GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דלית זמיר: הכוונה בסעיף קטן (ב) שאת לוקחת את ההגדרה הזאת ואת אומרת מחוץ לשטח המפונה אבל רק לאזור א'.
דלית זמיר: יש שם עניין של ניסוח.
דלית זמיר: אולי צריך לנסח את זה יותר טוב.
מרב תורג'מן: צריך לנסח את זה יותר טוב.
דלית זמיר: אין בעיה, אבל ברור שזאת אותה הגדרה כי היא מצמצמת יותר בסעיף קטן (ב) ו-(ג) שדורש שזה לא סתם מחוץ לשטח המפונה אלא אזור פיתוח א'.
דלית זמיר: אנחנו לא נוגעים כמובן ב-(ב) ו-(ג).
מרב תורג'מן: צריך לנסח את זה כך.
מרב תורג'מן: "עסק חלופי" – עסק שאיננו עסק שהעתיק את פעילותו, שהוקם במקום העסק הזכאי, במקום שאינו בשטח האמור בסעיף 3 ואינו במדינת חוץ, ובלבד שהעסק הזכאי או בעל זכויות בעסק הזכאי מחזיקים בעסק החלופי, ובלבד שמטרתה העיקרית של האחזקה כאמור אינה קבלת הפיצוי לפי סעיף זה.
מרב תורג'מן: לעניין זה, "מחזיק" – לגבי עסק חלופי שהוא תאגיד – החזקה באמצעי שליטה של 25 אחוזים לפחות, ולגבי עסק חלופי שאינו תאגיד – החזקה ב-25 אחוזים לפחות מנכסי העסק.
מרב תורג'מן: יראו עסק זכאי כמחזיק רק אם בעל העסק נותר בעליו.
מרב תורג'מן: "פיצוי" – לרבות תשלום שניתן לעסק על פי החלטת הוועדה המיוחדת ולמעט תשלומים כאמור שהוועדה המיוחדת קבעה, על פי המלצת ועדת הזכאות, כי הם ניתנו כמענקים או כתשלומים מיוחדים לשם העתקת פעילות העסק וכי אין להביאם בחשבון לעניין זה.
מרב תורג'מן: "פיצוי שקיבל" – לעניין עסק חלופי המוחזק בידי בעל זכויות בעסק הזכאי – לגבי עסק זכאי שהוא תאגיד – חלק יחסי מסכום הפיצוי לעסק כיחס חלקו של בעל הזכויות ברווחי התאגיד לכלל הזכויות לרווחים בתאגיד, ולגבי עסק שאינו תאגיד – סכום הפיצוי ששולם לבעל הזכויות לפי חלקו היחסי בזכויות.
מרב תורג'מן: 10.
מרב תורג'מן: תיקון סעיף 72     	בסעיף 72(ח) לחוק העיקרי, האמור בו יסומן (1) ולאחריו יבוא:
מרב תורג'מן: זכויות אחרות של חבר בעקיפין בתאגיד זכאי, חלק יחסי מסכום התמורה המוטבת כיחס חלקו של אותו חבר בזכות לרווחים בחברת ההחזקות לכלל הזכויות לרווחים בחברת ההחזקות.
מרב תורג'מן: (ב)	פסקה זו -     "חבר בעקיפין בתאגיד זכאי" – מי שהוא חבר בחברת החזקות שהוחל בפירוקה ושהושלם פירוקה והכל במועדים כאמור בסעיף קטן (1).
מרב תורג'מן: "חברת החזקות" – חברה המחזיקה במניות בתאגיד זכאי לפיצוי לעסק שמתקיימים בה, משך התקופה שתחילתה ארבע שנים שלפני היום הקובע ועד לתום פירוקה של החברה, כל אלו:
מרב תורג'מן: (2)	אין לה פעילות עסקית.
מרב תורג'מן: (3)	החברה קיבלה תמורה בעד מניותיה בפירוקו של התאגיד הזכאי כאמור ועל סכום התמורה, כולה או חלקה, הוחל סעיף קטן (1) (ה סכום שהוחל בגינו סעיף קטן (1) בידי החברה, להלן – התמורה המוטבת).
מרב תורג'מן: 11.
מרב תורג'מן: תיקון התוספת השלישית     	בתוספת השלישית לחוק העיקרי, בסעיף 11(ב), אחרי פסקה (2) יבוא:     "(2א)	עסק יהיה זכאי שחישוב הפחתת עלות השכר לגביו על פי פסקה (2) יבוצע באופן שהסכום המופחת לא יעלה על רבע מהרווח התפעולי לאותה שנה, לפני התיקון לפי אותה פסקה, ובלבד שלא ויתר על חישוב מתוקן כאמור בסעיף 52(ז)".
מרב תורג'מן: 12.
מרב תורג'מן: הארכת מועד להגשת תביעות     (א)	המועד האחרון להגשת תביעה או לחישוב מחדש של סכום הפיצוי לפי סעיפים 52(ד) עד (ז), ו-53(ג), וסעיף 11(ב)(2א) לתוספת השלישית לחוק העיקרי, כנוסחם בסעיפים 3, 4 ו-11 לחוק  זה, הוא שנה מיום תחילתו של חוק זה.
מרב תורג'מן: הסעיפים האלה מתייחסים לדמי ההסתגלות ולתוספת השלישית, לגבי רווח תפעולי.
מרב תורג'מן: סעיפים אלה מתייחסים לקצבת ההתאמה ולמענק ההשקעה.
מרב תורג'מן: (ג)	הוראות סעיף 13(ב) לחוק העיקרי יחולו על האמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב).
מרב תורג'מן: סעיף זה מתייחס להארכת המועדים.
מרב תורג'מן: 13.
מרב תורג'מן: תיקון חוק הביטוח הלאומי     	בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 –     	(1)	בסעיף 1, אחרי ההגדרה "פקודת פשיטת רגל" יבוא:     "קצבת התאמה" – קצבת התאמה לפי הוראות סעיף 58א לחוק יישום תכנית ההתנתקות.
מרב תורג'מן: (2)	בסעיף 175(א), במקום "מקצבת פרישה או מגמול פרישה" יבוא "מקצבת פרישה, מגמול פרישה או מקצבת התאמה".
מרב תורג'מן: (3)	בסעיף 407 -     		(א)	בסעיף קטן (א)(2), אחרי "גמול פרישה" יבוא "וקצבת התאמה".
מרב תורג'מן: (ב)	בסעיף קטן (ג), במקום "ומגמול פרישה" יבוא "מגמול הפרישה ומקצבת ההתאמה".
מרב תורג'מן: 14.
מרב תורג'מן: תיקון חוק ביטוח בריאות ממלכתי     	בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד-1994, בסעיף 14 –     (1)	בסעיף קטן (א), במקום ההגדרה "דמי הסתגלות מיוחדים" ו"גמול פרישה" יבוא:     "דמי הסתגלות מיוחדים", "גמול פרישה" ו"קצבת התאמה" – דמי הסתגלות, גמול פרישה וקצבת התאמה לפי סימן ג' לפרק ה' לחוק יישום תכנית ההתנתקות, התשס"ה-2005 (בסעיף זה – חוק יישום תכנית ההתנתקות".
מרב תורג'מן: 15.	תחילה ותחולה     תחילתו של סעיף 57(א) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 5 לחוק זה, ב-1 בחודש שלאחר יום פרסומו של חוק זה (להלן – יום התחילה) והוא יחול לגבי גמול פרישה המשתלם בעד יום התחילה ואילך.
משה גפני: קודם כל, אני מודה לכם על זה שהגעתם להסכמות ועמדתם בלוחות הזמנים.
משה גפני: אנחנו ניגש להצבעה.
משה גפני: לפני שאנחנו מצביעים על החוק עצמו, אני מבין שיש הסתייגות שלך חבר הכנסת חיים אורון ואפילו שאני לא כאן, אני מבקש להצביע עליה.
משה גפני: השאלה היא האם ההסתייגות היא הסתייגות תקציבית.
משה גפני: האם הממשלה מסכימה להסתייגות?
יאיר פינס: היא מעל חמישה מיליון שקלים.
משה גפני: אתם מתנגדים?
משה גפני: אם כן, זאת הסתייגות תקציבית.
יצחק שפריר: זה מול 14 מיליארד שכבר הוציאו.
יצחק שפריר: אז אי אפשר להוציא חמישה מיליון שקלים?
משה גפני: אני עכשיו מדבר מבחינת הפרוצדורה.
משה גפני: מבחינת הפרוצדורה, ברגע שהממשלה מתנגדת וזה מעל חמישה מיליון שקלים, זאת הסתייגות תקציבית.
משה גפני: המשמעות של הסתייגות תקציבית היא שאם זה נכנס לחוק, נצטרך חמישים חברי כנסת שיתמכו.
משה גפני: במידה שזה לא נכנס לחוק וזה עולה למליאה כהסתייגות, אם רוצים להעביר את זה, נצטרך – היות שהממשלה טוענת שזה סעיף תקציבי – חמישים חברי כנסת שיתמכו.
מרב תורג'מן: אני אקריא את ההסתייגות.
מרב תורג'מן: בסעיף 3, בסעיף 52(ד)(2), המלים "שמרכז חייו – יימחקו".
מרב תורג'מן: אני סבורה שגם בסעיף 58ב בעמוד 4, יש כאן הפניה לגבי מועד סיום ההסתגלות שמדבר "ולגבי בעל עסק שמרכז חייו בשטח מפונה, יום הפינוי".
מרב תורג'מן: אני חושבת שגם שם צריך להוריד את מרכז חייו.
משה גפני: הוא דיבר רק על הקצבה.
מרב תורג'מן: על בעל עסק.
מרב תורג'מן: לא על שכיר.
משה גפני: אבל זאת הסתייגות אחת ולא שתיים.
מרב תורג'מן: הסתייגות אחת.
משה גפני: נוסיף את זה גם שם.
משה גפני: זאת אומרת, ההסתייגות תחול גם על זה.
משה גפני: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת אורון.
יאיר פינס: לפני ההצבעה על ההסתייגות, אני רוצה להסביר משהו.
יאיר פינס: אני מעדיף להקריא משהו בנוגע לסוגיה הספציפית שקשורה למרכז חיים.
יאיר פינס: הנושא הזה נדון מספר פעמים בוועדת החקירה ואני רוצה להקריא מה אמרה ועדת החקירה.
משה גפני: לאיזה צורך אתה רוצה להקריא את זה?
יאיר פינס: לפני ההצבעה.
יאיר פינס: שחברי הכנסת ישמעו מה אמרה ועדת החקירה.
משה גפני: אם זה ארוך, אני לא מאפשר לך.
משה גפני: אם זה קצר, אני מאפשר לך.
משה גפני: זה ייגמר בפחות מדקה.
משה גפני: "במהלך עדותו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, העירה ועדת החקירה כי תנאי הסף שיובא לזכאותו של בעל עסק לקבלת דמי הסתגלות כי מרכז חייו היה בשטח המפונה הוציא מגדר הזכאים את רוב בעלי העסקים באזור התעשייה ארז.
משה גפני: בתשובתו לוועדה ציין מנכ"ל משרד ראש הממשלה כי יש להבחין מהותית בין מי שמרכז חייו היה באזור המפונה ובנוסף לפינויו מביתו אף איבד את מקום תעסוקתו לבין מי שרק עבד באזור המפונה אך מרכז חייו נותר כשהיה.
משה גפני: לטעמו אין מקום לקבוע כי דמי ההסתגלות מגיעים אף למי שמרכז חייו היה מחוץ לאזור המפונה באשר הפגיעה בו התמצתה בפיטורים בלבד".
משה גפני: אני רוצה להקריא את המסקנה:     	"באשר לטענות בעלי העסקים, העיון בכלל הטענות הביא את הוועדה למסקנה כי הדין עם המדינה וטענתה כי אין צידוק לייחד לבעלי העסקים באזור התעשייה ארז מסלול נפרד לפיצוי עסקי שיתבסס על עקרונות שונים מאלה שעל יסודם ניתנו פיצוייהם של בעלי העסקים באזור המפונה וכי מסלולי הפיצוי העסקי הקיימים בחוק נותנים מענה הולם לערך השוק או ערך הנכסים של בית העסק".
משה גפני: אני מבקש בכל מקרה, אני מעריך שההסתייגות לא תעבור, אם אכן מדובר, כפי שאמר חבר הכנסת חיים אורון, אני פונה גם אליכם, ומדובר לא על 150 איש כפי שהוצג אלא מדובר על עשרים-שלושים אנשים, אני מבקש ללכת לקראת העניין הזה ולהכניס אותם, על אף שזה לא ייכנס בחוק.
משה גפני: אם אכן מדובר במספר מועט של אנשים ולא על 150 אנשים כפי שנאמר, אני מבקש להכניס גם אותם.
משה גפני: אני לא מקיים יותר דיון על זה.
משה גפני: אנחנו כבר אחרי זה.
משה גפני: זאת הממשלה שלנו, זאת הדרך שלה ואנחנו נעשה את זה.
משה גפני: אני מקווה שבאמת הנתונים הם נתונים כאלה ולכן הבקשה שלי היא להכניס אותם לתוך המערכת הזאת.
משה גפני: אנחנו מצביעים על ההסתייגות.
משה גפני: ה צ ב ע ה     ההסתייגות לא התקבלה
אריה אלדד: אני בעד.
משה גפני: ההסתייגות לא עברה והיא עולה למליאה כהסתייגות ואנחנו נצביע עליה במליאה.
משה גפני: מכיוון שההסתייגות לא עברה, אני מצביע על הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון מס' 2) (פיצוי לעסקים ולעובדים), התש"ע-2010 כפי שהוקראה על ידי היועצת המשפטית של הוועדה.
מרב תורג'מן: עם ההגדרה לגבי עסק חלופי, כפי שנאמר.
משה גפני: ה צ ב ע ה     הצעת החוק אושרה פה אחד     הצעת החוק עברה והיא תועבר למליאת הכנסת לקריאה שנייה ושלישית.
משה גפני: על סדר היום השביתה בבנק הבינלאומי הראשון, בבנק פועלי אגודת ישראל בע"מ ובבנק אוצר החייל.
אמנון כהן: המנכ"ל והיושב ראש מגיעים?
אמנון כהן: אם הם לא מגיעים, עם מי מדברים?
משה גפני: עם מי שמגיע.
שלי יחימוביץ': איפה ההנהלה?
שלי יחימוביץ': מקיימים דיון על עובדים בלי ההנהלה?
משה גפני: מי נמצא מהנהלת הבנק הבינלאומי?
יוסי לוי: יוסי לוי, ראש אגף משאבים בבנק הבינלאומי.
משה גפני: מי נמצא מהעובדים?
משה גפני: מי נמצא מבנק ישראל?
משה גפני: מבנק אוצר החייל?
קריאה: יושב ראש ועד העובדים בבנק אוצר החייל.
דן טראוב: מנהל חטיבת המשאבים.
משה גפני: מי נמצא מההסתדרות?
קריאה: הנציג בדרך.
קריאה: ציון שמע בדרך לכאן.
משה גפני: רבותיי, אני מברך אתכם על כך שבאתם, אבל אני חושב שהבנק היה צריך לשלוח דרג בכיר יותר.
משה גפני: זאת אומרת, המנכ"לית הייתה צריכה לבוא, אבל בסדר, אני מכבד את ההחלטה הזאת ואני מקיים את הדיון.
משה גפני: לוועדת הכספים אין סמכות לקבל החלטות בעניין הזה של הסכסוך שהוא סכסוך עבודה.
משה גפני: בשבוע שעבר דיבר אתי גם עופר עיני ואני אמרתי לו שמה שאנחנו עושים, אני חושב שאין תקדים לכך שיש שביתה במערכת הבנקאית – נדמה לי 13 ימים – באופן כזה שמי שפנה אלינו זה לא הבנק ולא העובדים אלא פנו אלינו לקוחות.
קריאה: 11 ימים.
משה גפני: פנו אלינו לקוחות שנפגעים באופן מאוד מאוד חמור.
משה גפני: אני לא זוכר במערכת פגיעה כזאת שלקוחות לא יכולים לעשות פעילות בנקאית, לא יכולים להוציא כסף, ובעצם נמצאים תלויים בין שמים וארץ.
משה גפני: אלה לקוחות של הבנק, הם לקוחות רגילים, ובגלל סכסוך עבודה – שאני מכבד אותו – הלקוחות לא צריכים להיות אלו שנושאים באחריות.
משה גפני: אני גם דיברתי עם רוני חזקיהו, המפקח על הבנקים.
משה גפני: אני לא חושב שהמפקח על הבנקים יכול לעמוד כאן מנגד.
משה גפני: זה לא סכסוך עבודה רגיל.
משה גפני: יש סכסוך עבודה שבכל מקרה הוא יוצר בעיה במערכת הבנקאית, לפחות בחלקה, ואני מבקש מהכוח הציבורי שיש לנו בועדת הכספים, אני מבקש להשתמש בעניין הזה לטובת הלקוחות.
משה גפני: אני לא חושב שאנחנו צריכים לעזור להנהלת הבנקים, אני לא חושב שאנחנו צריכים לעזור לעובדים במקרה הנוכחי – אנחנו תמיד עוזרים לעובדים ואנחנו רוצים לעזור לעובדים – אבל אמרתי לעופר עיני שאנחנו לא נכנסים לגוף הסכסוך.
משה גפני: אנחנו לא נדון האם העובדים קיבלו שכר יותר ממה שמגיע להם או קיבלו פחות.
שלי יחימוביץ': כבר עשינו את זה.
משה גפני: כן, אבל זה לא נושא הדיון.
שלמה מולה: מסקרן אותי לדעת.
משה גפני: כל אחד יכול לומר את דעתו.
משה גפני: אני אמרתי את דעתי.
שלי יחימוביץ': על מה הדיון כעת?
רונית תירוש: אתה יודע מה השכר שלהם?
משה גפני: אמרתי, אני ביקשתי את הדיון הזה בגלל שהלקוחות נפגעים.
שלי יחימוביץ': גפני, אני ממש מתקוממת על הדבר הזה.
שלי יחימוביץ': אנחנו נציגי ציבור והציבור הוא גם העובדים.
פניה קירשנבאום: פועלות ניקיון ומוסדות הקרטל.
שלי יחימוביץ': לא. אי אפשר.
שלי יחימוביץ': זה ממש לא בסדר.
שלי יחימוביץ': זה לא מתאים לך.
משה גפני: את לא מקשיבה למה שאני אומר.
משה גפני: אמרתי שנושא הדיון הזה הוא הציבור, הלקוחות.
שלי יחימוביץ': אני לא מוכנה לזה.
משה גפני: את לא שומעת אותי עד הסוף.
שלי יחימוביץ': למה יש סכסוך עבודה?
שלי יחימוביץ': כי העובדים נפגעים.
משה גפני: שלי, את לא מקשיבה לי עד הסוף.
רונית תירוש: זה נשמע כמו ביוון, שמקבלים משכורת 13, 14 ו-15 והם גם ישבתו כל הזמן.
שלי יחימוביץ': אתה לא יכול לקיים דיון על סכסוך עבודה ולדבר רק על הלקוחות.
שלי יחימוביץ': אף פעם לא עשינו את זה.
משה גפני: את לא נותנת לי להשלים משפט.
שלמה מולה: אתה אומר שהלקוחות פונים אליך.
שלמה מולה: אני רוצה לדעת כמה לקוחות פנו אליך מהביטוח הלאומי כשאתה מקיים דיון.
שלמה מולה: בוא נקיים דיון אמיתי.
שלמה מולה: לא צריך לקחת חצי מהדיון.
משה גפני: לא חשבתי שאני אסתבך כבר בתחילת הישיבה.
משה גפני: שלמה, אני יכול לדבר בוועדה הזאת ולומר משהו?
אמנון כהן: אדוני היושב ראש, אתה דיברת כמו שצריך.
משה גפני: אנחנו קיימנו כמה דיונים מהסוג הזה.
משה גפני: אנחנו קיימנו דיונים על עובדים ודאגנו לעובדים, וגם היום איכפת לי העובדים.
משה גפני: אגב, אני משתכנע יותר ויותר מהנושא של העובדים, יותר מאשר הנושא של ההנהלה ולא מדובר על משכורת 14 ו-15 כמו שהציגו לי בהתחלה.
משה גפני: אנחנו קיימנו דיונים על כמה סכסוכים שלא היה בסמכותנו, ואנחנו הבאנו את זה לפשרה על מנת שהשביתה תסתיים.
משה גפני: לשם אני רוצה להגיע.
משה גפני: אני לא יכול עכשיו לדון האם העובדים מקבלים משכורת 13 ו-14 ו-15, או שהעובדים מקבלים השלמה, כמו שראיתי בתלושי שכר, לשכר מינימום.
משה גפני: אתם יכולים להעלות את זה, אבל אם כן, אנחנו באים במקום ההסתדרות במקרה הזה או באים במקום בית הדין הארצי לעבודה.
משה גפני: אני רוצה להגיע למסקנה שהשביתה תסתיים היום ושתהיה בוררות שהיא תהיה חובה גם על ההנהלה.
משה גפני: לזה  אני רוצה להגיע.
משה גפני: אני לא יודע אם אני יכול להגיע לזה אבל אני מנסה.
משה גפני: אני רוצה שהשביתה תסתיים ושהעובדים לא ייפגעו.
שלי יחימוביץ': אני אוכל לקבל רשות דיבור?
משה גפני: בטח שתקבלי.
משה גפני: זאת הוועדה הכי פלורליסטית שקיימת בכנסת.
חיים אורון: אמרת לעופר עיני שאתה הולך להעביר כאן החלטה על בוררות מחייבת?
משה גפני: אני לא אמרתי לעופר עיני מה אני הולך לעשות.
משה גפני: חבר הכנסת אמנון כהן ואחריו חבר הכנסת שלמה מולה.
אמנון כהן: אני מחזק את ידיך בקיום הדיון.
אמנון כהן: גם אלי התקשרו לקוחות רבים של הבנק, לקוחות שלא יכולים להוציא את הכסף עבורו עבדו, לקוחות שהיו צריכים לקבל את שכרם ולא יכולים להוציא את הכסף.
אמנון כהן: היו לקוחות שהתקשרו ואמרו שהם הולכים ללוות כסף כי הם לא יכולים לקבל את השירות.
אמנון כהן: אני מדבר כאן בשם האנשים האלה, בשם ציבור הלקוחות שהוא שבוי של הבנק ולא מקבל את השירות אותו הוא אמור לקבל.
אמנון כהן: אני חושב אדוני היושב ראש, גם לפי הנוכחות שאתה רואה כאן, הנציגים ששלחו הבנקים, הם מזלזלים גם בכנסת וגם בלקוחות.
אמנון כהן: זה שהם לא עושים את ההסדר עם העובדים, בגלל זה הלקוחות נפגעים.
אמנון כהן: יש כאן יהירות אדוני היושב ראש של הבעלים, של היושב ראש ושל המנכ"ל.
אמנון כהן: המנכ"לית הייתה חייבת להיות כאן היום בדיון הזה.
אמנון כהן: לא רק שהיא לא עונה לעובדים, אלא היא גם לא עונה לחברי הכנסת.
אמנון כהן: היו אלי פניות של אזרחים ואני פניתי מספר רב של פעמים, אבל לא עונים לחברי כנסת אלא אחרי שבוע עוזר חמישי מתקשר ושואל מה רציתי.
אמנון כהן: אני צריך משהו בשבילי?
אמנון כהן: אני פונה בעקבות פניות הציבור.
אמנון כהן: זאת ההתייחסות.
אמנון כהן: אם זאת ההתייחסות לחברי כנסת, תאר לך מה ההתייחסות ללקוח הפשוט שרוצה לדבר עם מנהל בנק.
אמנון כהן: היהירות הזאת, זאת הבעיה.
אמנון כהן: לכן לא יושבים עם העובדים אלא מביאים את הדרג הזוטר.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לקבל החלטות.
אמנון כהן: הם צריכים לשבת ולקבל הכרעות.
אמנון כהן: יש כאן זלזול.
אמנון כהן: לבעלים לא איכפת כי יש לו עוד כמה עסקים, המנכ"ל והיושב ראש חייבים להביא תשואות נאות, גם כדי לשפר את שכרם וגם כדי לרצות את הבעלים, ולא איכפת להם מהעובדים ומהלקוחות.
אמנון כהן: זה המצב.
אמנון כהן: לכן כאן אנחנו צריכים להתערב ולגרום לכך שהסכסוך יסתיים במהרה לטובת הלקוחות.
אמנון כהן: אם לא, הלקוחות חכמים והם יעברו לבנק אחר.
אמנון כהן: אני אומר לפיקוח על הבנקים שהלקוחות כאן שבויים וסובלים.
אמנון כהן: קבלו הכרעה אתם.
אמנון כהן: לא מזמן החלפתם יושב ראש בנק.
אמנון כהן: קבלו הכרעה ותזהירו.
אמנון כהן: למה הלקוחות צריכים להיות שבויים בידי הבנק?
אמנון כהן: אני מבקש להיכנס כאן לעובי הקורה ולהוציא הנחיות בסמכויות שיש לכם.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר לך תודה על שאתה מקיים את הדיון.
שלמה מולה: אני לא חושב שהדיון צריך להתקיים בגלל הפנייה של הלקוחות אלא אני חושב שהוא צריך להתקיים בגלל העובדים.
שלמה מולה: אני רוצה לומר לך שבלי העובדים אין בנק.
שלמה מולה: הבנק לא יכול להרוויח בלי העובדים.
שלמה מולה: בלי העובדים המנכ"לית או המנכ"ל לא יכול להרוויח שמונה מיליון שקלים, חמישה מיליון שקלים לשנה.
שלמה מולה: בבדיקות שאני עשיתי, בין 700 ל-800 עובדים מקבלים השלמת שכר.
שלמה מולה: אתם לא רוצים שהעובדים יתאגדו?
שלמה מולה: ההתאגדות היא זכות יסוד בסיסית לאנשים שקמים ב-8 בבוקר וחוזרים הביתה אחר הצהרים.
שלמה מולה: אתם רוצים גם לקחת מהם את הזכות הזאת?
שלמה מולה: אני אפילו לא מבין את ההגיון.
משה גפני: יש כאלה שקמים ב-7.
שלמה מולה: אני רוצה לומר לך שאני בעד הלקוחות.
שלמה מולה: נכון, הלקוחות צריכים לקבל שירות אבל קודם כל האחריות על הלקוחות היא על הנהלת הבנק.
שלמה מולה: הנהלת הבנק חייבת לשבת עם העובדים ולפתור את הבעיה.
שלמה מולה: אני לא חושב שכנסת ישראל צריכה עכשיו לשבת ולקיים דיונים שצריכים להתקיים בין ההנהלה לעובדים ולהגיע לפתרון.
שלמה מולה: אני חושב שההנהלה צריכה לשבת עם העובדים ולמצוא את הפשרה.
שלמה מולה: אני לא מאמין שיש עובד אחד שקם בבוקר ורוצה לשבת בבית.
שלמה מולה: אני לא מאמין לזה.
שלמה מולה: אני לא מאמין שיש עובד כזה במקום עבודה כלשהו.
שלמה מולה: העובדים רוצים להביא פרנסה הביתה.
שלמה מולה: אם זאת הגישה, לפי דעתי מה שצריך לעשות זה לקרוא להנהלת הבנק לשבת עם העובדים, להגיע לעמק השווה, להגיע לכל פתרון אליו יגיעו.
שלמה מולה: לכן אני חושב שזכות ההתאגדות היא זכות יסוד.
שלמה מולה: האמת היא שיש בישראל כאלה שהיו רוצים שלא תהיה קיימת זכות ההתאגדות והיו רוצים לנהל את המדינה בלי ועד עובדים, בלי הסתדרות ובלי התאגדות כאשר כל יום וחצי אפשר להחליף עובדים.
שלמה מולה: אפשר לנשל את העובדים, לפגוע בהם, ואפילו כאשר העובדים מתאגדים והולכים לבית המשפט, שואלים מה פתאום הם שובתים.
שלמה מולה: אפילו בית המשפט אומר: רבותיי, ההתאגדות ושביתה, היא שביתה חוקית.
שלמה מולה: אם השביתה היא חוקית, אני חושב שהנהלת הבנק צריכה לשבת עם העובדים ולפתור את הבעיה.
שלמה מולה: אני לא חושב שהשביתה צריכה להימשך מעבר למה שהיא צריכה להימשך, אבל ריבונו של עולם, אני באמת חושב, כאשר אתה רואה נתונים שמראים 700-800 עובדים שמקבלים השלמת הכנסה, אתה שואל את עצמך באיזה מדינה אנחנו נמצאים.
שלמה מולה: אני רוצה לומר משהו מאוד פוליטי.
שלמה מולה: אני יודע שכל התפיסה הזאת של לא להגביל את שכר הבכירים, לא להתערב בשכר הזה, זאת התפיסה הקפיטליסטית שרוצה לרמוס ולמצוץ את העובדים ולא לתת להם את התחושה שהם שייכים.
שלמה מולה: אז אתה שואל את עצמך למה יש פערים חברתיים כפי שקיימים, ואז שולחים את יעקב נאמן שמכבס את הכביסה המלוכלכת ואומרים לו  שישב אתנו ושיסדר לנו את סידור העבודה.
שלי יחימוביץ': מה יש לי עוד לומר?
שלי יחימוביץ': מה נשאר לי?
משה גפני: שלמה, תודה, היית בסדר גמור.
שלמה מולה: לפחות קיבלתי ציון מיושב ראש ועדת הכספים.
שלמה מולה: זה גם משהו.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, קודם כל, אני מסכימה אתך שאנחנו לא בוררים בסכסוכי עבודה.
שלי יחימוביץ': יתרה מזה, גם היו מקרים שהגיעו לכאן סכסוכי עבודה ואתה רצית למנות חברי כנסת שיהיו מעין בוררים, ואני סירבתי.
שלי יחימוביץ': כי אמרתי שזה לא התפקיד שלנו כחברי כנסת.
שלי יחימוביץ': לשם כך יש ועדים, לשם כך יש ארגונים יציגים, לשם כך יש את ההסתדרות והם אלה שצריכים לעשות את זה.
שלי יחימוביץ': זה לא התפקיד שלנו כמחוקקים.
שלי יחימוביץ': מכיוון שהעניין הזה כבר התגלגל לפתחנו, להציג את הכותרת של הדיון כעיסוק בסבלם של הלקוחות, זה חוטא לעניין כיוון שזאת המהות של השביתה.
שלי יחימוביץ': זכות השביתה היא כלי ראשון ואולי יחיד בידיהם של העובדים לעמוד על הזכויות שלהם.
שלי יחימוביץ': הכלי זה מעוגן בחקיקה, הכלי זה מעוגן באמנות בין לאומיות, ולכלי הזה לא הייתה משמעות אלמלא בסופו של יום היה כוח לשביתה, וכן, הוא היה גורם סבל לציבור מסוים.
שלי יחימוביץ': אנחנו כחברי כנסת מייצגים את הציבור והשאלה מהו הציבור.
שלי יחימוביץ': הציבור זה צרכנים?
שלי יחימוביץ': או האם הציבור או גם העובדים?
שלי יחימוביץ': רוב האנשים שאנחנו מגוננים עליהם כציבור, בסופו של יום הם גם עובדים ואנחנו נדרשים לגונן על הזכויות שלהם כעובדים.
שלי יחימוביץ': אם אנחנו לא נגונן על הזכויות הבסיסיות שלהם כעובדים, הם גם לא יהיו צרכנים כי לא יהיה להם כסף לקנות.
שלי יחימוביץ': אז בואו נעמיד את הדברים בפרופורציות.
שלי יחימוביץ': בעיניי לפחות, התפקיד שלנו הוא לדאוג בראש ובראשונה לציבור ולכן בראש ובראשונה לזכויות העובדים, כדי שהם יהיו ציבור שיוכל לפרנס את משפחותיו בכבוד.
שלי יחימוביץ': קיבלתי תלושי משכורת של העובדים בשני הבנקים.
שלי יחימוביץ': גם של אנשים שלא מקבלים השלמת הכנסה.
שלי יחימוביץ': גם של בחור שעובד הרבה שנים ומרוויח 4,600 שקלים בחודש והוא לא מקבל השלמת הכנסה.
שלי יחימוביץ': זאת משכורת שמנה?
שלי יחימוביץ': חזירית?
שלי יחימוביץ': 15-16?
שלי יחימוביץ': אלה אנשים שבקושי מפרנסים את משפחותיהם.
שלי יחימוביץ': עם משכורת של 4,600 שקלים בחודש אתה לא יכול לשלם משכנתא ולכלכל משפחה בכבוד.
שלי יחימוביץ': מה העובדים האלה מבקשים?
שלי יחימוביץ': הם מבקשים שישבו וידברו אתם.
שלי יחימוביץ': הם עברו כל מיני תמורות, גם מבניות בבנק, שינויים של מחשוב שדרשו מהם יתר שעות עבודה, שהטילו עליהם עומס יותר גדול.
שלי יחימוביץ': הם לא ביקשו כלום.
שלי יחימוביץ': עכשיו הם מבקשים לעמוד על זכויותיהם ושידברו אתם, ואתה יודע מה?
שלי יחימוביץ': רוצים לשבור אותם.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא צריכים לתת לזה יד.
שלי יחימוביץ': ההנהלה צריכה לשבת אתם על הדרג הבכיר ביותר שלה ולא דרג ביניים ולסגור אתם עניין.
שלי יחימוביץ': היא צריכה לשבת אתם למשא ומתן רציני עד שיצא עשן לבן והם יגיעו להסכמות.
שלי יחימוביץ': זה לא התפקיד שלנו להתערב, אבל התפקיד שלנו הוא לקרוא להנהלה לשבת עם העובדים ולא להסתפק בכל מיני מכתבים ציניים כאלה שהם שלחו לעובדים בנוסח של "נשמח לשבת אתכם עד שזה וזה" ובסוף בפועל לא לשבת אתם אלא לשלוח אליהם דרג זוטר שלא יכול בכלל להגיע אתם להסכמות.
שלי יחימוביץ': שישבו אתם האנשים שמסוגלים להגיע גם להסכמות אמיתיות ולעמוד מאחורי ההסכמות האלה.
פניה קירשנבאום: מה זה דרג זוטר?
פניה קירשנבאום: איזה דרג זוטר?
שלי יחימוביץ': אני לא רוצה להיכנס לזה.
משה גפני: לא, זה לא דרג זוטר, אבל זה לא הדרג הבכיר ביותר.
שלי יחימוביץ': אני רוצה שמי שיחתום אתם על ההסכמים ויגיע אתם להסכמות גם בעל פה בטרם חתימה, יהיה מי שמסוגל לעמוד מאחורי ההסכמות האלה ולממש אותן.
שלי יחימוביץ': אז גם אנחנו נביא מזור לסבלם של הלקוחות שכמובן מעניינים אותנו מאוד.
שלי יחימוביץ': כרגע סבלם של הלקוחות נובע מההתנכרות של ההנהלה לזכויות של העובדים.
משה גפני: מכיוון שאני לא חולק על הדברים שלך, אני חוזר על מה שאמרתי בתחילת הישיבה.
משה גפני: אני לא זוכר מקרה שאנחנו קיימנו דיון בוועדה על שביתה בין עובדים לבין הנהלה.
משה גפני: לא זוכר שהיה דבר כזה.
משה גפני: אנחנו דנו על נושאים שהיו להם השלכות כלכליות והם כן נוגעים לוועדת הכספים, ואז נכנסנו לתוך סכסוך וזה אחד המקרים שאת זוכרת ואני רציתי להיכנס ממש לתוכו.
משה גפני: גם  כאשר היה הסכסוך בין כימיקלים לישראל עם חיפה כימיקלים, נכנסנו לפשרה שם והצלחנו בפשרה הזאת.
משה גפני: אותו דבר מה שהיה עם האוניברסיטה הפתוחה.
משה גפני: אבל נכנסנו לעניין לא דרך שביתה, בגלל שאז ההסתדרות יכולה לבוא אלינו בטענות למה אנחנו נכנסים לזה.
משה גפני: אנחנו נכנסים לזה מכיוון שהבנקאות כולה נמצאת בוועדת הכספים, הנושא הזה של הלקוחות הוא נושא שוועדת הכספים צריכה לדון עליו.
משה גפני: אני מסכים עם כל מה שאמרת, אבל אני רוצה להגיע לזה בדרך המלך ואני עומד ללכת לעניין הזה בתקיפות הכי גדולה מבלי לפגוע בעובדים וההנהלה צריכה לעשות את מה שהיא צריכה לעשות.
משה גפני: אנחנו נדרוש להפסיק את השביתה.
משה גפני: להגיע לבוררות ושהבוררות הזאת תהיה גם כלפי העובדים.
משה גפני: לפי דעתי ההנהלה מתעלמת מהעניין,  אבל יש זמן.
שלמה מולה: למה אתה אומר בהסכמה?
שלמה מולה: למה בוררות?
משה גפני: אני חוזר בי מהמשפט האחרון.
משה גפני: חברת הכנסת רונית תירוש ואחריה אני רוצה לשמוע את נציגי הנהלת הבנקים.
שלי יחימוביץ': גם ועדי העובדים.
משה גפני: נראה לך שהפסקתי לדאוג לעובדים?
רונית תירוש: אדוני היושב ראש, אני לא מבינה את מהות הדיון.
רונית תירוש: ברצינות.
משה גפני: הסברתי כמיטב הבנתי.
רונית תירוש: ניסית להסביר שאנחנו לא מתערבים, אבל אנחנו כאן ושבים ודנים וכן מתערבים.
רונית תירוש: אני לא קיבלתי תלושים ולא דיברתי עם עובדים אבל אני קוראת כאן שני מסמכים שרצים כאן בדיונים.
רונית תירוש: האחד מצטט את נחמיה שטרסלר – לא שהוא הגורו בשבילי לצורך העניין  - שהוא בכלל מדבר על כך שאין להם על מה להתלונן וכולי, ואני לא אצטט אותו.
רונית תירוש: יש כאן את המסמך של ארגון עובדי הבנק עצמו ואני רוצה להסתמך עליו.
רונית תירוש: אגב, אני מקדימה ואומרת שזכות השביתה עומדת לכל אחד במדינה דמוקרטית ואני לא מתווכחת על זה.
רונית תירוש: הטיעון המשכנע שנתן חברי חבר הכנסת מולה הוא נכון לכל דיון בנושא שביתה ולאו דווקא בהקשר הזה.
רונית תירוש: גם ברל כצנלסון, גם מורשת בגין, גם ז'בוטינסקי, כולם בוודאי היו בעד זכות השביתה.
רונית תירוש: אני מנסה לקרוא את הדברים שלהם ועל מה הם בכלל מדברים.
רונית תירוש: הם מדברים על כך שההנהלה מחייבת את העובדים לעמוד במכסות מכירה של מוצרים בנקאיים שונים כאשר המכסות אינן ריאליות.
רונית תירוש: זה מאפשר להנהלה לעקוב אחר כל עובד, אחר עמידתו במטלות השיווק שהוטלו עליו תוך הפעלת לחץ אישי.
רונית תירוש: לכן אי אפשר לצאת לשירותים.
רונית תירוש: אגב, יש חוק בנושא השירותים.
רונית תירוש: אי אפשר לאכול.
רונית תירוש: ממש רחמנות.
רונית תירוש: יותר מזה, מופצות רשימות בתפוצה ארצית ובהן פירוט שמות היועצים והעובדים והמקום שהם תפסו בטבלת השיווק ועוד ועוד ועוד.
רונית תירוש: בסוף הם מסיימים ואומרים שאין לנו דרישות מקדמיות ואנחנו באים בתום לב.
רונית תירוש: אני עמדתי פעם בראש ארגון, לא פרטי אבל ממלכתי, משרד החינוך.
רונית תירוש: ככל שניסינו לתת שקיפות לביצועים, כולל דיונים על שכר דיפרנציאלי על פי מדד של הישגים שמגיעים, עם הגדרה של קריטריונים שצריכים לעמוד בהם, נתקלנו בהתנגדות.
רונית תירוש: זה דבר שהוא ב-DNA של בן אדם באשר הוא.
רונית תירוש: יותר נוח לעבוד בסביבה שהיא פחות בודקת אותך, אבל מה לעשות, במגזר העסקי בוודאי ובוודאי השיטות הן קצת שונות מאשר במגזר הממלכתי בזה שהם באמת מודדים דברים ויש תחרות.
רונית תירוש: כדי  לעמוד בתחרות צריך להעמיד איזשהו רף ולהגדיר אותו ולוודא בכלים כאלה ואחרים שאכן העובדים עומדים ברף.
רונית תירוש: יכול להיות שזאת תוספת עבודה, אבל אני לא יודעת.
רונית תירוש: גם בלי זה אני חושבת שהם נדרשים לעשות את זה כי ככל שהבנק מצליח, אני מקווה שהם גם זוכים.
רונית תירוש: אני באמת חושבת שזה עניין ניהולי בלבד של מוסד עסקי בלבד, פרטי או לא פרטי, זה לא משנה כרגע, ואני חושבת שההתערבות שלנו כאן היא לא נכונה.
רונית תירוש: אני כן הייתי מקיימת דיון מהצד של הצרכנים.