GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי גולדשמידט: כמה מטר הם מהכביש?
עמי לקס: 700 מטר.
עמי לקס: סיכמנו עם העירייה שהיא עושה פה סוללות אקוסטיות.
משה גפני: צריך שם קיר אקוסטי.
משה גפני: יש כבר ניסיון במקומות אחרים.
משה גפני: שבכפר שמריהו יעשו סוללות עפר ופסולת.
עמי לקס: זה ממש לא רק עניין של כסף.
עמי לקס: אנחנו קודם כל מתכננים פה את ההרחבה של הכביש הזה בשני שלבים: אל"ף – איזושהי הרחבת ביניים כדי לשפר את הזרימה, ובי"ת – יש לנו תכנית גדולה, ולכן לא רצינו להשקיע בקירות זמניים, כי יכול להיות שהקיר הזה יהיה זמני.
משה גפני: לא, אם הוא יעבור הלאה, אתם תצטרכו להכניס את המכוניות לתוך המטבחים של האנשים... לאן עוד הכביש יכול להגיע?
משה גפני: תסתכל על הבתים פה, לאן הוא יכול להגיע עוד?
עמי לקס: אני לא יודע.
אלי גולדשמידט: האם ההרחבה היא לצד הזה?
עמי לקס: ההרחבה היא לשני הצדדים.
משה גפני: לא, אתה לא יכול, שם זאת גבעת שמואל.
אלי גולדשמידט: אבל אני רואה שפה זה שטח חקלאי, אז אתה יכול להרחיב לכיוון הזה.
משה גפני: זה לא יעזור.
עמי לקס: היה פעם שטח חקלאי, כמו כל המדינה.
עמי לקס: זה פרוייקט ששווה מיליארד דולר.
משה גפני: פה כן, ופה אי אפשר כי פה ממש ממוקמים בתים על הכביש.
עמי לקס: הנושא של בניית קירות לאורך כבישים קיימים זו סוגייה של מיליארדי שקלים.
עמי לקס: כמו שאמר חבר הכנסת גפני, אנחנו כרגע בבית משפט בתביעה ייצוגית של אותם אנשים.
עמי לקס: בית משפט יכריח אותנו לבנות קיר בגלל שיש רעש, לא בגלל שום דבר אחר, ואנחנו מתנגדים לתביעה הזאת לעשות זאת לא רק פה, אלא גם פה וגם פה וגם פה.
משה גפני: אגב, אתם צריכים להגיד לאנשי המחלקה המשפטית שלכם שנמצאת בבית המשפט, שפה אתם כבר עושים זאת, כי הם עדיין מתווכחים על זה.
עמי לקס: לא.
משה גפני: אני אראה לך את הפרוטוקול האחרון של בית המשפט, זה ממש מצחיק.
אלי גולדשמידט: טוב, בואו נתקדם.
עמי לקס: החלטה כזאת ייצוגית תחייב אותנו לא רק בבני ברק, אלא בכל הארץ, וזה יתבטא במיליארדים של שקלים, דבר שהוא בלתי אפשרי.
עמי לקס: אם אני אתן להם, מחר אלה יבואו, וזה יהיה כדור שלג.
עמי לקס: אנחנו הולכים לפי הכלל.
אלי גולדשמידט: אתם כבר פרצתם את הגדר, במובן הפוך על הפוך.
אלי גולדשמידט: אתם כבר בונים גדר אקוסטית.
גלית אסף שנהר: הם אומרים שבמקום שהם מרחיבים – הם בונים גדר אקוסטית, אבל במקום שהם לא מרחיבים זה תקדים.
משה גפני: אבל גם פה הרחיבו.
משה גפני: מע"צ טוענת עד לרגע זה בבית המשפט שגם פה לא הרחיבו.
משה גפני: אני אראה לך את הפרוטוקול.
עמי לקס: אבל בונים קיר.
משה גפני: בונים קיר, אבל המחלקה המשפטית אצלכם עוד לא יודעת את זה.
אלי גולדשמידט: אבל אתה מדבר על אותו קטע כביש שמצד אחד יש תושבים שזכו בקיר אקוסטי רק בגלל שהיתה הרחבה.
אנה שניידר: לא, אולי בגלל שהיתה הרחבה שמקרבת את הכביש לבתים, ואם יש "הרחבה פנימה", זה לא משנה מצב קיים.
משה גפני: אנה שניידר, זה אותו דבר שם.
משה גפני: כביש גהה הורחב גם פה.
אלי גולדשמידט: ואם היו מניחים פה את האספלט המיוחד הזה?
משה גפני: לא, שישימו אספלט בכפר שמריהו, ופה שיעשו קיר אקוסטי.
משה גפני: שיעשו פה גשר משוקע ב-60,000,000 שקל.
אנה שניידר: לא, הוא דיבר על סוללה.
משה גפני: על סוללה מפסולת, וראש העיר אומר לי שאני אסכים לזה.
עמי לקס: אנחנו הוצאנו הודעה שהכביש הזה בתכנית לחמש השנים הקרובות.
עמי לקס: אני לא יכול להתחייב על תאריך, כי תאריך קשור גם לתכנון וגם לגמר תכנון.
עמי לקס: הקיר פה הוא מאד מסובך ועובר ליד קווי מתח עליון.
משה גפני: כל הדברים שאמרתם, אמרתם גם פה.
משה גפני: עם רצון, אפשר לפתור את כל הבעיות.
עמי לקס: יש רצון.
משה גפני: ישב איתי המתכנן שלכם, והוא אמר שתוך שמונה חודשים אתם מרחיבים.
עמי לקס: אנחנו מתכננים.
משה גפני: מבחינתי יספק אותי, אם תאמר שבמהלך השנה הבאה אתם תבנו את הקיר האקוסטי.
עמי לקס: אני לא יכול לומר זאת.
עמי לקס: אל"ף, בשנה הבאה אני לא חושב שנעשה את זה.
עמי לקס: אם יש סיכוי שנעשה את זה – ואני מנחש – זה יהיה בשנת 2002, אבל אסור לי להתחייב על שנת 2002.
עמי לקס: היו"ר אלי גולדשמידט: אבל על שנת 2002 אתה יכול להתחייב?
עמי לקס: אני לא מדבר על המובן המשפטי, אלא להצהיר לפרוטוקול שבכוונת מע"צ לעשות מאמץ כבר בשנת 2001, ואם לא בשנת 2001 אז בשנת 2002 לכל המאוחר?
עמי לקס: יש לי רצון טוב.
משה גפני: לא, אבל אתה עכשיו מדבר בתור מנכ"ל מע"צ.
אלי גולדשמידט: הוא לא יכול לחתום פה שטר.
אלי גולדשמידט: הוא יכול לבטא עמדה, שגם אחרי זה יהיה לך "בשר": היתה פה התחייבות, בא לכאן מנכ"ל מע"צ ואמר לך שהוא יעשה מאמץ לבנות את הקיר בשנת 2001, ואם זה לא יילך, הוא יעשה מאמץ גדול יותר שהוא ייבנה בשנת 2002.
אלי גולדשמידט: האם אתה מאשר את מה שאני אמרתי?
עמי לקס: אני מאשר.
אלי גולדשמידט: את מה שאני אמרתי אפשר להגדיר מפיו של מנכ"ל מע"צ.
משה גפני: ומע"צ מכירה בעובדה שהיא אכן חייבת לעשות זאת.
אלי גולדשמידט: לא, אל תעשה לו את זה... זה לא האזור היחיד במדינה שסובל מרעש.
אלי גולדשמידט: האם אתה רוצה להפוך הצהרות שלו פה לתקדימים משפטיים?
אלי גולדשמידט: הוא הודיע שזאת הכוונה של מע"צ ושזה בתכניות העבודה שלה וזהו.
אלי גולדשמידט: חבר הכנסת גפני, האם אתה מוריד את העיכוב של בקשה מספר 005 – 28?
משה גפני: אני רק רוצה להצהיר לפרוטוקול ולהגיד למנכ"ל מע"צ שאני ממשיך לעקוב אחרי העבודות של מע"צ באזור, ואני רואה במצב הנוכחי אפליה, כי כשנוסעים על הכביש, רואים שבמקומות אחרים דומים בדיוק - -
אלי גולדשמידט: טוב, אבל בינתיים קיים האזור ההוא.
משה גפני: הכל מלחמה.
אלי גולדשמידט: בשביל מה אתה בכנסת?
משה גפני: אנשים באזור גני גד בחרו ש"ס ולא בי.
אלי גולדשמידט: אז בפעם הבאה הם יבחרו בך.
משה גפני: הם יבחרו ש"ס, לא יעזור דבר.
משה גפני: אני באמת רואה בעניין הזה אפליה, ואני אעקוב אחרי עבודות מע"צ.
עמי לקס: ואנחנו גם נעדכן אותך.
אלי גולדשמידט: אם כך, אנחנו עוברים לפנייה הבאה: 219 218.
אלי גולדשמידט: זאת פנייה.
גלית אסף שנהר: היו שתי פניות שחבר הכנסת גפני עיכב.
אלי גולדשמידט: הוא מסיר את כל העיכובים.
אלי גולדשמידט: תגיד לחבר הכנסת גפני שפה אני דיברתי רק על הסרה אחת.
שלום שמחון: לא, הוא הבין שאתה מסיר את הכל.
אלי גולדשמידט: הוא הבין שאני מסיר את הכל, אבל תגיד לו אחרי זה שאנחנו הבנו ממנו שהוא מסיר את הכל, וכך הודענו לפרוטוקול.
אלי גולדשמידט: אנחנו דנים בפנייה מספר 219 218.
אלי גולדשמידט: גלית אסף שנהר: זאת פשוט העברה של הרשאה להתחייב בסך 4.3 מיליון ₪ ממשרד התחבורה למע"צ עבור עבודות שמע"צ מבצעת בשביל משרד התחבורה.
אלי גולדשמידט: פנייה מספר 219 218 אושרה.
גלית אסף שנהר: לפנינו פנייה מספר 213.
איוור קרשנר: ביקשו לדעת למה מוסיפים 5.8 מיליון שקל להנהלה.
גלית אסף שנהר: אני אמרתי שחלק מזה הולך לשכר, ואני בדקתי – זה בגין פרישת עובדים מואצת במע"צ.
שלום שמחון: אני חושב שאתה לא צריך להעביר את זה, כי היתה פה התנגדות גדולה לעניין הזה.
שלום שמחון: לא כל כך אכפת לי, אבל חבר הכנסת פריצקי ביקש לקבל הסבר מסודר.
אלי גולדשמידט: היא אומרת שהיתה פרישה של עובדים.
אלי גולדשמידט: מי התנגד?
איוור קרשנר: לא, היתה שאלה כללית למה מוסיפים 5.8 מיליון שקל.
שלום שמחון: כמה עובדים פרשו שם?
שלום שמחון: 100 עובדים?
שלום שמחון: 20 עובדים?
שלום שמחון: 30 עובדים?
שלום שמחון: 40 עובדים?
גלית אסף שנהר: כן, ברמה כזאת.
אלי גולדשמידט: טוב, פנייה מספר 213 אושרה.
אלי גולדשמידט: אני עושה הפסקה עד שעה 9:30.
אלי גולדשמידט: אבקש להתחיל את ישיבת האבל של ועדת הכספים לזכרו של חבר הכנסת לשעבר, יושב ראש ועדת הכספים לשעבר, אברהם שפירא.
אלי גולדשמידט: אני מבקש מהנוכחים לעמוד לזכרו דקת דומיה.
אלי גולדשמידט: גברת שפירא היקרה, בני המשפחה, חבריי חברי הכנסת, יושבי ראש הוועדה לשעבר, שרים לשעבר, ראש הממשלה לשעבר, אדוני ראש האופוזיציה.
אלי גולדשמידט: אנחנו מציינים היום 30 לפטירתו של אברהם שפירא זכרו לברכה, שהלך לעולמו לאחר שנות פעילות ברוכות, בהן היה חבר כנסת בוועדת הכספים של הכנסת ויושב ראש ועדת הכספים של הכנסת.
אלי גולדשמידט: אני אישית הכרתי את חבר הכנסת שפירא זכרו לברכה רק בשלהי כהונתו כאן בכנסת.
אלי גולדשמידט: כשאני הגעתי לכנסת בשנת 1992, הייתי אז חבר בוועדת הכנסת והוא היה חבר ועדת הכספים.
אלי גולדשמידט: הצלחתי להכיר אותו ואת אישיותו החמה מאד, את עיניו הפיקחות מאד ואת חוש ההומור הרב שהיה לו לתקופה מאד קצרה.
אלי גולדשמידט: אני חושב שהוא זכה להערכה רבתי מכל חלקי הבית ללא הבדל מפלגה וסיעה.
אלי גולדשמידט: אבל אני חושב שראוי יותר שהדברים שייאמרו כאן לזכרו ייאמרו מפי אנשים שעבדו יחד אתו והכירו אותו.
אלי גולדשמידט: אני מבקש, ברשותכם, לאפשר לשמעון פרס ולאחר מכן לאריאל שרון לפתוח את ישיבת האבל.
שמעון פרס: תודה רבה.
שמעון פרס: גברת שפירא ומשפחת שפירא, אברהם שפירא עליו השלום היה ירא שמים ואוהב בריות.
שמעון פרס: את שניהם הוא עשה ללא שום פשרה ובכנות העמוקה ביותר.
שמעון פרס: הוא באמת היה איש מאמין במלוא מובן המילה.
שמעון פרס: הוא אהב בריות ללא גבול וללא סייג.
שמעון פרס: אני חושב שכל מי שיושב כאן סביב השולחן היום מרגיש שמשהו נעקר ממנו.
שמעון פרס: נעקר אדם שבאמת היה קרוב, חם וחשוב לכולנו.
שמעון פרס: לפני שאני אגיד כמה מילים לזכרו, אני רוצה להגיד שבימיו האחרונים אני באמת התפעלתי מגבורתו האישית.
שמעון פרס: אני ידעתי שהוא סבל סבל רב מאד מבחינה גופנית – נקטעה לו רגל עקב המחלה.
שמעון פרס: אני יודע שהיו לו קשיים בתחום הכלכלי.
שמעון פרס: אני יודע שהיתה לו בדידות מסוימת בתחום הפוליטי.
שמעון פרס: הוא לא הראה שום סימן של מרירות, של עגמת נפש, של טענות או של טרוניות.
שמעון פרס: תמיד היה אדם מלא אור, מלא אהבה, פתוח, חכם מאד שכאילו שום דבר לא יכול לו.
שמעון פרס: הוא נשאר איתן וחזק.
שמעון פרס: גבורה אישית כזו... הוא לא התלונן, לא הוציא הגה מהפה, לא אנחה ולא דבר.
שמעון פרס: אני לא ראיתי דבר כזה.
שמעון פרס: אדם עומד בסבל כה רב עמידה כל כך איתנה.
שמעון פרס: אני גם רוצה להגיד שהוא היה יוצא דופן במלוא מובן המילה.
שמעון פרס: אף על פי שאי אפשר לטעות היכן הוא עמד בכל נושא, עמידתו בנושא כלשהו לא שימשה כסייג ביחסיו עם אנשים.
שמעון פרס: כשהיה חבר כנסת, הכנסת מאד אהבה אותו.
שמעון פרס: קודם כל, ראו אדם חכם מדבר.
שמעון פרס: זו לא היתה חוכמה בהפסקות.
שמעון פרס: זו היתה חוכמה שוטפת.
שמעון פרס: אף על פי שהוא היה איש כספים, הוא לא היה מריר.
שמעון פרס: בדרך כלל האנשים שעוסקים באקונומיה הם אינם אנשים מאושרים, תמיד נדמה להם שאנחנו על סף איזה גירעון או מפולת.
שמעון פרס: אפשר להגיד שהוא היה איש משק אופטימי, לא רק לגבי המשק, אלא גם לגבי אנשי המשק.
שמעון פרס: זו אופטימיות שלא נכנעה למכות, לאכזבות או לדברים אחרים.
שמעון פרס: הוא לא רק היה חכם לב ביחסיו עם אנשים וחכם מעשה במפעליו, הוא גם היה חכם בתורה.
שמעון פרס: עם כל היותו איש עשייה גדול, הוא לא פסק כל חייו ללמוד תורה ולהרביץ תורה.
שמעון פרס: בין הדברים היפים שעשה הוא הוצאות ספרי תורה ותנ"ך שהיו לתפארת ותענוג לעין ולראש.
שמעון פרס: מבחינה זו הוא מיזוג כה נדיר של חוכמה בתורה ושל עשייה מלאת תוכן.
שמעון פרס: הוא אהב את הבריות וגם הבריות אהבו אותו.
שמעון פרס: קשה היה שלא לאהוב את אברהם שפירא, אבל איכשהו הוא גרם לכך שכל התנגדות תימס לפני שתתגבש לאיבה ולשנאה.
שמעון פרס: בארץ שהיא כל כך מפולגת בין הדתיים לחילוניים, הוא באמת ניסה להיות גשר בין השניים, יותר מכל אדם אחר מאיזשהו צד שהוא.
שמעון פרס: אני לא מכיר אדם בין החילוניים שכל כך ידע להגיד דברי דעת, ובין הדתיים שידע כל כך לדבר אל ליבם של הלא דתיים כמו שעשה אברהם שפירא.
שמעון פרס: זה היה גשר יום יומי.
שמעון פרס: זה גשר שאפשר לעבור אתו גם נחל וגם תהום מבלי ליפול, לא לנחל ולהירטב ולא לתהום ולהתרסק.
שמעון פרס: אחד הדברים שתמיד הוא היה אומר זה "בל יגיד", אבל הוא לא רק אמר "בל יגיד" אלא גם קיים את ה"בל יגיד".
שמעון פרס: סך הכל הוא הילך בין אנשים שמועות טובות ולא רעות.
שמעון פרס: הוא סיפר הרבה סודות, אבל לא סוד של רוע לב, אלא סוד מלטף; אני חושב שמבלי שנדע את זה, הוא קירב לבבות.
שמעון פרס: יושב כאן על ידי אריק שרון.
שמעון פרס: אני מוכרח להגיד שלאברהם שפירא היה חלק לא קטן בעניין הקמת ממשלת אחדות לאומית ובזריעת אמון.
שמעון פרס: אני חושב שהוא העביר לאריק שרון כוונות אמיתיות שלי והעביר לי כוונות אמיתיות של אריק שרון.
שמעון פרס: אני יכול להגיד עליו שהוא האדם היחיד שאני מכיר שדיבר מאחרי גבך טובות עליך.
שמעון פרס: זה כל כך לא מתאים בחברה שלנו, אבל הוא עשה את זה.
שמעון פרס: המפעלים שהוא הקים, היחסים שהוא רקם, המיזוגים שהוא הציע הם מאד נדירים.
שמעון פרס: אני רוצה להגיד למשפחה שאנחנו לא יכולים לבכות כמוה, אבל הכאב שלנו הוא מאד אמיתי, מאד משפחתי ומלא הוקרה ותודה.
שמעון פרס: יהי זכרו ברוך.
אלי גולדשמידט: אריק שרון, בבקשה.
אריאל שרון: גברת שפירא, משפחת שפירא.
אריאל שרון: אני איבדתי ידיד, באמת ידיד אמיתי שאהבתי.
אריאל שרון: זו היתה ידידות שנמשכה שנים רבות והיתה מתבטאת בהרבה דברים, אבל דבר אחד שהיה בה חלק בלתי נפרד – ערב שבת, ערב חג, לא חשוב היכן רב אברום היה ובאיזו מקצוות העולם הוא היה, הוא היה מתקשר או אני הייתי מתקשר.
אריאל שרון: אני מדבר על משך של עשרות שנים, ממש ידידות אמת.
אריאל שרון: אני איבדתי ידיד.
אריאל שרון: עם ישראל איבד חוכמה בלתי רגילה ומנהיגות.
אריאל שרון: מאחר שראיתי את מצב בריאותו, את סבלו וגם את עמידת הגבורה שלו מול המחלה, תמיד הייתי אומר לו: "הגוף שלך כבר נפגע, אבל שמור על הראש, את הראש שלך אנחנו צריכים".
אריאל שרון: זה היה מן קוד כזה בשיחה בינינו.
אריאל שרון: בעיניי, רב אברום סימל את ההתקרבות שאנחנו עדים לה – היא הדרגתית, אבל היא קיימת – של הציבור החרדי לענייני ממלכה ואת המעורבות ההולכת וגוברת בענייני מדינה.
אריאל שרון: כל גוף, בעיקר פוליטי – ואני ראיתי את זה בממשלות, וישנם פה חברים שהיו איתי בממשלות – תמיד צריך מישהו בעל חוכמה מיוחדת שיודע במהירות לעבור ולהתגבר על משבר כזה או אחר וכן הלאה.
אריאל שרון: אמנם לא ישבנו עם רב אברום בממשלה, אבל בהיותו לא רק איש תורה, אלא איש של חיים פוליטיים – הוא גם אהב חיים פוליטיים – הוא בדיוק דמות שחסרה.
אריאל שרון: זו דמות שיכולה בדרכי נועם לתת פתרון לאיזה משבר.
אריאל שרון: הוא בהחלט חסר לנו בהיותו בעל יכולת גישור בין חלקי העם, אם זה עם השמאל, עם המחנה הלאומי, דתיים, או חרדים.
אריאל שרון: דווקא עכשיו כשאנחנו כל כך קרועים, מפורדים ושסועים, הוא חסר לנו.
אריאל שרון: אני יודע שאומרים שלכל אדם יש מחליף, אבל בהסתכלי על רב אברום ובהכירי את תכונותיו, נראה לי שלהרבה שנים אין לו מחליף ולא יהיה לו מחליף.
אריאל שרון: אני יודע כמובן שיש כאב של משפחה ויש כאב של חברים, ידידים ומכרים, והיו לו רבים כאלה.
אריאל שרון: אני עצמי מבחינתי ממש חש כאב אמיתי וכאשר מתקרב יום שישי, פתאום אין לאן להתקשר ועם מי לדבר.
אריאל שרון: אני אזכור אותו תמיד כמי שהיה גם חבר וגם חכם בלתי רגיל, כמי שתרם הרבה מאד לאיחוי קרעים בעם וכמי שמאד מאד חסר לנו בתקופה הזאת.
אריאל שרון: כך נזכור אותו תמיד.
אלי גולדשמידט: יושב ראש הכנסת לשעבר, חבר הכנסת דן תיכון.
אלי גולדשמידט: אני בהזדמנות זו מבקש להתנצל בשמו של יושב ראש הכנסת שלא יכול היה להגיע.
2672: הגברת שפירא, משפחת שפירא, הילדים, הבנות, הנכדים, ידידיו של רב אברום.
2672: בחדר הזה ישב אברום 12 שנים.
2672: אם תסתכלו על השיפועים של כמה מן הכיסאות, תיווכחו לדעת שרב אברום ישב על אותם כיסאות.
2672: החדר הזה חי ונושם את האווירה שיחדיו חיינו בחדר הזה.
2672: אבל אני רוצה להתחיל ולומר כמה מילים באשר לפגישה הראשונה שלי עם רב אברום.
2672: זה היה בפורים 1970.
2672: פרופסור מנדלבום זוכר.
2672: היינו צעירים.
2672: על סדר היום עמדה עיירה בשם נתיבות.
2672: ההרגשה של פרנסי העיר נתיבות, שבעוד כמה ימים תהפוך להיות עיר ואם בישראל, היתה שצריך לחסל את העיר הזאת, כי אין מקורות תעסוקה ואין מי שרוצה להקים מפעלים באותה עיירה שכוחת אל.
2672: אני נתבקשתי לרוץ ולחפש משקיעים, וכל מי שיאות רק לבוא ולהשקיע בנתיבות, הרי שהוא בבחינת ברוך הבא.
2672: ואכן פגשתי את רב אברום בלשכתו של שר האוצר דאז פנחס ספיר, ולקחתי אותו בתוך הלילה אל מסע ארוך, ובעצם באמצעותו ניצלה נתיבות, וכיום בעוד כמה ימים היא תהפוך לעיר ואם בישראל.
2672: כזה היה אברום שפירא.
2672: שפכו את דמו על כי העז ללכת לאותו מקום שכוח אל.
2672: אבל נבחרנו ביחד לכנסת.
2672: בעצם אמר נכון אריק שרון: גדולתו של רב אברום – ואינני רוצה לפגוע בידידיי חברי הכנסת לשעבר – היתה בזה שבפעם הראשונה בא לכאן אדם והחל לדבר עם הציבור החילוני פנים מול פנים, כשהוא אומר:
2672: אנחנו בעצם לא מה שאתם חושבים עלינו, והוא הלך לכל מקום, ובכל עיר ובכל כפר הוא נפגש עם הציבור החילוני, והיתה לנו הרגשה שהוא חלק מאתנו.
2672: כשאתה משווה את מה שקורה היום ואת הניכור שקיים בין האוכלוסיות השונות בתוך עם ישראל, אתה מתגעגע לאותם הימים כשבעצם בהם נוצר גשר בין הציבור החילוני לציבור החרדי.
2672: הייתי בר פלוגתא של אברהם שפירא בחדר הזה.
2672: היו בינינו – הצוות של ועדת הכספים זוכר – חילוקי דעות.
2672: אני זוכר את רב אברום חוצה את הכביש מבנק ישראל אל בניין ראש הממשלה בימי משבר המניות הבנקאיות, והרבה נכתב וספרים הוצאו והשמיצו אותו ושפכו את דמו, והרי הוא בסך הכל רצה לעזור לאזרחים הקטנים.
2672: זו היתה המטרה, זו היתה הגישה שלו.
2672: לי אבד חבר וידיד שהיה גדול בתחומים רבים תרתי משמע.
2672: יהי זכרו ברוך.
2672: אני מצטער על שהלך לי ידיד וחבר.
אלי גולדשמידט: תודה רבה לדן תיכון.
אלי גולדשמידט: חבר הכנסת ליצמן, בבקשה.
אביגדור ליברמן: אני חבר כנסת ממלא מקום של אברהם שפירא במפלגה, וגם הכרתי אותו מקרוב כעוזר.
אביגדור ליברמן: הייתי העוזר שלו שנים רבות.
אביגדור ליברמן: הכרתי אותו מקרוב, ובסך הכל הוא מורי ורבי גם בפוליטיקה.
אביגדור ליברמן: מעולם לא אשכח את הנאום הראשון שלו בכנסת.
אביגדור ליברמן: כשהוא דיבר כאן, הוא היה הנואם האחרון לפני הצגת הממשלה, אם אני זוכר טוב, והוא דיבר כמו אדם שמצוי בפוליטיקה שנים רבות.
אביגדור ליברמן: אף אחד לא הגיב על הדברים שאמר, כי אז סך הכל היתה מפלגת ימין כשבגין הקים את המפלגה.
אביגדור ליברמן: היו כל מיני קריאות ביניים, אבל הוא לקח את הכל בהומור.
אביגדור ליברמן: אני בטוח שבזמננו היום הוא היה עוזר רבות, למשל, בוועדת טל.
אביגדור ליברמן: אנחנו יודעים שכתוב במשנה שמי שאהוב למטה סימן שהוא אהוב למעלה.
אביגדור ליברמן: אברהם שפירא היה מאד אהוב למטה, ואני בטוח שאהוב למעלה.
אביגדור ליברמן: כמי שהביא טובות לאגודת ישראל, אני בטוח שהוא יהיה מליץ יושר לנו, בעיקר למשפחה, אחר כך לידידים וגם לחברי הכנסת.
אלי גולדשמידט: חבר הכנסת מאיר שטרית.
מאיר שטרית: הגברת שפירא, משפחת שפירא, הילדים והנכדים.
מאיר שטרית: אובדנו של אברהם שפירא בגיל צעיר יחסית הוא אובדן של כולנו.
מאיר שטרית: אני הכרתי אותו מהיום שהוא נכנס לכנסת.
מאיר שטרית: עבדתי אתו יחד בוועדת הכספים, ובילינו ימים ארוכים ולפעמים גם לילות ארוכים.
מאיר שטרית: אני חושב שהמיוחד באברהם שפירא היה העובדה שהוא היה דמות ששילבה את שלושת הדברים שעליהם עומד העולם: תורה, עבודה וגמילות חסדים.
מאיר שטרית: הוא היה איש תורה ואיש ספר, למד, ידע.
מאיר שטרית: הוא היה איש עבודה.
מאיר שטרית: הוא ניהל עסקים גדולים, העסיק אנשים באור עקיבא, נתיבות ובמקומות אחרים, ועבד תוך כדי לימוד תורה והוכיח שגם זה אפשרי.
מאיר שטרית: מי שיודע, גם יודע שאברהם שפירא עזר להרבה מאד אנשים, והרבה פעמים תוך מתן בסתר, שזו אולי הגדולה הגדולה ביותר של תרומה או של נדבה ושל גמילות חסדים.
מאיר שטרית: בנוסף לזה, לדעתי הוא קיים עוד כלל אחד חשוב בתורה: דרך ארץ.
מאיר שטרית: אני חושב שהוא איש מאד כריזמטי.
מאיר שטרית: הוא לדעתי הראשון שהעלה את יהדות התורה ואגודת ישראל על המפה.
מאיר שטרית: הוא הפך את המפלגה הזאת למפלגה רלוונטית, לגיטימית וחלק מהחברה הישראלית - בתקופתו כך היה, והוא גם ייצג אותה בכבוד רב בכנסת ובציבור הרחב, עם חכמת חיים גדולה, עם חוש הומור גדול, ויותר מכל חשוב, שהוא היה בן אדם.
מאיר שטרית: אני יכול לומר שאותי תמיד נהג לכנות "מאירק'ה".
מאיר שטרית: גם בוויכוחים הכי חריפים, הוא היה אומר: מאירק'ה תירגע.
מאיר שטרית: אני יכול לספר שתי דוגמאות.
מאיר שטרית: כשבתי זכרה לברכה נפטרה, הוא היה אחד חברי הכנסת לשעבר – הוא כבר לא היה אז חבר כנסת – שבא אליי הביתה במיוחד כדי לבקר.
מאיר שטרית: הוא בא לאחר השבעה, כי בתקופת השבעה הוא לא יכול היה לבוא, אבל הוא עמד על כך שיבוא.
מאיר שטרית: אמרתי לו שלא יטרח, ובכל זאת הוא התעקש לבוא אליי הביתה ולנחם אותי אחרי השבעה.
מאיר שטרית: אני יכול לומר שהוא שמר על קשר גם בתקופת מחלתו, שזה סוף הקדנציה שעברה.
מאיר שטרית: בקדנציה האחרונה של הכנסת הייתי יושב ראש הקואליציה, והייתי מקבל ממנו טלפון לפחות פעם אחת בחודש עם עצות.
מאיר שטרית: בנסיבות של היום אני רוצה לומר שאילו הוא היה חי בינינו, אני מניח שהוא היה הראשון שהיה קופץ ומדבר עם ראש הממשלה ועם אריק שרון ואומר: תקימו ממשלת אחדות.
מאיר שטרית: זה מה שהוא היה אומר היום.
מאיר שטרית: הוא עשה את זה גם בזמן שאנחנו היינו בממשלה.
מאיר שטרית: זה בדיוק מה שהוא אמר לי כל הזמן: מאירק'ה, חפש דרך להקים ממשלת אחדות.
מאיר שטרית: זה בעצם מה שהוא היה אומר גם היום.
מאיר שטרית: יהי זכרו ברוך.
אלי גולדשמידט: השר לשעבר משה שחל.
2633: אם היה מישהו שמסמל את כל היפה ביהדות, זה היה אברום שפירא.
2633: אברום שפירא בעיניי סימל את הפיקחות, את אהבת הזולת ואת הדאגה האמיתית של יהודי שדואג לעמו כאן ולעמו בתפוצה.
2633: היתה לו היכולת הנדירה הזאת להיות חבר עם פלגים שהיו יריבים פוליטיים מובהקים.
2633: אפשר להגיד בנשימה אחת: אברום שפירא היה ידיד אמת של שמעון פרס ושל אריק שרון – ואני יודע את זה משיחות רבות וממפגשים רבים בהם דיבר עליהם בהערכה רבה.
2633: פרקים יפים שיש בהם גם חכמת חיים, וגם הייתי אומר קצת חוש הומור, היו בהרכבת ממשלת האחדות ב-1984.
2633: אריק שרון ידע שאברום שפירא הוא דבק דרוש ונחוץ לכל אופציה אפשרית אם תהיה ממשלת אחדות או לא תהיה ממשלת אחדות.
2633: יש פרק שהוא מיוחד במינו, וכשתמיד שמעתי אותו מרב אברום זה היה מרתק מכל בחינה שהיא.
2633: אם הייתי רוצה לראות איזה סמל של איש דתי שומר מסורת ומצוות וקנאי לשמירה על כל מצווה והוא ליברל במובן הכי יפה של המילה, זה היה אברום שפירא.
2633: אי אפשר להגיד עליו בתחום הזה שהוא לא חבק עולם והביא לדברים או למהלכים.
2633: כמה ימים לפני שנכנס לבית חולים, שבוע ימים לפני פטירתו, הוא טלפן אליי בלילה.
2633: זה היה תמיד נהוג – להעיר הערה, להשמיע דברים, ולכן עד לרגע הזה קשה לי להשלים עם הפתאומיות הזאת, כי השיחות האלה של אחת לחודש, אחת לשבוע, אחת לשבועיים יחסרו לי מאד.
2633: בהן אפשר היה להתנתק כמעט מכל עניין וקצת להתרומם לתחומים ולראייה הרבה יותר רחבה ועמוקה של מה שמתרחש.
2633: יהי זכרו ברוך.
אלי גולדשמידט: השר לשעבר משה נסים.
אלי גולדשמידט: משה נסים: על בצלאל בן אורי בן חור נאמר "ואמלא אותו רוח אלוהים בחכמה ובתבונה ובדעת ובכל מלאכה".
אלי גולדשמידט: כשמתבוננים על אישיותו של רב אברום, אי אפשר שלא לקבוע את הדברים האלה גם על אישיותו ותכונותיו.
אלי גולדשמידט: חוכמה הכל יודעים – כבר נאמרו הדברים – אבל הייתי רק מוסיף שהחוכמה שלו היתה נסוכה על פניו.
אלי גולדשמידט: רק תחילת חיוך, ומייד הכרת את עומק החוכמה ואת הפיקחות.
אלי גולדשמידט: אבל הוא היה לא רק פיקח, כי יש פיקחים ואינם נבונים ויש נבונים ואינם פיקחים, והוא היה פיקח ונבון וזה חוכמה ובינה.
אלי גולדשמידט: נבון שידע להתיר כל פקק, כל פקעת, בין אם היה צריך להשתמש בחכמתו, בין אם היה צריך להשתמש בבינתו.
אלי גולדשמידט: "ובכל מלאכה" – הוא היה איש המעשה.
אלי גולדשמידט: לא רק גדול בתורה, ואולי לא הכל יודעים, הוא למד הרבה תורה וידע הרבה תורה.
אלי גולדשמידט: הייתי אומר שהיה באמתחתו ידע גדול ומעמיק בתורה, והוא היה מעיין לא רק בתלמוד, אלא גם בפוסקים, דבר שחשוב לציין אותו.
אלי גולדשמידט: הוא לא רק היה גדול בתורה, הוא היה גם איש המעשה.
אלי גולדשמידט: נתקיים בו מה שנאמר בפרקי אבות – אהב את המלאכה, והכל יודעים מה הוא עשה בתחום של המעשה ב"מלאכה", אבל כפי שצוין, היתה בו תכונה נוספת, והיא התכונה של גשר.
אלי גולדשמידט: אני לא מכיר אדם שיותר מרב אברום יכול היה, ואמנם גם שימש, גשר בין חרדים, דתיים וחילוניים.
אלי גולדשמידט: גם לא היה אדם שמקובל על כלל האוכלוסייה, על מגוון האוכלוסייה כמו אברהם שפירא.
אלי גולדשמידט: כפי ששמעון פרס ציין, אהבת הבריות היתה ממנו ואילך, ולכן הואיל ודבריו היו בחן, בטעם, בחיוך וביכולת השפעה בלתי נדלית, יכול היה גם להגיע לתוצאות.
אלי גולדשמידט: בניית גשר כזה היתה כל כך חשובה, ועודנה חשובה, וחסרונו של אברהם שפירא בתחום הזה ניכר ויוכר.
אלי גולדשמידט: אינני רוצה להאריך.
אלי גולדשמידט: נאמר כבר הרבה ממה שראוי היה להשמיע על אברהם שפירא, אבל אנחנו נוהגים לומר כשאדם הולך לעולמו "חבל על דאבדין ולא משתכחין".
אלי גולדשמידט: זאת אמת, חבל על דאבדין לכולנו, ואין צורך לומר זאת למשפחה שכל כך אהב, העריץ, העניק ותרם וגם היא השיבה לו כגמולו; לא רק למשפחתו, לא רק לציבור החרדי, אלא לכלל האוכלוסייה בישראל.
אלי גולדשמידט: הוא דמות שהיא ממש היתה ראויה להערצה על היקפה ועל הגוונים הרחבים שהיו בה.
אלי גולדשמידט: ומוסיפים ואומרים: מי ייתן לנו תמורתו?
אלי גולדשמידט: מי ייתן חליפתו?
אלי גולדשמידט: וזוהי שאלה שאני מציב אותה.
אלי גולדשמידט: נתנחם בזכרו הטוב ובהשראה שהוא העניק.
אלי גולדשמידט: כאשר נזכור אותו, נשתדל ללכת לפי מידותיו.
אלי גולדשמידט: חבר הכנסת הרב פרוש.
מאיר פרוש: ברשות האלמנה, בני המשפחה, אורחים.
מאיר פרוש: בפרשת השבוע שנקרא, פרשת מסעי כתוב "ויכתוב משה את מוצאיהם למסעיהם על פי ה' ואלה מסעיהם למוצאיהם".
מאיר פרוש: משה רבנו נצטווה לכתוב בתורה את תחנות היציאה ואת התחנות שבהן בני ישראל חנו במדבר.
מאיר פרוש: הסביר פעם אחד האדמו"רים את הפירוש לפסוק שכאשר אנחנו פותחים בתהלים אנחנו אומרים "אשרי תמימי-דרך", אשרי האדם שהוא תמים גם בדרך.
מאיר פרוש: בדרך כלל כאשר אדם נמצא בבית, בקרב מכריו, קרוביו וידידיו הוא נוהג מנהגים כמו שהוא ראה אצל אביו, אצל הסבא ואצל המשפחה.
מאיר פרוש: אשרי תמימי אלה שנמצאים בדרך והם ממשיכים ותמימים במעשיהם כמו שנוהגים בבית.
מאיר פרוש: רב אברום שפירא זכרונו לברכה היה יהודי מבית חסידי צ'ורטקוב והסתובב בתל אביב באותו בית כנסת.
מאיר פרוש: לא היה כל פלא שהוא לא ייראה כך, אבל החידוש הוא – וזה מה שהפסוק אומר על בני ישראל כאשר הם נעו במדבר, שבכל מקום גם בדרך הם נהגו כמו שהם נהגו בסביבה הקרובה שלהם.
מאיר פרוש: אברום היה איש העולם.
מאיר פרוש: איש עסקים מצליח שהעסקים שלו הצליחו, כלכלן מוצלח ומצליח.
מאיר פרוש: הוא נדד הרבה ברחבי תבל, אבל לא רק בבית הוא היה אברום שפירא שהכרנו אותו עם אורח החיים החרדי, אלא גם בדרכים.
מאיר פרוש: אולי היו תקופות שהוא היה בדרכים יותר מאשר בבית, אבל תמיד הוא שמר על אורח החיים היהודי החסידי עם התפילות, ושמר מכל משמר על כל תג ועל כל מנהג, קידש שם שמים ברבים ובניכר.
מאיר פרוש: כאשר הוא נשלח לכנסת בתשמ"א ב-1981, הוא הביא לפה כמו שנאמר קודם, סגנון חדש, סגנון לבבי עם כל הלב, סגנון עם חיוך כובש ומלטף בלי קריצות.
מאיר פרוש: תפקיד של נציג חרדי בבית הזה הוא לא קל.
מאיר פרוש: יש לי הרבה מאבקים שהציבור לא מבין אותם - אם זה נושא של שבת - והוא נדרש על ידי האדמו"ר ב"לב שמחה" בנושא ההפלות, והוא עשה את זה עם החיוך הלבבי ועם הלב הכובש.
מאיר פרוש: הוא עשה את זה תמיד בסגנון המיוחד, החדש והשונה שהוא הכניס לפה.
מאיר פרוש: גם בשאלות התקצוב למוסדות התורה והחינוך זכויות רבות יש לרב אברום שפירא בסגנון החדש והשונה שהוא הכניס לכותלי הבית הזה.
מאיר פרוש: בחדר הזה יכולים להעיד עליו.
מאיר פרוש: יש לו זכויות רבות, ועומדות לו הרבה זכויות, אבל יותר מכל, הקרובים אליו יודעים את מה שהוא אמר תמיד – חלקו מכל עמלו זה המשפחה, האישה והילדים.
מאיר פרוש: למרות זכויותיו ופעולותיו הרבות והברוכות, הוא התגאה תמיד בדור היפה שהוא זכה להקים עם רעייתו שהיא בת קדושים.
מאיר פרוש: בניו, בנותיו, חתניו, כלותיו ונכדיו וניניו כולם ממשיכים בדרך התורה והחסידות.
מאיר פרוש: יהי זכרו ברוך.
אלי גולדשמידט: השר לשעבר יורם ארידור.
אלי גולדשמידט: אנחנו נאפשר לאחר מכן לרב לורינץ, לשר לשעבר צדוק ולנגיד מנדלבום לדבר.