GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי בן-ארי: שמעתי קודם ויכוחים האם 10% זה מוצדק ו-50% זה לא מוצדק.
אלי בן-ארי: מנגנון מהסוג הזה הוא מנגנון הרסני, לא רק מהבחינה של איכות הסביבה.
אלי בן-ארי: דיברו כאן על כך שצריך לעודד את ציפוף הערים.
אלי בן-ארי: היום אנחנו נמצאים במצב שמזה 5 שנים על-פי חוק התכנון והבניה כל אחד יכול ליזום תוכניות.
אלי בן-ארי: זה אומר שלמשל יזם או עורך-דין שמתמחה בזה יכול לבוא לאיזה איכר או למישהו שלא מבין, לחתום איתו על איזה הסכם ולהריץ תוכניות על השטח שלו.
ישראל כץ: זה לא המצב היום.
ישראל כץ: היום היזמות היא בידי המדינה.
אלי בן-ארי: היום יש מצב לא תקין לפי ההחלטות של מינהל מקרקעי ישראל.
אלי בן-ארי: אבל אנחנו מחכים כבר לבג"ץ, ויש ועדה שדנה בזה.
אלי בן-ארי: שמעתי בשבוע שעבר את חבר הכנסת וקנין שסיפר איך הפקיעו לו מטע אבוקדו.
אלי בן-ארי: אין ספק שסכומי הפיצויים שניתנים היום בהפקעה הם מאוד קטנים ואין ספק שזה לא בסדר.
אלי בן-ארי: אין גם ספק בכך שמבחינת הצדק יש הבדל בין אדם שמחזיק בקרקע 60 שנה לאדם שמחזיק אותה 10 שנים ולא ראוי שהם יקבלו בדיוק אותו פיצוי.
אלי בן-ארי: מר יצחק שטרית סיפר כאן שהוא מחזיק בקרקע כבר 48 שנים.
אלי בן-ארי: אני חושב שלפי החוק הזה - מעבר לעניין של דמי ההיוון, שזה מתן הטבה כלכלית מאוד משמעותית - אם הוא יקבל את ה-20 ומשהו אחוז שאמורים לתת לו הוא לא יקבל הרבה כסף בכלל.
אלי בן-ארי: מה שיקרה הוא שכאשר נתניה או חדרה יגדלו באיזה שלב תתחיל להיות לו מוטיבציה מאוד גדולה, היות ומחקלאות הוא לא מצליח להתפרנס, להריץ את שינוי הייעוד של הקרקע שלו.
ישראל כץ: הוא לא קובע.
אלי בן-ארי: בוודאי שהוא לא קובע.
אלי בן-ארי: מערכות התכנון פועלות גם מלמטה.
אלי בן-ארי: היום התכנון הארצי אומר שיש יעדים מסויימים אבל בסך הכל השטח מלמטה יכול לכוון.
אלי בן-ארי: לדעתנו היה צריך לקבוע קריטריונים לפי שנים, לפי החזקה, לפי טיב הקרקע.
אלי בן-ארי: הים יש מפות במשרד החקלאות.
אלי בן-ארי: יש קרקע ששווה יותר ופחות.
אלי בן-ארי: תן פיצויים לפי כל הדברים האלה.
אלי בן-ארי: אנחנו איתכם.
אלי בן-ארי: אבל המנגנון הנוכחי של הפיצוי הוא מאוד בעייתי ולכן הייתי מציע לכם לשקול לתקן אותו.
ויצמן שירי: בחלק גדול ממה שאמרת אתה צודק ואני מסכים איתך.
רקפת כץ: אני מייצגת את החברה להגנת הטבע.
רקפת כץ: העמדה של אדם טבע ודין ושל החברה להגנת הטבע היא כמובן מאוד דומה כי אנחנו מתמודדים עם אותן בעיות שנוצרות עקב התכנון מלמטה ולא התכנון שהוצג בתכנון הארצי.
רקפת כץ: מצד שני, כולם פה מסכימים - ישבתי ודיברתי באופן אישי עם חבר הכנסת אבשלום וילן, שלצערי הלך - על כך שהדברים יצטרכו להיות מתוקנים בין הקריאה הראשונה לקריאה השניה והשלישית.
רקפת כץ: לא ברור לנו מה יהיה אחרי שהקריאה הזאת תעבור.
רקפת כץ: אנחנו יודעים שיכול להיות שאנחנו נעמוד מול כנסת אחרת וועדת כספים אחרת.
מיכאל איתן: למה את נכנסת לכל זה?
מיכאל איתן: את החברה להגנת הטבע.
מיכאל איתן: תסבירי לנו את העמדה שלכם.
רקפת כץ: העמדה שלנו מאוד דומה לעמדה של אדם טבע ודין.
רקפת כץ: אנחנו מבקשים שכבר לקראת הקריאה הראשונה תעשו שינוי בהצעת החוק.
רקפת כץ: ביקשו ממני להגיד אם אני בעד או נגד.
רקפת כץ: העמדה הבסיסית שלנו היא שאנחנו רוצים שיהיו שטחים חקלאיים ושיהיו שטחים פתוחים.
רקפת כץ: לכן אנחנו וגם מר אלי בן-ארי מדברים על הנושא של ההיוון, על הזכות של החקלאי לאדמתו כאדמה חקלאית, על הניסיון לגרום לחקלאי למצות את עבודתו כחקלאי.
רקפת כץ: לנו חשוב, כאיכות סביבה וכשמירת טבע, שתהיה חקלאות במדינת ישראל.
רקפת כץ: חקלאות זה איכות סביבה.
רקפת כץ: שטחים פתוחים זה איכות סביבה.
רקפת כץ: ולכן אני אומרת שכל הדברים האלה שאומרים לנו שלא נדאג כי הם ישונו אחרי קריאה ראשונה, צריך לסדר אותם היום.
רקפת כץ: אני לא רואה למה צריך לדחות את זה.
ויצמן שירי: תודה רבה.
ויצמן שירי: רשות הדיבור לנציג לשכת עורכי-הדין.
ויצמן שירי: הוא עזב.
ויצמן שירי: האם יש מישהו שמייצג איזה גוף שפנה לוועדה וביקש להשמיע את דבריו ולא קיבל רשות?
ויצמן שירי: כולם קיבלו?
נתן טל: אני מזכיר התנועה הקיבוצית.
נתן טל: אני לא אוסיף על מה שנאמר פה.
נתן טל: אני רק רוצה לנסות ולשנות את תמונת המפה שצויירה פה לגבי התנועה הקיבוצית וליידע אתכם מה מצבה של התנועה הקיבוצית.
נתן טל: שיסלחו לי אנשי תנועת המושבים.
נתן טל: אני מצוי בתנועה הקיבוצית.
נתן טל: התנועה הקיבוצית נמצאת במשבר מתמשך מזה 20 שנה.
נתן טל: התוצאות של המשבר הזה הן שבעשור האחרון עזבו אותה 12,000 בני קיבוץ מתוך 14,000 בנים.
נתן טל: זאת אומרת, דור שלם שהיה צריך להיות היום הלב והתשתית של התנועה הקיבוצית עזב.
נתן טל: איפה הם נמצאים?
נתן טל: בריכוזים שמשרד התכנון חושב להגביר את כוחם, במרכזים העירוניים.
נתן טל: טסתי אתמול במטוס מהערבה לתל-אביב.
נתן טל: כשאתה מגיע לתל-אביב אתה רואה בה את המרכזים בעלי הכוח.
נתן טל: שם נמצאים רוב אלה שבדור שלישי ורביעי הגיע אליהם השכל, שמנסים פה בשם זכויות האזרח וכל הדברים האחרים להטיף לאנשים, וזה חדר גם למוחות הבנים בקיבוצים.
נתן טל: אין על מה לדבר יותר היום.
נתן טל: ללא שינוי אמיתי בייעוד הקרקע בפריפריות, לא כהתנצלות, זה נגזר לכליה.
נתן טל: זה בניגוד לעמדה התכנונית שלך.
נתן טל: מי שחושב שאפשר בשטחים ירוקים ובישובים קטנים בפריפריה להמשיך ולחיות פשוט לא יודע על מה הוא מדבר.
נתן טל: אי אפשר לחיות כך, להחזיק שטחים ירוקים.
נתן טל: אני רוצה להעיר עוד הערה לגבי הפנסיה לכולם.
נתן טל: הייתי שמח מאוד תמורת קרקע לקבל פנסיה.
נתן טל: המדינה שעשתה הסדר פריסת חובות לתנועה הקיבוצית באה ולקחה את מיטב הקרקע.
נתן טל: 30,000 דונם המדינה לקחה עבור חובות החקלאים אבל לקטע של הפנסיה עד לא הגענו.
נתן טל: לחקלאים, במושבים בעיקר, אין פנסיה.
נתן טל: בקיבוצים בחלקם עשו פנסיה.
מיכאל איתן: למה בקיבוצים לא היתה ערבות הדדית?
נתן טל: ועוד איך היתה ערבות הדדית.
נתן טל: 600 מיליון שקל שהתנועה הקיבוצית שילמה מכספה שילמו 40 קיבוצים מהתק"מ עבור כל 160 הקיבוצים וכל השאר לא שילמו.
נתן טל: זאת אומרת היתה ערבות הדדית פר אקסלנס.
מיכאל איתן: אתה מטעה את הוועדה.
מיכאל איתן: הנתון שאתה מציג הוא לא נכון.
מיכאל איתן: ההשתתפות העצמית היתה מהקיבוצים העשירים על חלק קטן מהערך הנדל"ני אבל לא היתה סולידריות.
נתן טל: אני לא מטעה אף אחד.
נתן טל: אתה מערבב דברים.
נתן טל: מה שאתה אומר הוא נכון לגבי העתיד.
נתן טל: זאת אומרת, כל קיבוץ שיעשה עיסקת נדל"ן, לאחר שיירדו המיסים, מה-24%, צריך לתת עוד 5% מעיסקת הנדל"ן לטובת המדינה.
נתן טל: אבל זה עוד לא קרה באף מקום.
ויצמן שירי: 24% - אתה מתכוון שה-5% זה ה-100%?
ויצמן שירי: או ש-5% מתוך ה-100%?
יוסף יצחק פריצקי: מה הקשר לכל הדברים היפים?
ויצמן שירי: אני מבקש שלא תשיב לאף אחד.
ויצמן שירי: תסיים את דבריך.
ויצמן שירי: זה לא תוכנית כבקשתך.
ויצמן שירי: חברי כנסת נכנסים ויוצאים ומתחילים לשאול שאלות.
ויצמן שירי: שבו כאן במהלך כל הדיון ותקבלו תשובות.
נתן טל: אין תקומה לפריפריה ולהתיישבות היום ללא מהלך גדול, רפורמה ענקית לשינוי יעוד שתביא פרנסה למי שחי שם.
מיכאל איתן: גם לזה אין כאן התנגדות.
שלום מבורך: חברי כנסת נכבדים, אני שואל אתכם שאלה פשוטה.
שלום מבורך: כשההורים שלי עלו לפני 52 שנים ועלו על האדמה אליה זרקו אותם במושב יכיני, שם מתחנת האוטובוס צריך ללכת 8 קילומטרים ברגל ויש אוטובוס רק פעם אחת ביום, האם מישהו החתים אותם?
שלום מבורך: האם המדינה החתימה ואתם על כך שהנחלה היא שלהם לדורות?
שלום מבורך: האם יכול לקום מישהו ולהגיד לי שהחתימו אותם?
שלום מבורך: לא החתימו אותם.
שלום מבורך: מה החוק אומר?
שלום מבורך: אדם שיושב 7 שנים על אדמתו הוא בעלה.
מיכאל איתן: איזה חוק?
מיכאל איתן: באיזה מדינה?
יוסף יצחק פריצקי: כשההורים של אשתי באו ממחנה העקורים בגרמניה לשער עליה גם לא החתימו אותם.
יוסף יצחק פריצקי: הם הלכו לתל-אביב ועבדו.
יוסף יצחק פריצקי: אל תבלבל את המוח.
יוסף יצחק פריצקי: (כולם צועקים יחד)
ויצמן שירי: חבר הכנסת פריצקי, אתה יכול לא להסכים איתו.
ויצמן שירי: אל תתווכח איתו משפטית.
ויצמן שירי: הוא מדבר מתוך דמו.
יוסף יצחק פריצקי: גם אני מדבר מתוך דמי.
ויצמן שירי: אני מבקש שתאפשר לו לסיים, גם אם הדברים לא מוצאים חן בעיניך.
ויצמן שירי: מר מבורך, אני מבקש שתסכם את מה שיש לך להגיד.
ויצמן שירי: תגיד כל מה שכואב לך.
שלום מבורך: התגובה של חבר הכנסת פריצקי היא תגובה של אדם שלא יודע מה הוא אומר.
שלום מבורך: אני הייתי הבן הממשיך במשק והייתי צריך לפצות את 10 אחי, לאחר שהורי זכרונם לברכה נפטרו.
שלום מבורך: כל אחי קיבלו ממני פיצויים כדי שאוכל לקבל את המשק.
שלום מבורך: אני שואל שאלה, מי יפצה אותי על כך שכל אחד מאחי קיבל ממני 110,000 שקל?
שלום מבורך: אין לכם תשובה.
שלום מבורך: מה יקרה עם בנים ממשיכים שדומים לי?
שלום מבורך: אני כבר בן 60.
שלום מבורך: מה עם הבן שלי עכשיו?
אורן יפתח-אל: מה קורה בשדרות על-ידכם?
שלום מבורך: סלח לי, אני מדבר על עניין המושבים.
שלום מבורך: אם איש שדרות היה בא למושב היתה לו זכות בדיוק כמו לי אבל אם הוא יושב בשדרות אז אין לו אותה זכות.
שלום מבורך: אני מושבניק וכאשר נשלחנו לשם היינו הולכים לבית-ספר בקיבוץ ניר-עם 8 קילומטר ברגל בבוקר ועוזבים בשעה 2 אחר-הצהרים והולכים שוב 8 קילומטרים.
שלום מבורך: הייתי מגיע כשכולי מכוסה אבק.
שלום מבורך: אני ישבתי בתוך אוהל והיו שופכים עלי דלי מים ללא סבון.
שלום מבורך: על מה אתה מדבר?
שלום מבורך: חברים, אנחנו המושבניקים יושבים על אדמתנו בזכות.
שלום מבורך: אנחנו לא צריכים חסד מאף אחד שיגיד אם להוציא אותנו.
שלום מבורך: אנחנו מושרשים בתוך האדמה ואף אחד לא יכול להוציא אותנו.
ויצמן שירי: אף אחד לא אמר שרוצים להוציא אתכם.
ישראל כץ: מתייחסים כאילו האדמות מופקרות.
ישראל כץ: יושבים עליהן אנשים.
שלום מבורך: מה שקורה לנו, שהביורוקרטיה הזאת מנענעת אותנו מפה לפה.
שלום מבורך: אם יבוא מינהל מקרקעי ישראל, תבוא הממשלה, אומר להם: אני כבר 30 שנים מעבד את האדמה, אני כבר שרוף מהשמש, מי אתם שתבואו להוציא אותי?
שלום מבורך: אני רכשתי את האדמה שלי.
שלום מבורך: אתה רוצה לקחת את האדמה?
שלום מבורך: יש לי זכות לקבל ואתה.
ויצמן שירי: אף אחד לא אמר שרוצים, ואף אחד לא חושב, ואף אחד לא העלה בדעתו לגרש אותך.
ישראל כץ: אנשי הקשת הדמוקרטית המזרחית.
ויצמן שירי: הם לא אמרו את זה.
ויצמן שירי: אף אחד לא אמר את זה.
שלום מבורך: האדמות הן שלנו ונמשיך לעבד אותן.
שלום מבורך: אם היום אומרים שזאת אדמת לאום, אני שואל שאלה, למה לא אמרו שזאת אדמת לאום לפני 52 שנים?
שלום מבורך: למה נזכרו אחרי 52 שנים להגיד שזאת אדמת לאום?
שלום מבורך: למה לא אמרו לי את זה כשאני רכשתי את המשק לפני 40 שנים?
דוידה לחמן-מסר: אנחנו הצגנו את ההערות העקרוניות שלנו לחוק.
דוידה לחמן-מסר: לא נכנסנו לסעיפי סעיפים.
ויצמן שירי: החוק עוד יעבור הרבה מאוד בין הקריאה הראשונה לקריאה השניה והשלישית.
דוידה לחמן-מסר: אבל גם עוד לפני שהצעת החוק עוברת קריאה ראשונה, למשל יש שם את הנושא של אלה שמחכירים בחכירה עונתית.
דוידה לחמן-מסר: זאת דוגמא.
דוידה לחמן-מסר: אף אחד מהאנשים פה לא דיבר על זה.
מיכאל איתן: יש עוד הרבה נושאים שלא דיברו עליהם.
מיכאל איתן: אני מבקש לדעת מה עומד כרגע על סדר היום.
מיכאל איתן: יש פה איזה מתח בעניין.
מיכאל איתן: מה קורה כרגע?
ויצמן שירי: אין שום מתח.
ויצמן שירי: חבר הכנסת ישראל כץ, אחד ממציעי החוק, יקרא את השינויים שנוסחו בעקבות הדיון ובעקבות ההערות הצודקות שהעירו כאן אנשים.
ויצמן שירי: הוא ישמיע לפרוטוקול מה שיש לו להגיד.
ויצמן שירי: זה יכנס לפרוטוקול למעשה כחלק מהצעת החוק שהולכת לעלות לקריאה ראשונה.
ויצמן שירי: לפני שהתחלתי לסכם את הדיון שאלתי אם יש כאן מישהו שפנה לוועדה וביקש להשמיע את מה שיש לו ולא השמיע, ואף אחד לא ענה.
ויצמן שירי: כל מי שרצה, דיבר.
ויצמן שירי: כך שאף אחד לא יוכל לבוא ולהגיד שלא ניהלנו, לפחות בעניין הזה של ההכנה לקריאה ראשונה, דיון ממצה.
ויצמן שירי: בעקבות מה שהיה כאן במהלך שתי הישיבות פניתי למציעים.
ויצמן שירי: הרי חוקית הוועדה הזאת יכולה לאשר כל דבר ולדון בכל דבר, אבל פניתי אליהם ואמרתי שמבחינה ציבורית, היות ובאו לכאן הרבה מאוד נציגים - הקשת הדמוקרטית המזרחית, שתי"ל, החברה להגנת הטבע, החקלאים הפרטיים וחקלאים כאלה ואחרים - ביקשתי ליצור איזה נייר, שהועבר לעיונם של חלק מהאנשים שפנו לוועדה בטענות כאלה או אחרות.
ויצמן שירי: זה לא נייר שמסכם את הצעת החוק אלא הוא משקף בצורה כלשהי הן את הרצון הגדול מאוד של המציעים להעביר את החוק הזה לקריאה ראשונה, שנה ושלישית, והן את הרגישות הציבורית של דברים שישנם בהצעת החוק ושזועקים לשמיים.
ויצמן שירי: על מנת לא ליצור מצב שיגידו שהוועדה הזאת שמעה את האנשים, נתנה להם להגיד את כל מה שיש להם להגיד, אבל בסופו של דבר באה נעולה והחליטה מה שהחליטה והצביעה בלי להקשיב, לכן נוסח הנייר הזה שחבר הכנסת כץ יקרא.
ישראל כץ: הוא מחייב רק את המציעים.
ויצמן שירי: חבר הכנסת איתן, אתה לא יכול לבוא ולהגיד שכאן לא היה דיון ממצה.
ויצמן שירי: נתתי לכל אחד אפשרות להשמיע את דבריו, גם לחברי הכנסת.
ויצמן שירי: לא הגבלתי אף אחד מחברי הכנסת בתוכן דבריו.
ויצמן שירי: כל מי שרצה להצהיר לפרוטוקול על הסתייגות מסויימת להצעת החוק לקראת הקריאה ראשונה יכל לעשות את זה אך אף חבר כנסת לא בא והציע איזה הסתייגות ישירה להצעת החוק שהיה צורך להעמיד אותה להצבעה, לקבל אותה או לדחות אותה.
אנה שניידר: חבר הכנסת ויצמן שירי, לא הודעת מתי ההצבעה.
ויצמן שירי: אני רוצה שהאנשים יידעו, אף אחד לא הולך לעשות פה שום מחטף.
ויצמן שירי: אף אחד לא הולך ליצור עובדות בשטח ואחר-כך לבוא ולהגיד שלא ידענו ולא ראינו.
מיכאל איתן: במהלך הדיון היום שאל חבר הכנסת ישראל כץ מספר פעמים האם תתקיים היום הצבעה.
ויצמן שירי: לא שמעת אותי אומר שלא תהיה הצבעה ולא שמעת אותי באותה מידה אומר שתהיה הצבעה.
ויצמן שירי: לא יכולתי להחליט אם תהיה הצבעה כי לא ידעתי כמה זמן ייקח לשמוע את כולם.
מיכאל איתן: עכשיו אתה מודה שלא אמרת שלא תהיה הצבעה ולא אמרת שכן תהיה.
מיכאל איתן: אבל אני מזכיר לך שכאשר חבר הכנסת מאיר שטרית אמר שעדיין נשארה לו זכות דיבור אמרת לו, ואני שמעתי באוזני - - -
ויצמן שירי: שבשעה 13:30 אני פותח את הדיון ואני אאפשר לו לפתוח את הדיון ולהשלים את זכות הדיבור שלו.
מיכאל איתן: אני פונה אל היועצת המשפטית של הוועדה.
מיכאל איתן: את ישבת כאן והיושב-ראש אמר, ואני מצטט, אני זוכר את זה היטב: "אתה תדבר בשבוע הבא".
ויצמן שירי: לא דיברתי על שבוע הבא ולא דיברתי על מחר בבוקר.
ויצמן שירי: אמרתי שבשעה 13:30 אני אפתח את הדיון ואני אתן לו אפשרות להשלים את דבריו.
מיכאל איתן: אז אני מתקן.
מיכאל איתן: יתכן שאני טועה ולא אמרת "בשבוע הבא" אלא אמרת "בישיבה הבאה".
ויצמן שירי: גם לא אמרתי "בישיבה הבאה".
ויצמן שירי: הנה, חבר הכנסת מאיר שטרית עומד כאן ואני אמרתי לו שבשעה 13:30 אני פותח את הדיון ואני אתן לו לפתוח אותו היות וקטעתי אותו.
ישראל כץ: אני רוצה לקרוא את ההבהרות שלנו.
מיכאל איתן: היושב-ראש מודה שלכל חבר כנסת יש זכות להגיש הסתייגויות על הצעת החוק על-פי סעיפים ספציפיים.
ויצמן שירי: לא אמרתי את זה.
מיכאל איתן: אבל היושב-ראש טען שאף חבר כנסת לא הגיש הסתייגות.
מיכאל איתן: האם יש לי זכות להציע תיקון בסעיף כזה או אחר?
מיכאל איתן: אני מבקש לאפשר לי להגיש הצעות.
מיכאל איתן: נודע לי רק ברגע זה שאתם הולכים להצביע על הצעות החוק.
מיכאל איתן: אתם לא נתתם אפשרות לעבור סעיף, סעיף.
מיכאל איתן: יש לי הערות לכל הסעיפים.
מיכאל איתן: מחר אני אגיש את הכל.
ויצמן שירי: אני מבקש שכל המשלחות, חוץ מחברי הכנסת, נציגי הממשלה והעיתונאים, ייצאו החוצה.
ויצמן שירי: חבר הכנסת כץ, לי יש לא מעט ויכוחים עם חברי חברי-הכנסת אבל מעולם לא פניתי בנימה אישית כזאת או אחרת ולא דיברתי על הצד האינטרסנטי של חבר כזה או אחר.
ויצמן שירי: זה לא מכובד ולא עושים כזה דבר, ובטח לא כלפי אדם שאומר לך שהוא לא מכיר את הדוח.
ויצמן שירי: אני מבקש שלפרוטוקול תיקח בחזרה את הדברים.
ישראל כץ: חזרתי בי.
ישראל כץ: רק ציפיתי שייתנו לי לקרוא את הדברים.
ישראל כץ: המציעים, לאחר שקיימו דיונים ביניהם ונענו לפנייתו של יושב-ראש הישיבה חבר הכנסת ויצמן שירי, ומתוך כוונה להגיע להסכמה רחבה ככל האפשר, מודיעים לפרוטוקול, וכמו כן יודיעו זאת במליאת הכנסת לפני ההצבעה לקריאה ראשונה, שיוכנסו התיקונים הבאים בין הקריאה הראשונה לקריאה השניה והשלישית: א) ייקבע שוויון גודל הנחלה בין המושב והקיבוץ על-פי האיזור הגיאוגרפי והקריטריונים של משרד החקלאות (והספר הירוק).
ישראל כץ: ב) הפיצוי הכספי לעת שינוי יעוד, במידה ויהיה, יהיה על-פי החלטת הממשלה מפברואר 1998: 24% במרכז הארץ, 40% באזור עדיפות לאומית ב', 60% באזור עדיפות לאומית א'.
ישראל כץ: שיעורים אלו יהיו קבועים ויעוגנו בחקיקה.
ישראל כץ: ג) ישאר המצב הנוכחי - וזה קשור לכל ארגוני "הירוקים" ואיכות הסביבה - שבו הרשויות הן שיוזמות את תהליכי שינוי הייעוד בקרקע.
ישראל כץ: ד) כל תיקון אחר שיוחלט עליו כתוצאה מטענות בדבר אי התאמת החוק לחוקי היסוד.
ישראל כץ: אנחנו מצאנו לנכון, עוד לפני ההצבעה על הקריאה הראשונה, למרות שכבר הודענו הרבה פעמים באופן כללי שבין קריאה ראשונה לקריאה שניה ושלישית יהיו הרבה מאוד שינויים, כבר בעקרונות האלה, שחשנו שהם לב הדאגה של חברים כאן ולב ההערות, החלטנו לתת התחייבות, שמחייבת לכל דבר בפרוטוקול.
ישראל כץ: זה נוגע לשוויון בין מושבים וקיבוצים, זה נוגע למרכז הארץ מול פריפריות, זה נוגע למצב איכות הסביבה מבחינת היזמות, שלא תהיה יזמות בלי שהמדינה מתחילה בדבר, וכמובן זה נוגע להיבטים החוקתיים, שלא תהיה שום חקיקה שסותרת מצב חוקתי של חוקי-יסוד קיימים.
ישראל כץ: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שעם ההבהרות האלה ואחרי כל הדיון שהיה כאן, שהוא מעל ומעבר לכל דיון בקריאה ראשונה, ניתן, לפחות מבחינתנו, לקיים הצבעה.
אנה שניידר: אני חושבת שלאור ההבהרות האלה ההליך התקין של החקיקה היה צריך להיות שההבהרות האלה יוכנסו לנוסח החוק לקראת קריאה ראשונה.
אנה שניידר: צריך לשבת ולקרוא סעיף, סעיף, ולראות מה צריך תיקון לאור ההבהרות.
ויצמן שירי: היועצת המשפטית שלנו לא מבקשת אישור מאף אחד מחברי הכנסת.
ויצמן שירי: לפחות בעניין הזה אין בינינו ויכוח על מה שהיא אומרת.
אנה שניידר: במלים אחרות, אני חושבת כמובן שההחלטה היא שלכם אבל יהיה לי קושי להגיד למשרד המשפטים מה יהיה הנוסח השלם של הצעת החוק.
אנה שניידר: צריך לקרוא את הסעיפים לפחות פעם אחת.
מאיר שטרית: צריך לעבור סעיף, סעיף.
מאיר שטרית: (כולם מדברים יחד)
נסים דהן: אם אתה מצביע היום, זה לא חוקתי.
נסים דהן: זה סותר את החוק.
נסים דהן: אני שמח על ההערות של עו"ד אנה שניידר.
נסים דהן: אני אומר שאסור לקיים הצבעה.
נסים דהן: אנחנו נלך לבג"ץ על זה.
ויצמן שירי: ליועצת המשפטית לוועדה יש טענה, שהיא תציג אותה תיכף, שהיות וחבר הכנסת מאיר שטרית ביקש להכניס הסתייגויות לכן יש להתייחס לכל סעיף וסעיף בחוק.
מיכאל איתן: לא רק הוא מבקש להכניס הסתייגויות.
מיכאל איתן: יש להכניס שינויים בחוק.
ישראל כץ: הסתייגויות לקראת קריאה ראשונה?
מאיר שטרית: תעשו מחטפים?
שלום שמחון: גברת אנה שניידר אמרה שהסעיפים האלה צריכים להיכנס לחוק.
שלום שמחון: אני מבקש שאנחנו נצביע היום בכפוף להכנסת השינויים בסעיפים.
נסים דהן: אי אפשר, כי אתה לא יודע על מה אתה מצביע.
ויצמן שירי: גברת אנה שניידר, כמה זמן ייקח לך לנסח את העניין?
אנה שניידר: אני לא יודעת.
ויצמן שירי: אני מבין שגם זה לא פותר את הבעיה כי את אומרת שצריך לעבור פה על כל הסעיפים.
נסים דהן: צריך לעשות סריקה של הסעיפים.
מיכאל איתן: אני רוצה להכניס שינויים בסעיפים של הצעת החוק.
מיכאל איתן: אני רוצה להביא אותם ולהצביע עליהם.
ויצמן שירי: חבר הכנסת מיכאל איתן, מי מנע ממך להגיש אותם עד עכשיו?
אנה שניידר: לפי תקנון הכנסת הוועדה מחוייבת להכין לקריאה ראשונה הצעה שעברה בקריאה טרומית.
אנה שניידר: הכוונה היא להכין נוסח שמוסכם על הוועדה ושהוועדה מצביעה עליו ומביאה אותו בניירות הכחולים להצבעה בקריאה ראשונה במליאת הכנסת.
אנה שניידר: כאשר אני צריכה לאשר נוסח אני צריכה שהנוסח הזה יהיה מוסכם על חברי הכנסת.
אנה שניידר: אין לי מנדט להכניס שינויים שאתם לא החלטתם עליהם.
מיכאל איתן: למה לחבר הכנסת ישראל כץ מותר להציע שינוי ולי אסור?
מיכאל איתן: יש לנו זכות להציע שינויים.
ויצמן שירי: זה בדיוק מה שגברת אנה שניידר אומרת.
ויצמן שירי: תאפשר לה לדבר.
אנה שניידר: לא התכוונתם להסתייגות במובן של התקנון אלא התכוונתם להערות, שינויים ותיקונים, שכל חבר ועדה רשאי להציע כרצונו.
אנה שניידר: כשאין קונצנזוס על הצעת חוק אז יש צורך לקרוא סעיף, סעיף ואז כל חבר ועדה יכול להעיר וכתוצאה מכך אנחנו, אנשי המשפט, מתקנים.
אנה שניידר: חבר הכנסת מאיר שטרית ביקש את העניין הזה.
אנה שניידר: אמרתי הבוקר שברגע שיש חבר כנסת אחד שמבקש לקרוא סעיף, סעיף, אז צריך, על-פי הנוהג, לקרוא סעיף, סעיף.
אנה שניידר: נוהל חקיקה תקין, רבותי, מחייב לקרוא סעיף, סעיף, כדי שאפשר יהיה לעשות את כל התיקונים.
אנה שניידר: ברגע שהכנסתם כאן תיקונים שהם כל-כך מהותיים, גם מבחינת ניסוח - - -
ישראל כץ: לא הכנסתי תיקון.
ישראל כץ: רק הבהרתי מה אני מתכוון לעשות לאחר הקריאה הראשונה.
אנה שניידר: על איזה נוסח אתם מצביעים עכשיו לקריאה ראשונה?
ישראל כץ: על הנוסח המקורי.
ישראל כץ: רק הבהרתי לפרוטוקול מה בכוונתי לעשות.
מיכאל איתן: אני רוצה להציע שינויים.
אנה שניידר: הבוקר חבר הכנסת מאיר שטרית ביקש תיקונים וגם חבר הכנסת מיכאל איתן ביקש תיקונים.
אנה שניידר: גם לכל חבר כנסת אחר יש זכות להוסיף תיקונים.
ישראל כץ: אז מה עשינו ביומיים האלה?
אנה שניידר: לא קראתם אף סעיף.
אנה שניידר: אני רוצה עכשיו להבין, האם אתם נותנים לי מנדט לנסח?
שלום שמחון: רק אם מצביעים עכשיו.
שלום שמחון: אם אנחנו לא מצביעים אז אין לך שום מנדט.
אנה שניידר: אם חבר הכנסת שטרית, או כל חבר כנסת אחר, רוצה לקרוא סעיף, סעיף לפני ההצבעה אז אתם צריכים לקרוא סעיף, סעיף.
שלום שמחון: אם אנחנו לא מצביעים היום, אנחנו חוזרים בנו מכל ההבהרות.
מיכאל איתן: יושבים כאן נציגי ממשלה שהודיעו במפורש שהם רוצים להתייחס, שאם דנים כבר בפרטים הם רוצים הבהרות.
מיכאל איתן: האם יש להם זכות להתבטא לפני שאנחנו מחליטים?
דוידה לחמן-מסר: זאת ההכנה.
דוידה לחמן-מסר: הרי מה זה הכנה לקריאה ראשונה?
ויצמן שירי: השכלנו ולמדנו.
ויצמן שירי: אני סוגר את הישיבה ומודה לכולכם.
ויצמן שירי: לגבי הישיבה הבאה נודיע במועד אחר.
אלי גולדשמידט: אני מברך את מנכ"ל מע"צ על ישיבת הבכורה שלו כאן.
אלי גולדשמידט: אני מאחל לך בהצלחה בהזדמנות זו שאתה מופיע כאן.
אלי גולדשמידט: חבר הכנסת גפני מעכב את בקשה 005 – 28, שעניינה אחזקת מבני דרך, הוצאות שוטפות וכדומה.
אלי גולדשמידט: כפי שהבינותי מחבר הכנסת גפני, עילת העיכוב היא בניית קיר אקוסטי בכביש גהה באזור שגובל בבני ברק.
אלי גולדשמידט: אני מבקש מחבר הכנסת גפני להציג את העניין, ואחרי זה ממר עמי לקס להגיב.
עמי לקס: אבל זה לא רק העיכוב הזה.
אלי גולדשמידט: האם יש עוד דברים שעיכבת?
אלי גולדשמידט: אני יודע שרק הבקשה הזאת מעוכבת.
משה גפני: כבר זמן רב, אולי אפילו שנתיים, אני מדבר על הנושא של קיר אקוסטי בכביש גהה, כביש מס' 4, בקטע שגובל בבני ברק, שהוא קטע לא קטן.
משה גפני: כשנוסעים על הציר הזה מצפון לדרום, בצד ימין רואים שיש קירות אקוסטיים, ורק במקום אחד לא – הקירות הם רק עד גבול בני ברק.
משה גפני: יש מקומות בהם הורחב הכביש.
משה גפני: יש מקומות שבהם נעשו שינויים, כשעל פי הכללים היה צריך לעשות קיר אקוסטי, אם זה גובל בשכונות מגורים, מוסדות חינוך וכדומה.
משה גפני: יש אזורים שבהם באמת יש שכונות צפופות אוכלוסין, כמו: נווה אחיעזר.
משה גפני: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול ושגם אתה כמנכ"ל חדש ויושב ראש הוועדה תדעו שה-500 מטר בשכונת גני גד נבנו לאחר מאבקים שהיו בשני מישורים: אחד – הפגנות תושבים שבעקבותיהן סגרו את ציר גהה באופן חד משמעי; שניים – עתירות לבג"צ, כאשר עד היום תלויה ועומדת בעניין הזה עתירה לבג"צ.
משה גפני: אגב, העתירה הפכה להיות עתירה לכל אורך הציר, בשעה שהמשרד לאיכות הסביבה וכולם, מלבד מע"צ, חד משמעית אומרים שצריך שם קיר אקוסטי.
משה גפני: מי שעובר שם רואה את זה במו עיניו.
משה גפני: אגב, אתמול היתה לי שיחה עם מר בן ציון סלמן שהיום הוא מנכ"ל משרד התחבורה.
משה גפני: הוא אמר לי: אנחנו רוצים שייבנה קיר אקוסטי ב-500 מטר האלה.
משה גפני: הזכרתי לו שהופענו הוא ואני לפני שלושה חודשים, כשהוא עדיין היה מנכ"ל מע"צ, בתכנית של שלי יחימוביץ, והוא אמר שלא צריך לעשות שם קיר אקוסטי.
משה גפני: זאת אומרת, כל דבר מצריך מאבק.
משה גפני: קיימת הדוגמה של כפר שמריהו של גשר משוקע שעלה לכם עשרות מיליוני שקלים, בגלל שהתושבים של כפר שמריהו התנגדו שהגשר יהיה גשר עילי.
משה גפני: מתברר שהכל נעשה במאבקים.
משה גפני: באזור שיש בו תושבים שהם חלשים ואין בו אנשים בעלי עמדות השפעה, אתם ממש מתעללים בהם.
משה גפני: לכן אני דורש לעשות קיר אקוסטי.
משה גפני: אני מבין שיש מגבלות תקציביות, אבל שיהיה איזה לוח זמנים.
משה גפני: אתם לא מתחייבים על דבר.
משה גפני: כל מה שאתם עושים, אתם עושים רק בכוח.
משה גפני: עמי לקס: קודם כל, אנחנו לא עושים רק כתוצאה מהפעלת כוח.
משה גפני: המאבקים - כמו שאתה קורא להם -הם הליכים תכנוניים.
משה גפני: אי אפשר לבנות דבר במדינה בלי הליך תכנוני.
משה גפני: בוועדות התכנון אחד חושב כך ואחד חושב אחרת.
משה גפני: לכן, אנחנו כמוסד ממשלתי של המדינה מנסים לעשות את הכי טוב שאנחנו יודעים כדי למצוא את האיזון בין כל הצרכים של כל התושבים ושל המדינה.
משה גפני: לכן, במקום שאתה רואה בו קיר אקוסטי, בדרך כלל זה מקום שיש בו פרויקט חדש, או ששינינו שם את הכביש, הרחבנו וגרמנו למשהו שונה ממה שהיה קודם.
משה גפני: אני מצהיר לפרוטוקול שבכל מקום שנעשה שינוי, אנחנו נטפל טיפול אקוסטי.
משה גפני: זה נכנס כבר לתודעה של מע"צ, וגם אגף התקציבים כבר התרגל לזה שכבישים עולים הרבה יותר מסתם רצועת אספלט, תמרורים ורמזורים.
משה גפני: זאת היא המציאות שהולכת ומתגבשת בעשר השנים האחרונות.
משה גפני: זה לא משהו שהחליטו ופתאום נהיה.
משה גפני: כך זה התחיל מכפר שמריהו, מהכפר הירוק ומכל מקום ומקום.
משה גפני: אני מומחה לא קטן בבני ברק, כי הייתי מהנדס מחוז והייתי בקשר ישיר עם התושבים.
משה גפני: אם יש זכויות לבניית הקיר, אני מרשה לעצמי לקחת אותן, כי אני הייתי השגריר של בני ברק בהנהלת מע"צ.
משה גפני: הדעה באותו זמן לגבי פיתוח מחלף גהה – לפנינו צילום – שהשינוי שנעשה שם שהיה הרחבת הכביש פנימה לתוך האי, לא נחשב שינוי.
משה גפני: זאת היתה באמת הדעה במע"צ, ואני לא מתכחש לכך.
משה גפני: מע"צ מחפשת בכבישים קיימים לא לחייב את המדינה בהוצאות אסטרונומיות כמין החלטה גורפת.
משה גפני: לכן, במחלף גהה, כאשר רוב ההרחבה היתה פנימה, גם הוצע לעשות אספלט שקט על כל העבודה בסיומה, כי היתה מחשבה שזה ישפר את תחושת התושבים.
משה גפני: רוב התושבים לא ראו זאת בעין כזאת, ולכן היו גם הפגנות.
משה גפני: אלה לא היו הפגנות חמורות.
אלי גולדשמידט: מה זה אספלט שקט?
עמי לקס: אספלט שקט זאת שכבה עליונה, בערך חמישה סנטימטר, של חומר נקבובי.
עמי לקס: אם הייתי מניח פה אספלט שקט ושופך עליו מים, המים היו נבלעים ולא היית רואה אותם, בניגוד לאספלט רגיל כשאתה רואה תמיד משטחים של מים.
אלי גולדשמידט: האם זה יותר בטיחותי?
עמי לקס: אל"ף – זה יותר בטיחותי, בי"ת – הסימון יותר ברור עליו, גימ"ל – מבחינה טכנולוגית הוא משהו מתקדם ויפה, והכי חשוב – הוא מוריד את הרעש בארבעה דציבלים, לפעמים גם יותר, תלוי בסוגי הרעש.
עמי לקס: אכן הנחנו שם את האספלט השקט, ועכשיו בונים את הקיר שזה קיר לא קטן בהוצאה לא קטנה שלא התכוונו אליה.
עמי לקס: זה נכון שאפשר להגיד שזה נעשה אחרי מאבק, אבל במאבק הייתי בצד שלכם.
משה גפני: אני יודע את זה.
משה גפני: עמי לקס: בצילום לפניכם מחלף גהה ובני ברק במפה.
משה גפני: רק תשים לב שבני ברק נראית כמו מחנה פליטים.
עמי לקס: אתם יודעים שאנחנו לא מעט עוזרים בפיתוח של דברים בוועדות, ואנחנו לא רק נגדכם.
עמי לקס: לפניכם מחלף בר אילן ובני ברק.
עמי לקס: זאת השכונה של גני גד, זאת השכונה בה בונים עכשיו את הקיר.
עמי לקס: פה יש הפקעה קשה שבטח שמעת עליה.
משה גפני: שמעתי שמדובר על הפקעה.
עמי לקס: זוהי הוצאה של כסף רב.
עמי לקס: הנחנו בכל האזור הזה אספלט שקט, ובזמנו הנחנו גם כאן אספלט שקט.
עמי לקס: יש לנו כוונה להשלים את האספלט השקט.
משה גפני: אני אגיד לך על מה אני מדבר באופן מדויק.
משה גפני: לפניכם נמצא צומת קוקה קולה וכאן לא צריך, מכיוון שכאן אין שכונת מגורים.
משה גפני: אני מדבר על שכונה צפופת אוכלוסין, אלה למשל בתי ספר והם ממש נמצאים על הכביש.