GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זוהר גושן: החשיבות היא לאפשר לרשויות החקירה לקבל את המידע בצורה נאותה בלי שאף אחד מנסה לשבש את זה.
זוהר גושן: זה המצב היום.
דניאל רימון: אני מזכירה לך שגם היום, אם תפתחו את סעיף 53(ב)(10) תראו שהוא מספר על כך שאם אדם לא קיים דרישה לפי סעיף 56א.
דניאל רימון: מה זה סעיף 56א?
דניאל רימון: זה הרשות מבקשת מסמכים כדי למלא את סמכות הפיקוח שלה, את הסמכות האזרחית שלה.
דניאל רימון: אותו אדם לא מילא את זה – אפשר לתקוף אותו בפלילי.
שגית אפיק: זה לא שיבוש הליכים.
שגית אפיק: זה משהו אחר.
דניאל רימון: הוא שיבש הליכים.
דניאל רימון: אני רציתי לקבל ממנו את פלט המחשב שלו לפי 56א.
דניאל רימון: אני הזמנתי משהו לפי סעיף 56ג(2) לקבל מידע והוא לא הגיע.
שגית אפיק: את מרחיבה את הסעיף.
משה גפני: אנחנו מדברים על אכיפה מינהלית.
משה גפני: אני אפילו חולם על זה בלילה.
משה גפני: אכיפה מינהלית, זה לא הליך פלילי.
משה גפני: באכיפה מינהלית, המקסימום שאני אקבל זה קנס בסך 5 מיליון שקלים, לתאגיד ויחיד מיליון שקלים.
משה גפני: זאת אומרת, בגלל הטלפון אני יכול לקבל רק קנס בסך מיליון שקלים, אם אני אהיה המפר.
משה גפני: אם להביא ניירות או לא להביא ניירות, אני יכול ללכת לשלוש שנות מאסר.
זוהר גושן: זה שיתוף פעולה עם רשויות החקירה.
שלי יחימוביץ': אגב, גם היום לפעמים חקירה מאוד מסועפת על מישהו במסלול פלילי, בסוף שיבוש הליכי חקירה.
משה גפני: אבל שני המסלולים הם פליליים.
משה גפני: כאן אנחנו מדברים על אכיפה מינהלית שהמקסימום שאני יכול לקבל זה קנס בגובה של מיליון שקלים.
זוהר גושן: אבל אתה צריך להסתכל על זה כעל דבר נפרד, בלי קשר להליך שבו אתה משתמש.
זוהר גושן: אתה צריך להסתכל על זה, על החובה של האזרח לשתף פעולה עם הוראות הרשות.
משה גפני: אני מקבל.
משה גפני: בואו נמחק את הסעיף.
משה גפני: כמו רגיל.
משה גפני: יש בחוק העונשין.
משה גפני: אם בן אדם משקר, הוא הולך למאסר שלוש שנים.
שלי יחימוביץ': אולי באמת לא צריך את זה.
שמשון אלבק: אבל אין הליך של שיבוש.
שמשון אלבק: לא הייתה אכיפה מינהלית כאשר עשו את חוק העונשין והיום יש.
משה גפני: אם כן, זה לא כמו תמיד אלא זה משהו חדש.
משה גפני: אנחנו עכשיו נדרשים להדביק את האכיפה המינהלית לשיבוש הרגיל בפלילי שנמצא בחוק העונשין.
מרים אילני: אני רוצה לומר משהו כי אני רואה שמאוד מטרידה אותך הכניסה הפלילית לתוך ההליך המינהלי.
מרים אילני: ההצעה המקורית של הרשות, אני חייבת לומר, הייתה עיצום כספי על מי שמשבש הליכים.
מרים אילני: הם אמרו שהם בהליך מינהלי, הכל מינהלי, ולא נעבור להליך הפלילי.
מרים אילני: אנחנו, משרד המשפטים, נאבקנו שזה לא ייכנס.
מרים אילני: עכשיו אני צריכה להצדיק את זה.
מרים אילני: אנחנו אמרנו שאם אתה בתוך הליך מינהלי ואתה עושה הליך של שיבוש כזה, השיבוש צריך להיות מאוד משמעותי כדי שזה יהיה עד כדי כך פלילי.
משה גפני: כדי עזות מצח כפי שנאמר.
מרים אילני: אם אדם עושה שיבוש במסגרת מינהלית שהיא לא עד כדי כך ולא בכוונה, על הדבר הזה לא נכון להטיל עיצום כספי.
מרים אילני: זאת הייתה העמדה של המחלקה הפלילית שלנו.
שלי יחימוביץ': זה מטריד אותי כי על פניו זה נותן עוד כלי ענישה במהלך ההליך עצמו לרשות לניירות ערך.
זוהר גושן: לא לבד.
זוהר גושן: ההליך עצמו יהיה בהליך פלילי רגיל עם פרקליטות ובית משפט.
שלי יחימוביץ': אני הבנתי הכל.
שלי יחימוביץ': אני אומרת שעצם העברה של השיבוש להליך הפלילי, נותנת לכם כוח שבמקור לא אמור להיות בסעיף הזה.
שלי יחימוביץ': הרי יש הסכמה מלכתחילה שהוא נשאר בהליך המינהלי.
שלי יחימוביץ': כאן יש המון צמתים שזה נותן לכם סוג של סמכות שלא הייתי רוצה לתת לכם מהרגע שאנחנו במסלול המינהלי.
שלי יחימוביץ': לא הייתי רוצה שיהיה את הנשק הזה לומר שאתה במינהלי, אבל תפסנו עליך משהו פלילי ולכן אנחנו מעבירים אותך לשם.
אמנון כהן: ההצעה הראשונית שלהם אולי הייתה יותר נכונה.
שגית אפיק: זה גם משאיר את הכוח בידיים שלהם.
אמנון כהן: צריך לתת לו כלים.
אמנון כהן: לא מאסר אלא סנקציה כספית.
שגית אפיק: אני לא אומרת שלא תהיה סנקציה.
משה גפני: שלי, מה שאמרת זה דבר נכון.
משה גפני: אנחנו נכנסים כאן לכל מיני צמתים שבעצם בצמתים האלה יש לך אפשרות להעביר את האיש במהירות רבה להליך פלילי עם עונש מאסר של שלוש שנים.
אמנון כהן: אם לא אותו, לפעמים את מי שקשור אליו.
שלי יחימוביץ': יהיו שני הליכים מקבילים.
משה גפני: באכיפה המינהלית ובאכיפה הפלילית.
שלי יחימוביץ': השיבוש נכנס בתוך כתב האישום.
משה גפני: מה שקורה בשיבוש הליכי חקירה רגילים, בן אדם עומד לדין על עבירה פלילית, ובסופו של דבר יכול להיות שלא יצליחו להביא ראיות על העבירה הפלילית בה הוא נחשד, אבל שיבוש הליכי חקירה היה ברור.
משה גפני: המהלך הוא כולו מהלך פלילי.
שלי יחימוביץ': ובאותו כתב אישום.
משה גפני: כל התורה שלימדו אותנו כאן בחוק הזה, מה שאמר לנו זוהר גושן כל הזמן, היא שאנחנו הולכים לאכיפה מינהלית, מסלקים את פרקליט המחוז ולא מערבים אותו, אומרים שבמקום לזרוק לפח, אנחנו הולכים למסלול שהוא לא פלילי, אבל כשהוא מגיע אלי לחקירה, אני אומר לו שהוא ילך לאכיפה מינהלית ושישתף פעולה, כי אם לא יהיה שיתוף פעולה, יש הליך פלילי של שיבוש הליכי חקירה.
שלי יחימוביץ': גם, וגם יכול להיות מצב שבו ההליך המינהלי יסתיים במהירות, כמו שאנחנו מקווים, וההליך הפלילי יימשך לעוד 15 שנים.
משה גפני: מה הייתה ההצעה המקורית שלכם?
זוהר גושן: ההצעה המקורית הייתה להטיל עיצום כספי.
דניאל רימון: זה היה לפני שנה.
שגית אפיק: בין פלילי לבין עיצום כספי, האיום של עיצום כספי הוא הרבה יותר חמור משום שזה יהיה הליך קצר שהוא יהיה בידי הרשות, בעוד שרמת ההוכחה שנדרשת בהליך פלילי היא גבוהה יותר.
שגית אפיק: מבין הליך פלילי ועיצום כספי, אין ספק שהליך פלילי הוא נכון יותר.
שגית אפיק: השאלה אם זה נכון כמו שזה מנוסח כרגע.
דניאל רימון: כל הצדדים מבינים שכאשר מגיע העד או המפר לפני המותב ומספר שקרים ואתה מגיע אליו הביתה והוא נועל את הכספת שלו ולא נותן לגעת בה, הוא מחביא, מסתיר ומזייף, צריך להתמודד עם זה.
דניאל רימון: אפשר להציע כלי של עיצום כספי ואפשר להציע כלי של ההליך הפלילי.
דניאל רימון: בכוונה נצמדנו למינוחים המקובלים.
זוהר גושן: מה שאתם רוצים, אבל תנו לנו כלי למנוע שיבושים.
דניאל רימון: חייבים כלי.
שלי יחימוביץ': השאלה אם העיצום הוא עיצום כספי נוסף או העיצום הכספי שקבוע בחוק.
דניאל רימון: גם זאת הייתה ורסיה.
מרים אילני: ההצעה שלי היא למנות את העילות הספציפיות של השיבוש שבחוק העונשין ואז אין לנו את החשש שהובע כאן.
מרים אילני: בחוק העונשין יש סעיפים ספציפיים של שיבוש שזאת עדות שקר, בידוי ראיות, שבועת שקר, עדויות סותרות, סירוב להעיד, השמדת ראיה, ידיעות כוזבות והדחה בחקירה.
מרים אילני: חוץ מזה יש את הסעיף הכללי שאנחנו העתקנו אותו, של שיבוש כללי, ואז הטריד את האדון עצם זה שלא שיתפתי פעולה ושתקתי, שזה כשלעצמנו יהיה שיבוש.
מרים אילני: אם כן, זה לא יהיה שיבוש אם אנחנו נקרא את הסעיפים הספציפיים.
משה גפני: את יכולה לומר עוד הפעם מה הסעיפים הספציפיים?
מרים אילני: עדות שקר, בידוי ראיות, שבועת שקר, עדויות סותרות, סירוב להעיד, השמדת ראיה, ידיעות כוזבות, הדחה בחקירה, הדחה בעדות.
משה גפני: זה בחוק העונשין.
מרים אילני: זה בחוק העונשין.
מרים אילני: חוץ מזה יש את הסעיף הכללי ואנחנו העתקנו רק את הסעיף הכללי.
מרים אילני: אפשר במקום הסעיף הכללי, לכתוב את הפירוט שציינתי.
שגית אפיק: העונש יישאר שלוש שנים?
מרים אילני: לקראת הישיבה הבאה נעשה על זה קצת יותר חשיבה.
מרים אילני: נבדוק את הסעיפים האלה יותר לעומק, אבל זה הרעיון הכללי.
גד סואן: מה העונשים שם?
מרים אילני: אני צריכה לבדוק.
מרים אילני: חלק שבע שנים.
שגית אפיק: את אומרת להחמיר יותר?
מרים אילני: לא, לא להחמיר.
שגית אפיק: להישאר בשלוש שנים לגבי העבירות הרלוונטיות לצורך ההליך הזה שהוא הליך מינהלי.
מרים אילני: אני מדברת רק על ההגדרות.
מרים אילני: אנחנו נבחן את הסעיפים.
מרים אילני: אני לא מומחית בפלילי.
שגית אפיק: חשבתם גם על הרעיון שעלה כאן שזה יחול רק לגבי המפר?
שמשון אלבק: זה לא הגיוני.
דניאל רימון: זה לא הגיוני.
שמשון אלבק: אנחנו נותנים היתר לשבש הליכים.
משה גפני: אני מציע שתעשו חשיבה מחודשת לקראת הישיבה הבאה לגבי מה הם המקרים הספציפיים במקרה הזה.
משה גפני: צריך לזכור שזאת אכיפה מינהלית.
משה גפני: גם את העונשים צריך להתאים לעניין.
משה גפני: זה לא חייב להיות בכל מקרה מאסר אלא הרבה פעמים זה יכול להיות עיצום כספי.
דניאל רימון: קנס.
משה גפני: הכוונה לקנס.
שגית אפיק: הכוונה שלו שבית המשפט יטיל בכל מקרה.
משה גפני: הרי מדובר בהליך פלילי.
משה גפני: ההליך הפלילי הזה צריך להתאים את המקרים.
משה גפני: לא כל המקרים מתאימים למקרה הזה ולא כל העונשים מתאימים.
משה גפני: אלה בוודאי יכולים להיות גם עונשי מאסר מופחתים ויכול להיות גם קנס כספי.
משה גפני: תמשיכי להסביר את הסעיפים.
שגית אפיק: את מסבירה עכשיו את סעיף (ג).
גאלב מג'אדלה: כבוד היושב ראש, היה סיכום?
משה גפני: הם צריכים לבדוק אם אפשר להביא פירוט.
משה גפני: לא סתם שיבוש הליכים אלא פירוט של המקרים.
גאלב מג'אדלה: להגדיר יותר.
משה גפני: להגדיר באופן מפורט וגם להתאים לו את העונשים כי לא העונשים שמתאימים לחקירה פלילית כללית, מתאימים גם לחקירה באכיפה מינהלית.
משה גפני: באכיפה מינהלית זה יותר קל.
דניאל רימון: מרבית ההפרות שמנויות בחלק ב', בו עשינו החמרה של הענישה לשנתיים במקום שנה וקנס של 505 אלף שקלים ליחיד ו-2,5 מיליון שקלים לתאגיד, חלף 78 אלף שקלים שקיים היום, אם תשימו לב, זה בעיקר הכבדה שפניה נשואות אל עובדי הרשות מפני שההפרות שמנויות כאן הן למשל החזקה בתיק ניירות ערך בניגוד להוראות החוק על ידי עובד רשות, זאת הפרה של הוראות הסודיות שחלות על הרשות, ולצדן גם הפרה של הצעה שלא על פי תשקיף.
דניאל רימון: הפרה של אי דיווח מטעה שקיים ב-5(א).
משה גפני: כל הדברים האלה לא היו עד היום?
דניאל רימון: לא, הם היו.
דניאל רימון: כל ההפרות היו.
דניאל רימון: אנחנו מגדילים את הסנקציה הצמודה ואנחנו מסבירים שדווקא האוכלוסייה שתסבול ממנה במיוחד, אלה הם עובדי הרשות.
שגית אפיק: למה יש העלאה כל כך גדולה לגבי תאגיד מפי שלושה לפי 12,5?
דניאל רימון: אמרתי, לגבי תאגיד, הסכום היום הוא 78 אלף שקלים.
דניאל רימון: המקסימום שיהיה הוא 2,5 מיליון שקלים.
דניאל רימון: תאגיד שהציע שלא על פי תשקיף.
דניאל רימון: הוא הציע ניירות ערך לפרסום בעיתון, זאת ההפרה.
דניאל רימון: תאגיד שדיווח ובדיווח שלו היה פרט מטעה כאשר פרט מטעה הוא פרט מהותי.
משה גפני: למה פי 12,5 ממה שקיים היום?
שמשון אלבק: זה פשוט לפי הסדר המקורי.
שמשון אלבק: במקורי, בעבירות החמורות, היה פי 2 מאשר בעבירות האלה ואנחנו מגדילים בדיוק באותה פרופורציה.
דניאל רימון: אנחנו שומרים על פרופורציה בשלוש רמות.
דניאל רימון: השיעורים הם שיעורים שהם דומים לשיעורים שיהיו במינהלי להפרות חמורות פחות.
שמשון אלבק: בפלילי זאת בדיוק אותה פרופורציה.
שגית אפיק: כלומר, יהיה 2,800 מיליון לעומת מה שהיום היה 88 אלף.
דניאל רימון: 2,5 מיליון וחצי מיליון, לעומת כ-80 אלף.
דניאל רימון: ההפרות שהיו ברמה הנמוכה ביותר, אנחנו רצינו שסעיף פלילי יהיה רק עם עונש מאסר.
דניאל רימון: שלא ננהל הליכים פליליים רק עבור קנס או עבור הפרות שהן זוטי הדברים.
דניאל רימון: כל הפרות שהן היו נראות לנו מינוריות ולא מתאימות לאכיפה פלילית, ניכינו מכאן והעברנו לאכיפה המינהלית.
דניאל רימון: אם זה שמירת מסמכים או דברים שנראים לנו לא מתאימים לאפיק הפלילי וגם מעולם לא משתמשים נגדם באפיק הפלילי.
דניאל רימון: התיקון ב-(ה) הוא בעצם תיקון טכני מכיוון שהוא מדבר על טיפול בהפרה נמשכת לעבירה בסיסית שהיא לא בסעיף העונשין.
שגית אפיק: תיקנו לגבי העיצומים הכספיים, שזה יהיה במקום 4 אחוזים, שזאת גם העלאה, 2 אחוזים.
שגית אפיק: הרי דנו כבר בסעיף של עבירה נמשכת.
דניאל רימון: אפשר שיהיה 2 אחוזים.
שגית אפיק: כאן יהיה תיקון.
דניאל רימון: זה יהיה בשיעור של שני אחוזים מן הקנס, במקום ארבעה אחוזים.
דניאל רימון: בסעיף 54 – (א) בסעיף קטן (א) ברישא, בסופה יבוא "ואם הוא תאגיד – פי עשרים וחמישה מן הקנס כאמור באותו סעיף".
משה גפני: שוני, מה זאת הטכניקה הזאת של חקיקה?
משה גפני: תכתוב סכום.
משה גפני: מה זה פי 25?
משה גפני: פי 25 ממה?
שמשון אלבק: מהסכום שקבוע בסעיף 61(ג) בחוק העונשין.
דניאל רימון: יש כללים שכל החקיקה העונשית בכל החקיקה בישראל צריכה להיות לפי המדרגות שקבועות בחוק העונשין ומכפלות שלהן, מפני שכל פעם מעדכנים אותן ואז הכל מתעדכן באופן הרמוני.
דניאל רימון: אנחנו מאולצים לכך.
שמשון אלבק: זה קיים בכל החקיקה הפלילית.
דניאל רימון: מיליון שקלים.
דניאל רימון: לתאגיד זה עלה פי חמש.
משה גפני: היום זה פי חמש.
דניאל רימון: היום מיליון, מחר חמישה מיליון לתאגיד.
דניאל רימון: אנחנו עשינו הבחנה בין תאגיד ליחיד.
דניאל רימון: אמרנו שליחיד להישאר עם המיליון הקיים ולתאגיד נעשה קנס מרבי של 5 מיליון.
דניאל רימון: זאת התאמה על כל מה שעשינו עד עכשיו.
דניאל רימון: אלה החלטות שכבר דנו בהן במידע פנים.
דניאל רימון: (ב) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) גורם מפוקח או משקיע בניירות ערך שעשה אחד מאלה, יראו אותו, לעניין פרק ח4, כמי שביצע הפרה של הוראה המנויה בחלק ג' לתוספת השביעית: (1) מסר לאדם אמרה, הבטחה או תחזית, בכתב, בעל פה או בדרך אחרת, היה עליו לדעת שהן כוזבות או מטעות, או העלים מאדם עובדות מהותיות, והיה עליו לדעת שיש במעשיו כדי להניע את אותו אדם לרכוש או למכור ניירות ערך.
דניאל רימון: (2) עשה עסקה עצמית בניירות ערך, עסקה מתואמת בניירות ערך או ייצוב אסור של שער ניירות ערך.
דניאל רימון: (ג) במקום סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב) בסעיף זה - "גורם מפוקח" – כל אחד מהגורמים המפורטים להלן, וכן בעל שליטה, דירקטור ונושא משרה בכירה בכל אחד מהם: (1) תאגיד מדווח.
דניאל רימון: (2) תאגיד המציע לראשונה ניירות ערך שלו לציבור.
דניאל רימון: (3) נאמן.
דניאל רימון: (5) מפיץ.
דניאל רימון: (6) חבר בורסה.
דניאל רימון: (7) מסלקה.
דניאל רימון: (8) בעל רשיון לפי חוק הייעוץ.
דניאל רימון: (9) מנהל קרן או נאמן.
דניאל רימון: (10) משקיע המנוי בפרטים (2), (3) או (4) לתוספת הראשונה.
דניאל רימון: (11) תאגיד בנקאי.
דניאל רימון: (12) מי שמבצע את הפעולות שאותן רשאי לבצע גורם מהגורמים המנויים בפסקאות (3) עד (11) אף שהוא אינו רשאי לבצען.
דניאל רימון: (13) מי שעוסק בייעוץ השקעות או בניהול תיקי השקעות אשר אינו טעון רשיון לפי סעיף 3 לחוק הייעוץ: "ייצוב" – ביצוע פעולות רכישה ומכירה של ניירות ערך בידי צד מעונין, לפני פרסום תשקיף או לאחריו, אשר השפיע על שער ניירות הערך לטובת ההנפקה, והכל תוך העלמת מידע מהותי הנוגע לפעולות הייצוב במועד ביצוען.
דניאל רימון: "משקיע בניירות ערך" – מי שביצע במהלך שלושת החודשים שקדמו למועד ההפרה פעולות רכישה או מכירה של ניירות ערך בבורסה, בכמות ובהיקף שאינם נמוכים מהכמות או מהיקף כמפורט להלן: (1) 50 פעולות בממוצע בחודש או היקף פעולות חודשי ממוצע של מיליון שקלים חדשים.
דניאל רימון: (2) 25 פעולות בממוצע בחודש או היקף פעולות חודשי ממוצע של חצי מיליון שקלים חדשים, ובלבד שכיהן, בעת ביצוע הפעולות כאמור, במשרה בתחום הפיננסי הדורשת ידע בהשקעות בניירות ערך או בנכסים פיננסיים כהגדרתם בחוק הייעוץ, וזאת אף אם לא כיהן במשרה כאמור במועד ההפרה.
דניאל רימון: "ניירות ערך" – כהגדרתם בסעיף 52.
דניאל רימון: "עסקה עצמית בניירות ערך" – מכירה וקנייה, בעת ובעונה אחת, של אותו נייר ערך, בידי אותו אדם או מי מטעמו, אשר השפיעה על שער נייר הערך בבורסה".
דניאל רימון: כאן בעצם יש שני תיקונים.
דניאל רימון: התיקון האחד הוא החמרת הענישה שדיברנו עליה קודם בסעיף הפלילי, והשני, לצד הסעיף הפלילי של תרמית, יצרנו מקבילה מינהלית.
דניאל רימון: סעיף התרמית כולל שני חלקים – סעיף ההנעה לרכישת ניירות ערך וסעיף המניפולציה.
דניאל רימון: לגבי הראשון, השארנו את אותם יסודות עובדתיים אבל חלף מחשבה פלילית של מודעות הצמדנו רשלנות.
דניאל רימון: לגבי החלק של מניפולציה, בעצם קראנו את הפסיקה הקיימת עד עכשיו, זיהינו שלושה מצבים של מניפולציה קלאסית בה אמרה הפסיקה שנסיבות ההפרה הן כל כך מובהקות שהן מעידות על פניו על קיומה של עבירה אפילו, לא כל שכן הפרה מינהלית, ואותן מיקדנו.
דניאל רימון: זה המקרה של עסקה שבן אדם מבצע אל מול עצמו, עסקה מתואמת עם אחר בפלטפורמה הבורסאית או ייצוב ניירות ערך כפי שהוגדרו כאן.
דניאל רימון: רק את ההפרות ברמה המינהלית של תרמית, הגבלנו את עצמנו רק לגורמים מפוקחים.
דניאל רימון: גורמים מפוקחים הם אותם אלה שהם או הגורמים הרגילים, תאגיד מדווח, חתמים, הפעילים הרגילים, או מישהו שלאור תדירות ההיכנסות שלו לשוק ההון או לאור נפח הפעילות שלו בשוק ההון, או נפחים נמוכים יותר ---
שגית אפיק: משקיע בניירות ערך, יש לו הגדרה מיוחדת?
דניאל רימון: יש כאן הגדרה.
דניאל רימון: קראתי אותה.
דניאל רימון: זה לא כל משקיע אלא זה משקיע שיש לו תדירות או נפח פעילות גבוהים במיוחד.
דניאל רימון: אלה צפוי שהם יכירו את העולם וייטלו על עצמם את האכיפה המינהלית.
דניאל רימון: זאת הוראה מצמצמת.
דניאל רימון: אני חייבת לומר שמבחינת הרשות הסעיף הזה הוא המחיר הגדול ביותר ששילמנו כי לכתחילה ישנם מצבי עולם רבים אחרים שרצינו לטפל בהם.
דניאל רימון: כל אותם מקרים של עסקאות אמיתיות שנעשות מתוך כוונה להשפיע על שער ניירות הערך, אדם שרוכש תמונה כדי לשדוד את המוזיאון ולא כדי לקנות את התמונה עצמה.
דניאל רימון: בשלב הזה אנחנו מבינים את האילוצים, מבינים את החידוש בתיקון ומצטמצמים לגדר שלושת הפעולות שציינתי קודם לכן.
דניאל רימון: לעתיד לבוא, אנחנו אולי נרצה להציע הרחבה.
משה גפני: הערות.
נתי שילה: שאלה לגבי משקיע בניירות ערך.
נתי שילה: האם ההגדרה הזאת מתואמת עם רשות המסים?
דניאל רימון: למה זה צריך להיות מתואם עם רשות המסים?
נתי שילה: להבחנה בין משקיע לבין סוחר, האם יכולה להיות כאן איזושהי בעייתיות בעניין?
דניאל רימון: יש גם הגדרת בורסה בחוק ניירות ערך והיא לא זהה להגדרת בורסה לצורך הבחנה של רווחי הון במס הכנסה.
נתי שילה: אני שואל אם נעשה איזשהו תיאום.
דניאל רימון: לא, לא נעשה.
דניאל רימון: אנחנו לא מוצאים צורך בכך.
נתי שילה: ברשות המסים יכולה להיות בעיה אם מישהו משקיע או סוחר בניירות ערך.
נתי שילה: לרשות המסים יש את ההגדרות שלה.
מרים אילני: הרציונל שם שונה.
מרים אילני: הרציונל שם היא אם ההכנסה שלך היא מעסק או לא מעסק, וכאן הרציונל הוא האם אתה מתוחקר או לא מתוחקר.
מרים אילני: אם אתה אדם מן השורה שלא מבין בזה או כן מבין בזה.
מרים אילני: לכן ההגדרות לא בהכרח צריכות להתאים.
שגית אפיק: בחוק הרי יש עבירת תרמית, כך שבעצם ההבדל בין עבירת התרמית להפרת תרמית – שאני לא כל כך יודעת איך אפשר להטעות ברשלנות.
שגית אפיק: לרמות ברשלנות?
דניאל רימון: מצג שווא הוא ברשלנות.
שגית אפיק: צריך כוונה כדי לרמות.
שגית אפיק: זה למעשה זהה לעבירת התרמית כמו שהיא מנוסחת.
שגית אפיק: בעצם מתי תחליטו שזה כך ומתי תחליטו שזה אחרת?
דניאל רימון: שוב אנחנו חוזרים ל-56ח.
דניאל רימון: בואי נשהה את השאלה הזאת ל-56ח.
שגית אפיק: כאן היא מאוד מאוד מחודדת בעבירת התרמית.
דניאל רימון: ככל שהעבירה היא מסוג שהיסוד הנפשי הוא הגורם המבחין, אני מסכימה שהשאלה היא יותר חדה ולכן צריך לחדד את זה ב-56ח.
דניאל רימון: פרק ט'1: הסדר להימנעות מנקיטת הליכים או להפסקת הליכים מותנית
דניאל רימון: 54א.
דניאל רימון: הגדרות
דניאל רימון: "הוועדה" – ועדת האכיפה המינהלית שמונתה לפי סעיף 52לא(א).
דניאל רימון: "הפרה" – כמשמעותה בסעיף 52מב(א) וכן הפרה כאמור בסעיפים 54(א1) או 54יא11.
דניאל רימון: (א) היה ליושב ראש הרשות יסוד סביר להניח כי בוצעה הפרה או יסוד סביר לחשד כי בוצעה עבירת ניירות ערך, רשאי הוא, לאחר ששקל את השיקולים שקבע יושב ראש הרשות לפי סעיף 56ח(א)(1) ובאישור הוועדה, שלא לקיים לגבי אותה הפרה או עבירה הליכים, ולהתקשר עם המפר או החשוד לפי העניין (בסימן זה – חשוד) בהסדר להימנעות מנקיטת הליכים או להפסקת הליכים, המותנית בתנאים (בסימן זה – הסדר), ובלבד שסבר כי מילוי תנאי ההסדר יענה על העניין לציבור בנסיבות המקרה.
דניאל רימון: (ג) הסדר ייערך בכתב ויכלול את הפרטים הבאים:
דניאל רימון: (2) במידה שהופסק הליך לאור ההסדר – סוג ההליך שהופסק.
דניאל רימון: (3) סוג אמצעי האכיפה שיוטל על החשוד על פי ההסדר, וכן הפעולות או האיסורים החלים עליו מכוח החלת אותו אמצעי אכיפה (בסעיף זה – תנאי ההסדר).
דניאל רימון: (ד) יושב ראש הרשות רשאי לקבוע בתנאי ההסדר את הדרך שבה יוכיח לו החשוד כי מילא אחר תנאים אלה.
דניאל רימון: 54ג.
דניאל רימון: פרסום ודיווח מיידי
דניאל רימון: (1) הודעה על התקשרות בהסדר ופירוט תוכן ההסדר.
דניאל רימון: (2) הודעה על הפרת הסדר בידי חשוד.
דניאל רימון: (ב) יושב ראש הרשות רשאי, מנימוקים מיוחדים שיירשמו, שלא לפרסם עניין מהעניינים כאמור בסעיף קטן (א) או לדחות את פרסמו למועד שיקבע.
דניאל רימון: (ד) יושב ראש הרשות רשאי להורות לבעל רשיון או לתאגיד בנקאי שחל עליו הסדר לפי פרק זה להודיע ללקוחותיו או כפי שיורה יושב ראש הרשות בהתאם לנסיבות העניין את דבר ההתקשרות בהסדר ואת תוכן ההסדר.
דניאל רימון: הסכמת חשוד להתקשרות בהסדר לא תשמש ראיה נגדו בהליך פלילי או מינהלי בשל ההפרה או העבירה נשוא ההסדר, וראיות שמסר לצורך ההסדר לא ישמשו כראיה נגדו בכל הליך פלילי או מינהלי.
משה גפני: תגיד לוועדה, מה אתה עושה אם הפרק הזה מאושר כמות שהוא?
משה גפני: אתה קורא לי, מה אתה עושה אתי?
משה גפני: אתה אומר לי: תשמע, אתה צריך ללכת לאכיפה מינהלית אבל אני יכול להגיע אתך להסדר שלא תלך לאכיפה מינהלית.
משה גפני: למה אתה אומר לי את זה?
זוהר גושן: בהסכמה.
זוהר גושן: ההליך הזה הוא הליך של הסכמה.
משה גפני: אני רוצה להיכנס לראש שלך כדי להבין.
משה גפני: אתה הולך לפי צבע המשקפיים שלו?
משה גפני: איך זה קורה?
שלי יחימוביץ': ברור שהוא מפעיל שיקול דעת.
משה גפני: כן, אני רוצה לדעת.
משה גפני: כאן יש שיקול דעת ממשי שלוקחים בן אדם ואומרים לו שנגיע להסדר.
משה גפני: מתי הוא עושה את זה?
משה גפני: מתי הוא לא קורא לו ומתי הוא כן קורא לו?
משה גפני: אני חושב שזה פרק טוב, אבל אני רוצה להבין.
אמנון כהן: פרק חשוב.
זוהר גושן: כבוד היושב ראש, כל השאלות, גם השאלות שהעלתה שגית וגם השאלה שאתה מעלה עכשיו, כולן שאלות שצריכות להיבחן סביב סעיף 56ח.
זוהר גושן: יש כאן שלבים.
זוהר גושן: בדיוק כמו שאתה יודע שהפרקליטות היום יכולה לקבל החלטה על סגירת תיק במסגרת הסדר טיעון או עסקת טיעון שהיא עושה עם הנאשם במסגרת התיק.
משה גפני: אני אכוון אותך.
משה גפני: לא שאלתי עכשיו משפטית.
משה גפני: פרקליטות, בניגוד לך, זה הרבה מאוד אנשים.
זוהר גושן: בסוף זה פרקליט מחוז.
זוהר גושן: זה איש אחד.
משה גפני: אבל הוא יושב עם האנשים, ההחלטה שהוא מקבל בסופו של דבר היא החלטת צוות.
זוהר גושן: גם כאן זאת החלטת צוות.
משה גפני: כאן בחוק כתוב יושב ראש הרשות.
זוהר גושן: גם בחוק כתוב פרקליט מחוז.
זוהר גושן: אותו דבר.
זוהר גושן: העובדה שיש לך אנשי צוות ואנשי מקצוע, זה תמיד מובנה בכל תהליך שאתה עושה, אבל בסוף יש מישהו אחד שהחוק מעניק לו את שיקול הדעת.
משה גפני: איך שיקול הדעת שלך עובד בעניין הזה?
משה גפני: מתי אתה קורא לי ומתי אתה לא קורא לי?
זוהר גושן: אני אומר.
זוהר גושן: בדיוק כמו שלפרקליט המחוז שיכול להחליט על חתימה על עסקת טיעון ולהחליט מתי הוא רוצה להגיע להסכמה עם הנאשם, אותם שיקולים חלים בשלב מוקדם יותר, בשלב של ההליך המינהלי כי אנחנו עוד לא הגענו לשלב של ההליך הפלילי, אז הפרקליטות לא נמצאת שם.
זוהר גושן: מה הם השיקולים, את זה אמרנו שאנחנו נדון כי השיקולים מתי לעבור מפלילי למינהלי, מתי לעשות סגירת תיק מותנית ומתי לא לעשות סגירת תיק מותנית, כל השיקולים האלה העברנו למקום אחד, קיבצנו אותם יחד, בסעיף 56ח.
זוהר גושן: שם נוכל לפרט את השיקולים ולומר מה הם השיקולים שאנחנו שוקלים כאשר אנחנו רוצים להגיע למסקנה הזאת.
אורלי דורון: בהקשר של סגירת תיק מותנה שהיא במנדט של הפרקליטות, אני מבקשת להסב את תשומת לב הוועדה שבהצעת החוק הכללית של הסדר סגירת תיק מותנית, הסמכות לסגור תיק היא לתובע והיא לא מחייבת פרקליט מחוז.
אורלי דורון: היינו, רשות ניירות ערך לקחה על עצמה, הגורם המוסמך ברשות ניירות ערך הוא גורם הרבה יותר בכיר מאשר בפרקליטות.
אורלי דורון: ההסדר הזה הוא הסדר שיש לו איזושהי עקביות עם ההסדר הכללי וניתן לרשות ניירות ערך במסגרת הליכים שהם הליכי אכיפה.
אורלי דורון: אני חושבת שחשוב לשים לב לעניין הזה שבעצם הסמכות ברשות היא סמכות יותר בכירה.
משה גפני: מה את היית מציעה שיהיה?
זוהר גושן: היא אומרת שהחמרנו עם עצמנו.
אורלי דורון: אדוני הסב את תשומת הלב שלכאורה בפרקליטות יושב פרקליט המחוז עם צוות אנשיו ורק הוא יכול להחליט, אלא שההסמכה בדין תהיה לתובע, לכל תובע ולאו דווקא לפרקליט המחוז.
אורלי דורון: זה בהקשר הפלילי.
זוהר גושן: אנחנו לקחנו על עצמנו שזה יהיה היושב ראש.
זוהר גושן: החמרנו עם עצמנו.
אמנון כהן: עדיין עומדת שאלת היושב ראש.
אורלי דורון: אני מדברת על הצעת החוק הכללית, שם מדובר על תובע ולא על פרקליט מחוז.
מרים אילני: בחוק ניירות ערך, פרקליט מחוז שתהיה לו הסמכות, זה יהיה רק פרקליט מחוז.
מרים אילני: מהבחינה הזאת ההצעה הזאת היא מחמירה יותר עם הגורמים הרלוונטיים מאשר ההצעה הכללית.
רונן סולומון: אדוני, ברור שכל הסעיף וגם הפרק עצמו הוא ראוי כי אותו נושא המקביל להסדר טיעון שנעשה מול ועדת אכיפה מינהלית.
רונן סולומון: לצערי אני עוד פעם חוזר למשהו שאנחנו אמורים לחזור אליו וזה נושא ההרכב של ועדת האכיפה המינהלית.
רונן סולומון: אם אנחנו מגיעים לאותו יושב ראש הרשות פעם אחת בכובע של בוא נסגור ופעם שנייה שהוא הולך לשפוט אותי – חס וחלילה כמובן, אני לא חושד בפרופסור גושן, אני מעריך אותו ואין לי שום דבר נגדו - אם אדם יבוא ליושב ראש הרשות ויאמר לו יושב ראש הרשות שיסגרו הסדר טיעון או יסגרו את הנושא הזה בקנס של 500 אלף שקלים, כי אם חס וחלילה הוא יחליט ללכת להליך של ועדת אכיפה מינהלית, שם הוא עלול לקבל קנס יותר גבוה, הוא יחשוב פעמיים ויאמר שאותו בן אדם שאמר לו עכשיו 500 אלף שקלים, אם הוא אומר לי שאזהר מוועדת האכיפה, ואני גם ככה אראה אותו שם, עדיף לו כבר לשלם.
אמנון כהן: מה הבעיה עם זה?
רונן סולומון: אני אספר איך נעשה הסדר טיעון בפרקליטות.
רונן סולומון: אם אני סניגור ואני מייצג חשוד, אני בא לפרקליטות וסוגר עסקת טיעון, השופט לא יודע על עסקת הטיעון שסגרנו וגם אם מתנהל המשפט, השופט עדיין לא יודע על עסקת הטיעון בינינו.
רונן סולומון: אנחנו יכולים להיות כל הזמן בדיונים על עסקת טיעון ובמקביל המשפט יכול להמשיך להתנהל.
רונן סולומון: זה מה שקורה בהליך פלילי רגיל.
רונן סולומון: כאן, ברגע שההליך מתנהל בוועדת אכיפה מינהלית, אפשר להפסיק אותו ואנחנו מחליטים ללכת על הסדר טיעון.
רונן סולומון: לא יהיה ניתן לעשות את זה.
אמנון כהן: הוא אומר שזה בתיאום אתך.
רונן סולומון: זה בסדר שזה בתיאום אתי, אבל מצד אחד אני כבר מתחיל להישפט אצל אותו בן אדם ומצד שני הוא רוצה להתחיל לסגור עסקת טיעון ואני לא יכול.
זוהר גושן: עם כל הכבוד שהם רוחשים ליושב הראש הנוכחי של רשות ניירות ערך, עד היום הם לא העבירו את ההערות שלהם, דבר שגורם לבזבוז זמן כי יכולנו לשבת אתם.
זוהר גושן: עד היום לא העברתם את ההערות.
זוהר גושן: יש כאן הערות שאתם מעלים שלא הגיעו אלינו.
משה גפני: אפשר להביא טיעונים לוועדה.
משה גפני: גם אתם מביאים וגם הם מביאים.
שלי יחימוביץ': כן, אבל הרשות כן עשתה הליך מקדמי של פגישות עם כל הגורמים.
משה גפני: את רוצה שהם לא ידברו בוועדה?
שלי יחימוביץ': הרשות עשתה בעצמה לפני שהיא הגיעה אלינו את התהליך של הידברות עם כל הגורמים.
משה גפני: יש כאן הרבה מאוד דברים ואני מאוד רוצה לסיים את החוק הזה.
משה גפני: אני יכול למנות לך כמה דברים הרשות שינתה, יותר נכון הממשלה, בחוק ובנוסחים.
משה גפני: אני מבקש ממך, אל תספר לרשות המסים שיש להם כאן אפשרות להיכנס כי עוד מעט יביאו לנו גם תיקון של רשות המסים.
משה גפני: אני לא רק מבקש, אלא אני רוצה שתגיד אם יש לכם הערה.
משה גפני: זאת הערה מאוד חשובה.
משה גפני: אני לא עוסק בניירות ערך.
משה גפני: צריך לאשר את זה, אבל אולי זה מצטייר כאן לא טוב.
משה גפני: אני עוסק בניירות ערך ומכיוון שאני לא עוסק, אני יכול לומר על עצמי כמשל.
משה גפני: אני עוסק בניירות ערך, אני מקבל טלפון מהרשות ואומרים לי שיושב ראש הרשות מזמין אותי כי רוצים לפתוח נגדי באכיפה מינהלית כי לא פרסמתי תשקיף או עשיתי משהו ברשלנות בלי כוונה ובגין זה אני עלול להיקנס במיליון שקלים.
משה גפני: אני נקרא לחדר של יושב ראש הרשות.
דניאל רימון: זה לא יקרה.
משה גפני: לאן אני הולך?
דניאל רימון: למותב.