GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק ספורטא: אנחנו מדברים באופן בסיסי על חברה שוויונית.
יצחק ספורטא: הוזכר פה כבר הנושא של אי-שוויון מאוד גדול בחברה הישראלית.
יצחק ספורטא: יש פה אנשים שבוכים על הסקטוריאליזציה בחברה הישראלית, על כך שכל אחד לוקח לעצמו מה שהוא רוצה.
יצחק ספורטא: לפי דעתי מה שקורה פה הוא בדיוק כך, רק יש פה איצטלה של כאילו דבר ממלכתי.
יצחק ספורטא: אנשים אומרים: האם מי שעבד בחקלאות לא מגיע לו?
יצחק ספורטא: ב-1997 בדקתי מספרים.
יצחק ספורטא: בקיבוצים עבדו 14% בחקלאות.
יצחק ספורטא: במושבים 31% עבדו בחקלאות ב-1997.
יצחק ספורטא: האם רק 14% מתושבי הקיבוצים יקבלו או כולם יקבלו?
יצחק ספורטא: אבל היו עוד אנשים שעבדו בחקלאות.
יצחק ספורטא: אני יכול לתת דוגמא אישית.
יצחק ספורטא: אבי עבד 40 שנה בחקלאות בחברת יכין-חקל, שהיא כלולה בחוק שלכם.
יצחק ספורטא: מי זה חברת יכין-חקל?
יצחק ספורטא: חברת יכין-חקל שייכת הים למר סמי שמעון, שקנה אותה ב-1991.
יצחק ספורטא: למי שייכת חברת מהדרין?
יצחק ספורטא: חברת מהדרין משולבת ב-איי.
יצחק ספורטא: די.
יצחק ספורטא: בי.
יצחק ספורטא: יש לחברות האלה בערך 40,000 דונם באיזור המרכז וגם הם הולכים "לעשות מכה".
יצחק ספורטא: מי הפועלים שלהם?
יצחק ספורטא: הפועלים הרגילים היו מזרחיים וערבים לפני 1967, וערבים פלשתינאים אחרי 1967.
תנועת המושבים: אל תעשה אפליה.
תנועת המושבים: גם אשכנזים עבדו.
יצחק ספורטא: אני מדבר על הרוב.
יצחק ספורטא: עכשיו העובדים בחקלאות בארץ הם תאילנדים.
שלום שמחון: משפחת אייזנברג שולטת בחצי מאדמות מדינת ישראל, אם אתה לא יודע.
שלום שמחון: איפה הייתם?
שלום שמחון: נתנו למשפחה אחת חצי מאדמות מדינת ישראל.
שלום שמחון: למה אז לא באתם בטענות?
מיכאל איתן: הוא לא בא אז אבל הוא בא בטענות עכשיו.
יצחק ספורטא: אחת הטענות שהועלתה נגדנו היא שאנחנו לא מפרגנים להתיישבות.
יצחק ספורטא: אני אומר בצורה מאוד פשוטה, אם החוק הזה כמו שהוא יעבור - - -
ישראל כץ: מי אתם בכלל?
ישראל כץ: זה לא משנה אם אתם מפרגנים או לא.
ישראל כץ: תגיד את טיעוניך.
ויצמן שירי: מר ספורטא, אל תתווכח עם אף אחד מחברי הכנסת.
ויצמן שירי: אני אשמור על זכותך לדבר ולסיים.
ויצמן שירי: רבותי, תאפשרו לו לדבר, גם אם הדברים לא נראים בעיניכם.
ויצמן שירי: גם בעיני חלק מהדברים לא מוצאים חן אבל אני שותק.
ישראל כץ: הוא מייצג את עצמו.
ישראל כץ: האם מישהו בחר בו?
אורן יפתח-אל: הוא מייצג אחרים.
איתן אשורי: בשם מי הוא מדבר?
ויצמן שירי: אני מבקש ממך לשבת.
ויצמן שירי: אני אוציא אותך.
ויצמן שירי: כשחברי הכנסת מפריעים אני לא יכול להוציא אותם.
ויצמן שירי: מי מבין המוזמנים שיפריע, אני אוציא אותו.
ויצמן שירי: אמרתי את זה גם בישיבה הקודמת.
יצחק ספורטא: אני רוצה לסכם ולומר שלדע
יצחק ספורטא: תנו החוק הזה כמו שהוא אסור שיעבור.
יצחק ספורטא: כדאי באמת לכנס ועידה - - -
אבשלום וילן: התחלת בנימוק מעניין לגבי ההתיישבות.
אבשלום וילן: האם תוכל להשלים אותו?
מאיר שטרית: חבר הכנסת שלום שמחון, לא יכול להיות שקבוצת אנשים תיקח את קרקעות המדינה.
מאיר שטרית: זה הנימוק שלו והוא צודק במאה אחוז.
ויצמן שירי: חבר הכנסת שטרית, אתה רק הגעת.
ויצמן שירי: הדיון הזה הוא די סוער אבל הוא התנהל בצורה שקטה ומכובדת.
ויצמן שירי: אני לא קטעתי אותו ואיפשרתי לו לדבר.
ויצמן שירי: אני מבקש שתיתנו לו לסכם את מה שיש לו להגיד.
ויצמן שירי: תנו לו לדבר.
ויצמן שירי: הוא לא חייב להגיד את מה שמוצא חן בעיניכם.
יצחק ספורטא: אני חושב שהחוק הזה כמו שהוא הוא חוק שאסור לו לעבור.
יצחק ספורטא: אני חושב שכדאי שבמדינת ישראל תוקם ועדה שתכלול אנשי מקצוע, נציגי ציבור מכל התחומים, ותגיע להסדרת נושאי הקרקעות במדינת ישראל שקשורים גם לאיך שתיראה המדינה.
יצחק ספורטא: מלבד זה, יש פה סכומי כסף אדירים.
יצחק ספורטא: אני בתור פעיל חברתי, כל פעם כשאני בא לבקש כסף לנושא חינוך או לנושא זה או אחר, אומרים לי שאין.
יצחק ספורטא: יש פה סכומים אדירים שכדאי לחשוב איך להשתמש בהם כדי לפעול להפוך את החברה הישראלית לחברה טובה יותר.
ויצמן שירי: תודה רבה ד"ר ספורטא.
ויצמן שירי: חבר הכנסת פריצקי, יש לך 10 דקות, אם אתה צריך, עד ההפסקה.
ויצמן שירי: כל מי מהאופוזיציה שמופיע בדיון ויש לו מה להגיד, אאפשר לו להגיד את דבריו.
ישראל כץ: אני בעד שכל אחד ישמיע את דבריו.
ישראל כץ: השאלה היא מתי ההצבעה.
ישראל כץ: אם אין הצבעה אז תגידו מראש.
ישראל כץ: אני לא אהיה בדיון אם אין הצבעה.
ויצמן שירי: אני עוד לא יודע מתי ההצבעה.
ישראל כץ: מעניין שרק בחוק הזה, מכל החוקים, וגם אותו דבר עשיתם בעניין הנגב, זה כל פעם חוזר.
ישראל כץ: אני כבר הייתי כאן בהרבה חוקים.
ישראל כץ: האם אתם רוצים שהמיעוט יכפה על הרוב?
ויצמן שירי: הם לא חייבים להגיד את מה שמוצא חן בעיניכם.
ישראל כץ: האם קיבלת הוראות משר האוצר לא לקיים הצבעות?
ויצמן שירי: אני לא מקבל הוראות מאף אחד.
ויצמן שירי: מאה אחוז, קיבלתי הוראות משר האוצר, אתה צודק ...
ישראל כץ: משיקולים קואליציוניים אתה נגד הנגב.
ויצמן שירי: אני נגד הנגב ואתה בעד הנגב ....
ויצמן שירי: בסדר גמור, מאה אחוז.
ויצמן שירי: תעשה לי טובה.
ויצמן שירי: שמענו על החברים שלך מה שהם עשו למען הנגב.
ויצמן שירי: שיקולים קואליציוניים הם גם סיבה.
ויצמן שירי: תאפשר לחבר הכנסת פריצקי, שהוא לא מהקואליציה, לדבר.
יוסף יצחק פריצקי: חבר הכנסת כץ, אני רוצה את הקשבתך, אם אתה מוכן.
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לפתוח בדבר אחד.
יוסף יצחק פריצקי: אין לי ספק שחקלאי, ככל אדם, זכאי לרכוש חכירה ובעלות על הבית שלו.
יוסף יצחק פריצקי: לא יכול להיות ויכוח על הרעיון, שכמו שאדם בעיר יכול לקנות דירה ויכול לרכוש את הבית, כך גם חקלאי יכול לרכוש את ביתו.
יוסף יצחק פריצקי: יש בעיה אחת - הבעיה של המחיר.
יוסף יצחק פריצקי: טוען חבר הכנסת שמחון, טוענים נציגי החקלאים, שהם עיבדו את הקרקעות האלה במשך שנים - אני עוד לא מדבר על הקרקע החקלאית - ולכן מגיע להם לקבל את הבית במחיר כזה או אחר, מופחת או לא מופחת, בחכירה שהם לא משלמים עליה.
יוסף יצחק פריצקי: אני נורא מצטער, חברות וחברים.
יוסף יצחק פריצקי: המגזר החקלאי בצדק במשך שנים קיבל הטבות אדירות.
יוסף יצחק פריצקי: הוא קיבל סיבסוד מים, קיבל מועצות, קיבל מיכסות, כי מדינת ישראל ראתה כאינטרס הנכון שלה, ועדיין אני חושב שזה האינטרס הנכון שלה, שיהיה לה מגזר חקלאי באיזורים כאלה ואחרים.
יוסף יצחק פריצקי: אי אפשר מצד אחד לקחת במשך שנים ולומר קיבלתי סובסידיות, קיבלתי מענקים, קיבלתי הנחות בתשומות, אבל עבדתי את הקרקע ולכן תנו לי את הבית שלי - בואו נאמר את האמת - באגורות.
יוסף יצחק פריצקי: לכן החוק הזה לא יכול לעבור כפי שהוא.
מיכאל איתן: לא מדובר על הבית.
יוסף יצחק פריצקי: לכן בעניין הבית החוק הזה לא יכול לעבור.
יוסף יצחק פריצקי: אני עוד לא מדבר על הקרקעות החקלאיות.
יוסף יצחק פריצקי: אם הייתם מביאים הצעת חוק האומרת שיבוא שמאי, ישום את ערך הקרקע - - -
ויצמן שירי: מה זה הבית?
ויצמן שירי: 90% מהם בנו את ביתם בעצמם.
יוסף יצחק פריצקי: אדוני היושב-ראש, נכון.
יוסף יצחק פריצקי: בערכים מסויימים לחישוב השווי לוקחים את העובדה שהאדם בנה את הבית, או שהוא לא בנה אותו.
יוסף יצחק פריצקי: הכל בסדר.
יוסף יצחק פריצקי: אבל לא יוצרים מצב כזה.
יוסף יצחק פריצקי: עד כאן לגבי הבית.
יוסף יצחק פריצקי: עכשיו בואו נדבר על הנחלות החקלאיות.
יוסף יצחק פריצקי: לי כאזרח במדינת ישראל יש אינטרס ברור שימשיכו לעשות חקלאות.
יוסף יצחק פריצקי: אני לא רוצה שייקחו אדמות, יספסרו בהן, יעבירו אותן שינוי תב"ע ויעשו מהן שיכונים לתפארת.
יוסף יצחק פריצקי: לכן אף אחד לא מגרש חקלאים מעיבוד קרקע.
יוסף יצחק פריצקי: מי שרוצה לעבד את הקרקע, ימשיך לעבד את הקרקע שלו, כמו שחקלאי שלא רוצה לעבד קרקע כי נמאס לו לצאת לפלחה כל יום ב-4 בבוקר, וגם זה בסדר, לא יאבד את הקרקע.
יוסף יצחק פריצקי: איזה סיבה בעולם יש לתת למי שלכאורה עבד את הקרקע - וכולנו פה יודעים בשקט רב שגם המושבים וגם הקיבוצים נעזרו בכוח עזר, לפעמים כל-כך רב שהיה עוד רב יותר מכוחם שלהם עצמם בעיבוד הקרקע.
יוסף יצחק פריצקי: אז למה לאנשים מבית-שאן שהלכו לעבוד בכל מיני קיבוצים לא מגיעה קרקע ואילו לאלה שגרים שם כן מגיעה הקרקע?
יוסף יצחק פריצקי: איזה מין התייחסות זאת?
יוסף יצחק פריצקי: אני בכוונה מסתכל על זה כך.
יוסף יצחק פריצקי: החוק הזה כפי שהוא חייב להשתנות.
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לפנות אליכם, בייחוד אל חבר הכנסת אבשלום וילן כאיש התנועה הקיבוצית, אני אומר לך דברים מהלב.
יוסף יצחק פריצקי: התנועה הקיבוצית לדעתי היא עמוד השדרה של מדינת ישראל.
יוסף יצחק פריצקי: הדברים שהיא עשתה, לא רק בספרי ההיסטוריה, הם אדירים.
יוסף יצחק פריצקי: לא יכול להיות, זה לא ישראלי - אין לי מלה אחרת לתאר את זה - שהתנועה הקיבוצית תבוא ותרצה להיות ספסרית קרקע.
אבשלום וילן: בדיון הקודם אמרתי שכל הנושא של הכסף יבוא לידי המדינה.
אבשלום וילן: אנחנו מבקשים רק את הזכות לדבר.
יוסף יצחק פריצקי: אני מבקש מהחברים בוועדה למשוך את הצעות החוק.
יוסף יצחק פריצקי: אני אומר לכם עוד פעם, כישראלים, לא כמייצגי סקטורים, שצריך למשוך את הצעת החוק הזאת.
יוסף יצחק פריצקי: צריך להגיע להסדר אחד, שמי שגר בבית יוכל לקנות את ביתו בתנאים הגונים ושווים כמו כל אחד.
ויצמן שירי: אנחנו נעשה הפסקה בדיון הזה למשך 10 דקות ונעבור להצבעה על חוק רשות השידור (תיקון-ביטול אגרת הטלוויזיה), התש"ס-2000.
אלי גולדשמידט: רבותי, אני מאפשר עוד כמה דקות של התארגנות.
אלי גולדשמידט: אני מבקש להצביע על הרביזיה בנושא ביטול אגרת רשות השידור, הצעת חוק של חברי הכנסת בנימין אלון ואחרים.
אלי גולדשמידט: אני לא רואה פה חברי כנסת של אגודת ישראל.
אופיר פינס-פז: המקומות הם של "ישראל אחת".
אלי גולדשמידט: אני מצביע על הרביזיה.
אלי גולדשמידט: בעד הרביזיה - 9 נגד הרביזיה - 6 הוחלט לקיים רביזיה.
אלי גולדשמידט: הרביזיה התקבלה, 9 מול 6.
אלי גולדשמידט: עכשיו נצביע על הצעת החוק עצמה.
בנימין גונן: אני רוצה להגיד משהו.
ישראל כץ: אני רוצה התייעצות סיעתית.
בנימין גונן: אתה עושה מחטף.
בנימין גונן: יש התייעצות סיעתית.
בנימין גונן: אני רוצה למשוך את ההצעה ואתה לא נותן לי הזדמנות.
בנימין גונן: אני רוצה זכות דיבור לגבי ההצעה.
אלי גולדשמידט: הצבעה על הצעת חוק רשות השידור (תיקון-ביטול אגרת הטלוויזיה), התש"ס-2000 נגד - 9 בעד - 4 הצעת החוק לא נתקבלה.
אלי גולדשמידט: הצעת חוק רשות השידור (תיקון - ביטול אגרת הטלוויזיה), התש"ס-2000 נפלה.
בנימין גונן: זה עובר למליאה כהמלצה.
בנימין גונן: (כולם מדברים יחד)
ישראל כץ: התנהגתם לא יפה בוועדה.
ישראל כץ: הדמוקרטיה מתפוררת כאן.
ויצמן שירי: בפעם הבאה תתארגנו בזמן.
ויצמן שירי: אל תבלבלו את המוח.
רחמים מלול: נתתם שעה להצבעה.
ויצמן שירי: קבענו שההצבעה תהיה בשעה 11.
ישראל כץ: לא איפשרתם התייעצות סיעתית.
ישראל כץ: חוק עיגון ורישום זכויות החקלאים בקרקע, התש"ס-2000 (חה"כ ש' שמחון וקבוצת חכ"ים) חוק עיגון ורישום זכויות החקלאים בקרקע, התש"ס-2000 (חה"כ ישראל כץ וקבוצת חכ"ים)
ויצמן שירי: אנחנו פותחים את הדיון.
ויצמן שירי: רשות הדיבור לפרופ' יפתח-אל ממכון אדווה באוניברסיטת בן-גוריון.
אורן יפתח-אל: אני אדבר מאוד בקצרה.
אורן יפתח-אל: מה שהיה טוב באפיזודה הקודמת, שראינו שחוק הקרקעות הוא לא כל-כך אמוציונלי בהשוואה לדברים אחרים.
ויצמן שירי: חכה שזה יגיע להצבעה.
אורן יפתח-אל: אני ראש החוג לגיאוגרפיה באוניברסיטת בן-גוריון ואני מייצג את מכון "אדווה" לשוויון חברתי בישראל.
אורן יפתח-אל: אני חוקר 15 שנים את נושא הקרקעות והתכנון בישראל.
אורן יפתח-אל: הייתי חבר בהרבה צוותי תכנון, ביניהם "ישראל 2020".
אורן יפתח-אל: אני גם בן הגליל העליון, לא רחוק מהישוב של חבר הכנסת שלום שמחון, וכרגע מתגורר בנגב.
אורן יפתח-אל: אני מתנגד לחוק כמו שהוא.
אורן יפתח-אל: אני במיוחד מתנגד לדרך שבה חוק כל-כך משמעותי, שלדעתי עשוי לשנות בצורה מהותית את המפה של מדינת ישראל, יכול להיות שיעבור בצורה כל-כך מהירה.
אורן יפתח-אל: אני בעד זכויות החקלאים, כמו שנאמר פה, זכויות החקלאים לחקלאות.
אורן יפתח-אל: אגב, המגזר הכי חקלאי בישראל מבחינת אחוזים הוא המגזר הערבי ועל זה לא מדברים פה.
אורן יפתח-אל: גם הם אזרחי המדינה וגם להם יש זכויות שצריכות להיות מעוגנות בקרקע.
אורן יפתח-אל: אני בעד זכויות על הבית לקיבוצים ולמושבים.
ישראל כץ: יש לי שאלת הבהרה.
ישראל כץ: האם האדמה של הערבים לא רשומה על שמם?
אורן יפתח-אל: חלקה רשומה על שמם וחלקה לא.
אורן יפתח-אל: לא כולה רשומה.
ישראל כץ: באחוזים הרבה יותר גבוהים.
ישראל כץ: אני מוכן להתחלף איתם.
אורן יפתח-אל: אתה לא מוכן להתחלף כי יש להם רק 3% מהקרקע.
ישראל כץ: במה שיש להם - אני מוכן באותה דרך.
אורן יפתח-אל: אני רוצה להגיד שקרקעות הציבור שייכות לכל הציבור.
אורן יפתח-אל: הכנתי את הדברים מאוד בקיצור.
אורן יפתח-אל: יש לי 3 טיעונים עיקריים.
אורן יפתח-אל: הראשון הוא הנושא המינהלי-דמוגרפי, השני הוא הנושא החברתי והשלישי הוא התכנוני.
אורן יפתח-אל: אני אדבר בעיקר על השלישי כי אני רואה שאין פה אף נציג של המינהל הציבורי הגדול של התכנון במדינת ישראל.
עופר גרידנגר: יש פה נציג של משרד הפנים.
אורן יפתח-אל: רק לחזק את הדברים שנאמרו לפני כן.
אורן יפתח-אל: הרכוש הזה הוא רכוש ציבורי.
אורן יפתח-אל: לפחות 78% מקרקעות המדינה - אם נוריד את קרקעות הקק"ל, שבמידה מסויימת הן פרטיות או חצי פרטיות ושייכות לעם היהודי - רוב הקרקעות שאנחנו מדברים עליהן הן רכוש ציבורי ולכן הציבור צריך להחליט עליהן בצורה פתוחה, בשיתוף של מומחים, ולא בהצעות חוק מהירות כאלה.
אורן יפתח-אל: (חברי הכנסת שלום שמחון וישראל כץ מבקשים לשאול שאלה)
ויצמן שירי: לא בהתנצחות.
ויצמן שירי: תרשמו את השאלות.
ויצמן שירי: אני אתן לכם לשאול אחרי שהוא יסיים.
אורן יפתח-אל: לדעתי הזכות על הבית צריכה להיות מעוגנת בחוק, כמו למגזרים העירוניים.
אורן יפתח-אל: אנחנו נדבר רק על הקרקעות החקלאיות.
אורן יפתח-אל: אגב, לא רק הקרקעות החקלאיות שמעבדים אותן אלא כמו שנאמר, 18 מיליון דונם בישראל הן קרקעות ברשות המועצות האיזוריות.
אורן יפתח-אל: אנחנו מדברים על קרקעות שהן מעבר לבתים, שיש אפשרות לפתח אותן.
אורן יפתח-אל: חצי נמצא בנגב.
שלום שמחון: יש לי אליך שאלה כחוקר.
שלום שמחון: מה דינן של אותן אדמות שהועברו למינהל מקרקעי ישראל בשנה שבה הוא הוקם, ב-1961?
שלום שמחון: חלק מהישובים העבירו אדמות פרטיות שלהם למינהל מקרקעי ישראל.
שלום שמחון: האם אתה יכול להגיד על כמה אדמות מדובר ומה דינן של האדמות הללו לפי דעתכם?
אורן יפתח-אל: קרקעות פרטיות - בוודאי שהחוק הזה לא צריך לעגן אותן כי הזכויות, כמו שנאמר - - -
שלום שמחון: האם אתה יודע מה היא כמות האדמות הפרטיות שהועברה למינהל מקרקעי ישראל עם הקמתו בשנת 1961 על-ידי מושבים וקיבוצים?
שלום שמחון: כמו למשל קיבוץ גבעת ברנר שהעביר את אדמותיו למינהל מקרקעי ישראל.
שלום שמחון: האם אתה יודע על איזה כמות של אדמות מדובר?
שלום שמחון: מה דינן של אותן אדמות?
אורן יפתח-אל: הקרקעות האלה גם הן לא פרטיות.
אורן יפתח-אל: לפי בירור ראשוני, היו קרקעות, במיוחד למספר קיבוצים, שרכשו אותן והעבירו אותן לקרן הקיימת לישראל.
אורן יפתח-אל: מדובר על לא יותר מ-40,000 דונם.
אורן יפתח-אל: את המספר המדוייק אני צריך לברר.
אורן יפתח-אל: אנחנו עובדים על התיקים האלה, כי מדובר על התקופה שלפני קום המדינה, אבל הכמות היא קטנה מאוד, אולי 1% מהקרקעות החקלאיות.
אורן יפתח-אל: בהיבט החברתי אני חושב שיש פה שני דברים שעוד לא נגענו בהם.
אורן יפתח-אל: נאמר כבר שהמוקש של החוק הזה הוא בעצם לא החקלאים.
אורן יפתח-אל: רובנו תומכים בזכות של החקלאים.
אורן יפתח-אל: המוקש פה הוא הפיצוי.
אורן יפתח-אל: בעצם יש פה תמריץ לפיתוח.
אורן יפתח-אל: ההתנגדות לחוק הזה היא דווקא על הצדדים הלא חקלאיים שלו.
אורן יפתח-אל: אני חושב שזה דבר מאוד חשוב.
ישראל כץ: אני בעיקר שם דגש על זכות החקלאים, וגם הבהרתי את זה בישיבה הקודמת.
ישראל כץ: לגבי כל ההיבט של הפיצוי אני פתוח בהחלט לשינויים בהמשך הדיונים.
אורן יפתח-אל: זה המוקש בחוק הזה, שעל קרקעות שהן קרקעות ציבור הפיצוי, שמגיע עד 60% לפי אחת החלופות, יעבור לכיס של מישהו פרטי בגליל העליון ובנגב.
אורן יפתח-אל: אבל השאלה היא כמובן איך מגדירים את האיזור.
ישראל כץ: ועדת רונן קבעה 20% במרכז - - -
ויצמן שירי: אתה רואה, חבר הכנסת ישראל כץ, אני מאפשר הערה וזה הופך להיות דיאלוג.
ישראל כץ: יושב פה אדם רציני.
ישראל כץ: אני רוצה לקבל אינפורמציה.
אבשלום וילן: הוא מאוניברסיטת הנגב.
אבשלום וילן: הנה, עוד שניה אני מגיע איתו להסכם.
ויצמן שירי: הוא אדם מאוד רציני אבל תאפשרו לו לסיים.
ישראל כץ: ועדת רונן, שהיא ועדה ציבורית, דיברה על 20% ו- - - האם זה דבר שמקובל עליך מבחינת פיצוי?
אורן יפתח-אל: זה לא מקובל עלי.
אורן יפתח-אל: אני חושב שאנחנו צריכים להפריד בין איזור הבית למשק.
אורן יפתח-אל: איך נגדיר את איזור הבית?
אורן יפתח-אל: איזור הבית זה 100%.
אורן יפתח-אל: זאת העברה שאני חושב שהיא בזכות לאותם קיבוצים ומושבים שהיו בפריפריה הרבה שנים ויקבלו את הבית והסביבה של הבית, וזה יהיה 100% ולא 60%.
אורן יפתח-אל: זה לדעתי איזה צדק היסטורי.
אורן יפתח-אל: אבל הקרקעות החקלאיות, שהן 90% לפחות - בקיבוצים 10% זה שטח המחנה ו-90% זה קרקעות חקלאיות - זה נכס אדיר של המדינה, שאני חושב שבדין כל הציבור צריך להחליט עליו.
ויצמן שירי: אני רוצה להבהיר את דבריך.
ויצמן שירי: כלומר אתה אומר שלא תכעס אם מחר בבוקר בהצעת החוק יעגנו את הזכויות לבעלות מלאה של אותו חקלאי או אותו קיבוצניק על חלקה א', הצמודה לבית.
אורן יפתח-אל: אבל לפי מפתח.
ויצמן שירי: יש אנשים שיש להם דונם ליד הבית ויש מקרים, למשל בעומר, שם יש 10 דונם ליד הבית.
ויצמן שירי: המפתח הוא אחיד.
ויצמן שירי: הוא אומר שמה שצמוד לבית זה מה שיהיה.
ויצמן שירי: לעומת זה לגבי חלקה ב' או ג', אם ישנה כזאת, יש ליצור מצב של פתיחה שווה לכל אזרחי מדינת ישראל.
ויצמן שירי: הוא אומר שכל עוד זה במסגרת ייעוד הקרקע, שהיא קרקע חקלאית, אז אף אחד לא ייגע ואף אחד לא ייקח ולא יתערב.
ויצמן שירי: אבל אם מחר בבוקר הולכים לשנות את התב"ע של חלקה ג' בחוק התכנון והבניה ולהרחיב את באר-שבע על חשבון הקרקע החקלאית, הוא אומר שלצורך העניין הזה אין שום סיבה בעולם שהחקלאי יקבל על זה את הבעלות.
ויצמן שירי: הוויכוח הוא אם זה 10% או שזה 60% או 100%.
שלום שמחון: חבר הכנסת מאיר שטרית נתן בדיור הציבורי הטבה של 200 מיליון דולר נטו.
מאיר שטרית: למאות אלפי אזרחים במדינה שגרים בבתים משותפים, בבתים פרטיים.
מאיר שטרית: לא בשביל המגזר החקלאי, שמשלמים דמי חכירה למינהל כל שנה במאות אלפי שקלים.
מאיר שטרית: אתם רוצים לפטור את כולם?
ישראל כץ: תציע הצעת חוק ואני אתמוך.
ישראל כץ: המדינה לא צריכה להחזיק כלום.
יוסף יצחק פריצקי: זה "חרות" במיטבו.
אבשלום וילן: חבר הכנסת שטרית, פטרת 700,000 בהחלטות ממשלה שלך במבצע ההיוון.
מאיר שטרית: היוון - אין כסף מזה.
מאיר שטרית: בואו נדון בהצעת החוק ברצינות.
אורן יפתח-אל: אני רוצה להגיד שעל התוכניות המפורטות לבאר-שבע דנים שנתיים.
אורן יפתח-אל: לא יכול להיות שעל דבר כזה, שישנה את כל המערך הארצי, לא ידונו בצורה רצינית, עם נתונים, עם מומחים, ואחר-כך יגבשו הצעות חוק.
אורן יפתח-אל: ההיבט התכנוני מפריע לי פה כי החוק הזה נותן תמריץ לפיתוח.
אורן יפתח-אל: ברגע שיש פיצוי זה תמריץ לפיתוח של אדמות חקלאיות.
אורן יפתח-אל: עשיתי חישוב מאוד כללי במעגלים שבהם יהיה - - -
אבשלום וילן: ה- - - קיימים 7 שנים.
אבשלום וילן: כמה דונם בהתיישבות העובדת ניבנו ב-737?
אורן יפתח-אל: הופשרו כבר כ-150,000 דונם.
אבשלום וילן: כמה ניבנו?
אבשלום וילן: 1,200 דונם.
מאיר שטרית: חבר הכנסת וילן, כמה זה רמת רחל לבד?
ויצמן שירי: אני אומר לכם, כל חבר כנסת שיפריע עכשיו תידחה רשות הדיבור שלו.
ויצמן שירי: תאפשרו לו לסיים את דבריו.
אורן יפתח-אל: אנחנו מדברים ברצינות על העתיד.
אורן יפתח-אל: כמה הופשר עד עכשיו?
אורן יפתח-אל: 150,000 דונם.
אורן יפתח-אל: זה הרבה.
אורן יפתח-אל: הרוב במושבים, כי ההפשרה הולכת למקום הכי רך.
אורן יפתח-אל: לא הולכים למקום הקשה, שבו אסיפת קיבוץ צריכה להחליט.
אורן יפתח-אל: במושבים זה יותר קל.
אורן יפתח-אל: אבל הפוטנציאל קיים.
אורן יפתח-אל: עשיתי חישוב שעד שנת 2020 המדינה תגדל בעוד 3 מיליון איש.
אורן יפתח-אל: במעגלים של 40 קילומטר מהמטרופולינים צפויות, אם החוק הזה יעבור, להיבנות כ-200,000 יחידות דיור.
אורן יפתח-אל: אלה מה שאנחנו קוראים איזורי יוממות, איזורים שקל לאנשים לנסוע מהם לעבודה.
אורן יפתח-אל: הצמיחה של המדינה מכריחה אותנו לתכנן בצורה יותר רציונלית מה יקרה באיזור החקלאי.
אורן יפתח-אל: בסופו של דבר זה הולך נגד התכנון.
אורן יפתח-אל: כיום יש בישראל כמה תוכניות, תוכנית "ישראל 2020", שאני הייתי שותף בה, ואחר-כך תמ"א 35, שאולי הדבר הכי מרכזי בהן הוא חיזוק הערים ושמירת השטחים הפתוחים.
אורן יפתח-אל: השטחים הפתוחים האלה הם השטחים שעכשיו יהיה תמריץ גדול מאוד לחקלאים לפתח.
אורן יפתח-אל: אם זה 20% או 40% או 60%, יהיה תמריץ.
אורן יפתח-אל: מי יושב בוועדות המקומיות?
אורן יפתח-אל: זה אותם אנשים, נציגים של אותם ישובים חקלאיים.
אורן יפתח-אל: כלומר, יש פה מצב שהוא מינהל לא תקין, מצב שגם יפגע בתכנון.
אורן יפתח-אל: הערים הישראליות מבחינה תכנונית הן חשובות מאוד.
אורן יפתח-אל: קודם כל, הערים הגדולות ייפגעו ועיירות הפיתוח ייפגעו.
אורן יפתח-אל: מה קורה עכשיו בקריית-שמונה?
אורן יפתח-אל: מה קורה עכשיו בערי הדרום?
אורן יפתח-אל: התושבים עוזבים כי הם יהיו פראיירים להישאר בערי הפיתוח כשהם יכולים לקבל בית עם גינה במושב קרוב.
ישראל כץ: זה קורה היום לקריית שמונה, כשאין את החוק הזה.
אורן יפתח-אל: אבל יהיה תמריץ עוד יותר גדול לתהליך הזה.
ישראל כץ: עוד יותר?
ישראל כץ: היום לא קורה כלום ואחרי זה בכלל לא יקרה כלום.
ישראל כץ: היום זה קורה לדימונה, לירוחם ולבית-שאן.
אורן יפתח-אל: זה יקרה יותר.
אורן יפתח-אל: אני רוצה לחזק את הערים.
אורן יפתח-אל: אני רוצה לחזק את באר-שבע, את המטרופולין, את ערי הפיתוח.
אורן יפתח-אל: אני חושב שזה האינטרס התכנוני.
אורן יפתח-אל: אני לא מדבר כאן רק בשמי.
אורן יפתח-אל: אני מדבר בשם תוכניות שלקח 4-5 שנים להקים אותן, אגב, הן גם לרווחת החקלאים.
אורן יפתח-אל: כלומר, האיזורים החקלאיים הפתוחים של מדינת ישראל, כמו שאמר חבר הכנסת פריצקי, הם אינטרס של כולם.
אורן יפתח-אל: אני חושב שכתוצאה מכך יקרה פירבור כאוטי, פירבור לא מסודר, לנוכח זה שיהיה תמריץ, ובוועדות המקומיות יושבים אנשים מאותם ישובים והם יאשרו את התוכניות.
אורן יפתח-אל: אז יתחיל תוהו ובוהו תכנוני.
אורן יפתח-אל: גם בצד החברתי אני חושב שהמשאב הזה הוא של כולם אבל גם בצד התכנוני, לקביעת פני המדינה.
אורן יפתח-אל: אני רוצה לסכם ולהגיד, צריך לנצל את ההזדמנות הזאת, שיש פה משאב די יחודי.
אורן יפתח-אל: יש מעט מדינות שיש להן קרקע ציבורית.
אורן יפתח-אל: צריך לנצל את זה כדי לעצב את פני המדינה בצורה הטובה ביותר והצודקת ביותר.
ישראל כץ: למה יש רק מעט מדינות שיש להן קרקע ציבורית?
אורן יפתח-אל: אתה יודע למה.
אורן יפתח-אל: בישראל לפחות 5 מיליון דונם הם קרקעות שהיו של פליטים ערבים ועוד 15 מיליון דונם - - -
ישראל כץ: למה במדינות האחרות זה לא כך?
אורן יפתח-אל: כי פה יש מדינה של מהגרים.
אורן יפתח-אל: במדינות אחרות החקלאים קנו קרקעות.
אורן יפתח-אל: ברוב המדינות קנו את הקרקע.
אבשלום וילן: האם באמריקה החקלאים קנו את הקרקע?
אבשלום וילן: זה דיון אינטלקטואלי - איך נכבש המערב.
ויצמן שירי: אין שום דיון אינטלקטואלי.
ויצמן שירי: כרגע יש דיון מסכם.
אורן יפתח-אל: יש לנו הזדמנות עכשיו לסדר את המקרקעין בישראל.
אורן יפתח-אל: אני חושב, דבר ראשון, שאנחנו צריכים לעשות ועידת מקרקעין שבה ידונו בצורה מסודרת, כמו שיש ועידה על תיקונים בחוקה ברוב המדינות.
אורן יפתח-אל: זה חוק-יסוד של המדינה, זה חוק-היסוד הראשון.
אורן יפתח-אל: אנחנו צריכים לדון בעניין בכל הכבוד הראוי.
אורן יפתח-אל: אנחנו צריכים להפריד בין זכויות החקלאים החשובות ומעוגנות, בין הזכות לבית, שיש לכל אזרח, ובין השטחים הפתוחים של ישראל, שאנחנו צריכים לדון בהם לרווחת כל תושבי המדינה.
מאיר פרוש: חשבתי לעצמי, מה אני יכול להוסיף כאשר דנים על עיגון זכויות החקלאים כאשר יושבים פה האריות, אלה שמלווים ומכירים את הנושאים ושוחים בעניין?
מאיר פרוש: מה אדם כמוני יכול להוסיף?
מאיר פרוש: אני רוצה לומר כך, לפני שבוע קראנו, כאשר בלק ביקש מבלעם שיקלל את עם ישראל, אמר בלעם: "אפס קצהו תראה, וכולו לא תראה".
מאיר פרוש: מה הפירוש?
מאיר פרוש: איזה מין קללה זאת?
מאיר פרוש: האם זה ברכה או קללה?
מאיר פרוש: הוא אמר כך: אפס קצהו - אם אתה תיקח את עם ישראל ותתחיל לבדוק אותו בפינות, בקצה הזה, בצד הזה, כאן ושם, אתה תמצא דברים שליליים.
מאיר פרוש: בכולו - אם תיקח את כלל עם ישראל, לא תראה דברים שליליים, כי יש לו הרבה יותר זכויות מאשר דברים שליליים.
מאיר פרוש: אני ממשיל את זה למה שאנחנו דנים כרגע.
מאיר פרוש: יכולים להיות ויכוחים.
מאיר פרוש: אני מתאר לעצמי שגם חבר הכנסת שלום שמחון וגם חבר הכנסת ישראל כץ, שמגישים פה את ההצעה ומובילים את העניין, הם גם יודעים.
מאיר פרוש: הם טוענים שאנשי הקיבוצים רוצים את זה אבל הם יודעים שאפשר להתמקח, ויתמקחו ויבקשו, וזה יאמר מה פתאום מגיע לקבוצה הזאת, זה יותר מדי, צריך לתת להם פחות כי יש אחרים שהם מסכנים.
מאיר פרוש: אם אנחנו נתחיל לבדוק בקרב אנשי הקיבוצים ונשאל למה, אם נחפש את הקצה, אז נמצא סיבות למה לא.
מאיר פרוש: אבל בכולו, אם ניקח את המכלול, מה שהם עשו באותן שנים ראשונות, כאשר הם הלכו והתיישבו ושמרו על הקרקע, אם ניקח את המכלול של הדברים שהם עשו אז אני אומר - אני בעד החוק הזה.
מאיר פרוש: (חברי הכנסת אבשלום וילן ויוסף יצחק פריצקי מדברים ביניהם, אי אפשר לשמוע)
ויצמן שירי: תיראו מה שאתם עושים.
ויצמן שירי: כל עוד הוא לא הביע דיעה, כולם שתקו.
ויצמן שירי: ברגע שהוא אמר משהו, ולא משנה מה, והביע דיעה אז המתנגדים קופצים וגם התומכים קופצים.
מאיר פרוש: חבר הכנסת פריצקי, אני את הדברים האלה אמרתי בכפר גלעדי.
מאיר פרוש: חבר הכנסת שלום שמחון היה עד לכך.
ישראל כץ: חבר הכנסת פריצקי הוא ליברל גדול שמתחפש היום לקומוניסט.
ישראל כץ: אולי ניקח את רמת אביב ונחלק אותה למסכנים.
ישראל כץ: יש גבול לדמגוגיה.
ישראל כץ: רק אחרי זה ניקח את מרחבים ואת דובב וגם אותם נחלק.
יוסף יצחק פריצקי: גם לי מגיע.
יוסף יצחק פריצקי: למה רק לך?
מאיר פרוש: אמרתי את הדברים האלה גם בוועידה של האיחוד החקלאי בקיבוץ שפיים.
מאיר פרוש: אני יכול להתווכח עם הקיבוצים, יש לי הרבה מה להתווכח, אבל זה לא קשור.
מאיר פרוש: בראשוניות, בנחשוניות יש לתנועה הקיבוצית הרבה חשיבות.
מאיר פרוש: יש הרבה זכויות למי שהולך ראשון ומי שתופס ראשון ושומר.
מאיר פרוש: לכן אני אהיה בעד הדבר הזה.
שלום שמחון: אני מבקש בדקה וחצי לקרוא לכם משהו, לאור מה שנאמר פה קודם, על "זכויות חקלאים ומתיישבים ב'מצוות השלטון' בעולם הנאור".
שלום שמחון: "בכרך 11 של אנציקלופדיה בריטניקה העוסק בערך "חוקי נחלות ופטורים" מפורטים בתמצית זכויות חקלאים אשר התיישבו במצוות המדינה באזורים שונים.
שלום שמחון: בשנת 1862 נתקבל בארצות-הברית חוק האומר כי כל אזרח של ארצות-הברית שהיה ראש משפחה או מעל גיל 21, או אם היה צעיר יותר ושירת לפחות 14 ימים בצבא בעת מלחמה, זכאי להגיש בקשה לקבלת שטח בגודל 160 אקרים (כ-640 דונם) של קרקעות המדינה שטרם הוקצו, וזכותו לרכוש בעלות (שטר קניין) לקרקע זו על-ידי כך שיתגורר ויעבד את הקרקע בתקופה רצופה של 5 שנים וישלם תשלומים לכיסוי הוצאות הניהול.
שלום שמחון: " בישראל אנחנו כבר מדברים על 50 שנים.
דוידה לחמן-מסר: אלה היו אדמות של אינדיאנים.
אורן יפתח-אל: הקרקע לא היתה של המדינה אף פעם.
שלום שמחון: "בית המגורים והנחלה שנרכשה בדרך זו אינו ניתן לשעבוד או לפרעון לכיסוי כל חוב.
שלום שמחון: מטרת החוק והתיקונים שבאו אחריו עד לאחרונה נועדו, בין השאר, לעודד צעירים ומשפחות יוצאי צבא להתיישב בקרקעות מדינה שאינן מפותחות, להקים את ביתם ומישקם ותוך תקופה קצרה יחסית לקבל זכויות בעלות.
שלום שמחון: " אני מזכיר לגברת לחמן-מסר איפה אני גר.
שלום שמחון: אני לא בדיוק גר במרכז הארץ.
שלום שמחון: "בראשית המאה תוקנה החקיקה ונקבע כי שטח הנחלה יכול להגיע גם ל-640 אקרים (2,560 דונם).
שלום שמחון: הקרקעות הוקצו לחיילים משוחררים במדינות ארצות-הברית, כולל בהוואי, גם לאחר מלחמת העולם השניה.
שלום שמחון: סך הכל הוקצו במסגרת זו לחקלאים אמריקאים למעלה מ-250 מיליון אקרים (כמיליארד דונם) ואמריקאים רבים הפכו לבעלי קרקעות בשטחים חקלאיים בכל רחבי ארצות-הברית.