GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד עמר: ואז הוא יוכל לטעון בבית המשפט שיש כאן אפליה בין נשר לבין רחובות.
שוקי פורר: העניין הוא בזה שמכון ויצמן, הפקולטה לחקלאות ובית החולים קפלן, שתופסים נפח עצום ברחובות, אינם משלמים בכלל.
שוקי פורר: מוצע פה שהם יתחילו לשלם אחוז אחד, שזה מבחינתנו אפס.
דרורה ליפשיץ: או חמישה אחוז - -
שוקי פורר: זה חמישה אחוז מהתעריף הנמוך ביותר שקיים בעיר.
שוקי פורר: זה צחוק.
אלי גולדשמידט: אתה רוצה בעצם שזה ישולם בגובה כמו אגרת האשפה?
שוקי פורר: אם אתה שואל מה אני באמת רוצה - אני רוצה שיחייבו את המוסדות האלה לשלם ארנונה מלאה.
אלי גולדשמידט: למה באמת שתהיה אפליה?
אלי גולדשמידט: אם מכון ויצמן יפתח שלוחה בנשר הוא יצטרך לשלם הרבה יותר.
אלי גולדשמידט: למה האפליה הזו?
שי וינר: יש פה שני נושאים שהם אותו נושא.
שי וינר: שניהם מדברים על אגרת אשפה בצורה כזו או אחרת.
שי וינר: יש שתי בעיות, שהנושא הזה פותר אחת מהן לגמרי, והאחר מכוון אליה.
שי וינר: נושא אחד היה פסק הדין של סטרשנוב בעניין סמינר הקיבוצים נגד עירית תל אביב, שפסק שאגרות אשפה הן לא חוקיות.
שי וינר: פסק הדין ניתן ברמת בית המשפט המחוזי, לא העליון.
שי וינר: זה בא לפתור את זה, ואמר: מי ששילם אגרת אשפה או ארנונה בכל צורה שהיא, ישלם גם השנה.
אלי גולדשמידט: אז תתקן בתל אביב, למה אתה לא מתקן באותה הזדמנות - - ?
שי וינר: תיקנתי בכל הרשויות שבהן שילמו אגרות אשפה.
שי וינר: יש סוגיה אחרת, שהיא הפטורים מארנונה, לפי סעיפים 4 ו- 5 לפקודת מסי העיריה, מ- 1938, שזו סוגיה אחרת.
שי וינר: בסוגיה הזו, דרך התקנות האלה, אמרנו שכל מוסד שפטור על בסיס סעיפים 4 ו-5 לפקודת מסי העיריה, ישלמו אחוז או 5 אחוז.
אלי גולדשמידט: אני שואל שאלה פשוטה: הרי גם אלה ששילמו אגרת אשפה פטורים, לצורך העניין, בהגדרה המשפטית.
אלי גולדשמידט: אז מה פתאום שאלה שבפועל שילמו אגרת אשפה ישלמו יותר?
אלי גולדשמידט: הרי אלה פטורים ואלה פטורים.
שי וינר: המערכת הכספית תקציבית היום, גם ברשויות המקומיות וגם בשאר המוסדות – שהרי רוב המוסדות האחרים נתמכים על ידי הממשלה בצורה כזו או בצורה אחרת: בתי חולים, אוניברסיטאות, וגם כמעט כל שאר הגופים – נמצאת במצב סטטי.
אלי גולדשמידט: אתה לא עונה לי לשאלה.
אלי גולדשמידט: אתה עושה פה אפליה בין סוגי מוסדות.
שי וינר: הפסקתם אותי באמצע דבריי.
שי וינר: צריך לזכור עוד עובדה אחת והיא: משרדי ממשלה, מוסדות ממשלה, משלמים בין 45 ל- 55 אחוז מהארנונה.
שי וינר: הצבא גם הוא היה פטור.
דוד עמר: אנחנו כאן, למעשה, בגלל פסיקתו של השופט בתל אביב, אך בל ישכח האוצר שאנחנו לא יורדים מהתביעה שלנו, שנמצאת על שולחן הדיונים, שמשרדי הממשלה, או המשרדים שפטורים כביכול על ידי הממשלה – שישלמו ארנונה בדיוק כפי שכל תושבי הערים משלמים.
דוד עמר: מה שקרה הוא שכאשר באנו לבקש את דמי הירושה חייבו אותנו בדמי קבורה.
דוד עמר: פסק הדין הזה של השופט גורם במכה אחת למינוס הכנסות של השלטון המקומי של בין 400 לחצי מיליארד שקל.
דוד עמר: נכנסנו למצוא פתרון, קודם כל.
דוד עמר: בינתיים הערים הגישו את התקציבים ואשרו אותם.
דוד עמר: גם השלטון המקומי וגם הממשלה מורה לערים להימנע מגירעונות, וכאן נוצר חור בתקציב.
דוד עמר: לא מדובר ב- 10 או 20 מיליון שקל, אלא מאות מיליוני שקלים.
דוד עמר: הוצע רעיון שאלה ששילמו ב- 97, 98 ו-99 ישלמו גם בשנת 2000.
דוד עמר: אנחנו ממשיכים לדון עם האוצר כדי שייתן תשובה לנושא הזה.
דוד עמר: מה הטיעון שהאוניברסיטאות וקופות החולים לא תשלמנה?
דוד עמר: – קודם כל, היום קופת החולים היא חברה כלכלית לכל דבר.
דוד עמר: האם הם לא נהנים מניקוי רחובות ומפינוי אשפה?
דוד עמר: האם הם לא נהנים מכך שאנו משקיעים מיליונים בריבוד הכבישים?
דוד עמר: הם לא נהנים מכל השירותים?
דוד עמר: למרות שיש לי אהדה והערכה לאוניברסיטאות, אך מצבם טוב, ברוך השם, כמו גם מצבן של כל המכללות שצצות היום.
דוד עמר: אני מבקש מכם לאשר את התקנה כדי שלא תהיה התמוטטות בשלטון המקומי.
אלי גולדשמידט: סעיף 2 אומר להחזיר את המצב לקדמותו לגבי כל העיריות שגבו אגרת פינוי אשפה, ושכתוצאה מכך זה בוטל.
אלי גולדשמידט: לכך אתה ודאי מסכים.
אלי גולדשמידט: בא לכאן שוקי פורר, ראש עירית רחובות ואומר – אצלי אף אחד לא שילם כלום אף פעם, מדוע הוא צריך להיענש על כך?
אלי גולדשמידט: אוניברסיטת תל אביב תצטרך לשלם ארנונה בשיעור אגרת פינו אשפה של 3 3אחוז, ומכון ויצמן והפקולטה לחקלאות ישלמו גרושים - -
משה גפני: בשעה שמצבה של עירית רחובות הרבה יותר קשה ממצבה של עירית תל אביב.
דרורה ליפשיץ: יש גם את העניין של אינטרס הציפיות של הגופים.
ישראל כץ: כאשר אני העליתי את זה, בעקבות ביקור בעירית רחובות ועוד כמה מקומות, מנכ"ל משרד הפנים אמר אז שהם בדיוק עובדים על התקנות.
ישראל כץ: הם אמרו שזה יהיה שוויוני עם הפנים לעתיד.
ישראל כץ: יש לי שאלה נוספת – מבחינת ניגוד האינטרסים, האם בדקו כאן שאף אחד מהח"כים לא קשור לאחד המוסדות?
ישראל כץ: האם כל אחד מהח"כים בדק שאחד הגופים שיכולים ליהנות מהטבות בארנונה לא קשור אליו?
ישראל כץ: אני מבקש לקבל תשובה על הנקודה הזו מהיועצת המשפטית.
צביקה פירון: המצב שלנו הוא כזה – לפני מספר שבועות פנתה הפרקליטות לבג"ץ והודיעה שבכוונתה להגיש את התקנות הזמניות.
צביקה פירון: נטען שאלה תקנות זמניות כי אין לה תשתית עובדתית לתקן תקנות סופיות.
צביקה פירון: הקטע העיקרי שחסר בתשתית העובדתית הוא – כמה זה עולה, כלומר, שלופים שנוטלים מהם את הפטור אין פתאום מוצא.
צביקה פירון: אנחנו יודעים בדיוק כמה זה יעלה לנו.
צביקה פירון: שווי הפטור מארנונה כללית בקופת חולים הוא 180 מיליון שקל לשנה.
צביקה פירון: כיוון שחוץ מזה יש לנו כמה בתי חולים יש לנו גם 1,200 מרפאות בכל רחבי הארץ.
צביקה פירון: נכון שבשלב הראשון התקנות האלה מטילות עלינו רק אחוז, או 5 אחוז, או 33 אחוז, אבל כל אחד מאיתנו יודע שזה לא המצב הסופי.
אלי גולדשמידט: למה לדעתך אתם זכאים לפטור?
צביקה פירון: אם אני זכאי או לא – את זה אתם תחליטו.
צביקה פירון: היום אני זכאי לפטור מכוח המצב החוקי הקיים.
צביקה פירון: אתם רוצים לתת לעירית רחובות ולעיריות אחרות – בבקשה, תתנו, אבל אם אתם רוצים לקחת את זה מתקציב הבריאות, אתם חייבים לדעת שחייבים להעמיד לנו מקור תקציבי לזה.
צביקה פירון: אנחנו פועלים בתקציב סגור.
צביקה פירון: אני מבקש מכם לתת את זה בחזרה לאוצר, שייעשה עבודה יסודית, זה לא כל כך מסובך.
צביקה פירון: אם הם רוצים לעשות רפורמה בפטורים, אחרי 70 שנה, שתובא רפורמה שלמה, עם מקור תקציבי.
אלי גולדשמידט: בעוד חודש או חודשים יתחילו לדון בתקציב המדינה, כולל בתקציב הבריאות.
אלי גולדשמידט: אני מניח שהנושא הזה יעלה.
צביקה פירון: דבר נוסף – אני מודיע לכם שגם אם התקנות האלה תאושרנה, בכוונתנו לפעול נגדן, בבג"ץ.
דוד בריק: אנחנו הנפגעים השניים, אחרי רחובות.
דוד בריק: חמישה בתי חולים נישאים מבחינת התחזוקה השוטפת על ידי תושבי פתח תקווה.
דוד בריק: יש לנו את בית החולים שניידר, בית רבקה, גהה, נאות רבקה, בית חולים השרון.
דוד בריק: אלה הם בתי חולים לא מקומיים, אלא ארציים.
דוד בריק: התושבים נושאים את הנטל הזה.
דוד בריק: קורה מצב נוסף, שבעקבות הפסיקה הזו, קופת חולים החזירה לנו כבר תביעה, כי גבינו אגרת אשפה.
דוד בריק: אמרו לנו שזה לא תקין.
דוד בריק: עירית פתח תקווה נהגה כדין, והפסיקה לגבות.
דוד בריק: עכשיו, ראו, נמצאנו מטופשים: אם היינו ממשיכים לגבות, מעקלים ומוציאים לפועל, היינו זוכים עכשיו ב- 33 אחוז.
דוד בריק: ראה זה פלא – צדיק ורע לו, רשע וטוב לו.
דוד בריק: אנחנו הפסקנו לגבות כי הפנו את תשומת לבנו, ונהגנו על פי דין.
דוד בריק: עכשיו אומרים לנו : אתם לא תגבו כי הפסקתם לגבות.
דוד בריק: הבעיה הזו של אחוז אחד, עם הנימוק של מי שקבע אחוז אחד כדי ללמוד ולקבל אינפורמציה זו פשוט בדיחה גרועה.
דוד בריק: מי שיטיל אחוז אחד יכול היום להגיד לך כמה זה יהיה 100 אחוז.
דוד בריק: מה שאני מציע הוא להרחיב את המערכת הזו ל- 33 אחוז לכל המערכת.
דוד בריק: לחילופין – להמתין לתוצאת בג"ץ ולדון בכך בצורה רצינית.
דוד בריק: מה שקורה הוא שדווקא הצדדים האלה הם למעשה מנטרלים, באיזשהו כלי משני.
עופר בראון: אני רוצה לתת איזו שהיא מסגרת לדיון הזה, מבחינת החלטות הממשלה עד היום.
עופר בראון: בינואר 97 התקבלה החלטת ממשלה, שעיקרה שינוי המערכת וחיוב הדרגתי של בעלי פטורים בארנונה עד לחיובם המלא.
עופר בראון: ההחלטה הזו דווחה בזמנו על ידי דן מרידור, כאשר היה שר האוצר, לעיריות שפנו אליו.
דרורה ליפשיץ: דובר אז על הקמת ועדה שתבחן את הנושא.
עופר בראון: אחר כך, מבחינה כרונולוגית, פנתה עירית רחובות לבג"ץ.
עופר בראון: יושב הראש שאל מדוע לקופת חולים יש פטור.
עופר בראון: יש לה פטור, כיוון שהנציב העליון, בשנת 1939 החליט לתת לה פטור.
עופר בראון: הצעתי היא 33 אחוז לכל מי שיש לו פטור.
עופר בראון: זו מדרגה של שוויון בין כולם.
עופר בראון: אין סיבה להבחנות האלה.
ישראל כץ: אנה שניידר תבהיר שהח"כים החרדים לא יכולים להצביע היום.
שוקי פורר: אני רוצה לספר קוריוז: היה לנו בניין, שהיה משלם לנו ארנונה.
שוקי פורר: הוא נרכש לאחרונה על ידי מכון ויצמן, והפסיק לשלם ארנונה.
שוקי פורר: מדובר בבניין שהכניס לנו עשרות אלפי שקלים בשנה.
ענת קינן: אני מגזברות עירית תל אביב.
ענת קינן: אני רוצה להתייחס לגבי סעיף 2.
ענת קינן: יש שתי בעיות ציבוריות.
ענת קינן: זה אומר שמי ששילם בשנים 97,98 ו-99 יחויב.
ענת קינן: פירושו של דבר שמי שחויב, אך לא שילם ושאנו נמצאים נגדו בהליכים משפטיים – פטור גם השנה.
ענת קינן: פרס למשתמט.
אלי גולדשמידט: את זה צריך לתקן.
ענת קינן: הבעיה השניה היא שסעיף 2 מתייחס לנכס ולא למחזיק בו.
ענת קינן: זאת אומרת שמי ששילם ב- 97 או 98, עבר דירה ושכר נכס אחר, אינו מחויב עכשיו, לפי זה.
ענת קינן: זה יותר לנו שתי בעיות.
ענת קינן: אני אסביר: כאן כתוב שחובת התשלום הזו, עבור נכס ששולם עבורו, חלה על הנכס.
ענת קינן: ניקח לדוגמה איזושהי עמותה שיש לה פטור.
ענת קינן: היא עברה לכתובת אחרת.
ענת קינן: כרגע היא פטורה מתשלום, לפי מה שנאמר כאן, כי החיוב למי ששולם – שזו כבר טעות – חל רק על אותו נכס ששולם עבורו, ולא עבור המחזיק אם הוא עבר למקום אחר.
אלי גולדשמידט: אני מודה לכל האורחים, אנחנו נשב בפורום שלנו, בינינו ונחליט מה אנו עושים.
ישראל כץ: הפניתי שאלה עקרונית ליועצת המשפטית, ואני מבקש תשובה.
ישראל כץ: התשובה היא לגבי בעיית ניגוד האינטרסים.
ישראל כץ: התעמקתי בחוק, והוא מאד גורף.
ישראל כץ: הוא אוסר על כל מעורבות מבחינת יוזמה, הצבעות וכן הלאה.
ישראל כץ: ברגע שנשמטת היכולת של אדם להיות משוחרר מהמגבלות בשל ענף משקי, מאחר ומדובר כאן במוסדות שנוגעים להרבה מחברי הוועדה – מה ההנחיה?
ישראל כץ: מאחר וניתנה התרעה על ידי ועדת האתיקה, יש משמעויות פליליות מרחיקות לכת למי שמעכשיו ואילך לא יבדוק את דרכו.
ישראל כץ: הם הדגישו שהם לא מדברים על העבר.
אלי גולדשמידט: אני אעדכן את מי שלא מבין במה מדובר – ביום שלישי הוחלט בוועדת האתיקה שחברי הכנסת שהם חברי קיבוצים או חברי מושבים, לא יכולים בשלב זה, כצו ביניים, להשתתף בהצבעות על חוק עיגון זכויות החקלאים בקרקע, בלי שהם קבעו באופן עקרוני לגבי השאלה אם הם זכאים או לא.
ישראל כץ: אני שאלתי שאלה, והתשובה תהיה ברורה.
ישראל כץ: התשובה תהיה שאף אחד כאן לא יכול להצביע.
משה גפני: אני לא מבין – אנחנו חיים בדמוקרטיה, או לא?
ישראל כץ: למה לא נזעקת לפני שבוע?
ישראל כץ: היתה פגיעה קשה בחברי פרלמנט, ולא ראיתי שמישהו נזעק.
אנה שניידר: אני רוצה להזכיר שנתתי לכם חוות דעת כאשר נדונו תקנות המים לחקלאות בוועדת הכספים.
אנה שניידר: חוות הדעת שלי היתה, מבחינתי, ברורה לחלוטין.
אנה שניידר: אמרתי שיש סייג בתוך ההגדרה של "עניין אישי" בכללי האתיקה שנקבעו על ידי ועדת האתיקה של הכנסת, שאומר שעניין אישי לא כולל ענף משקי שחבר הכנסת מייצג אותו.
אנה שניידר: ענף משקי לא מוגדר, אבל ברור שהכוונה לחקלאות, וברור שהכוונה לחברי הכנסת החרדים, כי לשם כך הם נבחרו לכנסת, כדי לייצג את האינטרסים של הציבור ששלח אותם לשם - -
מאיר פרוש: רק את החרדים אני מייצג?
ישראל כץ: גם אני העליתי את כל הטיעונים האלה.
אנה שניידר: וכך גם לגבי תעשייה ולגבי רשויות מקומיות, וכן הלאה.
אנה שניידר: לכן לא היה לי, מבחינתי, כל ספק.
אנה שניידר: חוות הדעת שלי כתובה, נתתי גם דוגמה של חבר כנסת שהוא חבר ועדת החינוך, האם יעלה על הדעת שהוא לא יוכל לדון באגרת חינוך משום שילדיו לומדים בבית הספר?
אנה שניידר: כך שהדוגמאות הן רבות, ולא צריך להרבות בהן.
אנה שניידר: עמדתי האישית היתה חד משמעית שמדובר בענף משקי או מגזר, ולכן זה לא עניין אישי, וחברי הכנסת יכולים להשתתף בדיונים ולהצביע.
אנה שניידר: באה ההחלטה של ועדת האתיקה לפני מספר ימים, באשר לאותה הצעת חוק של עיגון זכויות החקלאים בקרקע, וטרפה את הקלפים.
אנה שניידר: הם החליטו החלטת ביניים שהם מציעים לחברי הכנסת לא להצביע.
אנה שניידר: להשתתף הם אמנם יכולים, אך לא להצביע.
אנה שניידר: אני לא רואה הבדל מבחינת החלטת הביניים הזו בין הדיון הזה לבין הדיון לגבי החקלאות.
משה גפני: כך גם לגבי הדיון הקודם בסדר היום.
אנה שניידר: הדיון הקודם הוא כל כך רחב, כי לכל חבר כנסת יש נגיעה כזו או אחרת לכלי רכב, ולכן זה יהיה ממש מוגזם שיש כאן אינטרס.
משה גפני: ומה לגבי הדיון הזה?
אנה שניידר: אני לא יכולה להנחות אתכם, אני מודה.
אנה שניידר: ביקשתי מצבי ענבר שיקיימו בוועדת האתיקה מהר ככל האפשר.
ישראל כץ: עמדתי, שלא התקבלה, ידועה.
ישראל כץ: בנושא של המוסדות הדתיים שיש להם היום פטור, כל הצבעה כאן תהיה לה משמעות קריטית לגבי השאלה האם הם ישלמו ארנונה, וכמה הם ישלמו.
ישראל כץ: יש כאן ויכוח על הנושא הזה בדיוק.
ישראל כץ: זה גם נושא בבג"ץ.
אלי גולדשמידט: אפשר להצביע היום, ונעביר את הדברים לוועדת האתיקה.
אנה שניידר: אם ההחלטה האם יש עניין אישי בנושא היא החלטה של חבר כנסת – הוא יכול להשתתף בהצבעה או לא.
אנה שניידר: ועדת הכנסת בנושא הזה לא התערבה.
אנה שניידר: ועדת הכנסת צריכה לתת החלטה מה הפרשנות של המילים "עניין משקי" או "מגזר משקי".
אלי גולדשמידט: אנחנו הסתבכנו בעניין הזה, אין לי ספק.
ישראל כץ: אנחנו מורידים את הכובע בפני היועצים המשפטיים.
מאיר פרוש: גם אם אתה עובר את המכשול הזה, אתה זוכר די טוב כמה חברי הכנסת גפני,ליצמן ואני התעקשנו להכניס את המשפט "באישור ועדת הכספים".
מאיר פרוש: אנחנו מבקשים ממך שלא נצביע היום.
מאיר פרוש: זה נושא כבד שמספיק נאבקנו עליו כדי שנבוא לכאן עם דבר מסוים.
אלי גולדשמידט: אני מבקש מהיועצת המשפטית לעדכן את היועץ המשפטי של הכנסת על העניין הזה.
ישראל כץ: אתם לא מבינים את המשמעות.
ישראל כץ: אם אין היתר ענפי – אסור לאף אחד להצביע על כלום.
ישראל כץ: על שישה חברי כנסת אסרו להצביע.
ישראל כץ: זה עניין חסר תקדים.
ישראל כץ: לכל דבר יש היבט אישי.
אלי גולדשמידט: יש לי פה מצבור של פניות.
אלי גולדשמידט: היתה לי פניה מחבר הכנסת מאיר שטרית, שהוא יושב ראש האופוזיציה בוועדת הכספים.
אלי גולדשמידט: הוא ביקש ממני היום לא לקיים הצבעה.
אלי גולדשמידט: גם יצחק כהן ביקש.
אלי גולדשמידט: ביקש עכשיו גם חבר הכנסת מאיר פרוש.
אלי גולדשמידט: דבר שני – יש פה פניה של נציגי האוניברסיטאות שרצו להופיע בפנינו.
אלי גולדשמידט: הם כנראה לא קיבלו בזמן את הזימון, וכתבו פה מכתב.
אלי גולדשמידט: אני לא רוצה שיהיה פה תקדים כי הודיעו להם בזמן, אך לפנים משורת הדין אני רוצה לאפשר להם, בכל זאת.
אלי גולדשמידט: זה גוף שראוי שיישמע כאן.
אלי גולדשמידט: דבר שלישי – נושא שאני העליתי.
אלי גולדשמידט: אני, לפי הדברים דווקא, הולך בהתאם לקו שהועלה כאן.
אלי גולדשמידט: כפי שזה נראה פה יש אפליה פסולה לרעת הרשויות.
אלי גולדשמידט: יש אפליה בין נכסים בין רשויות ובין נכסים בתוך רשויות.
אלי גולדשמידט: אני מבקש שתבדקו שוב את השאלה הזו.
דרורה ליפשיץ: אני רוצה להתייחס לנושא הזה בשני משפטים, כי הנושא הזה נבדק.
דרורה ליפשיץ: אמרנו שאנחנו מקווים שבשנה הבאה נוכל להביא משהו צודק יותר.
דרורה ליפשיץ: נאמר כאן גם על הנושא של בג"ץ.
דרורה ליפשיץ: זו הודעה שפרקליטות המדינה הודיעה לבג"ץ.
דרורה ליפשיץ: בנסיבות הקיימות זה היה נראה לנו ההסדר הטוב ביותר, למרות כל הפגמים שיש בו, והפגמים הם אכן כאלה שיש בו התחשבות במה ששולם בפועל, ולא במה שהיה חייב להיות משולם, כי מסתבר שהדין אמר שאסור לשלם.
דרורה ליפשיץ: יש כאן גם את העניין הזה של אחוז לחלק מהמוסדות, לעומת אלה - -
אלי גולדשמידט: אבל מה יהיה יותר צודק בשנה הבאה, שאת לא יכולה לעשות השנה?
דרורה ליפשיץ: אנחנו נקבל נתונים.
אלי גולדשמידט: אני מבקש שגם היועצת המשפטית שלנו תיכנס לסוגיה.
אלי גולדשמידט: אני, בתחושה של צדק טבעי, מרגיש שיש כאן משהו שהוא מאד לא בסדר.
אלי גולדשמידט: זה גם יוצר ערבוביה מוחלטת, ותמריץ לכל מיני גופים לבחור להם את הרשות ששם הם יקימו את המוסד שלהם, או לקנות בית.
אלי גולדשמידט: יש דברים שהם משחקים פנימיים, שהמחוקק משאיר לרשויות עצמן לקבוע, וזה לגיטימי, אבל פה אנחנו קובעים.
אלי גולדשמידט: זו היא אפליה מובנית שבאה מלמעלה.
ישראל כץ: התקנות לא חסינות בפני בג"ץ, בניגוד לחוק.
דרורה ליפשיץ: זה הוגש לבג"ץ, ונינתה תשובה.
אלי גולדשמידט: תחושת הבטן שלי אומרת שמה שהיה אמור להיות אגרת פינוי אשפה, אותו שליש, צריך להיות מוטל על כל מוסדות הציבור במדינת ישראל.
דרורה ליפשיץ: אי אפשר בבת אחת.
ישראל כץ: אני רוצה לומר שהייתי מצביע בעד, אם היתה כאן הצבעה, כשלב ביניים, בגלל מצוקת הרשויות.
אלי גולדשמידט: אני מוכן להצביע בעד, עם התחייבות שלכם, שבותו סעיף 3 קחו בחשבון את ההערות שלנו, ותפעלו לשינויו ולהשוואת סעיף 2.
דוד עמר: חודשיים לפני אישור תקציב המדינה עברנו מסיעה לסיעה, ישבנו בוועדת הכספים למעשה על כל משרד.
דוד עמר: אמרנו שאנחנו הולכים למצוקה כלכלית קשה.
דוד עמר: בסופו של דבר כל סיעה אמרה – אין מה לעשות, בא שר האוצר, והוטלה משמעת קואליציונית.
דוד עמר: גם בנושאים שחשתי שיושב ראש ועדת הכספים אהד את השלטון המקומי והיה אתנו, קיבל את המשמעת הקואליציונית.
דוד עמר: שימו לב מה קורה.
דוד עמר: בנושא המים, "מקורות" ממשיכה להעלות את התעריף כל שלושה חודשים.
דוד עמר: אנחנו במשך כל השנה עוד לא אישרנו.
דוד עמר: כל חודש אנחנו מפסידים הכנסות בסך 10 מיליון שקל.
דוד עמר: הגענו כבר ל- 80 מיליון שקל.
דוד עמר: תחשבו קצת לעומק.
דוד עמר: הנושא הזה של הארנונה – כל אלה שהיו פטורים כבר מתחילים לבקש מאתנו החזר כספים, כי בהתחלת השנה הם שילמו.
מאיר פרוש: אבל יש פסיקה של בית המשפט שאי אפשר לבקש החזר.
אלי גולדשמידט: האמת היא שגם אני מרגיש, במידה מסוימת, לא נוח.
אלי גולדשמידט: אנחנו, לפני שבוע אישרנו פה שני חוקים שפוגעים בארנונה לרשויות המקומיות – גם הנושא של הסטודנטים וגם הנושא של המפעלים הביטחוניים.
אלי גולדשמידט: נכון שזה עדיין לקריאות ראשונות, ועוד לא אושר.
אלי גולדשמידט: פה יש משהו שהוא מאד צודק מבחינת הרשויות המקומיות.
אלי גולדשמידט: השאלה היא האם אנחנו באמת צריכים לדחות את הדיון הרי בכובע השני שלנו אנחנו מקבלים כל הזמן פניות לגבי המצוקות הנוראיות שיש ברשויות.
אלי גולדשמידט: קצרה ידינו.
משה גפני: יש פה בעיה.
משה גפני: אנחנו צריכים לפתור את הבעיה.
משה גפני: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שאנחנו, באותו חוק שדיברנו עליו, קיצצנו בתקציב הבריאות.
משה גפני: ישבנו בדיון עם קופת החולים.
אלי גולדשמידט: אם בתי החולים יצטרכו לשלם ארנונה, אין לי ספק שזה צריך לבוא לידי ביטוי בתקציב משרד הבריאות.
משה גפני: אז מה אתם מציעים?
מאיר פרוש: אני מבקש שלא נחליט היום.
אלי גולדשמידט: אנחנו נקיים הצבעה ביום שני.
אלי גולדשמידט: שיבואו ראשי האוניברסיטאות, ידברו, ואנחנו נחליט.
שי וינר: מה שאנחנו מנסים לעשות הוא להקפיא מצב קיים, כדי שהרשויות המקומיות לא תיפגענה.
חברי הוועדה: משה גפני אבשלום וילן עופר חוגי אמנון כהן יעקב ליצמן רחמים מלול מאיר פרוש יוסף פריצקי
מוזמנים: איריס ויינברגר אגף מכס ומע"מ טלי דולן יועמ"ש, אגף כלכלה והכנסות המדינה, משרד האוצר גבי קדוש ראש עיריית אילת קובי זכאי "פרטנר" קובי שרון "סלקום" שוקי בונס סגן מנהל אגף הכספים, "פז" משה ארז מנכ"ל "סונול" יחיאל שמשוני החטיבה להתיישבות, הסוכנות היהודית אריה דנון משרד החוץ תמר לומברוזו יועמ"ש, נציבות מס הכנסה יעל ייטב לשכה משפטית, נציבות מס הכנסה עינת רביד משרד המשפטים אמיר לוי אגף תקציבים, משרד האוצר עמית לנג אגף תקציבים, משרד האוצר יוליה אלברטון אגף התקציבים, משרד האוצר חיים פרננדס אגף תקציבים, משרד האוצר רוני ברקת סמנכ"ל כלכלה, משרד המדע רוני ארד אגף תקציבים משרד האוצר רצון דאר משרד האוצר דינה מוכתרי משרד האוצר אלון לוי אגף תקציבים, משרד האוצר גלעד לוין אגף תקציבים, משרד האוצר שי יפתח אגף תקציבים, משרד האוצר יינון עמית אגף תקציבים, משרד האוצר גליה תורג'מן אגף תקציבים, משרד האוצר
קצרנית: נושא:1.
קצרנית: צו מס קניה (פטור (תיקון) (תושבי חוץ).
קצרנית: צו תערףי המכס והפטורים ומס קניה על טובין.
קצרנית: תקנות אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון) (טלפונים ניידים).
קצרנית: חוק הבלו על דלק (תיקון מס' 4).
קצרנית: חוק רשות שדות התעופה ורשות הנמלים והרכבות.
קצרנית: חוק מסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תיקון מס' 47).
קצרנית: 6.
קצרנית: תקנות ני"ע (הצעה פרטית של ני"ע בחברה רשומה).
קצרנית: 7.
קצרנית: צו מס קניה (פטור) (תיקון) (תושבי חוץ).
אלי גולדשמידט: אנחנו מתחילים עם צו מס קניה (פטור).
מוטי איילון: יש פה שני תיקונים טכניים.
מוטי איילון: הראשון שבהם הוא תיקון שמקנה לאנשי צוות זרים את אותן זכויות שיש לתיירים.
מוטי איילון: היום יש לגבי אנשי צוות ישראליים הנחיות מיוחדות, כאשר מדובר בפרט באנשי צוות טיסה – הטייסים, הדיילים.
מוטי איילון: היום כשהם נכנסים לישראל יש להם את הזכות להכניס איזה שהוא דבר לישראל.
מוטי איילון: אנחנו בסך הכל משווים את התנאים או את הזכויות שלהם להכניס דברים לישראל כמו של תיירים.
מוטי איילון: אני חושב שהנושא הוא ראוי בהחלט.
עופר חוגי: למה זה תיקון טכני, הרי מדובר על פטור ל100 אלף איש?
מוטי איילון: זה לא הפטור של ה-200 דולר.
מוטי איילון: זה לאנשי צוות אוויר.
מאיר פרוש: עד איזה סכום יש להם פטור?
מוטי איילון: יש להם מוצרים מסויימים שלא עולים על 50 דולר.
מאיר פרוש: איזה פטור יש להם?
מוטי איילון: כמו כל תייר שנכנס לישראל ומביא איתו ציוד אישי.
מוטי איילון: .
מאיר פרוש: אז למה שהם לא יהיו פטורים?
מוטי איילון: זה מה שאנחנו רוצים.
מאיר פרוש: למה צריך תיקון מיוחד בשבילם?
מוטי איילון: משום שהם לא היו פטורים עד היום.
מוטי איילון: אנשי צוות אוויר לא נחשבים לתיירים לכל דבר ועניין.
מוטי איילון: אנשי צוות אוויר יש להם כללים שונים מאשר לתיירים.
מאיר פרוש: לא יותר גרועים.
מוטי איילון: אבל המצב היום הוא שהם יותר גרועים.
מאיר פרוש: שתייר ישראלי יקבל את זה כאזרח ישראל ואז יש לו את הפטור.
מוטי איילון: תייר ישראלי לא יכול לקבל את הפטור כמו כל אזרח ישראל, משום שתייר טס הלוך וחזור כמה פעמים.
מוטי איילון: זאת הסיבה שיש לו פטור מוגבל.
מוטי איילון: מה שאנחנו רוצים להשוות זה את הפטור המוגבל הזה לצוות אוויר חוץ.
מוטי איילון: החלק השני של הפנייה דן בנושא של קביעת מועד החישוב לפטור לתושבי חוץ.
מוטי איילון: ישנם תושבי חוץ שנכנסים לישראל שזכאים להביא איזה שהם טובין לישראל.
מוטי איילון: יש היום הבדל בין ייבוא של מכוניות לבין ייבוא של טובין אחרים על ידי הנכנסים לישראל.
מוטי איילון: אנחנו בסך הכל עושים השוואה בין הטובין ובין המכוניות.
סמדר אלחנני: מה זה עושה בפועל?
סמדר אלחנני: תמיד מחמירים יותר לגבי המכוניות מאשר לגבי דברים אחרים.
מוטי איילון: אנחנו לא רוצים להחמיר יותר לגבי מוצרים אחרים.
מוטי איילון: אנחנו משווים את המועד לחישוב המועד של הכניסה הראשונה לישראל לעניין הזה.
עופר חוגי: יהיה יותר מס על המכוניות?
אנה שניידר: זה לא שייך.
אנה שניידר: יש מועד מסויים שבו מחשבים את המס, כאשר המועד הזה לגבי מכוניות הוא מועד הכניסה הראשונה של הזכאי לישראל.
אנה שניידר: לגבי חפצי בית, משום מה, חישבו את המועד יותר מאוחר, כלומר מהרגע שהוא מתחיל להשתמש.
אנה שניידר: אין שום הגיון באבחנה הזאת.
אנה שניידר: לגבי שני הסוגים של הטובין מציעים לחשב את הזכאות לזכויות מהכניסה הראשונה.
מאיר פרוש: מה זה כניסה ראשונה, כניסה אחרונה?
מוטי איילון: יש אדם שנכנס, חוזר לחו"ל ונכנס עוד פעם.
מאיר פרוש: הוא נוסע לחו"ל כדי לארגן את הדברים שלו.
מאיר פרוש: למה אני צריך לחשב לו את זה ככניסה ראשונה?
מוטי איילון: משום שככה במצב הזה הוא מקבל טובין, ולא ראוי שיהיה הבדל בין טובין ובין מכוניות.
מאיר פרוש: אדם החליט לעלות מאיזה שהוא מקום בעולם לישראל.
מאיר פרוש: הוא בא לפה במרץ, חוזר לארץ מגוריו כדי לארגן את החפצים במשמעות שהוא יוכל להעלות ארצה, ומגיע לפה בחודש אוגוסט.
מאיר פרוש: למה אותה חצי שנה, ממרץ עד אוגוסט, תחשב לו כאילו הוא היה בארץ, כאשר הוא נמצא בחו"ל לארגן את הדברים?
מאיר פרוש: למה לא להמשיך במצב הנוכחי?
מאיר פרוש: הכניסה שלו באוגוסט היא הכניסה שבה הוא יושב פה.
מאיר פרוש: לפי הגישה של האוצר אפשר גם לומר ביום שהוא החליט.
מוטי איילון: אנחנו לא עד כדי כך.
מאיר פרוש: אני יודע שלא עד כדי כך, אבל מה ההגיון לדרוש את זה ממנו כאשר הוא עוד לא גר פה?
מוטי איילון: כי הדבר הוא מקור לתחמונים.
מוטי איילון: תמיד שירצו להאריך זכויות, יצאו עוד פעם ועוד פעם והזכויות יוארכו.
מאיר פרוש: מדובר באנשים שאין להם מה לעשות?
מאיר פרוש: בן אדם רוצה להעלות ארצה, אז בחצי שנה שהוא מארגן הוא מוכר את הדירה שלו, מוכר את הדברים שלו.
סמדר אלחנני: אתה לא יודע כמה כסף אנשים מוכנים להוציא בשביל לקבל פטור ממס.
מאיר פרוש: ארעי מבחינתי הוא בפוטנציה להיות עולה.
מאיר פרוש: למה אני צריך להקשות עליו?
מאיר פרוש: הרי יש לנו עניין שיגיעו לפה כמה שיותר עולים.
צבי הנדל: כך זה מקובל לגבי מכוניות.
צבי הנדל: אחת הפניות המרכזיות שקשורות למס אצל אדם כזה הוא רכישת רכב.
צבי הנדל: אין שום סיבה בעולם שזה יהיה שונה לגבי מקרר, וידיאו, טלוויזיה.
צבי הנדל: לא צריך לתת לו תעריפים אחרים או לדחות לו את זה אם לגבי מכוניות זה כך.
צבי הנדל: זה נראה בעיני הגיוני לחלוטין.
אלי גולדשמידט: רבותי, אני גם חושב שהעניין תקין.
אלי גולדשמידט: מי בעד צו מס קניה (פטור) (תיקון), התש"ס-2000, ירים את ידו?
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד – 5 נגד- 1 נמנע – 1 אושר מי בעד צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון),ירים את ידו?
אלי גולדשמידט: ה צ ב ע ה בעד – 5 נגד – 0 אושר תקנות אזור סחר חופשי באילת (פטורים והנחות ממסים) (תיקון) (טלפונים ניידים).
קובי שרון: רצינו להזכיר לוועדה שהשירות הזה לא ניתן בתחומי אילת.
קובי שרון: לצורך מתן השירות הזה אנחנו משתמשים בכל המערכות הסלולריות ובכל המתגים שנמצאים מחוץ לאילת, ולכן מבחינתינו השירות לא ניתן מהעיר אילת.
קובי שרון: רצינו להסביר שקשה לדעת אם המנוי נמצא באיזור אילת, כי יש בעיה לזהות אם השיחה מתקיימת מאילת או ממקום אחר בארץ.
קובי שרון: לגבי שירותים סלולריים, רצינו להגיד שזה לא שיחה אלא שירותים סלולריים.
קובי שרון: זה כולל גם את כל המרכיבים האחרים – גלישה באינטרנט, קבלת הודעות במשיבון, שיחה מזוהה וכל מיני דברים אחרים שניתנים במסגרת השירות למנויים שלנו.
אלי גולדשמידט: השאלה היא שאלה טכנית משפטית: האם השירות שניתן בגין שיחת טלפון סלולרית ניתן להגדרה כשירות שניתן באילת או לא.
אלי גולדשמידט: אם הוא ניתן באילת, אז מגיע פטור ממע"מ.
אלי גולדשמידט: אם הוא לא ניתן באילת, אז לא מגיע פטור ממע"מ.
אלי גולדשמידט: השאלה היא שאלה שהיא סבוכה גם טכנית וגם משפטית.
אלי גולדשמידט: אנחנו ניסינו לברר אותה.
אלי גולדשמידט: יש פה מסמך שהיועצת המשפטית של הוועדה הכינה.
אלי גולדשמידט: המכס גורס שמדובר פה בשירות שלא ניתן באילת, ולכן צריך לבטל את הפטור ממע"מ.
אלי גולדשמידט: גברת שניידר מאששת את טענת המכס.
אנה שניידר: השאלה אם השירות ניתן באילת או לא היא שאלה מאוד סבוכה במקרה הספציפי הזה.
אנה שניידר: המכס לא אומר בפה מלא שמדובר בשירות שהוא מחוץ לאילת, כי אם הוא היה אומר זאת לא היה צריך להביא את התקנות.
אנה שניידר: למען הסר ספק, אם במקרה ייקבע, לפי התביעה שתלויה ועומדת בנושא הזה, שהשירות בכל זאת ניתן באילת, יש סמכות לשר האוצר, על פי החוק, לקבוע ששירות מסויים גם אם הוא ניתן באילת, יהיה חייב במס ערך מוסף.
אנה שניידר: אלה התקנות שמונחות כאן על שולחן הוועדה.
אנה שניידר: אני חושבת שהתקנות הן לשם מניעת ספק.
קובי זכאי: אני מצטרף לעמדתו של נציג "סלקום".
קובי זכאי: עמדת "פרטנר" שהפטור לפי חוק סחר החופשי לא קיים היום מהסיבות שנמנו קודם.
קובי זכאי: אם התקנה אכן תותקן, זה באמת יתקן את הנושא של שיחות טלפון לשירותים סלולריים.
גבי קדוש: מבחינתינו הנושא הזה לא חדש.