GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: המטרה היא מאוד ברורה, המטרה היא המטרה  עליה דובר בישיבה הקודמת.
משה גפני: מיותר לחזור על זה.
משה גפני: ביקשנו שישבו אתכם ושאלתי אם ישבו והאם הגיעו לאיזושהי הסכמה והאם הייתה איזושהי התקדמות.
חזקיה ישראל: לא הייתה התקדמות.
משה גפני: ישבתם.
חזקיה ישראל: ישבו גם נציגי לה"ב, גם יועצי המס ורואי חשבון, אבל לא הייתה התקדמות בעניין הזה.
חזקיה ישראל: הנושא הזה, מעבר להכבדה ולנטל על העסקים הקטנים, מעורר סוגיות שונות לגבי רטרואקטיביות.
חזקיה ישראל: אני לא רוצה עכשיו להתחיל לפרט את כל הסוגיות שעלולות להתעורר כמו הנושא של דיווחים רטרואקטיביים או נושא של הצהרות.
חזקיה ישראל: אני מניח שהיו גופים נוספים שהיו יכולים להגיע לכאן, להביע את עמדתם ולהתנגד, אבל הייתה אי בהירות לגבי על מה הולכים לדון היום.
משה גפני: כל הגופים ידעו וגם דיברו אתם.
חיים אורון: בדרך כלל אתה הרבה יותר ברור.
חיים אורון: אני מודה שאני לא מצליח להבין למה אתם מתנגדים.
חזקיה ישראל: כי זה הולך להכביד ולהטיל נטל כבד על עסקים קטנים ובינוניים.
חיים אורון: אנחנו כבר מסכימים שלגבי עסקים שהם לא קטנים, אנחנו בעד.
חיים אורון: עכשיו בוא נראה מה עושים עם הקטנים.
חזקיה ישראל: מה פירוש בעד?
חיים אורון: בעד הצעת החוק.
חיים אורון: אני שואל אותך.
חזקיה ישראל: אני אומר לך שזה הולך להטיל נטל כבד.
חיים אורון: על עסקים קטנים.
חזקיה ישראל: על כולם.
חיים אורון: אבל אתה אמרת עסקים קטנים.
חזקיה ישראל: לא. אמרתי במיוחד על עסקים קטנים.
חזקיה ישראל: זה הולך להכביד על כולם ובמיוחד על עסקים קטנים ובינוניים.
חזקיה ישראל: קח לדוגמה את בעל המכולת.
חיים אורון: לא מכולת.
חיים אורון: המפעל של שי חרמש עם מאה עובדים, שיש לו תוכנת משכורת והוא לוחץ עליה והוא יודע מה שהוא רוצה.
חיים אורון: למה זה מפריע לו?
חזקיה ישראל: התוכנה של שי חרמש שיש לו מאה עובדים, מבחינת הנטל, יהיה פחות נטל.
חיים אורון: אז אנחנו בעד.
חזקיה ישראל: תן לי להשלים את דבריי.
חזקיה ישראל: מתעוררות שאלות בצד המקצועי ועל זה נסוב העניין.
חזקיה ישראל: אני מציע שתשמעו גם את נציגי לשכת רואי חשבון וגם את נציגי לה"ב.
משה גפני: מי מלה"ב?
משה גפני: אתה השתתפת בדיונים אתם.
עופר מנירב: כבודו הסביר למה הזימון לישיבה יצא בדחיפות.
משה גפני: הסברתי רק לחברי הכנסת.
עופר מנירב: אם לא הייתי מדבר אתמול עם מנהל רשות המסים, לא הייתי יודע על מה הדיון משום שהזימון הוא שונה.
עופר מנירב: כאן מדובר על סעיף אחר.
משה גפני: יש תיקון.
משה גפני: עזוב את הפרוצדורה.
עופר מנירב: אם אדוני לא רוצה שאדבר, אני לא אדבר.
משה גפני: אני רוצה שתדבר.
משה גפני: אני אפילו ביקשתי ממך שתדבר אבל דבר לגופו של החוק מכיוון שהפרוצדורה כאן היא פחות חשובה עכשיו.
עופר מנירב: לצערי – אני אנסה לנסח כמה שיותר בזהירות – כנראה שכאשר מדווחים ואומרים לוועדה דברים, אין חובת דיווח אמת.
עופר מנירב: כנראה.
עופר מנירב: אחרת אני לא מבין כל מיני דברים שמדווחים כאן לוועדה ואני אומר בדיוק במה מדובר.
שי חרמש: מגיל 70, ללא מבחן הכנסה.
עופר מנירב: לא. זה בכלל לא אוטומטי אלא רק אם תבקש.
עופר מנירב: אם לא תבקש, לא תקבל.
חיים אורון: גילוי נאות.
חיים אורון: היות שלפני חודשיים עברתי את גיל 70, קיבלתי ערמה של מכתבים מהביטוח הלאומי שלוש פעמים ובהם נאמר שאני צריך למלא את הטפסים האלה והאלה וכולי.
חזקיה ישראל: פנייה יזומה.
חיים אורון: אבל פונים אלי לחתום על משהו.
חיים אורון: זה לא שאני צריך לקרוא על כך באינטרנט.
משה גפני: ג'ומס, אני מאחל לך אריכות ימים ושנים, עד 120 שנה, אתה נראה בן 40 ולא בן 70, אבל בוא נעזוב את זה.
משה גפני: עופר, אף אחד מאתנו לא תמים.
משה גפני: יש חלק שכבר לא זכר את הישיבה ההיא.
משה גפני: תאמין לי, כולם נכנסים כבר לעניין.
משה גפני: אף אחד לא מקבל את מה שמיכל צוק אומרת לגבי הנושא של ההטבות שבעניין, על אף שאני חושב שיש בזה הרבה הטבות, אבל אנחנו יודעים שמטרת החוק היא לא ההטבות.
משה גפני: התברר במהלך הדיונים שביקשתי לקיים שאפשר להפיק מזה גם הטבות.
משה גפני: האם ההטבות הן גדולות או קטנות?
משה גפני: מיכל עשתה נכון בעניין הזה כשהיא הציגה את ההטבות כדי שאנחנו לא נסמיק כשנאשר את החוק הזה, אם נאשר.
משה גפני: יש בזה גם הטבות ומי שידבר עם העיתונאים, יאמר שעשינו גם הטבות.
משה גפני: תאמין לי, אנחנו יותר רציניים מזה.
משה גפני: מטרת החוק היא ברורה לנו לחלוטין.
משה גפני: היא ברורה.
משה גפני: כל הדיון שג'ומס מנסה לשאול אותך, מה ששי חרמש אומר ומה שאנחנו כאן מסתודדים כל הזמן, ולכן אני מבקש ממך שתתייחס לזה.
משה גפני: אל תאמר שמשקרים או לא משקרים.
משה גפני: הם לא משקרים אלא הם מנסים לייפות את העניין וזה בסדר ואני בעד זה.
משה גפני: תגיד מה זה עושה לעסק שאתה במקום לדווח אחת לשנה, מדווח אחת לחודשיים, אחת לשלושה חודשים, אחת לארבעה חודשים.
משה גפני: האם זאת רק לחיצת כפתור או אתה צריך יותר מזה?
עופר מנירב: אני אענה לשאלות שהיו בנושא הזה, במיוחד אתייחס לישיבה האחרונה שהייתה לפני כשנה או שלושת-רבעי שנה בהשתתפות סמנכ"ל רשות המסים, סמנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, סגן בכיר לממונה על אגף התקציבים באוצר ועוד כמה אנשים.
עופר מנירב: כיוון שהייתי בישיבה, וזה לא סוד, אני אומר לכם מה היה.
עופר מנירב: אמר סמנכ"ל המוסד לביטוח לאומי שזה לא נותן להם שום דבר והם לא צריכים את החוק הזה.
עופר מנירב: אני מצהיר כאן בשבועה את מה שאני אומר.
עופר מנירב: אמר סמנכ"ל רשות המסים שהוא לא צריך את החוק הזה, הוא לא נותן לו שום דבר, הוא מיותר לחלוטין, אבל זה המצב.
עופר מנירב: שאלתי את סמנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, שהערכתי מאוד את הכנות שלו על דבריו, האם זה נותן משהו.
עופר מנירב: התחילו לומר אולי קצבת זקנה, אבל אחר כך הוא אמר שבעצם גם זה לא, משום שמבחן ההכנסה לא קיים  ויש הרבה ארצות שאין מבחן הכנסה.
עופר מנירב: לדוגמה, יש הרבה תשלומים שהוא לא מנכה במקור.
עופר מנירב: יש עסקים שלא צריך לנכות במקור, כך שאין דיווח ולא יודעים.
עופר מנירב: זה לא פותר את הבעיה של קצבת הכנסה.
עופר מנירב: הישיבה הסתיימה בכך שיחשבו על זה עוד פעם ואם יחליטו בסופו של יום להעלות את זה, ישבו אתנו עוד פעם וידברו ויציעו.
עופר מנירב: מאז לא דיברו, לא ישבו, לא הציעו, לא כלום, וקיבלתי אתמול בשעה 2:30 את ההודעה על הישיבה היום.
עופר מנירב: לא ישבו ולא דיברו, כאשר הם בעצמם טוענים – והם לא יאמרו לך את זה כאן, בטוח שלא יאמרו – בישיבות אתנו שהם לא צריכים את זה וזה לא נותן שום דבר.
עופר מנירב: אמרו בכנות שיכול להיות שזה יאפשר במקרים מסוימים לעקל כאשר יודעים בזמן אמיתי יותר איפה יש משכורות לאנשים או למי משלמים תשלומים.
עופר מנירב: בזמן יותר אמיתי אפשר יהיה לעשות עיקול.
עופר מנירב: זה הדבר היחידי שאמרו ביושר.
עופר מנירב: אם זאת המטרה של החוק, אולי המטרה חשובה, אבל שיאמרו שזאת המטרה של החוק.
עופר מנירב: מה זה גורם.
עופר מנירב: זה גורם עכשיו לעסקים לרכוש תוכנה נוספת.
עופר מנירב: זה גורם לעסקים להתקשר עם יועצי מס, רואי חשבון וכולי והיום הם לא צריכים את זה אבל הם יהיו חייבים לבוא אליהם פעם בחודשיים.
משה גפני: אם אני רוכש תוכנה נוספת, אחרי כן, בהמשך, כאשר אני נכנס לעניין הזה, למה אני לא יכול לעשות זאת בלחיצת כפתור?
עופר מנירב: כנראה שכבודו יודע לשדר באינטרנט, אבל אני לא בטוח שכולם יודעים כי אתה צריך לשדר את זה באינטרנט.
עופר מנירב: אתה צריך קודם כל להיות מחובר לאינטרנט.
עופר מנירב: כל העסקים צריכים להיות מחוברים לאינטרנט כדי לשדר את זה.
עופר מנירב: יש חברות שצריכות להרוויח, כנראה הן לא הספיקו מספיק, אבל אתה צריך לשלם עבור אבטחה כדי שתוכל מחר לשדר את זה.
משה גפני: איך אתה מגיש היום את הדיווח המקוון אחת לשנה?
משה גפני: אני צריך להיות מחובר למה שאני מחובר?
עופר מנירב: לא. זה לא מוגש באמצעות האינטרנט אלא זה מוגש באמצעות מייצגים.
עופר מנירב: פעם בשנה, כאשר אדם מגיש דוח, הוא ממילא מגיש גם דוח שנתי.
משה גפני: אני מקריא לך את מה שקיים היום.
משה גפני: מה שקיים היום בסעיף 166: מעביד או מנכה – וכדאי שתדייק במה שאתה אומר לוועדה – יגיש דוח כאמור בסעיף קטן (א) לגבי לתשלום הכנסת עבודה לעובד, טופס 126, ולגבי תשלום הכנסה חבת ניכוי, טופס 856, באופן מקוון.
משה גפני: איך אתה מגיש?
עופר מנירב: מקוון יכול להיות גם דרך שע"מ ולא חייב להיות דרך האינטרנט, וזה מה שאמרתי.
משה גפני: לא משנים את זה.
עופר מנירב: לא אמרתי שמשנים את זה.
משה גפני: אז מה הנושא?
עופר מנירב: לא אמרתי שמשנים את זה, אבל פעם בשנה צריך להגיש דוח שנתי ואז אתה בא ליועץ המס שלך, לרואה החשבון שלך, מטפל בדוח שלך ובכל מה שקשור.
חיים אורון: אדם שמוכר בחודש במיליון שקלים, בחודש השני ב-900 אלף שקלים ויש לו ארבעה עובדים והוא משלם להם משכורות בגובה של 30 אלף שקלים.
חיים אורון: אני לא מכיר אחד שלא מגיש דוח.
עופר מנירב: דווח מקוון?
חיים אורון: עזוב לרגע את הדוח המקוון.
חיים אורון: הוא צריך להגיש דוח.
חיים אורון: אתה אומר לו שהוא מגיש דוח, שהוא צריך לרשום את כל ההכנסות שלו ואת כל ההוצאות שלו, כולל אתה רושם את הוצאות השכר וכולי.
חיים אורון: אני מודה שאני לא מצליח להבין את ההתנגדות.
חיים אורון: אם אני לא מבין אותה, כנראה שיש כאן משהו אחר.
חיים אורון: אני לא מצליח להבין למה אתם מתנגדים.
חיים אורון: אם אתה אומר שיש איזה קיוסק אחד כזה עם שלושה עובדים, בוא נמצא לו פתרון, אבל למה לא צריך לעשות את הדבר?
חיים אורון: מע"מ, הסכומים הגדולים, מגישים דוח דו-חודשי ושם כולם רצים כי אחרת לא מקזזים להם.
עופר מנירב: אבל לא מקוון.
מיכל הנר דויטש: מקוון.
עופר מנירב: המקוון הוא רק לעסקים גדולים וזה תיקון שהיה בחוק ההתייעלות בסעיף אחר.
עופר מנירב: זה רק לעסקים גדולים ויש עם זה בעיות רבות.
עופר מנירב: כרגע זה לא חל על עסקים של עד 4 מיליון, זה לא חל על עסקים עם הנהלת חשבונות כפולה ויש הרבה שזה לא חל עליהם משום שמבינים שזאת בעיה.
חיים אורון: נבוא ונאמר שעל מי שזה לא חל, גם זה לא חל ועל השאר כן.
חיים אורון: אתה מסכים?
מיכל הנר דויטש: אם היושב ראש ייתן לנו את רשות הדיבור, אנחנו נסביר למה כל מה שאתם אומרים כאן מתחבר לנוסח החדש שמונח בפני הוועדה.
שי חרמש: אפשר ליצור סף.
שי חרמש: לומר שמסף מסוים ומעלה חייב, ומסף מסוים ומטה לא חייב.
עופר מנירב: חלק גדול מהעסקים, על פי החוק, לא חייב בניהול הנהלת חשבונות בשיטה הכפולה ולא חייב לנהל את הספרים שלו באמצעות מחשב אלא יכול לעשות ספר תקבולים ותשלומים.
עופר מנירב: אין לו את הכלים והוא חייב להיעזר בגופים חיצוניים, דבר שיעלה לו עלויות נוספות כאשר אני לא רואה שום יתרון שזה ייתן.
עופר מנירב: אם הכל נכון, למה זה לא קיים באיזשהו מקום בעולם?
עופר מנירב: אני חיפשתי אבל לא מצאתי ואני מראש מתנצל.
עופר מנירב: למה אנחנו צריכים להמציא?
עופר מנירב: רק אנחנו חכמים?
עופר מנירב: אף אחד בעולם לא מבין ולא יודע אלא רק אנחנו?
עופר מנירב: להטיל עוד נטל ועוד נטל על העסקים?
עופר מנירב: גם הגדולים, נכון, הם יכולים לעמוד בזה, אבל הם צריכים עכשיו עוד נטל כאשר אין לו שום אפקטיביות והוא לא נותן דבר.
עופר מנירב: שיעשו כל חודש, למה פעם בחודשיים?
עופר מנירב: עסקים גדולים יכולים לעמוד גם פעם בחודש.
משה גפני: עופר, תודה.
שמואל חרסט: אדוני, אני רוצה לתקוף את זה מזווית קצת שונה.
שמואל חרסט: אנחנו מחפשים עלות תועלת בכל מהלך.
שמואל חרסט: אני לא אומר שלא ניתן לשדר את הדוחות המקוונים.
שמואל חרסט: זה ניתן.
שמואל חרסט: יש לנו היום את התוכנות ויש לנו את הידע אבל השאלה מה התועלת בדיווח דו חודשי במקום בדיווח שנתי.
שמואל חרסט: מתעלמים כאן מהעובדה שלכל דיווח חייבים לצרף הצהרה חתומה בכתב וכל עוד ההצהרה החתומה בכתב לא הגיעה לרשות ולא נקלטה כהוגשה, כולל הצהרות בעשרות שהוחזרו השנה לעוסקים שלא שמו חותמת במקום שיש חתימה, כל עוד זה נקלט, אתה נחשב כאילו לא הגשת.
שמואל חרסט: אז, במקום להיות עבריין חד פעמי, אתה עלול להיות פתאום עבריין רב פעמי ולו גם בגלל בעיות טכניות שמה ששלחת בדואר, לא הגיע לירושלים.
שמואל חרסט: זאת נקודה ראשונה.
חיים אורון: אבל זה מטופל.
שמואל חרסט: אין לך פטור מחובת הצהרה.
שמואל חרסט: אתה חייב למלא טופס הצהרה ולהגיש.
חיים אורון: לקטנים יש פטור.
חיים אורון: אני קורא כאן בסעיף 2.
שמואל חרסט: סליחה, עוד הערה.
שמואל חרסט: לא קיבלנו את מה שאנחנו רואים.
חזקיה ישראל: אנחנו מדברים על נוסח שלא מונח לפנינו.
שמואל חרסט: חובת ההצהרה מבוטלת?
חיים אורון: לא. חובת החתימה האלקטרונית.
שמואל חרסט: אני מדבר על חובת הצהרה.
שמואל חרסט: אתה אמור למלא טופס, הצהרה, שהדיווח שהעברת בצורה מקוונת הוא אמיתי ונכון.
מיכל צוק: בחתימה אלקטרונית.
שמואל חרסט: זאת בעיה ראשונה.
שמואל חרסט: נושא נוסף באותו עניין של ה-126 הדו-חודשי.
שמואל חרסט: בזמנו כאשר דיברנו עם מנהל רשות המסים, ביקשנו שאם מחייבים אותנו להגיש את הדו-חודשי, לבטל את הרב-שנתי כי מה הטעם להגיש דו-חודשי ובנוסף לדו-חודשי להגיש גם רב-שנתי?
שמואל חרסט: אם כבר יחייבו אותנו בדו-חודשי, לא צריך רב-שנתי.
שמואל חרסט: אם כן, לבטל את ה-126 החד-שנתי.
מיכל צוק: אנחנו נתייחס בהמשך לכל השאלות.
שי חרמש: עלתה כאן נקודה מעניינת.
שי חרמש: אם אתם רוצים את הדיווח הארבע-חודשי, הוא אומר שתחסוך להם בסוף את הדיווח הסופי.
משה גפני: שאלת.
משה גפני: היא תענה על זה אבל לא עכשיו.
שמואל חרסט: לעניין כמות העבודה והמעמסה שזה מטיל על משרדי המייצגים שגם היום אנחנו קורסים עם הדוחות המקוונים.
שמואל חרסט: מספיק שאתה רשמת שם משפחה ברדיצ'בסקי בלי הפסיק מעל ה-צ, שגוי ועכשיו לך תתעסק בשגוי ותאתר את השגוי, שלא לדבר על זה שעדיין אין אפשרות למייצגים לתקן דוחות אצלם במחשב ישירות מול שע"מ.
שמואל חרסט: כל דוח שאתה רוצה לתקן, אתה צריך להפסיד חצי יום עבודה אצל פקיד השומה.
שמואל חרסט: אם רוצים ללכת באמת למהלך כל כך מרחיק לכת, צריך להרחיב אותו, לפתוח את המחשב של שע"מ למייצגים, לתת אפשרות באון-ליין לתקן דברים ולא להפוך את העבודה היום יומית לסיוט.
שמואל חרסט: נקודה אחרונה היא טופס 856.
שמואל חרסט: תפסת מרובה, לא תפסת.
שמואל חרסט: ה-856 שהוא בעייתי ביותר, הוא דיווח על ניכוי במקור.
שמואל חרסט: יש הרבה תיקונים, יש פעולות רטרואקטיביות, אז באמת, אם כבר הולכים לאיזשהו מהלך, לכו שלב-שלב.
משה גפני: אדוני, אתה ביקשת את רשות הדיבור?
אמנון לבנטל: אני מנהל השומה והביקורת ברשות המסים וזה אומר שאת היישום של מה שקובעים כאן והקשר עם כל הגופים מסביב, יוטל עלי.
אמנון לבנטל: הזמינות של הדוחות, מכיוון שתמיד יש אורכה של שלושה חודשים להגשתם, לא תעזור לאף גוף שרוצה לקבל דברים מיידיים כדי להקל על האזרח.
אמנון לבנטל: הבנו שזה לא קשור לנושא.
אמנון לבנטל: לא קשור כי אמרנו שאלה הטבות שאף אחד לא רוצה לפסול.
אמנון לבנטל: ה-856 הוא טופס שהוא חלקי, הוא רלוונטי רק לאותם תשלומים שחייבים בניכוי מס במקור, הוא מלא שגיאות כי בניגוד  למעביד שמכיר את עובדיו ויודע את כל הפרטים והדיווח מדויק למדי, כאן זה משהו מאוד פרוץ, הוא כולל חלק קטן מאוד מהתשלומים לפלוני וזה לא נותן תמונה של כלום.
אמנון לבנטל: הרבה מאוד גופים וסקטורים לא חייבים בניכוי מס במקור, כך שתמונה שלמה של משהו לאיזשהו גוף חיצוני או שלנו, לא מה-856.
אמנון לבנטל: טופס ההצהרה שכרגע דיברו עליו, כרגע הוא ידני.
אמנון לבנטל: אני לא חושב שיהיה כרטיס חכם וחתימה אלקטרונית לאותם אלפים.
מיכל הנר דויטש: אמנון, מנהל רשות המסים צריך אותך דחוף.
מיכל הנר דויטש: מנהל רשות המסים צריך את אמנון באופן דחוף.
עופר מנירב: אדוני, סותמים לו את הפה.
עופר מנירב: זה המצב.
עופר מנירב: סותמים לו את הפה.
יצחק וקנין: אני מוחה על הדבר הזה.
יצחק וקנין: לא יכול להיות דבר כזה.
יצחק וקנין: את מנהלת כאן את הישיבה?
יצחק וקנין: חוצפנית.
יצחק וקנין: איזה מין דבר זה?
יצחק וקנין: מה הולך כאן?
יצחק וקנין: אנחנו ירדנו לשפל המדרגה.
יצחק וקנין: אנחנו לא עובדים אצלך.
מיכל הנר דויטש: לא רציתי שהוא יפסיק לדבר, אבל מנהל רשות המסים ביקש אותו.
יצחק וקנין: חוצפה.
יצחק וקנין: אין לנו שיקול דעת בכלל.
יצחק וקנין: אנחנו, חברי הכנסת, רובוטים.
מיכל הנר דויטש: לא ציפיתי שהוא יפסיק לדבר.
יצחק וקנין: מה זה צריך להיות?
יצחק וקנין: אני אף פעם לא מתפרץ כך, אבל לא יכול להיות.
יצחק וקנין: אני יושב, מנסה לעזור, מנסה להקשיב ולהבין מה קורה כאן.
מיכל הנר דויטש: סליחה, אני פשוט לא ציפיתי שהוא יפסיק לדבר.
מיכל הנר דויטש: אני מתנצלת.
מיכל הנר דויטש: אני לא ציפיתי שהוא יפסיק לדבר.
יצחק וקנין: הם לא רוצים שתשמעו את האמת.
יצחק וקנין: ריבונו של עולם.
יצחק וקנין: לאן אנחנו מגיעים?
יצחק וקנין: לאיזה דרגה הגענו כאן?
יצחק וקנין: פקיד שלכם מדבר, אומר דברי חכמה, זה נוגד את ההשקפה שלך.
מיכל הנר דויטש: לא, זה לא קשור.
יצחק וקנין: אנחנו חברי הכנסת צריכים לקבל כאן החלטות.
מיכל הנר דויטש: נכון, אבל זה לא קשור להשקפה שלי.
מיכל הנר דויטש: לא התכוונתי שהוא יפסיק לדבר.
עופר מנירב: אין זכות דיבור במדינה?
מיכל הנר דויטש: עופר, אל תתערב.
עופר מנירב: אני אדבר כמה שאני רוצה.
עופר מנירב: את לא קובעת לי.
מיכל הנר דויטש: אל תתערב.
יצחק וקנין: רבותיי, אני חייב לומר כאן משהו והוא לא שייך לדיון.
יצחק וקנין: אין דיון כרגע.
יצחק וקנין: אני יושב כאן והדיון הזה משעמם אותי כבר.
יצחק וקנין: אני יכול לצאת ולא לשבת כאן, אבל אני בא לכאן, יושב, מנסה לקבל החלטות על פי שיקול דעת ותמיד מנסה לעזור.
יצחק וקנין: אני רוצה להבין למה אתם רוצים את זה.
יצחק וקנין: בא פקיד, מדברים כאן אנשים ועוצרים אותם.
מיכל הנר דויטש: ממש לא.
אמנון לבנטל: נתון אחד.
אמנון לבנטל: הביטוח הלאומי מקבל דיווח חודשי  על העובדים מכל המעבידים שיש להם עד תשעה עובדים.
משה גפני: הוא מקבל היום כל חודש?
אמנון לבנטל: כל חודש, בתנאי שיש עד תשעה עובדים.
אמנון לבנטל: מהגדולים, שהם ממוחשבים, הוא תמיד יכול לבקש פירוט.
משה גפני: הישיבה הופסקה בשעה 10:25 וחודשה בשעה 11:10
משה גפני: מכיוון שהונח נוסח חדש שלא היה קודם על שולחן הוועדה ומכיוון שחברים הביעו כאן עמדה כזאת או אחרת ובעקבות מה שאירע כאן אנחנו לא הצלחנו עדיין להשלים את הדיון, באופן עקרוני לא נקיים את המשך הדיון היום אלא הישיבה הבאה ככל הנראה תהיה בעזרת השם ביום שני.
משה גפני: אני מבקש עד אז להגיע לנוסחים מוסכמים.
משה גפני: יש את הנושאים שהעלו החברים, את מה ששמענו גם מאנשי המשרדים וגם ההשגות שיש לנו.
משה גפני: אני מבקש להגיע לנוסח מוסכם.
רונית תירוש: עד ויתור על ההצעה.
משה גפני: אני כן הולך לחוק הזה אמנם לא בלב שלם אבל אני רוצה שהוא יהיה מסודר, נורמלי וטוב.
חיים אורון: ואם יש עליו מחלוקת בממשלה, שנהיה מודעים לזה.
חיים אורון: אנחנו מספיק מבוגרים לשמוע שתי עמדות ולהכריע.
משה גפני: זה לא משנה גם לגבי ההחלטות שלנו באופן הבסיסי, אבל נתונים אנחנו חייבים לדעת.
משה גפני: אם יש איש שהוא נציג הממשלה ולא משנה באיזה דרג והוא אומר את הדברים כפי שהוא אומר אותם מעבודתו היום יומית, אנחנו רוצים לדעת את זה.
משה גפני: אנחנו מאוד מבקשים לא לייפות את הדברים וכמובן שלא נסכים להמשיך דיון אם נדע שמישהו לא בא לדיון בגלל שהוא מביא עובדות שאתם לא רוצים שנדע אותן.
משה גפני: אנחנו לא נמשיך את הדיון בצורה כזאת.
משה גפני: אנחנו רוצים שאנשים יבואו ויאמרו את הכל, ולא לומר רק שהדיווח הזה, הדיווח המקוון, נעשה רק כדי לעזור לקשישים או למקבלי הקצבאות.
משה גפני: אני לא מספיק אינטליגנטי לעניין, אבל יש כאן חברי ועדה שהם כן אינטליגנטים.
שלי יחימוביץ': אתה הכי אינטליגנטי מכולנו ואני מוחה על הדברים שאתה אומר.
משה גפני: יש חברי ועדה שמעירים את תשומת לבי לעניין.
משה גפני: אל תייפו את זה יותר מדיי.
משה גפני: אנחנו הולכים על החוק הזה.
משה גפני: אני הולך, אני לא יכול לדבר בשם החברים.
משה גפני: יש כאן חלק מהחברים שהולכים על החוק אבל אנחנו רוצים שהוא גם יהיה טוב.
משה גפני: אל תייפו את זה.
משה גפני: אנחנו נעמוד בעיניים פקוחות מול הציבור ואנחנו נאמר אם זה כן טוב, זה לא טוב, זה רע.
משה גפני: נעמוד בזה.
משה גפני: הרי בסופו של דבר אנחנו עומדים לבחירה.
משה גפני: אפילו אם הייתי רוצה להצביע עכשיו, אני לא יכול על פי התקנות כי המליאה כבר עובדת.
יהודה נסרדישי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, ידידי עופר מנירב.
משה גפני: אתה לא הולך לתת עכשיו נאום ציוני.
יהודה נסרדישי: אתה יודע שאני ציוני אבל אני אשא דברים מקצועיים בלבד.
יהודה נסרדישי: קודם כל, באתי בגפי.
יהודה נסרדישי: חשבתי שהיום באמת אני לא צריך להיות כאן כי לא לכל דיוני הוועדה יוצא לי לבוא אבל החלטתי להפסיק דיון מאוד חשוב ברשות המסים והגעתי לכאן.
יהודה נסרדישי: תראו, טופס 126 מוגש לרשות המסים בסוף השנה ובמצב הכי טוב אני מקבל את זה שנה יותר מאוחר, בסוף השנה, ועוד חצי שנה עד שאני מקבל את זה.
יהודה נסרדישי: באתי להסביר למה.
יהודה נסרדישי: טופס 126 שנתי הוא כאילו סיכום השכר והניכויים שניכו לעובדים ועד שדצמבר לא נסגר, אי אפשר לסגור אותו.
יהודה נסרדישי: לכן ביוני אני מקבל את הטפסים האלה.
יהודה נסרדישי: אני מקבל אותם ב-דיליי של כמעט שנה.
יהודה נסרדישי: אתם הרי יודעים שהחקיקה כבר קיימת, שמס הכנסה שלילי הולך להיות ברמה ארצית ב-2011 ואילך.
יהודה נסרדישי: אני צריך להיערך לכך, וזאת שאיפתי.
יהודה נסרדישי: רבותיי, כל מילה שאני אומר, אתם יכולים לבדוק אותה ולהאמין לי.
יהודה נסרדישי: אני צריך את זה למס הכנסה שלילי ולצורכי ביטוח לאומי, ואני אסביר את זה.
יהודה נסרדישי: אני רוצה להגיע לאיזשהו מצב בתחום מס הכנסה שלילי, לשלם במהלך השנה את מה שצריך לשלם להם ולא לחכות עד שאני שקבל את ה-126.
יהודה נסרדישי: אגב, היום, ב-2010, אנחנו משלמים מס הכנסה שלילי ל-2009 ועוד לא לכולם כי לא קיבלתי את כל הדיווחים של המעבידים.
יהודה נסרדישי: אחת המטרות שאני הולך למהלך הזה הוא לבנות לי ברבעונים, בשלישונים, לקבל את המידע באופן שוטף ואני רוצה לשים אותו שכבה על שכבה ובמהלך השנה אני רוצה לשלם גם מס הכנסה שלילי, מקדמה כזאת ואחרת, וכשאני אקבל את הסיכום השנתי, אני אעשה עדכון.
שלי יחימוביץ': מס הכנסה שלילי כמקדמה?
יהודה נסרדישי: אם המידע הוא ליניארי, אם הוא לא מדויק, הרי בסוף אני רוצה לפי הסיכום השנתי.
שלי יחימוביץ': זה נמצא בחקיקה, המקדמה?
יהודה נסרדישי: לא, זה לא נמצא.
יהודה נסרדישי: אני אומר לך מה המטרה ברבעוני או שלישי.
חיים אורון: זאת לא מקדמה.
חיים אורון: זה על חשבון.
יהודה נסרדישי: על חשבון.
יהודה נסרדישי: לכן זאת אחת המטרות.
רונית תירוש: גם תמיכות המדינה נותנת ברבעוני ובשלישוני?
רונית תירוש: בסוף השנה אתה מתחנן לזה שיחזירו לך.
יהודה נסרדישי: אדוני, אין זה סוד שגם לצרכים של ביטוח לאומי אני צריך את זה.
יהודה נסרדישי: ביטוח לאומי מגיע לאותם אנשים שדורשים קצבאות למיניהן ב-דיליי של שנתיים.
יהודה נסרדישי: המידע הזה ישרת אותי בתוך המערכת הזאת.
יהודה נסרדישי: היו דיונים מקצועיים רבים מאוד בתוך הרשות והתקבלה החלטה ואני אחראי להחלטה שלה.
משה גפני: אם היינו יושבים עכשיו בארבע עיניים, אתה רוצה דיווח אחת לחודש, אחת לחודשיים, אחת לארבעה חודשים?
משה גפני: תגיד לי את האמת.
משה גפני: תגיד לי מה היה בדיונים שלך עם האוצר.
משה גפני: מה עמדתך האישית?
יהודה נסרדישי: השאיפה שלי.
משה גפני: לא שאיפה.
משה גפני: אני יודע שאתה רוצה שהמשיח יבוא, אבל לא זה.
יהודה נסרדישי: תלת שנתי, כל שלושה חודשים, כל ארבעה חודשים.
משה גפני: זאת עמדתך.
משה גפני: אתה רוצה חתימה אלקטרונית.
יהודה נסרדישי: אני רוצה חתימה אלקטרונית.
שלי יחימוביץ': זה לא מטיל עומס על המערכת?
יהודה נסרדישי: לא. אני מקבל הכל דרך אינטרנט.
רונית תירוש: מי שעובד אצלך והוא צריך לעשות את זה, אמר שזה מעמיס על המערכת.
חיים אורון: גפני, אתה עומד להביא את זה ביום שני.
חיים אורון: למה אנחנו דנים בזה עכשיו?
משה גפני: יהודה, הבנו.
משה גפני: עמדתך ברורה.
משה גפני: אתה קושר את העניין עם מס הכנסה שלילי.
יהודה נסרדישי: ועם ביטוח לאומי.
משה גפני: אתה אומר שמבחינתך אין בעיה שזה יהיה אחת לארבעה חודשים.
יהודה נסרדישי: לא שלושה.
משה גפני: אפשר להגיע להסכמה.
יהודה נסרדישי: אל תדרוש ממני להיכנס לטכניקה.
משה גפני: אני לא דורש ממך, אבל אני צריך להיכנס לטכניקה.
יהודה נסרדישי: זה חייב להיות זוגי.
יהודה נסרדישי: או שניים או ארבע.
רונית תירוש: מיכל אמרה שזה לא בשביל מס הכנסה שלילי.
משה גפני: לא, הם הביאו מס הכנסה שלילי.
משה גפני: הם לא הביאו היום, אבל הם הביאו בישיבה הקודמת.
יהודה נסרדישי: אמרנו את זה.
משה גפני: הם אמרו.
משה גפני: יהודה, אני מודה לך על זה שהופעת.
משה גפני: אני לא ביקשתי שתבוא כי אני יודע שאתה עושה עבודה חשובה מאוד ורצינית מאוד ואני ידעתי שלאור ההתפתחות שהייתה כאן, אני התכוונתי להצביע היום על הצעת החוק, על נוסח כזה או נוסח אחר אליו היינו מגיעים, אבל התפתחו כאן העניינים כפי שהתפתחו.
משה גפני: אנחנו נחדש את הישיבה בעזרת השם בשבוע הבא ונודיע על המועד שכנראה יהיה ביום שני.
משה גפני: עד אז אנחנו ננסה להגיע להסכמה לגבי הפרטים שכלולים בחוק הזה.
משה גפני: אני מבקש שכולם ישתתפו בישיבה הזאת.
משה גפני: אם מישהו יחסר בישיבה, לא יתקיים דיון.
משה גפני: אנחנו מאוד חרדים לדמוקרטיה.
משה גפני: ממדינה יהודית התייאשנו, אבל מהדמוקרטית – לא.
יהודה נסרדישי: אני מבקש ממך שחרור, כי ביום שני אני בכנס.
משה גפני: בחרתי לפתוח את המושב בדיון על הנושא של הדיור.
משה גפני: יהיו כמה דברים שיעלו במהלך מושב החורף שככל הנראה יהיה מושב לא קל.
משה גפני: כנראה לא יהיה קל בנושא המדיני ובנושא הכלכלי.
משה גפני: על נושא המדיני, יכול להיות שבעזרת השם נתגבר, אבל  הנושא הכלכלי יעמוד במרכז המושב.
משה גפני: במרכז המושב יעמוד כמובן התקציב הדו-שנתי עם החוקים שנלווים אליו, יעמוד נושא המים שהופך להיות בעיה בלתי רגילה מבחינת התעריפים.
משה גפני: הייתה גם התחייבות של מנהל רשות המים שישונו התעריפים לנכים וייעשה מדרוג בעניין תעריפי המים, אבל שום דבר כרגע לא נעשה.
משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב, אני אשתדל להביא לוועדה את החוק להסדרת תעריפי המים ונראה מה הסיכויים שיש לו.
משה גפני: אתם מפלגת השלטון ואתם תצטרכו להתמודד עם הנושא הזה.
משה גפני: יהיו נושאים נוספים שיעמדו לדיון אבל הנושא של הדיור מבחינתנו הופך להיות נושא כאשר בלתי מתקבל על הדעת מה שקרה כאן בשנים האחרונות.
משה גפני: לא מתקבל על הדעת שבמדינה שאמורה לספק שירותים אלמנטריים לתושביה, איננה מספקת את הנושא של הדיור אלא להפך.
משה גפני: בשנים האחרונות חלה נסיגה באופן כזה שהמדינה יוצאת מהמחויבות שלה בעניין הזה ובעצם היום לזוגות צעירים כמעט ואין יכולת לקבל קורת גג, להוציא מי שהוא עשיר וגר במגדלים במרכז תל אביב, מקום בו אנשים יכולים לרכוש דירה ולא משנה מה תעשה המדינה.
משה גפני: כמה שהמדינה נותנת פחות לאלה שזקוקים, לאלה שלא זקוקים יש יותר.
משה גפני: המשוואה הזאת היא כנראה משוואה מחויבת המציאות.
משה גפני: אני לא מתכוון להרפות מהעניין הזה וזה יבוא לידי ביטוי גם בתקציב שיבוא לכאן לדיון ויבוא לידי ביטוי בנושאים רבים.
משה גפני: הנושא של הדיור לא ירד מסדר היום.
משה גפני: אני יכול לומר את זה כיושב ראש הוועדה ואני חושב שאני מביא לידי ביטוי את דעתם של כל חברי הוועדה, אבל אני יכול לומר את זה גם כאיש יהדות התורה.
משה גפני: אצלנו זה הולך למשבר והמשבר הוא אמיתי.
קריאה: יש הסכם קואליציוני?
משה גפני: כן, יש הסכם עם יהדות התורה שיטופל נושא הדיור.
משה גפני: הנושא של הדיור הוא נושא של כולם.
משה גפני: אין את זה בהסכם הקואליציוני.
משה גפני: רבותיי, העליתי לדיון את ההצעות שהיו לסדר בעניין הזה ואני מבקש מכל מציעי ההצעות להעלות בתמצית את הנושא.
משה גפני: לאחר מכן אני אבקש מנציגי המשרדים שנוכחים כאן להתייחס, ואז נפתח את הדיון.
משה גפני: לפני כן אני רוצה לשלוח תנחומים לחברת הוועדה, חברת הכנסת פניה קירשנבאום, על פטירת אביה.
משה גפני: שהמקום ינחם אותה ואת כל המשפחה שלה בתוך שאר אבלי ציון בירושלים ושלא ידעו עוד צער.
משה גפני: רבותיי, המשבר בשוק הדיור, הצעה לסדר היום של חברת הכנסת מירי רגב.
משה גפני: אני הולך לפי סדר ההצעות כפי שהוגשו.
מירי רגב: חבר הכנסת גפני, אנחנו מתחילים היום את מושב החורף של הכנסת, מושב חגיגי וצר לי לקלקל את החקיקה ולומר לכל החברים שהגיעו ולפקידים שעובדים עלינו בעיניים.
מירי רגב: יושב כאן ראש מינהל מקרקעי ישראל שהוא בעצם ראש מינהל מספסרי ישראל.
מירי רגב: באמת איכפת לכם מה קורה עם הדיור במדינת ישראל?
משה גפני: מינהל מקרקעי ישראל כפוף לממשלה.
מירי רגב: תנו לי להציג את עמדתי.
יעקב אדרי: זה לא הוגן דווקא לתקוף אותו.
מירי רגב: אני רוצה לתקוף את מי שאני רוצה ואת מי שאני חושבת.
חיים אורון: זאת בינתיים מדינה דמוקרטית.