואנחנו מוכנים לבקשה שעלתה במובן זה שבאמת עלתה בקשה שברגע שאדם מגיש תביעה לקבלת קצבת זקנה, היום הוא צריך להגיש טפסים רבים ולהביא הרבה מידע לביטוח לאומי.
משה גפני: זאת אומרת, אתם מציעים את החוק הזה כדי להיטיב עם האזרחים, עם הקשישים, עם הילדים, עם הנכים.
משה גפני: זה מה שאת מציגה בהתחלה.
מיכל צוק: אני אציג כדי שהדברים יהיו ברורים.
חיים אורון: תציגו מחדש את החוק.
חיים אורון: אני בטוח שגפני זוכר את כל מה שהעליתם, אבל אני לא.
חיים אורון: בואו נבין על מה מדברים.
מיכל צוק: אנחנו מדברים על העברה של דיווחים למס הכנסה, דיווחים מסוימים שתכף יפרטו בדיוק את הנושאים השונים שחייבים בדיווח, באופן מקוון, לא שנתי, אלא בתקופה קצרה יותר.
מיכל צוק: במהלך הדיונים שעלו, חשבנו לעשות את זה בצורה חודשית, אבל בדיונים שהיו עם הלשכות המקצועיות ועם רואי החשבון וכולי, כל הנציגים כפי שפורט קודם, דיברנו אתם על דיווח חודשי, כלומר לדווח אחת לחודש את כל הדיווחים.
מיכל צוק: מה שהם העלו כבקשה זה בעצם שכאשר בא אדם ומבקש קצבת זקנה, היום הוא צריך להעביר טפסים רבים לביטוח לאומי לגבי הכנסתו וכולי.
מיכל צוק: אנחנו מציעים שברגע שיגיע אדם ויגיש תביעה לקבלת קצבת זקנה, את המידע שיקבל ביטוח לאומי, את התוצאה מהמעבר לדיווח כפי שאנחנו עושים, הדו-חודשי, הוא לא יצטרך להעביר.
מיכל צוק: מידע שאין כאן, ככל שיש בו צורך, הוא יצטרך להעביר, אבל בעצם תהיה כאן הקלה מבחינת היכולת של אדם לקבל את קצבת הזקנה מבחינת הטפסים והנגישות שלו.
מיכל צוק: הוא יצטרך להגיש פחות טפסים לביטוח לאומי כאשר הוא מגיש תביעה לקבלת קצבת זקנה.
מיכל צוק: זאת הייתה נקודה שעלתה בדיונים שהיו לנו וזאת נקודה שאנחנו מוכנים לקבל, ברגע שתאושר כאן ההצעה.
משה גפני: הם מבקשים שיהיה דיווח מקוון.
משה גפני: בהצעת החוק המקורית מדובר על רבעון.
מיכל הנר דויטש: בישיבה האחרונה עברנו לרבעון.
מיכל הנר דויטש: הסברנו לגבי 102 שמוגש פעם בחודשיים.
משה גפני: הם מבקשים עכשיו שדיווח מקוון יהיה אחת לחודשיים.
משה גפני: זה גם מופיע בחוק ההסדרים שאושר בממשלה.
מיכל הנר דויטש: אבל איזה דיווח מקוון.
מיכל הנר דויטש: רק של 856 ו-126.
משה גפני: תכף תסבירי את החוק.
משה גפני: ג'ומס ביקש שאני אכניס אותו לעניין כי אני מכיר את זה.
משה גפני: זאת ליבת העניין.
משה גפני: ליבת העניין היא דיווח מקוון לחודשיים.
משה גפני: תציגי את החוק.
מיכל הנר דויטש: פקודת מס הכנסה קובעת לפי הוראות סעיף 166 לפקודה חובת מנכה ומעביד להגיש לרשות המסים טפסים בעניין הכנסה חבת ניכוי שהיא הכנסת עבודה.
מיכל הנר דויטש: מה שכולם מכירים כ-126, שזה הסיכום של כל ה-106 שיש בידי כל אחד, ו-856 שזה לגבי נותני שירותים ומנקים.
מיכל הנר דויטש: בלי לפגוע ובלי לשנות משהו לגבי הטפסים הללו, אנחנו מבקשים להוסיף חובה לפיה הנתונים המפורטים ב-126 וב-856 השנתי, ידווחו בגין כל תקופת דיווח של חודשיים.
שי חרמש: זאת אומרת, שישה דיווחים.
מיכל הנר דויטש: בגין שש פרוסות.
עופר מנירב: עוד שישה.
עופר מנירב: חוץ מה-12 שאתה מגיש, עוד שישה נוספים.
שי חרמש: זה שש במקום 12 או שזה שש בנוסף ל-12.
מיכל הנר דויטש: זה שש נוסף לאחד.
מיכל הנר דויטש: היום מעביד מגיש 126 אחד שנתי.
מיכל הנר דויטש: כנראה שמה שעופר מכוון אליו הוא ה-102 ואני לא מדברת עליו.
מיכל הנר דויטש: אני מדברת על ה-126 השנתי או כל חודשיים ולכן שינינו את הרבעוני לדו-רבעוני.
מיכל הנר דויטש: זה ללא פירוט של שם העובדים.
מיכל הנר דויטש: לא כרגע.
מיכל הנר דויטש: כרגע אנחנו גם לא מבקשים אותו מקוון, את ה-102.
מיכל הנר דויטש: אנחנו מבקשים שיהיה דיווח בגין תשלום הכנסת עבודה ותשלום הכנסה חבת ניכוי בגין כל חודשיים בשנת המס כאשר הדיווח יהיה מקוון והוא יוגש עד תום שלושה חודשים שלאחר אותם חודשיים.
מיכל הנר דויטש: אתם רוצים שאני אמשיך גם לטכניקה?
מיכל הנר דויטש: לעצור במהות?
משה גפני: כן, במהות.
מיכל הנר דויטש: אנחנו מבקשים לקבוע הוראת שעה לשנת המס 2011 שהדיווח יהיה בגין ארבעה חודשים.
מיכל הנר דויטש: כלומר, שלוש פעמים, כדי לתת זמן היערכות לדבר הזה.
שי חרמש: ארבעה חודשים ועוד שלושה.
מיכל הנר דויטש: תמיד יהיו עוד שלושה חודשים להגשה.
מיכל הנר דויטש: יש תקופת דיווח.
מיכל הנר דויטש: גם ב-2012 יהיו שלושה חודשים להגיש.
חזקיה ישראל: כפי שאמרנו בישיבה הקודמת, המערך הזה הולך להכביד הכבדה מהותית על הנושא של המגזר העסקי ובמיוחד על העסקים הקטנים והבינוניים.
חזקיה ישראל: בעל המכולת יתחיל לדווח על הדבר הזה ואנחנו חושבים שמדובר כאן בנטל כבד.
חזקיה ישראל: בהמשך לאותה ישיבה סוכם שאנחנו נידבר עם רשות המסים והייתה הידברות אבל לא הגענו לכלל סיכומים והבנות ועדיין נשארנו בעמדתנו שהנושא הזה הולך להכביד באופן מאוד קשה על עסקים קטנים ובינוניים בדברים שונים.
חזקיה ישראל: המשמעות היא שטופס 126 שמוגש בצורה שנתית, הוא הוגש אחת לחודשיים, אחת לשלושה חודשים או אחת לארבעה חודשים, כאשר הדוגמה שמביאים כאן, שכאילו זה בא לעזור לקצבת זקנה, אינה במקומה.
מיכל הנר דויטש: לא. זאת לא דוגמה.
מיכל הנר דויטש: זאת תועלת.
חזקיה ישראל: הדוגמה שהובאה כאן כתועלת לקצבת זקנה, אינה במקומה.
חזקיה ישראל: המוסד לביטוח לאומי לא מבקש כל חודשיים ולא כל שלושה חודשים וזה לא קשור בכלל לחודשיים או לשלושה חודשים אלא יש דברים אחרים שהביטוח הלאומי מבקש וזה בגמלאות מחליפות שכר וקצבת זקנה היא לא מחליפת שכר גיל 70 הוא הגיל המוחלט והכנסה היא לא תנאי.
חזקיה ישראל: בדיקת הכנסה בקצבת זקנה היא בגיל המותנה, בין 67 לגבר ל-70, וגם בקצבת זקנה, גם היום, לא בודקים את זה לא אחת לחודשיים ולא אחת לשלושה חודשים אלא פעם בשנה.
חזקיה ישראל: לכן המצב הנוכחי שבודקים פעם בשנה, הוא סביר וגם עונה על הצרכים של הביטוח הלאומי.
חזקיה ישראל: לכן הדוגמה היא לא ממין העניין.
משה גפני: מה למשל בחופשת לידה?
חזקיה ישראל: בגמלאות מחליפות שכר.
משה גפני: אתה אומר שזה לא ממין העניין.
חזקיה ישראל: איזו הטבה?
משה גפני: משרד האוצר רוצה להיטיב עם האזרחים.
חזקיה ישראל: האוצר בא בחוק ההסדרים וכתב שהסיבה המרכזית לעניין הזה הוא הנושא של מס הכנסה שלילי.
יצחק וקנין: למה הבאתם את זה בחוק ההסדרים?
יצחק וקנין: למה לא הבאתם את זה בחקיקה רגילה?
משה גפני: עכשיו זה בחוק רגיל.
מיכל הנר דויטש: זה פוצל על ידי הכנסת.
משה גפני: אנחנו בחקיקה רגילה עכשיו.
חזקיה ישראל: כבוד היושב ראש, בחוק ההסדרים מופיע שהסיבה המרכזית לעניין הזה, לשמה זה נולד, ועכשיו זה פתאום השתנה, כדי לפתור את הבעיה של מס הכנסה שלילי.
חזקיה ישראל: עכשיו פתאום מס הכנסה שלילי נסוג אחורה, הוא לא הטיעון אלא מתחילים להביא טיעונים כאלה ואחרים.
חזקיה ישראל: אני אומר שבחוק ההסדרים כתוב בדברי ההסבר שהמהלך הזה נועד בראש ובראשונה לפתור את הבעיה של מס הכנסה שלילי וכל הטיעונים שהושמעו עד עתה – אם זאת קצבת זקנה או דבר כזה או אחר – הם פחות רלוונטיים.
חזקיה ישראל: עכשיו משנים את הטיעונים לשמם הוא נולד ומביאים טיעונים אחרים.
משה גפני: מה שמדובר, מדובר על מה שהוסבר.
משה גפני: אני לא חוזר על הדיון הזה.
משה גפני: הממשלה רוצה שיהיה לה דיווח יותר עדכני.
משה גפני: כל מה שמסביב, זה כדי למצוא חן בעינינו וזה בסדר.
משה גפני: אני בעד זה שמשרד האוצר יחפש הטבות לאזרחים.