GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי גולדשמידט: אני רוצה לשאול משהו: בסופו של דבר את ערך ההטבות של המורים עובדי המדינה משלם אוצר המדינה.
אלי גולדשמידט: תקציב משרד החינוך משלם.
אלי גולדשמידט: בנק יהב לא מוציא את זה מכספו.
אלי גולדשמידט: מישהו מעמיד שקל מול כל שקל.
אלי גולדשמידט: מדינת ישראל היא זו שמממנת את ההטבות האלה?
אלי גולדשמידט: אני שואל למה מדינת ישראל בהסדרים שיחליטו עליהם – אתה לא יכול לחייב אותם – למה אותו ערך הטבה לא יינתן למורים מכל מסגרת שאיננה מסגרת של עובדי המדינה?
ינון עמית: אפשר להפנות את השאלה הזאת למשרד החינוך.
ינון עמית: זאת כבר שאלה של סדרי עדיפויות.
אלי גולדשמידט: אין פה בעיה של אפליה מובנית?
ינון עמית: אין פה בעיה של אפליה מובנית היות שזרמי החינוך הם זרמים שונים.
ינון עמית: זרם הפטור שונה מהמוכר והמוכר שונה מזרם החינוך ההתיישבותי, זכויות השכר הן שונות, גם בין היסודי לעל-יסודי.
רחמים מלול: החינוך העצמאי מקבל את תקציבו ממשרד החינוך והמורים מקבלים את משכורתם - - -
אלי גולדשמידט: לא הייתי מודע לזה.
אלי גולדשמידט: אני רוצה להציע, ואתם תחליטו מה שאתם רוצים כי ממילא אתם שולטים בוועדה, אני פה רק בחזקת האדמיניסטרטור שמפעיל.
משה גפני: משרד החינוך מפלה לרעה את ארגוני התרבות התורנית שכדי שיקבלו תמיכה הם צריכים להביא 25% הכנסות לעומת האחרים שפטורים מכך.
יצחק וקנין: יש פה אפליה לשמה.
יצחק וקנין: מינואר אין משלמים לעמותות.
אלי גולדשמידט: יש הפחתה ואני רוצה להודות בהזדמנות זאת לחבר הכנסת גפני שיש לו לדעתי טביעת אצבע מאוד בהפחתה הזאת.
אלי גולדשמידט: יש הודעה של שר האוצר על הפחתות במוצרים ברי-קיימא כמו מקררים וכו' בסכום של מיליארד ו-250 מיליון ₪.
מאיר פרוש: מאין לוקחים את הכסף?
אלי גולדשמידט: מהתוספות בהכנסות ממיסים.
אלי גולדשמידט: שר האוצר אמר בשבוע שעבר שהוא מתכוון להעביר שני מיליארד ₪ מהתוספות בהכנסות ממיסים לטובת הפחתה במיסים.
אלי גולדשמידט: מיסי קנייה זה מיסים עקיפים.
אלי גולדשמידט: למה החרדים צריכים להביא 25% הכנסות ואחרים לא?
מאיר פרוש: למה באמצע השנה, באוגוסט, אתה מבקש 25% הכנסות?
יצחק וקנין: מתעמרים בכוונה תחילה.
משה גפני: הכספים בוועדת הכספים ברובם המכריע עברו.
משה גפני: מה שסוכם פה בוועדת הכספים לגופי תרבות חרדים עבר.
משה גפני: המציאות היא, מפני שאתה יכול לבוא אלינו בטענות, מה אתם רוצים, פה הכול עבר - - -
אלי גולדשמידט: אני לא בא אליכם בטענות.
אלי גולדשמידט: אני רוצה לקבל תשובה: למה דורשים מהם 25%?
אלי גולדשמידט: למה האפלייה הזאת?
ינון עמית: משרד האוצר איננו קובע מבחני תמיכה של משרדים כמו גם איננו מאשר אותם.
ינון עמית: קובעים אותם המשרדים ומאשר אותם היועץ המשפטי לממשלה.
יצחק וקנין: הוא קובע לאחד כך ולאחר כך?
יצחק וקנין: אין לכם אומץ להגיד שהשר מקבל החלטות בצורה פוליטית שהיא עוול?
משה גפני: דרך אגב, יש מכתב של שני שרים, של יצחק לוי כשר החינוך, ושל יוסי שריד כשר החינוך, ששני השרים הללו מבטלים את התמחיר הזה של ה-25% השתתפות עצמית, והלכו וקברו את המכתבים האלה.
יצחק וקנין: העמותות החילוניות לא נדרשות לזה.
יצחק וקנין: יש גבול להתעללות הזאת.
אלי גולדשמידט: אני מנסה לבדוק את זה.
ינון עמית: משרד האוצר איננו קובע מבחנים, גם לא החשב.
ינון עמית: קובע אותם השר הרלוונטי והם מועברים לבדיקת היועץ המשפטי לממשלה.
אלי גולדשמידט: מי השר הרלוונטי?
אלי גולדשמידט: וילנאי?
ינון עמית: לא, שר החינוך לשעבר.
ינון עמית: כי תרבות תורנית בהתאם להנחיית היועץ המשפטי נתמכת דרך משרד החינוך.
יעקב ליצמן: האם זה הועבר?
ינון עמית: משרד החינוך קבע ולא פרסם ברשומות לגבי מבחני התמיכה הרלוונטיים בתרבות חרדית מימון עצמי של 25% ולא פרסם אותם כך ברשומות.
ינון עמית: באמצע השנה העביר לעמותות של תרבות חרדית את הדרישה לגבי 25% תחת חוות דעת משפטית של היועצת המשפטית של משרד החינוך, שאכן ההנחייה הזאת בתוקף.
ינון עמית: פנתה עמותת "תורה ויהדות לעם" שהיא אחת העמותות הנתמכות, ליועץ המשפטי לממשלה, והנושא כרגע בבדיקתו של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, שצריך לתת עליו את דעתו.
יעקב ליצמן: הוא נתן את דעתו ושר החינוך לא מוכן לקבל את דעתו, עד כדי כך שבא היועץ המשפטי לממשלה והודיע לשר החינוך, שאם תוך עשרים וארבע שעות הוא לא יקבל את דעתו, הוא מסיר את טיפולו ממשרד החינוך.
אלי גולדשמידט: הוא קבע שצריך לבטל את המגבלה?
יעקב ליצמן: בוודאי.
ינון עמית: עשיתי בדיקה לפני שבוע ונאמר לי שהנושא בבדיקה ומאז לא ערכתי בדיקה.
משה גפני: רק שתבין, שהמשמעות של העניין היא שיש אנשים ששישה חודשים או יותר מכך לא מקבלים משכורת.
ינון עמית: עניינית כל ההעברות בוועדת הכספים הן לפי חוק.
יצחק וקנין: אנחנו באוגוסט.
יצחק וקנין: מינואר מתנהלות עמותות שמנהלות שיעורי תורה, וקיבלו 20%.
יצחק וקנין: עכשיו באים עם הנחייה חדשה ותוקעים אותם כדי לא להעביר את ההזרמה הכספית.
משה גפני: ופה באים להעביר 700 אלף ₪ למועצה לקידום הילד, להסעות.
משה גפני: אנשים לא מקבלים משכורת.
אלי גולדשמידט: אני לא בדקתי את הנושא הזה.
אלי גולדשמידט: משמיעה ראשונה זה נשמע לי אפלייה ברורה שצריכה להיפתר בהקדם האפשרי.
אלי גולדשמידט: לא ידעתי על זה עד עצם הרגע הזה.
מאיר פרוש: לפני שאתה מסכם אני רוצה להגיד עוד אפלייה.
אלי גולדשמידט: אני לא מסכם כלום.
מאיר פרוש: כל עמותות התרבות החרדיות נבדקו השנה שלוש פעמים על-ידי רואי חשבון חיצוניים.
מאיר פרוש: אף עמותה חילונית לא נבדקה על-ידי רואה חשבון.
אלי גולדשמידט: כשהיה פה הדיון על משרד התרבות אני הייתי זה ששאלתי את עופר חוגי למה אתם לא מדברים על הנושא של תרבות חרדית.
יצחק וקנין: רק במדינה בולשביקית נעשים דברים כאלה.
ינון עמית: אני רק מיישם את ההחלטות שאתה מחליט.
עופר חוגי: יהודה פרידמן היה רואה חשבון של העמותות, הוא בדק כמעט את כל העמותות בחמש השנים האחרונות.
עופר חוגי: באוגוסט החליטו שצריך להביא רואה חשבון אחר חדש בשביל שיבדוק את העמותות האלה מחדש.
עופר חוגי: הביאו רואה חשבון חדש ואומרים לו, בוא תעשה את העבודה.
עופר חוגי: אחרי שיבדוק את כל העמותות רק אז נתחיל לתקצב אתכם.
עופר חוגי: מדובר על עשרים עמותות שיורדים לחיים שלהן כבר חמש שנים.
עופר חוגי: כל הזמן בודקים אותן.
עופר חוגי: עכשיו צריכים להביא עוד פרופסורים חדשים שיבדקו אותן.
יעקב ליצמן: התרבות החרדית הם היחידים שיש להם השנה ארבע בדיקות.
אלי גולדשמידט: אם תוך שבועיים לא תהיה תשובה מהייעוץ המשפטי שפותרת את הבעיה הזאת, אני אבקש לקיים עם משרד האוצר - - -
ינון עמית: המשרד לא קבע עמדה פה.
ינון עמית: הכסף בתקנה.
ינון עמית: אם משרד החינוך - - -
אלי גולדשמידט: אני אקיים ישיבה אצלי עם חשב משרד החינוך ועם מנכ"לית משרד החינוך.
אלי גולדשמידט: אני חושב שהדבר הזה לא ראוי וצריך לתקן אותו, וחבל שזה נעשה.
אלי גולדשמידט: אנחנו נקיים את הישיבה הזאת.
אלי גולדשמידט: דבר שני: אני רוצה, נציג האוצר, שתעביר את המסר.
ינון עמית: הכסף מתוקצב בתקנה.
אלי גולדשמידט: אני רוצה שתשתתף בפגישה ואני רוצה את משרד החינוך בפגישה.
אלי גולדשמידט: אני רוצה את ניסן רז ואולי גם את המנכ"לית ואת היועצת המשפטית, אלא אם מני מזוז בתוך שבועיים יגיד שצריך לבטל את האפלייה הזאת.
אלי גולדשמידט: דבר שני: אני מבקש שכל שאלת המורים שלא נכללים במסגרת הסתדרות עובדי המדינה, כל הנושא של ההטבות שלהם תיבדקנה על ידכם.
אלי גולדשמידט: אני חושב שגם בנושא הזה ישנה אפלייה, אלא אם תוכיחו לי שהמשכורות שלהם הן הרבה יותר גבוהות מהמשכורות של המורים האחרים, או תראו שיש הטבות ממקור אחר.
אלי גולדשמידט: אם הם לא לא מקבלים ואם הם לא נמצאים במצב יותר טוב מהמורים במסגרת הסתדרות עובדי המדינה, לדעתי, זה צריך לבוא בסדר העדיפויות של משרד החינוך.
ינון עמית: צריך להפנות למשרד החינוך את שאלת סדר העדיפויות.
אלי גולדשמידט: תבדוק לי את זה באמצעות משרד החינוך.
ינון עמית: אני אעדכן את משרד החינוך באמירה הזאת.
אלי גולדשמידט: קרשנר, אבקש להוציא מכתב למשרד החינוך בעניין ההלוואות של מורים שאינם עובדי מדינה.
אלי גולדשמידט: אני אצביע על ההעברה של 1.7 מיליון ₪.
אלי גולדשמידט: הצבעה בעד הבקשה – 1 נגד – 5 בקשה 007-11 לא נתקבלה.
משה גפני: אנחנו נגד כל הבקשות.
אלי גולדשמידט: לפנינו הבקשות הבאות: 026-05, 072-05, 023-18, 004-21, 008-51, 009-51, 007-60, 032-34 .
אלי גולדשמידט: הבקשות האלה הועמדו להצבעה ונפלו.
אלי גולדשמידט: אני מבקש רוויזיה על כולן, ומבקש שיבוא רפרנט כי הן לא נדונו בעצם.
אלי גולדשמידט: אני מודיע בזאת על נעילת הישיבה.
מאיר שטרית: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
מאיר שטרית: הנושא הראשון שעל סדר היום הוא הבקשה של שר התקשורת, בנימין בן אליעזר, שמבקש שנאשר היום בוועדה דחייה של שינוי בתעריפי הבזק, לאור העובדה שלא אישרנו בוועדת הכספים את שינוי התעריפים שהם הגישו.
מאיר שטרית: השינויים היו אמורים להיכנס לתוקף ב- 1 במרץ, ומאחר ולא אישרנו אותם, הוא מבקש שנדחה את השינוי לתאריך ה- 1 באפריל, בהנחה שעד אז נגיע להסדר עם בזק שאכן יאושרו התקנות.
מאיר שטרית: מאחר וקראתי את החומר מראש, ואין חברי כנסת אחרים נוכחים פה, אני מאשר את התקנות .
מאיר שטרית: הבקשה מאושרת.
מאיר שטרית: התקנה קובעת שתקנה 7 לתקנות הבזק – אופן חישוב התשלומים בעד שירותי בזק והצמדתם, השינוי ייכנס לתוקף ב- 1 לאפריל.
מאיר שטרית: מכתב שר האוצר מיום י"ג בשבט, התש"ס – 20.01.2000 סעיף 74 – חלק שני – רישום למסחר של חברה מחזיקה
מאיר שטרית: הנושא השני שעומד על סדר יומנו הוא תיקונים בתקנון הבורסה.
מאיר שטרית: אני מציע שנעבור על הצעות התיקונים, נשמע את ההסברים.
מאיר שטרית: נתחיל בעניין הראשון – רישום למסחר של חברה מחזיקה.
מאיר שטרית: אתם מציעים לבטל את סעיף 74 לתקנון הבורסה, אתם רוצים לבטל את הכללים לגבי חברה מוחזקת וחברה מחזיקה.
מאיר שטרית: אני רוצה להבין את התקנות לגבי מה שקיים היום, ומה אתם מבקשים לבטל.
רונית הראל: הכלים של הבורסה קובעים היום הגבלות על הנפקות של חברה מוחזקת או חברת בת, ומאפשרים להנפיק חברות בנות רק עד שחברת הבת עולה על גודל מסוים, וכאשר היא אינה מהווה את עיקר הפעילות של חברת האם.
רונית הראל: הכללים האלה הם ייחודיים לבורסה בתל אביב.
רונית הראל: בשום בורסה אחרת בעולם אין מגבלות על הנפקה של חברות בנות, ובחלק מהבורסות, הנפקה של חברות בנות הוא הליך מקובל.
רונית הראל: אנחנו מציעים לבטל את הכללים האלה.
מאיר שטרית: כאשר חברה מנפיקה חברת בת היא צריכה לעשות תשקיף נפרד לחברת הבת?
רונית הראל: תהליך ההנפקה של חברת הבת זהה לתהליך ההנפקה של כל חברה אחרת.
רונית הראל: בהחלט צריך להכין תשקיף.
רונית הראל: אנחנו הטלנו מגבלות לגבי יחסי הפעילות בין חברת האם לחברה הבת, ולגבי הגודל של חברת הבת.
רונית הראל: המגבלות האלה מנעו בשעתו את ההנפקה של "טלדאטה", שהיתה חברת בת של "פועלים השקעות" בבורסה בתל אביב.
רונית הראל: היא הנפיקה בנסדא"ק.
רונית הראל: גם בהקשר לרישום הכפול – יש לא מעט חברות בנות שלחברות בתל אביב, שנסחרות בנסדא"ק, ואם אנחנו רוצים לרשום אותן בתל אביב זו סיבה נוספת לבטל את הכללים האלה.
מאיר שטרית: כלומר- הנימוק המרכזי הוא שאתם חוששים שחברות בנות מפה ינפיקו בנסדא"ק או באירופה?
רונית הראל: זה בהחלט נימוק חשוב.
רונית הראל: אנחנו גם רוצים לפשט את הכללים לחברות המנפיקות בבורסה בתל אביב.
מאיר שטרית: אבל הנימוק הזה הרי לא ישכנע אף אחד לא להנפיק בנסדא"ק.
מאיר שטרית: אם חברה רוצה להנפיק בנסדא"ק, זה לא הנימוק שישכנע אותה להנפיק בארץ.
שמואל האוזר: יש נימוק נוסף מאד חשוב – חלק מהרעיון הוא שאנחנו לא רוצים לרשום חברה פעמיים, כי אם יש לך חברת בת, אתה רושם את המניה פעמיים, בעצם, ואז כשבוחנים באופן אמיתי את הכללים אנחנו רואים שאנחנו לא מגיעים לתוצאה שאנחנו רוצים.
שמואל האוזר: אנחנו בחנו את כל התרחישים האפשריים, בהתחשב במבנה השליטה בבורסה, ובעצם מצאנו, שהכלל הזה הוא די ריק מתוכן.
מאיר שטרית: כמה חברות בת יש היום בבורסה הישראלית?
שמואל האוזר: גם היום יש עשרות חברות, אבל הכלל הזה, שלכאורה אתה אוסר, הוא כלל די ריק מתוכן, משום שיש כל מיני הרכבים וחברות החזקה, וממילא זה די חסר משמעות.
מאיר שטרית: האם יש יכולת לעשות מניפולציה באמצעות חברה בת בבורסה?
מאיר שטרית: אני יכול להעביר הון מחברת האם לחברת הבת, לצורך ההנפקה, ואחרי שגמרתי את ההנפקה – אני יכול להעביר בחזרה את ההון?
אליעזר אמיר-הימל: יש כללי שימור שמחייבים את החברה כחברה, לעמוד בתנאים מסוימים, כדי שהיא תמשיך להיות רשומה למסחר בבורסה.
אליעזר אמיר-הימל: החברה לא יכולה לרדת מההון העצמי שלה, ואם היא יורדת, היא עוברת הליך של השעיה.
אליעזר אמיר-הימל: יש תנאים מאד מחמירים לכניסה ויציאה, כך שהמניפולציה הזו לא כדאית.
מאיר שטרית: יש פה שני דברים שאתם לא מעלים.
מאיר שטרית: האחד – שחוק החברות החדש משפר את התנאים ואת המצב לגבי הפיקוח על החברות הקיימות.
מאיר שטרית: אני בעד לאשר את זה, אלא אם כן יש התייחסות אחרת, או שמישהו מתנגד לעניין.
מאיר שטרית: אם לא – אני בעד לאשר.
מאיר שטרית: מי בעד?
מאיר שטרית: – התיקון, לבטל את סעיף 74 לתיקון הבורסה – אושר.
מאיר שטרית: אני מבין שבמצב הקיים היום, כאשר הבורסה נסגרת, אין סידור מיוחד שהיא יכולה להחליט על שינוי כללי המסחר.
מאיר שטרית: אתם רוצים שכאשר קורה מצב שהבורסה נסגרה, שתוכלו לקבוע כללים לקראת חידוש המסחר ביום הפתיחה?
מאיר שטרית: האם זה לגבי מניה מסוימת או לגבי כלל המניות?
יאיר אורגלר: לגבי כלל המניות.
יאיר אורגלר: למשל – שעת פתיחה.
יאיר אורגלר: אנו מקווים שלא נגיע למצב הזה, אבל – היה וסגרנו, מסיבה כלשהי, אם רוצים לקבוע את שעת הפתיחה למחרת לשעה מאוחרת יותר – היום אנחנו לא רשאים.
מאיר שטרית: נאמר פה שאתם רוצים להגביל גם את תנודת השערים במניות.
אליעזר אמיר-הימל: היום יש מגבלה בשלב הפתיחה.
אליעזר אמיר-הימל: אין מגבלה בשלב הרציף.
אליעזר אמיר-הימל: מניה יכולה לנוע במשך היום בטווחים מאד מאד גדולים.
אליעזר אמיר-הימל: אין מגבלה בתנודה, למעט שלב הפתיחה, בו יש מגבלה של 10 אחוז, לגבי כלל המניות.
אליעזר אמיר-הימל: הבקשה פה היא שהבורסה תקנה לה סמכות, ביום חריג כזה, לבחון האם יש צורך לשנות גם את התנודה, פרטנית לאותו יום, וכמובן – לרוחב.
מאיר שטרית: לגבי כל המניות?
אליעזר אמיר-הימל: ודאי.
מאיר שטרית: האם הבורסה תהיה רשאית לקבוע שער תנודה שונה בין מניה למניה?
מאיר שטרית: מה קורה כשנפסק המסחר במניה מסוימת, ומתחדש המסחר?
אליעזר אמיר-הימל: זה לא חל בתקנה הזו.
יאיר אורגלר: אני רוצה להגיד עוד דבר.
יאיר אורגלר: ועדת הכספים אישרה בשנה שעברה את האפשרות שאם אירע אירוע חריג, גם אז הוסמך הדירקטוריון לקבוע כללים.
יאיר אורגלר: מדובר לגבי כל המניות, לא לשום דבר פרטני.
יאיר אורגלר: זה פשוט מרחיב את זה לעוד סיטואציה, שהיא מאד נדירה, אך כדאי שתהיה גמישות כזו.
מאיר שטרית: אם כך אתם לא מדברים על שימוש ספציפי לגבי מניה, אתם מדברים על הגבלה כללית לשער המניות בבורסה.
יאיר אורגלר: ודאי.
ישראל כץ: מה ההבדל בדיוק בין ההרחבה הזו לבין מה שאישרנו בפעם הקודמת?
יאיר אורגלר: אומר לך מה שאישרנו בפעם הקודמת – "אירע אירוע בעל השלכות רחבות, שבעטיו שוכנע הדירקטוריון כי לא ניתן לקיים מסחר בבורסה לפי תנאי המסחר הרגילים, רשאי הוא להחליט לקיים מסחר בבורסה בהתאם לכללי מסחר שונים מהכללים הרגילים, וזאת על עוד לא ניתן לקיים את כללי המסחר הרגילים".
יאיר אורגלר: עכשיו אנחנו מעבירים את זה לסיטואציה נוספת – של סגירה.
חגית נאמן: אז זה היה לסיטואציה שלא סוגרים את הבורסה, אלא – נניח שיש השבתה, ורוצים לקיים מסחר בתנאים לא רגילים.
חגית נאמן: פה זה מוגדר לסיטואציה בה היה אירוע שבעטיו סגרו את הבורסה, ולאחר אותו אירוע רוצים להגיע למצב שאותו אישרו אז.
מאיר שטרית: התקנה הזו אומרת שאם המסחר בבורסה נפסק מסיבה כלשהי, ורוצים לחדש את המסחר בבורסה אחרי שהוא נפסק, רשאי דירקטוריון הבורסה להתכנס, ולהחליט על הגבלת תנודת השער לגבי כלל המניות, ולגבי שעת הפתיחה.
ישראל כץ: אם אתה מדבר על שעת הפתיחה, ניתן להחליט שלא לקיים מסחר, כלומר- שלא תהיה שעת פתיחה.
ישראל כץ: זאת אומרת – בקשר לנושא של מרווח השיקולים, בפעם שעברה, בניסוח הזה, לקחנו בחשבון סיטואציות שצריכות להיות עקביות.
ישראל כץ: כרגע, כאן - -
מאיר שטרית: פה לא מדובר ספציפית לגבי מנהל כלשהו.
ישראל כץ: השאלה היא אם זה קשור לסוג מסוים של שיקולים.
מאיר שטרית: מדובר פה על מצב שנפסק המסחר בבורסה מסיבה כלשהי, למשל – כאשר "בזק" השביתה את קווי הטלפון.
מאיר שטרית: זה קרה, כאשר הורדתי את תעריפי "בזק" – הבורסה הושבתה לשלושה ימים.
מאיר שטרית: המסחר התנהל באופן רציף, ולא סימולטני, והיתה השבתה של הבורסה.
מאיר שטרית: כשרוצים לחדש את המסחר, יכול לקרות אחד מן השתיים: יכול להיות שמישהו בבורסה יחשוב שמישהו יתמרן באותו יום במניות, וירצה לקבוע הגבלת תנודה של השער, שאסור שהמניות תעלנה ביותר מ – 10 אחוז, למשל.
ישראל כץ: אבל זה נותן להם סמכות לא לפתוח בכלל את הבורסה.
מאיר שטרית: אם הם לא פותחים אין בעיה.
אליעזר אמיר-הימל: הסמכות לסגור את הבורסה קיימת.
אליעזר אמיר-הימל: יש הוראה בחוק ניירות ערך, נדמה לי בסעיף 50, שמפרטת באיזה נסיבות, ומי מוסמך לסגור את הבורסה.
אליעזר אמיר-הימל: אגב, היה שימוש בזה בשנת 83.
אליעזר אמיר-הימל: יכולה להיות סיטואציה, שטופלה בפעם הקודמת, שבה, בגלל שיבושים, יש צורך בשינוי סדרי המסחר.
אליעזר אמיר-הימל: הבורסה קנתה לעצמה אז, דרך אישור בוועדה, סמכות לטפל פרטנית.
אליעזר אמיר-הימל: מה שמונח כאן על השולחן זה טיפול במצב שיום לאחר סגירה, למשל – מחמת הפעלה של אותו סעיף לחוק ניירות ערך, או מאיזושהי סיבה אחרת, של סגירה מוחלטת.
אליעזר אמיר-הימל: הבורסה מבקשת שלאחר אותו יום של סגירה, שתהיה לה דרגת חופש לקבל החלטות כלליות, החלטות רחב לגבי כלל השווקים, המניות, אגרות החוב וכיוצא באלה – באשר לשעת הפתיחה, באשר לתנודת השערים בשלב הפתיחה, כי כאמור רק שם זה רלבנטי, כי אחר כך ממילא זה לא מוגבל.
ישראל כץ: זה לא קשור לאופי האירוע שבגללו הופסק המסחר?
אליעזר אמיר –הימל: זה לא קשור לאופי האירוע, זה יום לאחר הסגירה.
אליעזר אמיר –הימל: מדובר במקרה שבו הבורסה נסגרת.
אליעזר אמיר –הימל: רוצים לפתוח את המסחר מחדש.
ישראל כץ: אני רוצה לחדד את השאלה – החוק צריך להיות מותאם גם לסיטואציות קיצוניות.
ישראל כץ: נותנים כאן שיקול דעת בלתי מוגבל להנהלת הבורסה להחליט האם לפתוח.
מאיר שטרית: נציג את זה על דרך השלילה – נניח שלא מאשרים את התקנה, ומחר נסגרת הבורסה, ונפתחת שוב בלי שוב יכולת של ההנהלה לקבוע מגבלה כלשהי של שער.
מאיר שטרית: התוצאה של המצב הקיים היום היא רעה יותר לאזרח הקטן שרוצה לקנות מניות.
מאיר שטרית: המטרה בכל השיפורים האלה היא לשפר את המצב בבורסה לטובתו של האיש שקונה מניות.
מאיר שטרית: התפקיד של הנהלת הבורסה היא לעשות את זה: להגן על כללי המסחר, כדי שלא ייפגעו המשקיעים.
ישראל כץ: האם לעצם הפתיחה בשעה מסוימת יש משמעויות כלכליות פוטנציאליות?
מאיר שטרית: אין שום משמעות כלכלית למעט דבר אחד.
מאיר שטרית: סגירת הבורסה היום מנוהלת בחוק אחר.
מאיר שטרית: הדוגמה הבולטת היא ש "בזק" החליט להשבית את הבורסה.
מאיר שטרית: היא הושבתה במשך שלושה או ארבעה ימים.
ישראל כץ: אבל כאשר "בזק" הסירה את ההשבתה, החידוש היה עניין טכני.
ישראל כץ: להנהלה יש היום סמכות להפסיק את המסחר?
מאיר שטרית: יש דוגמה קלאסית.
מאיר שטרית: יש חוק שקובע באיזה נתאים היא יכולה לעשות את זה, מי מוסמך לסגור, וכן הלאה.
מאיר שטרית: היה והבורסה נסגרה, ורוצים לחדש את המסחר, המסחר מתחדש בשעה 9 בבוקר.
מאיר שטרית: עכשיו רוצים ליצור בתקנון סמכות להנהלת הבורסה, ביום שמתחדש המסחר, להחליט על שעת פתיחת המסחר, ולהחליט על הגבלת תנודה של שער.
מאיר שטרית: מדוע צריך לעשות זאת בתקנה כזו?
מאיר שטרית: – כיוון שכאשר נפסק המסחר בבורסה, ומישהו מנסה, בזמן זה, להריץ את המניה שלו - -
ישראל כץ: אולי, אפשר, למשל - שייכתב שהשיקולים צריכים להיות כלליים?
מאיר שטרית: זו אחריות שלהם, של הנהלת הבורסה.
ישראל כץ: לדעתי צריך לקחת בחשבון שצריך לציין באילו תנאים ומגבלות – של שוויוניות, של ראייה כללית, או דברים כאלה.
ישראל כץ: צריך להבין את הקשר בין החלטה, שהיא לכאורה טכנית, לבין מרות.
ישראל כץ: יכול להיות קשר כזה.
מאיר שטרית: לא בעניין הזה.
מאיר שטרית: האחריות לניהול הבורסה היא של הנהלת הבורסה.
מאיר שטרית: ניקח את המקרה הכי קיצוני – שהנהלת הבורסה עושה מניפולציות, כדי למחוק מישהו.
מאיר שטרית: אותו גרם יוכל לתבוע אותה למשפט.
ישראל כץ: אני חשבתי על לחצים שיכולים להיות מופעלים על מי שלא מוגדר לו השדה שבו הוא צריך לפעול.
ישראל כץ: יהיה עליו לחץ לא לפתוח, למשל, שזה קשור לסיבת הסגירה, אם קרה משהו ל- 30 אחוז מהמניות וסגרו את הבורסה, תהיה קבוצה שתלחץ על הנהלת הבורסה לא לפתוח את המסחר, כי היא אישית תפסיד מהדבר הזה.
ישראל כץ: ברגע שאתה לא שם סייג מבחינה משפטית, אתה חושף אותם ללחצים.
אליעזר אמיר-הימל: דירקטוריון הבורסה זה גוף שנקבע על גוף סטטוטורי, ויש בו איזון מסוים של הדירקטורים.
אליעזר אמיר-הימל: הוא מקבל הרבה מאד החלטות, והן צריכות להיות סבירות.
אליעזר אמיר-הימל: הבורסה היא גוף שמפוקח במישרין על ידי הרשות לניירות ערך, כאשר כל המערכת הזו נמצאת תחת פיקוח של משרד האוצר.
אליעזר אמיר-הימל: מאד לא סביר שבגלל לחצים, באופן שאתה מתאר, יתקבלו החלטות.
ישראל כץ: במצב כזה יוכל לפנות מישהו ולתבוע שלא לפתוח את הבורסה.
חגית נאמן: אני רוצה להעיר הערה עובדתית לגבי החוק.
חגית נאמן: חוק ניירות ערך קובע שהנהלת הבורסה לא יכולה לסגור את הבורסה ליותר מיום אחד, מבלי אישור של שר האוצר.
חגית נאמן: היא יכולה לסגור ליום אחד, רק אם אינטרס הציבור דורש את זה, ומעבר ליום אחד – כל החלטה נתונה לשיקול שר האוצר.
אבשלום וילן: גם כל מערכת בנק יכולה להתפורר התפוררות מוזרה ולמעול בטובת לקוחותיה.
אבשלום וילן: כלומר- מבחן הסבירות הוא פה מבחן אלמנטרי.
ישראל כץ: אבל עדיין – הסיטואציות הקיצוניות צריכות להיות מעוגנות בחוק, לא מבחינת הגוף עצמו, אלא מבחינת המערכות שסביב לו.
ישראל כץ: שר האוצר גם הוא יכול להיכנע ללחצים, אם תהיה סיטואציה כזו.
יאיר אורגלר: אני לא רוצה להעיד על דירקטוריון הבורסה, כי אין הנחתום מעיד על עיסתו, אך אני רוצה לומר שכל המטרה פה היא לטובת העוסקים בשוק, ולא רק השעות – דווקא בגלל הסיבות לסגירה, שיכולות להיות סיבות שונות, תמיד המדיניות היא לנסות שלא לסגור, עד כמה שניתן – ודווקא בגלל הדברים האלה עדיף שתהיה גמישות.
יאיר אורגלר: למשל – יכול להיות, כפי שאמר חבר הכנסת מאיר שטרית, שלמחרת, ייעשה רק שלב הפתיחה, ולא ייעשה המסחר הרציף, בגלל בעיות במערכת התקשורת.
יאיר אורגלר: זה דבר שאתה רוצה שיהיה, כדי שיהיה מסחר תקין.
יאיר אורגלר: אי אפשר לצפות מראש את כל הסיטואציות.
יאיר אורגלר: אם ניתן היה – היינו מפרטים את כל הסיטואציות, אך דווקא בגלל שאי אפשר לצפות הכל מראש, כדאי לתת את הגמישות.
מאיר שטרית: אני סבור שהתקנה עומדת בכל קנה מידה בכל מה שקשור להגנה על המשקיעים.
מאיר שטרית: אני מציע לאשר את התקנה.
מאיר שטרית: תודה, התקנה אושרה.
מאיר שטרית: סעיף 4, 5ב, 6ב1 – מסחר בניירות ערך ביום ג'
מאיר שטרית: נעבור להצעה הבאה שמונחת לפנינו.
מאיר שטרית: התיקון המוצע בפנינו מבטל את ההסדר של מסחר חד שבועי בשל איחור בפרסום דו"חות כספיים, וקובע כי לאחר איחור של חודש בפרסום הדו"חות הכספיים – יושעה המסחר.
מאיר שטרית: במהלך החודש הראשון של האיחור יתקיים מסחר יומי, כנהוג כיום.
מאיר שטרית: האם תוכלו להסביר מה המצב הקיים היום, ומה התקנה משנה?
מאיר שטרית: במצב הקיים היום, כאשר מאחרים להגיש דו"חות כספיים – אתם מקיימים מסחר חד שבועי?
יאיר אורגלר: חד שבועי למשך שישה חודשים.
מאיר שטרית: מה הנימוק?
יאיר אורגלר: האמת היא שאין נימוק חזק לזה, מלבד נימוק של היסטוריה.
יאיר אורגלר: כדאי לומר שיש מעט מאד חברות כאלה.
רונית הראל: בדרך כלל, ברבעון, יש בין אפס לשתי חברות, או מקסימום שלוש – שמאחרות.
רונית הראל: נותנים חודש איחור מעבר למועד שקבוע בחוק להגשת הדו"חות הכספיים.
רונית הראל: בדרך כלל, מדובר בחברה אחת או שתיים שמאחרות.
רונית הראל: היום הן נסחרות ביום ג'.
רונית הראל: ההסדר של יום ג' לא קיים במקומות אחרים בעולם.
רונית הראל: יש כאן איזושהי סתירה, כי לא ניתן לקיים מסחר בהיעדר מידע, אז אי אפשר לקיים אותו חמישה ימים בשבוע, וגם לא יום בשבוע.
מאיר שטרית: מה אתם מציעים כאן?
יאיר אורגלר: קודם כל – נותנים עוד חודש ימים של מסחר יומי, חד שבועי.
יאיר אורגלר: אחר כך עושים השעיה.
מאיר שטרית: השעיה פירושה שאתם מבטלים את המסחר בבורסה באותה מניה, באופן זמני?
יאיר אורגלר: אין מסחר כי אין למשקיעים את האינפורמציה.
יאיר אורגלר: אחר כך – אם הם מפרסמים, מתחדש המסחר אוטומטית, תוך 12 יום.
יאיר אורגלר: יש להם אפשרות תוך שנה לפרסם את הדו"חות, ואז המסחר מתחדש, מייד.
מאיר שטרית: ועד אז אתם משעים את המסחר לשנה?
יאיר אורגלר: זו ההצעה.
יאיר אורגלר: כיום ממשיכים את המסחר לחצי שנה, ביום ג'.
אבשלום וילן: אני רוצה להבין – דו"חות כספיים זה כולל מאזנים, תשקיפים?
רונית הראל: זה כולל רק דו"חות כספיים.
רונית הראל: זה לא כולל תשקיף.
מאיר שטרית: התיקון הוא הגיוני בהחלט.
מאיר שטרית: אני מתפלא איך דבר כזה היה קיים בבורסה עד היום.
מאיר שטרית: אני רוצה להעיר לגבי סעיף א 2ב: "הורתה רשות ניירות ערך לחברה להגיש דו"חות כספיים במקום אלה שהוגשו, אשר יכללו חוות דעת או סקירה של רואה חשבון אחר, תנהג הבורסה כאילו לא הגישה החברה את הדו"חות הכספיים במועד הקבוע בתקנות דו"חות תקופתיים".
מאיר שטרית: אני מבין שהתיקון בסעיף הזה הוא מחיקת שלוש השורות האחרונות, שבאות לאחר מכן.
רונית הראל: כן.
מאיר שטרית: הרשות לניירות ערך יכולה להגיד שהיא לא רוצה רואה חשבון כזה ומעדיפה אחר?
ליזה חיימוביץ: לא.
ליזה חיימוביץ: בעיקרון, הרשות לא מחליטה שום דבר כך סתם, אבל – אם מסיבה כזו או אחרת, לאחר שנבדקו הדו"חות הכספיים, הרשות הורתה להם לתקן את הדו"חות הכספיים, או הורתה להם להחליף את רואה החשבון, מסיבה זו או אחרת – עילה להחלפת רואה החשבון יכולה לנבוע מתלות של רואה החשבון.
ליזה חיימוביץ: הרשות פרסמה כללים בדבר אי תלות רואה החשבון.
ליזה חיימוביץ: ישנם כללים לגבי מי יכול להיות רואה חשבון, שאין לו איזשהו קשר עם החברה – כללים כאלה ואחרים.
ליזה חיימוביץ: ראוה החשבון צריך להיות בלתי תלוי.
ליזה חיימוביץ: הרואה חשבון שחתום, לא יכול להיות יושב ראש דירקטוריון החברה, למשל.
מאיר שטרית: זה לא נקרא אי תלות.
מאיר שטרית: הרי אותו רואה חשבון מתפרנס מהחברה הזו.
ליזה חיימוביץ: לא מדובר על סוג כזה של תלות.
ליזה חיימוביץ: מדובר על סיטואציה של ניגוד עניינים.
מאיר שטרית: מה הכללים?
נתי שילה: יש מגבלות, יש כללים לגבי קרבה משפחתית - -
מאיר שטרית: אם כך, רואי חשבון קטנים לעולם לא יכולים להיות רואי חשבון של חברה גדולה, כי אם זה מוגבל לפי היקף מחזור, רואה חשבון שרק פתח את משרדו לא יוכל לעבוד עם חברה גדולה.
נתי שילה: רואה חשבון קטן לא יוכל להיות רואה חשבון של בנק הפועלים ושל עוד חברות.
ליזה חיימוביץ: במידה ונמצא שהופרו הכללים של אי התלות, הרשות יכולה להורות על החלפת רואה החשבון.
מאיר שטרית: אני קצת תמה, כי אני חושב שצריכים להיות כללים שקובעים דברים בברור.
ליזה חיימוביץ: זה כללים למניעה של מצבים של ניגודי עניינים.
מאיר שטרית: זה לא נאמר כאן.
ליזה חיימוביץ: פה מדובר על תקנון הבורסה.
ליזה חיימוביץ: ניגודי עניינים הם או הוראות של לשכת רואי החשבון, או כללים שהרשות פרסמה.
מאיר שטרית: אבל נותנים כאן סמכות מאד מרחיקת לכת מאד.
ליזה חיימוביץ: מדובר על מצב בו אין דו"חות.
ליזה חיימוביץ: כאשר הבורסה הורתה לתקן את הדו"חות או להחליף את רואה החשבון, זאת אומרת שהדו"חות הנמצאים אינם תקינים.
ליזה חיימוביץ: בין אם הפגם הוא בדו"ח או שהפגם נובע מרואה החשבון – המשמעות היא שאין דו"חות בציבור.
מאיר שטרית: עד התיקון הזה, הרשות לניירות ערך רשאית להגיד לחברה להגיש דו"ח על ידי רואה חשבון אחר.
מאיר שטרית: ומה עושים עד אז?
מאיר שטרית: עושים מסחר חד שבועי.
מאיר שטרית: עכשיו, לפי התיקון המוצע, ברגע שהרשות מורה לחברה להחליף את רואה החשבון – הם נמחקים מהמסחר, או יותר נכון – מושעים.
אנה שניידר: הנושא של החלפת רואה החשבון לא עומד פה עכשיו בפני הוועדה לצורך התיקון.
אנה שניידר: מה שעומד לפנינו היא המחיקה של אותן שלוש שורות באותו סעיף.
אנה שניידר: אתה נכנס לסוגיה שהיא סוגיה רחבה.
מאיר שטרית: אבל ברגע שיתוקן השלב השני, שהוא יוצא מהשלב הראשון, אני מחזק את הכלל הראשון, ונותן פה סמכות מאד מוגזמת.
ליזה חיימוביץ: אם אתה מוחק את שלוש השורות, המשמעות היא שימשיך המסחר במניות של חברה, שהרשות קבעה שהדו"חות הכספיים שלה אינם תקינים.
ליזה חיימוביץ: בדרך כלל, כאשר הרשות נותנת הוראה לתיקון דו"חות - מעילה כלשהי, הרשות נותנת ארכה, בדרך כלל - -