GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה מולה: אם אין תוקף, למה אתה מצביע?
שגית אפיק: הוועדה מברכת על ההסכמה.
משה גפני: יש בזה מסר ציבורי.
משה גפני: שלמה, תהיה רגוע.
משה גפני: אני לא רוצה להכשיל אותך.
אמנון כהן: מולה, זה בסדר.
הראל גולדברג: הערה קטנה, אדוני היושב ראש.
הראל גולדברג: מרכז שלטון מקומי הזכיר כאן במסגרת הסיכום בקשה לעגן דברים מסוימים בחוזר מנכ"ל.
משה גפני: אתה שמת לב למה שאמרתי.
משה גפני: עזוב את העניין הזה.
משה גפני: במקום המילה חוזר מנכ"ל, הבאתי את הודעתו של שר הפנים.
משה גפני: אני לא רוצה להיכנס לדיון המשפטי, האם שר הפנים צריך לעשות את זה בחוזר מנכ"ל או לא.
הראל גולדברג: בסדר.
גאלב מג'אדלה: כבוד היושב ראש, אתה יכול להפסיק את הישיבה לדקה לשם התייעצות סיעתית?
גאלב מג'אדלה: תודה רבה אדוני היושב ראש על ההיענות החיובית מצדך.
משה גפני: אני מצביע לא משפטית אלא ציבורית ומוסרית על ההסכמה שהשלטון המקומי הגיע אליה עם החברות קדישא.
משה גפני: מי בעד ההודעה הזאת בכפוף למה שאמרתי לגבי שר הפנים?
משה גפני: מולה, אתה יכול להצביע בעד.
משה גפני: זה בסדר, זה ציבורי ולא משפטי.
משה גפני: ה צ ב ע ה     ההודעה של מרכז השלטון המקומי אושרה פה אחד
משה גפני: ה צ ב ע ה     הפיצול אושר פה אחד
דוד אזולאי: אני מצביע במקום וקנין.
משה גפני: מי בעד אישור הצעת החוק כפי שהיא מונחת כאן וכפי שהקראתי קודם לקריאה שנייה ושלישית?
משה גפני: ה צ ב ע ה     הצעת החוק אושרה פה אחד     	הצעת החוק אושרה.
משה גפני: פנייה מספר 257 – משרד הרווחה
אורי גבע: הפנייה נועדה  לתקצוב חלקו של משרד הגמלאים במשרד הרווחה לשיפוץ מועדונים לגמלאים ומתן שירותי רווחה לגמלאים במועדוניות, בהתאם לסיכום בין המשרדים.
משה גפני: ה צ ב ע ה     פנייה מספר 257 – אושרה פה אחד     פנייה מספר 274 – הפרטת בנק לאומי ובנק דיסקונט
דוד מזרחי: התקציב המבוקש כאן הוא לא עבור ההפרטה.
משה גפני: אני רק רוצה להזכיר לחברים.
משה גפני: בישיבה הקודמת, כאשר הובאה לכאן הפנייה הזאת, לא אישרנו אותה מכיוון ששאלנו על מה רוצים כסף, על הפרטת בנק לאומי, כאשר הוועדה לא אישרה את הפרטת הבנק.
משה גפני: אתם ביקשתם 2 מיליון ו-850 אלף שקלים ועוד 2,5 מיליון שקלים בהוצאה מותנית בהכנסה בגין הפרטת בנק לאומי ובנק דיסקונט.
משה גפני: טענתם שאין קשר בין אי אישור הפרטת בנק לאומי לבין ההעברה הזאת.
משה גפני: ביקשתי שתבוא ותסביר ואם החברים ישתכנעו – טוב, ואם לא - אז לא.
דוד מזרחי: חברת נכסים מ.י. הוקמה מתוקף חוק המניות הבנקאיות ב-1993.
דוד מזרחי: החוק קובע בדיוק איך חברת נכסים מ.י. עובדת ואיזה ועדות היא ממנה.
דוד מזרחי: הוועדות האלה, אם יש הפרטה או אין הפרטה, החל משנת 1993 ועד היום, גם בשנים שלא הייתה בהן הפרטה, עובדות ויושבים שם חברי הוועדות שמקבלים משכורת באופן קבוע ורצוף.
דוד מזרחי: בחוק כתוב בדיוק איך הם מקבלים את השכר, מה התעריפים ומי ממנה את חברי הוועדות האלה.
דוד מזרחי: זה חלק אחד.
דוד מזרחי: זה ה-2,850 מיליון שקלים.
דוד מזרחי: חברת נכסים מ.י., כל עוד היא עובדת, היא חייבת תקציב לתפעול.
דוד מזרחי: בשנה האחרונה עם כל הדיונים שהיו סביב הדירקטוריונים בבנק לאומי, וללא קשר להפרטה, היא צריכה את התקציב הזה.
דוד מזרחי: דבר נוסף שהוא כן קשור להפרטה.
דוד מזרחי: סעיף 30 לחוק קובע ששר האוצר רשאי להפריט אבל לא בטוח שתהיה הפרטה או לא תהיה הפרטה של מניות.
דוד מזרחי: לכן מדובר בסכום של 2.5 מיליון שקלים שתלויים אך ורק בהכנסה.
דוד מזרחי: במידה שתהיה הפרטה, ההפרטה עולה כסף.
דוד מזרחי: במידה שתהיה הפרטה, רוצים את התקציב.
דוד מזרחי: זה מותנה בהכנסה ולא קבוע.
חיים אורון: אני לא מקבל את ההסבר שניתן כאן וזאת מהטעם הפשוט.
חיים אורון: נכון שנכסים מ.י. קיימת ופועלת כל הזמן, אבל גם נכון שאתה אמרת ש-2,5 מיליון שקלים מתוך הסכום הזה הוא לצורך פעולות הפרטה.
דוד מזרחי: אלה פעולות של עבודת החברה כחברה.
חיים אורון: אם כאן מחר קובעים שאין הפרטה?
דוד מזרחי: אז 2,5 המיליון האלה לא עוברים.
חיים אורון: אתה אמרת עכשיו מה שאני רוצה לומר.
חיים אורון: בואו נפעל כדין.
חיים אורון: נקבל את ההחלטה העקרונית.
חיים אורון: אני יודע שהיות שאתם הולכים להפריט בשיטה אחרת, אתם לא תבואו לכאן עם ההפרטה.
דוד מזרחי: בינואר, כאשר הפריטו חמישה אחוזים מדיסקונט, כן הגיעו לכאן.
חיים אורון: הגיעו לכאן אחרי שהעסקה הייתה גמורה בלילה והיה צריך לומר כן או לא מפריטים.
חיים אורון: אנחנו רוצים למנוע את השלב הזה.
חיים אורון: תבוא הממשלה לכאן, יהיה כאן רוב ואל תדאג, יהיה כאן רוב.
משה גפני: חבר הכנסת אורון, אתה לא מופקד על הרוב בוועדת הכספים.
משה גפני: כבר אמרת את זה בשלושת הימים האחרונים הרבה פעמים.
חיים אורון: ואני חוזר ואומר בתסכול רב, היות שכל הזמן יש דיבורים נגד ובסוף יש רוב בעד כמו בדו-שנתי.
משה גפני: כמה זמן תזכור לי את הדו-שנתי?
אורי אריאל: שנתיים, לא יותר משנתיים.
חיים אורון: אני כבר עושה אתך עסקה והעסקה היא מאוד פשוטה.
חיים אורון: אם בערך שליש ממה שאתם מתנגדים לו, תצביעו גם נגד – לא מאה אחוזים, כי זה אי אפשר אלא רק שליש – אני מצביע אתכם על הכל.
אמנון כהן: חצי אנחנו מורידים מסדר היום.
חיים אורון: עזוב את מורידים מסדר היום.
חיים אורון: אני פונה אליך.
חיים אורון: יחזור לכאן שוקי אורן ויאשר שהולכים להפרטה, נקציב תקציב, תפעילו את המערכות ונראה.
משה גפני: דרך אגב, לגבי בנק לאומי, אני לא אמרתי שאני נגד ההפרטה ולא אמרתי שאני בעד.
משה גפני: אמרתי שנקיים דיון מקצועי ואנחנו נמשיך את הדיון המקצועי.
משה גפני: לא אמרתי שאני נגד ההפרטה.
משה גפני: זה לא שייך לשליש עליו אתה מדבר.
דוד מזרחי: דרך אגב, ההפרטה של בנק דיסקונט עדיין באוויר.
משה גפני: על בנק דיסקונט כולנו הצבענו בעד.
משה גפני: בדיון על הפרטת בנק לאומי העלו החברים – וגם אני העליתי את זה – כמה אתם מקבלים במשרד האוצר, החשב הכללי, אוטוסטרדה שהוא יכול לעשות מה שהוא רוצה לאורך ימים ושנים ואנחנו לא בעניין.
דוד מזרחי: אגב, החוק קובע את זה.
דוד מזרחי: סעיף 30 לחוק קובע את זה.
משה גפני: עזוב את החוק.
משה גפני: אנחנו צריכים לאשר.
משה גפני: החוק קובע שאנחנו צריכים לאשר.
חיים אורון: החוק קובע שבבנקים, בהבדל מחברות ממשלתיות, צריך אישור כאן.
משה גפני: אין שאלה.
משה גפני: דיבר אתי שר האוצר ודיבר אתי שוקי אורן והם מסכימים להגביל את הזמן שבו אישור ועדת הכספים יחול ולאחר פרק הזמן הזה – דיברו על חצי שנה – אפשר לשנות את המועד.
משה גפני: אם אז ימכרו – כיוון שלא מדובר על מכירה מהיום למחר – יצטרכו שוב את אישור הוועדה, אבל זה לא משנה.
משה גפני: אנחנו נביא את זה לדיון.
משה גפני: מה שהעלה חבר הכנסת אורון, הוא העלה.
משה גפני: עכשיו רשות הדיבור לחברת הכנסת שלי יחימוביץ.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אני חושבת שאסור לנו לאשר את ההעברה הזאת.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה הביטוי הקלאסי ביותר לזלזול העמוק שחשים חברי הוועדה.
שלי יחימוביץ': מה שקרה זה ששוקי אורן בא עם ההפרטה - אגב, בלי לעשות עבודת הכנה, בלי לדבר עם אף אחד מאתנו, בלי להעביר לנו חומרים – ולא קיבלנו את זה כתורה מסיני ושאלנו בעצם למה.
שלי יחימוביץ': ביקשנו שהוא יסביר לנו למה צריך להפריט ואגב, לא קיבלנו תשובה, בלי להיכנס אפילו לטיבה של ההפרטה.
שלי יחימוביץ': ההעברה התקציבית הזאת הועברה לוועדה לפני הישיבה עם שוקי אורן.
שלי יחימוביץ': כלומר, החשב הניח מראש שאנחנו נאשר כמובן מאליו ונהיה חותמת גומי לבקשת ההפרטה.
שלי יחימוביץ': ההעברה הזאת הועברה אל הוועדה לפני הישיבה בה אמור היה להיות מאושר המשך ההפרטה.
שלי יחימוביץ': כלומר, הנחתם כמובן מאליו שנאשר את ההפרטה ולא אישרנו אותה.
דוד מזרחי: כל עוד זה מותנה בהכנסה.
שלי יחימוביץ': אני ממש חושבת שזה א'-ב'.
שלי יחימוביץ': אם אנחנו מאשרים את ההעברה הזאת, אנחנו הופכים להיות חותמת גומי של החשב ואני חושבת שאנחנו צריכים כאן לסמן איזשהו סימון מאוד ברור שאומר שאנחנו לא כאלה ולא לאשר.
שלי יחימוביץ': כמו שאמר ג'ומס, תהיה ישיבה, ישכנע אותנו שוקי אורן שאכן המהלך הזה הוא נחוץ, תהיה הצבעה, אני אצביע נגד ואני אומרת זאת כבר עכשיו.
פניה קירשנבאום: את מתכוונת לכל העברה או רק ל-2,5 מיליון שקלים?
פניה קירשנבאום: את מתכוונת גם לפעילות השוטפת?
דוד מזרחי: הפעילות השוטפת היא מתוקף חוק.
שלי יחימוביץ': תפרידו.
שלי יחימוביץ': למה אתם כופים עלינו תמיד העברות ביחד?
שלי יחימוביץ': עושים לנו סל העברות שלם וכופים עלינו להצביע עבור דברים שאנחנו לא רוצים.
שלי יחימוביץ': פעילות שוטפת, ברור שכן, אבל הפרטה – לא.
שלי יחימוביץ': תביאו שתי העברות נפרדות, תכתבו אותן מחדש, נאשר את הפעילות השוטפת ולא נאשר את ההפרטה, אלא אם היא תאושר בוועדה קודם במתווה העקרוני.
דוד מזרחי: אני עדיין חושב שאם זה מותנה בהכנסה.
שלי יחימוביץ': היה לכם מספיק זמן להפריד את ההעברה הזאת לשתי העברות ולא עשו זאת.
ציון פיניאן: אני מציע לחכות עד ההפרטה.
משה גפני: זאת העמדה של חברי הוועדה.
משה גפני: ההעברה הזאת, תפרידו אותה.
משה גפני: אם אתם מפרידים, תביאו את החלק הזה כדי שנאשר אותו.
משה גפני: אם אתם לא מפרידים, להביא את ההעברה הזאת יחד עם ההחלטה לגבי הפרטת בנק לאומי שאני מניח שתעבור בקרוב.
משה גפני: פניות מספר 302 ו-303      	למען הסר ספק, אני מבקש להצביע על זה.
משה גפני: אנחנו הצבענו על זה כבר בישיבה הקודמת, על מנהרות הכותל בהתאם להסכם הקואליציוני עם ישראל ביתנו.
פניה קירשנבאום: יש לי הרגשה שכבר הצבענו על זה.
פניה קירשנבאום: הצבענו על זה כמה פעמים.
משה גפני: לא, פעם אחת.
פניה קירשנבאום: יכולים לחשוב שישראל ביתנו העבירה את זה עשר פעמים.
פניה קירשנבאום: כך זה נראה.
משה גפני: לא. זה הוצבע פעם אחת.
משה גפני: אמרתי בתחילת הדברים שהצבענו על זה בישיבה הקודמת.
משה גפני: זה לא רק הנושא של מנהרות הכותל אלא זה המרכז להנצחת רבין.
משה גפני: יש כאן העברה גדולה.
משה גפני: הייתה כאן תקלה טכנית, טעות טכנית של משרד האוצר.
משה גפני: הם הביאו פנייה אחת אבל אלה שתי פניות והם היו צריכים לציין את זה.
אמנון כהן: למה המדינה לא מממנת את זה?
משה גפני: ה צ ב ע ה     פניות מספר 302 ו-303 – אושרו פה אחד     פניות מספר 312 ו-313 – הלשכה המרכזי לסטטיסטיקה
אורי גבע: הפנייה נועדה לתקציב השוטף של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לפעולות שונות וביניהן תקצוב סקר ארוך טווח עם משרד החינוך, הביטוח הלאומי ובנק ישראל להערכת היכולת של הלמ"ס עד לארבעים שנים למגוון נושאים חברתיים, דמוגרפיים, סוציו-אקונומיים.
אורי גבע: בנוסף, להוסיף שני תקנים לביצוע סקרים ותחזיות דמוגרפיות כפי שנעשה באירופה, במקום שלושים שנים כפי שנעשה היום עד ל-50 ו-75 שנים.
משה גפני: ה צ ב ע ה     פניות מספר 312 ו-313 – אושרו פה אחד
חיים אורון: רק תראה מהיכן לוקחים את זה.
חיים אורון: מסעיף הבור שלהם.
משה גפני: סעיף הבור הידוע.
משה גפני: זה לא הבור היחיד.
משה גפני: פנייה מספר 314 – משרד התחבורה
הרצל בן יהושע: מדובר כאן בתקציב מענק הקמה של הרכבת הקלה בירושלים על פי פסיקת בורר.
אמנון כהן: עד עכשיו הקמה?
הרצל בן יהושע: זה מתוך סעיפים של משרד התחבורה.
משה גפני: למה אתם קוראים לזה תקציב הקמה?
משה גפני: ראיתי שכבר יש פסי רכבת.
הרצל בן יהושע: כן, אבל לפי החוזה יש בחוזה סעיף שנקרא מענק הקמה.
הרצל בן יהושע: הייתה על זה בוררות מוסכמת בין הממשלה לחברה וזאת הפסיקה של הבוררות המוסכמת.
משה גפני: ה צ ב ע ה     פנייה מספר 314 – אושרה פה אחד
משה גפני: מיליון שקלים לבית ברל.
צחי דוד: כאמור, מיליון שקלים לבית ברל לתוכנית הכשרת מורים להנצחת מורשת ברל כצנלסון.
פניה קירשנבאום: זה לא הסכם קואליציוני?
שלי יחימוביץ': זה לא בהסכם קואליציוני
צחי דוד: זה לא הסכם קואליציוני.
צחי דוד: תקצוב ארבעה מליון ש"ח, הרשאה להתחייב לרשות הארצית למדידה והערכה עבור מחקרים רב-שנתיים.
צחי דוד: מדובר במחקרים רב-שנתיים שהתקצוב המזומן שלהם יגיע בהמשך וכרגע זאת הרשאה להתחייב בלבד.
צחי דוד: פרוייקט נוסף, תקצוב של 7,5 מיליון שקלים בהרשאה להתחייב, מורים מתנדבים מחוץ לארץ ללימוד אנגלית בפריפריה, פרוייקט של המשרד בשיתוף הסוכנות היהודית.
צחי דוד: מימון מזומן גם של הסוכנות היהודית שמשתתפת במימון ב-33 אחוזים.
משה גפני: במה היא משתתפת?
צחי דוד: במימון הפרוייקט.
צחי דוד: במימון הבאת הסטודנטים מחוץ לארץ.
צחי דוד: הסטודנטים מגיעים לפריפריה ומלמדים שם אנגלית.
צחי דוד: הם מאותרים על ידי הסוכנות בהנחיית המשרד.
משה גפני: למה צריך כסף לרמ"ה?
משה גפני: זה לא נמצא בתוך תקציב משרד החינוך?
משה גפני: רמ"ה, בחינות המיצב.
משה גפני: הרשות הארצית למדידה והערכה.
משה גפני: שר החינוך הנוכחי מאוד חסיד של העניין הזה.
משה גפני: זה לא נמצא בתוך תקציב המשרד?
צחי דוד: זה פרוייקט רב-שנתי.
צחי דוד: זה מתוך הרזרבות של המשרד.
חיים אורון: זאת הרשאה להתחייב.
צחי דוד: ראשית, זאת הרשאה להתחייב.
צחי דוד: שנית, זה מרזרבות של המשרד.
פניה קירשנבאום: מה ההבדל בין הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לבין המרכז הארצי לבחינות והערכה?
צחי דוד: זה כפוף למשרד החינוך.
צחי דוד: זה לא קשור ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
פניה קירשנבאום: גם שם ביקשו חלק של משרד החינוך.
רונית תירוש: זה לא קשור.
רונית תירוש: זה דבר נפלא.
רונית תירוש: זה מכון חדש שהוקם לפני שנים מעטות מאוד על מנת לתת את כל המבחנים המשווים הבין לאומיים, הארציים, מה שנקרא מיצב, השכבתיים וכולי.
רונית תירוש: הם עובדים על זה ואחר כך הם נותנים את זה בהשתתפות מלאה כמידע לציבור הרחב באינטרנט.
אורי אריאל: מי הבעלים?
רונית תירוש: זאת רשות עצמאית שכפופה למשרד החינוך בהיבט מסוים, אבל היא עצמאית מבחינת היכולת שלה לבחון דברים ולפרסם אותם.
רונית תירוש: זאת אומרת, השקיפות שם של הנתונים וההישגים הלימודיים מאוד מאוד חשובה וזה דבר נכון.
רונית תירוש: אני רוצה להפריד את הנושא של בית ברל מכל הפנייה.
רונית תירוש: אני לא מבינה את פשר הפנייה.
רונית תירוש: תעשה הפרדה.
רונית תירוש: זאת עסקת חבילה?
שלי יחימוביץ': אני מאוד מבקשת מחבריי בוועדת הכספים לא להתקטנן בגלל שכתוב ברל כצנלסון.
רונית תירוש: לא, ממש לא.
שלי יחימוביץ': בית ברל הוא מרכז להכשרת מורים שעושה עבודה נפלאה ומצוינת ומוציא מתוכו מורים טובים.
שלי יחימוביץ': העובדה שכתוב ברל כצנסלון, אני לא מבינה, ברל כצנלסון הפך מחוץ לקונצנזוס?
ציון פיניאן: ממש לא.
שלי יחימוביץ': יש בית ברל, יש מורשת בית ברל שהיא מנחה את בית ברל.
שלי יחימוביץ': בית ברל הוא מוסד מאוד מכובד לאומי שלומדים בו תלמידים מכל הסוגים, המינים והעמדות הפוליטיות.
שלי יחימוביץ': אין שום סיבה לחבל בתקצוב של בית ברל כי יש את המילה ברל כצנלסון.
שלי יחימוביץ': אני ממש מתפלאת על זה.
רונית תירוש: אני רוצה להגיב.
רונית תירוש: אף אחד לא יצא כאן מדעתו ואין לי שום דבר נגד ברל כצנלסון אבל אני לא זוכרת שמשרד החינוך תקצב לא את ברל כצנלסון ולא את ז'בוטינסקי.
רונית תירוש: לכן, אם חברת הכנסת מסוגלת להסביר לי למה זה הולך, בסדר.
רונית תירוש: אם לא, אני רוצה הסבר.
חיים אורון: אני אסביר.
צחי דוד: אני אומר עוד דבר.
צחי דוד: הכסף הוא לא כסף שמגיע מהאוצר אלא הוא מהרזרבה של המשרד לתקנה של התוכנית הזאת.
צחי דוד: זאת תוכנית להכשרת מורים להנצחת מורשת ברל כצנלסון המהווה חומר לימודי לבתי ספר, הפעלה של אתר שיאפשר למידה מרחוק של תלמידי בית הספר והסטודנטים מהמכללה כאשר הסטודנטים מהמכללה יוכלו להנחות תלמידים בעבודות חקר בנושא.
רונית תירוש: אפשר לעשות הכשרת מורים לז'בוטינסקי, אפשר לעשות הכשרת מורים לברל כצנלסון.
חיים אורון: זאת לא הכשרת מורים לברל כצנלסון.
רונית תירוש: זה מה שהוא אמר.
רונית תירוש: הכשרת מורים למורשת.
חיים אורון: הוא אפילו  לא יודע מה שברל כצנסלון  אמר על השומר הצעיר.
משה גפני: ציון, אתה עומד על כך שלא נצביע?
משה גפני: ה צ ב ע ה     פנייה מספר 316 – אושרה
ציון פיניאן: אני נמנע.
משה גפני: פניות מספר 317 ו-324 – משרד התשתיות      	זה גם הסכם קואליציוני?
משה גפני: כשאני רואה סכומים עגולים, נראה לי שזה הסכם קואליציוני.
חיים אורון: ברל כצנלסון, זה לא הסכם קואליציוני.
שלי יחימוביץ': מאחורי זה עומדים גם אנשים שהם שוחרי ז'בוטינסקי.
משה גפני: גם את זה אני יודע.
רונית תירוש: השר.
שלי יחימוביץ': לא, לא השר.
משה גפני: לא, לא השר.
פניה קירשנבאום: לפני שדנים בהעברה הזאת, אני רוצה לומר משהו.
פניה קירשנבאום: אתה יודע שהאוצר מעכב אישורי צווי ארנונה לרשויות.
פניה קירשנבאום: אתה מודע לזה?
משה גפני: צווי ארנונה?
פניה קירשנבאום: אתה מודע לבעיה הזאת?
יצחק וקנין: אולי בגללך שהרשויות הגדילו?
פניה קירשנבאום: מה זה משנה?
ציון פיניאן: כל הגדלה חייבת אישור של משרד הפנים.
משה גפני: אני לא מודע לזה.
פניה קירשנבאום: זה מה שרציתי לשאול.
פניה קירשנבאום: אתה יודע שיש משבר בשלטון המקומי.
פניה קירשנבאום: אתה יודע שמענקי האיזון, למרות שאתה נלחמת עליהם, הבעיה לא נפתרה והם נמצאים באמת בתקופה קשה.
פניה קירשנבאום: חלק מהרשויות הגישו בקשה להעלות את צו הארנונה.
פניה קירשנבאום: אם האוצר לא רוצה או משהו, יעלה את זה כאן לדיון אבל מה שקורה זה שהוא פשוט מניח את זה במגירה התחתונה, הוא לא עונה לרשויות, הוא לא מגיב ולא דן בצווים האלה.
פניה קירשנבאום: זה באוצר.
משה גפני: את טוענת שהאוצר לא מאשר.
משה גפני: אני לא מכיר את זה, אבל אני אבדוק את זה.
ציון פיניאן: הרשויות המקומיות הגדילו את האחוזים בצו כדי לכסות גירעונות.
ציון פיניאן: זה לא הולך אלא זה בא על צוואר האזרחים.
ציון פיניאן: כל הגדלה של הצו מעל התקרה שהוא מאשר ---
פניה קירשנבאום: שיאשרו עד התקרה.
ציון פיניאן: בשלושה אחוזים מותר להם והם לא צריכים לשאול.
יצחק וקנין: הם לא צריכים אישור.
ציון פיניאן: עד התקרה הם לא צריכים אישור.
ציון פיניאן: אם אתה רוצה מעל התקרה, אתה חייב את אישור משרד הפנים.
פניה קירשנבאום: משרד הפנים אישר, אבל יש בעיה עם אישור האוצר.
משה גפני: רבותיי, אני עומד לקיים דיון על מענקי האיזון.
משה גפני: אני לא מכיר את זה, אבל אני אבדוק את זה ואעלה את הנושא לדיון.
משה גפני: בניגוד למענקי איזון שכולנו בעמדה חד משמעית, בנושא של הצווים יש אצלנו כאלה שחושבים אחרת.
פניה קירשנבאום: אני לא אומרת בעד ונגד, אני לא יודעת כמה העלו ולמה העלו.
אמנון כהן: צריך להגיד גם לא.
משה גפני: נכון, או שלומר חלק.
פניה קירשנבאום: הם תלויים בזה.
פניה קירשנבאום: הם לא נענים.
משה גפני: אנחנו ממשיכים בפנייה של משרד התשתיות.
אודי רמר: הפנייה נועדה לתקצב את פעילות המכון הגיאו-פיזי והחברה לחקר ימים ואגמים.
אודי רמר: ובנוסף לתקצב 2 מיליון שקלים עבור רכישת ציוד למכון הגיאולוגי.
משה גפני: ה צ ב ע ה     פניות מספר 317 ו–324 – אושרו פה אחד
צחי דוד: הפנייה נועדה לתקצב 10 מלש"ך לבניית מוסדות דת בהתאם לקריטריונים של המשרד לשירותי דת על פי הסכמים קואליציוניים.
אמנון כהן: למה הסכמים קואליציוניים?
אמנון כהן: למה המדינה לא נותנת?
משה גפני: כמה תקציב יש לפיתוח מבני דת?
צחי דוד: בבסיס יש שישה מיליון שקלים, הייתה כבר השנה העברה.
משה גפני: שישה מיליון שקלים מספיקים לפיתוח מבני דת במדינת ישראל והיא מדינה יהודית ודמוקרטית.
משה גפני: זאת אומרת, זה התקציב.
צחי דוד: זה כרגע התקציב.
משה גפני: ש"ס עשתה הסכם קואליציוני, אז מוסיפים עוד 10 מיליון שקלים.
צחי דוד: הוסיפו כבר עוד 40 ועכשיו מוסיפים עוד 10 מיליון שקלים.
משה גפני: בבסיס התקציב יש שישה מיליון שקלים.
חיים אורון: לפי מה שכתוב כאן, הסעיף הוא 131 מיליון שקלים.
משה גפני: זה סעיף כללי של המשרד לשירותי דת.
חיים אורון: פיתוח מבני דת.
משה גפני: בפיתוח מבני דת יש חמישה מיליון שקלים.
ציון פיניאן: זה מה שאמר השר לשירותי דת.
אמנון כהן: בושה שהמדינה לא מממנת את זה.
אמנון כהן: אדוני היושב ראש, בושה שהמדינה לא מממנת את זה.
משה גפני: ה צ ב ע ה     נגד – 1     פניות מספר 318 ו-319 – אושרו      פניות מספר 320 ו-321 – משרד הנגב והגליל
צחי דוד: הפנייה היא פנייה של משרד הנגב והגליל ונועדה להעברת 1,4 מיליון שקלים לתוכנית המורשת בהתאם להחלטת הממשלה מחודש פברואר בנושא ועוד שני מיליון שקלים לבאר-שבע, לנושא תרבות.
משה גפני: אני מקווה שעל זה תצביע בעד, בניגוד למקוואות.
חיים אורון: אני מצביע בעד ורק בגלל ההסכם הקואליציוני.
חיים אורון: אני בעד לתת יותר, לא בהסכמים קואליציוניים.
צחי דוד: אני אסביר את השני מלש"ך של באר שבע.
אמנון כהן: מאיפה זה בא?
צחי דוד: הכסף מגיע ממשרד הנגב והגליל.
אמנון כהן: למה לא ממשרד התרבות?
פניה קירשנבאום: כי שם נשאר הכסף ומשם מחלקים אותו.
צחי דוד: משרד הנגב והגליל תומך בפרוייקטים שונים בפריפריה ובין היתר בתחום התרבות.
צחי דוד: בבאר שבע זה בהקשר להיכל התרבות ופעולות שמתקיימות.
צחי דוד: זה סיכום בינו לבין משרד הפנים.
משה גפני: ה צ ב ע ה     פניות מספר 320 ו-321 – אושרו פה אחד
אמנון כהן: אני מבקש רביזיה.
משה גפני: גם ציון רצה.
ציון פיניאן: מבקש רביזיה.
אורי אריאל: למה אתם עושים רביזיה?
אמנון כהן: אני רוצה לשאול את השר.
חיים אורון: אני רוצה רביזיה על כל ההחלטות הקודמות.
אמנון כהן: תעשה מה שאתה רוצה.
משה גפני: מבקשים רביזיה שני חברי כנסת.
משה גפני: הם לא ביקשו לעכב את ההצבעה אלא הם רוצים לברר מה זה.
משה גפני: ביקשו שני חברי כנסת לא לעכב את ההצבעה אבל הם רוצים לבדוק.
משה גפני: זה דבר מקובל שאני מאפשר לכל חבר ועדה.
משה גפני: תאמין לי שזה לוקח יום.
משה גפני: הם מבררים ואף אחד לא יעצור את זה.
משה גפני: אם אתה מבקש רביזיה על הכל, בסדר אבל אני לא יודע מה אשם ברל כצנלסון בזה שציון פיניאן ואמנון כהן ביקשו רביזיה.
חיים אורון: מה אתם רוצים מבאר-שבע?
משה גפני: הם לא רוצים מבאר-שבע.
חיים אורון: הם רוצים לעזור שם בתיאטרון.
חיים אורון: מכל הסעיפים, דווקא לסעיף הזה נתפסתם?
חיים אורון: תאמין לי שזה דמי מעבר ואני יודע על מה אני מדבר.
משה גפני: פניות מספר 322 ו-323 –
צחי דוד: הפנייה נועדה לתקצב תוספת של 40 מלש"ך לשני נושאים: 24 מיליון שקלים לשיפוי רשויות מקומיות ביהודה ושומרון בגין הקפאת הבנייה בשטחים, ו-15 מלש"ך לטובת מענקים ביטחוניים.
חיים אורון: מה זה שיפוי?
חיים אורון: הרי יש תקציב.
חיים אורון: זאת הוועדה או הרשויות המקומיות?
צחי דוד: לרשויות המקומיות.
משה גפני: ה-24 מיליון שקלים הם לרשויות המקומיות.
חיים אורון: תצביע.
חיים אורון: אני אצביע נגד.
משה גפני: ה צ ב ע ה     פניות 322 ו-323 – אושרו
חיים אורון: זה בתוך הרביזיות.
משה גפני: תוריד את הרביזיות.
משה גפני: אתה לא יכול לפגוע במכון הגיאו-פיסי.
חיים אורון: ציון, תוריד את הרביזיה.
ציון פיניאן: עד סוף היום אני מוריד.
חיים אורון: עד סוף היום אני מוריד.
חיים אורון: שהוא יודיע לי שהוא מוריד, גם אני מוריד.
ציון פיניאן: אני מסיר את הרביזיה בנושא של המשרד לפיתוח הנגב והגליל.
משה גפני: סעיף 56, מגבלות שיפוי וביטוח.
דניאל אילון: 56ט.
דניאל אילון: מגבלות שיפוי וביטוח.
דניאל אילון: על אף האמור בכל דין- (1) תאגיד או בעל שליטה בו לא ישלמו במישרין או בעקיפין עיצום כספי שהוטל על עובד של התאגיד, או נושא משרה בכירה בו, בסעיף זה "עובד", לפי סעיפים 52טו או 52נב'.
דניאל אילון: '(2) תאגיד או בעל שליטה בו רשאי לשפות ולבטח עובד של התאגיד בשל כל דבר ועניין שאינו מנוי בפסקה (1) בקשר עם הליך הטלת עיצום כספי בעניינו, לפי פרק ח'3, או בקשר עם בירור מנהלי או הליך מנהלי כמשמעותם בפרק ח'4 שהתנהל בעניינו, לרבות הוצאות התדיינות סבירות ולרבות בדרך של שיפוי מראש.
דניאל אילון: היה העובד נושא משרה בחברה, תנאי לשיפוי וביטוח כאמור הוא כי תקבע בתקנון החברה הוראה המאפשרת זאת.
דניאל אילון: לעניין זה "הוצאות התדיינות סבירות"- לרבות שכר טרחת עורך דין.
דניאל אילון: '(3) ניתן להתקשר בחוזה לביטוח אחריותו של עובד, למעט ביטוח התאגיד לאחריות נושא המשרה בו, לתשלום עיצום כספי, בשל ביצוע ההפרות המנויות בתוספת החמישית, או בתוספת השביעית לחוק זה, ובלבד שהעובד ישא בתשלום ההשתתפות העצמית על פי חוזה הביטוח.
דניאל אילון: ועל נושא משרה יחולו לעניין זה הוראות חוק החברות'.
דניאל אילון: '(4) לעניין סעיף זה "נושא משרה" כהגדרתו בחוק החברות.
דניאל אילון: '.
משה גפני: למה הוספתם את זה?
דניאל אילון: החוק מלכתחילה שתק בעניין הביטוח והשיפוי, תוך שהוא נסמך על הוראות הדין הכלליות הקיימות היום.
דניאל אילון: עם התקדמות השיג ושיח אל מול הגופים שנשלחנו לבצע, בהנחייתך, ראינו שיש עמימות.
דניאל אילון: חשבנו שהדין הקיים ברור, הסתבר לנו שהדין קיים עמום והיה חשוב לגופים ליצור ודאות וזו הפשרה שאליה הגענו.
משה גפני: אם אני עוסק בניירות ערך, אני אוכל לבטח את עצמי מפני תביעות שלכם?
דניאל אילון: אנחנו לא נתנו התייחסו לגבי ביטוח של אדם, בין אם הוא חברה ובין אם הוא יחיד, בשל הפרות שלו עצמו.
דניאל אילון: כל מה שדיברנו וקבענו ודאות זה ביטוח של תאגיד בשל הפרות ועיצומים כספיים שהוטלו על עובד של התאגיד.
משה גפני: אז מה הטעם בעיצומים?
משה גפני: בואי נדלג על העיצומים, מראש נלך לביטוח וזהו.
משה גפני: הרי כל מה שאתם אומרים כל הזמן זה שצריך לתפוס את בן האדם שעושה עברות וצריך לקנוס אותו, אתם אפילו אומרים קנסות גבוהים מאוד בחלק של האכיפה המנהלית.
משה גפני: אין לי בעיה, אני אעשה ביטוח ושלום על ישראל.
משה גפני: כמו שיש לי ביטוח רכב.
אמנון כהן: ואני יכול להשתולל אחר כך.
משה גפני: כן, אני יכול לעשות מה שאני רוצה.
משה גפני: אז מה הועילו חכמים בתקנתם?
זוהר גושן: כבוד היושב ראש, העובדה שאתה עושה ביטוח, זה לא אומר שאתה באותו רגע מתנתק לחלוטין מהמשטר שחל עליך מבחינת האחריות שמוטלת עליך, מכמה סיבות.
זוהר גושן: סיבה ראשונה זה שיש מרכיב של השתתפות עצמית שאתה תמיד צריך לשאת בו.
זוהר גושן: סיבה שנייה, מבחינה כלכלית סך כל הפרמיות שהתאגיד משלם גבוה יותר מהשווי של כל העיצומים.
זוהר גושן: אם נניח סך כל העיצומים בשנה זה 50 מיליון שקל, חברת הביטוח תגבה ממך בפרמיות את אותם 50 מיליון שקל פלוס הרווח שלה, ההוצאות שלה והעלויות שלה.
זוהר גושן: דבר נוסף זה שיש עכשיו שחקן שהוא צד ג', שיש לו עניין להיכנס לתוך הפעילות של התאגיד, כי הוא זה שנחשף לביצוע התשלומים ויש לו עניין להגיב.
זוהר גושן: אם הממשל התאגידי בתוך התאגיד הוא כזה שהוא חושף אותו לקנסות חוזרים ונשנים, יש לו עניין להגיב על ידי העלאת סכומי הפרמיות שמשולמות לחברת הביטוח.
זוהר גושן: כך שאתה לא אדיש כשיש ביטוח.
חיים אורון: במה זה שונה מביטוח דירקטורים רגיל?
זוהר גושן: זה לא שונה, גם ביטוח דירקטורים רגיל זה---
חיים אורון: היום לכל חברה יש ביטוח דירקטורים.
חיים אורון: אתה מתמנה לדירקטור, אתה לא תתמנה לחברה אם אין שם ביטוח דירקטורים.
חיים אורון: זה מבטיח אותך מתביעות במקרה של---
משה גפני: אבל זה לא המקרה, ממש לא המקרה.
חיים אורון: במהות זה לא שונה.
זוהר גושן: במהות זה לא שונה?
משה גפני: יש גם ביטוח רכב.
משה גפני: אם אני נוסע ואני משתולל ופוגע ברכב אחר, אני לא אצטרך לשלם, יש לי ביטוח.
משה גפני: כאן אנחנו מדברים על חקיקה, שבאה לעצור...
משה גפני: אתה הסברת את זה באריכות ואנחנו קיבלנו את מה שאתה אומר.
משה גפני: אתה הסברת באריכות למה צריך שתהיה הרתעה, לכן אתה הולך לאכיפה מנהלית, הסברת בטוב טעם, כדרכך.
משה גפני: הסברת שאתה הולך להליך פלילי, זה הליך שאתה לא יודע לאן הוא מגיע, ברוב המקרים אתה בכלל לא פותח בהליך ויש השתוללות בשוק.
משה גפני: מה אתה עושה?
משה גפני: אתה עושה אכיפה מנהלית.
משה גפני: דבר חדש שלא קיים עד היום במקומות אחרים.
משה גפני: אם אתה מאפשר לי לעשות ביטוח, זה לא כמו דירקטור ולא כמו בעל רכב.
זוהר גושן: גם כשיש לך ביטוח לרכב---
חיים אורון: החברה שבה אני דירקטור הואשמה בחבות מוצר ויש תביעות על חבות מוצר.
חיים אורון: מי שתובע אותי, תובע גם אחריות אישית שלי בתור דירקטור ואני משופה, עם השתתפות עצמית.
זוהר גושן: גם בדוגמה שנתת, של המכונית, אם אתה נוסע ואתה עושה תאונה, כי אתה לא זהיר, אז מיד חברת הביטוח תגלם את זה בפרמיה שאתה תשלם לביטוח בשנה הבאה.
זוהר גושן: לכן יש לך תמריצים.
משה גפני: כן, אבל אני לא אצטרך לשלם את העלות של הרכב, אני אצטרך לשלם דברים שהם יחסית בשוליים.
זוהר גושן: אדוני היושב ראש, אני חושב שיש פה חוסר הבנה כלכלית ואני רוצה להדגיש אותה.
זוהר גושן: אם יש לך סכום של קנס של 100 שקלים, שאתה לצורך העניין מטיל אותו על יחיד או על חברה, אז אתה אומר 'הם נשאו בכל העלות'.
זוהר גושן: לעומת זאת, אם הם קונים ביטוח ב-5 שקלים, זה נראה לך כאילו הסכום הוא סכום פעוט והם לא שילמו את ה-100 שקלים.
זוהר גושן: מבחינה כלכלית זה לא נכון להגיד את זה.
זוהר גושן: מבחינה כלכלית, הערך של כל אותם 5 שקלים הוא יותר מה-100 שקלים.
משה גפני: למה לא שמתם את זה בתחילת החוק?
משה גפני: כמו בדירקטורים, כמו ברכב.
משה גפני: למה כשהכנתם את החוק, הכנתם אותו במשך שנתיים, לא כתבתם את זה?
זוהר גושן: כפי שאדוני יודע, חלק מהתהליך כלל מגעים עם הגופים השונים כדי לנסות ולהגיע---
זוהר גושן: ביקש את זה איגוד הבנקים.