GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אוסקר אבורזק: לכן, מה שאמרת בנוגע לראשון לאוקטובר אינו טוב.
אוסקר אבורזק: כל מי שלא הגיש דוח בשנת 2009 צריך לאפשר לו לבקש להגיש את הדוח לשנת 2009 לשלושים לתשיעי או לא משנה.
אוסקר אבורזק: את השתמשת בתאריך הראשון לעשירי.
מיכל הנר-דויטש: לא, אני אסביר שוב.
מיכל הנר-דויטש: תקופת שומה מיוחדת תחול בהנחה שהבקשה לקביעת תקופת שומה מיוחדת תתקבל לגבי התקופה שמתחילה בראשון באוקטובר 2009 ועד השלושים בספטמבר 2010.
אוסקר אבורזק: זה לא טוב.
מיכל הנר-דויטש: שנייה.
מיכל הנר-דויטש: במסגרת התיאומים אנחנו נבקש דוח לתקופה שמהראשון לינואר עד השלושים לספטמבר 2009.
מיכל הנר-דויטש: זה מה שהסברתי והקראתי.
אוסקר אבורזק: אם תאפשרו לאוניברסיטאות להגיש דוח לשנת 2009 לראשון לינואר עד השלושים לספטמבר 2009, זה בסדר.
מיכל הנר-דויטש: כל זה, בהנחה שהבקשה לקביעת שנת מס מיוחדת תתקבל.
אוסקר אבורזק: בסדר.
אוסקר אבורזק: לגבי המוביל – אין מוביל ואין מובל.
אוסקר אבורזק: הפקודה אומרת שכולם חייבים להגיש בשלושים ואחד בדצמבר.
אוסקר אבורזק: אם יש רגולטור שביקש שהספרים יהיו לתקופה או שנה אחרת, אתה – העמותה – יכול לבקש ממני שהדוח יוגש לתקופה אחרת.
חיים אורון: זה סגור בין המחוקק לבין המוביל, אבל לפעמים המוביל הוא משרד אחר ורשם העמותות רוצה דבר אחר ומס ההכנסה רוצה משהו אחר.
מיכל הנר-דויטש: סליחה, סעיף 36(א) לחוק העמותות קובע כי הדוח הכספי יערך עבור כל שנת מס.
מיכל הנר-דויטש: משמע, שכל עמותה צריכה להגיש את הדוח הכספי שלה לתקופה החופפת.
חיים אורון: אבל ברשם העמותות מספרים שהם מתבקשים להגיש שלושה או ארבעה דוחות בשנה לגופים ממשלתיים.
מיכל הנר-דויטש: לפי סעיף 36(א) לחוק העמותות, עמותה צריכה להגיש דיווחיה לכל שנת מס, משמע היא עורכת דוחות כספיים לרשם העמותות.
מיכל הנר-דויטש: יש חפיפה מלאה בין הדוח שמוגש לרשם העמותות, לתקופה שבין הראשון לינואר לשלושים ואחד בדצמבר, לבין הדוח הכספי שהוא מגיש לפקודת מס הכנסה ומצרף אליו את דוחותיו הכספיים.
משה גפני: אני רוצה לדעת על אילו מוסדות חל התיקון, אני מבקש שעורכת הדין מיכל הנר-דויטש תסביר לי בעברית קלה.
משה גפני: זה תקף רק על מוסדות להשכלה גבוהה נכון לעכשיו?
מיכל הנר-דויטש: לפי מה שאנחנו מכירים, כן.
מיכל הנר-דויטש: אבל אנחנו עושים חוק הוראת קבע, הרישא.
משה גפני: מה ששאל חבר הכנסת חיים אורון, מוסד ציבורי אחר?
מיכל הנר-דויטש: לדוגמה, משרד המדע יוציא תקנה שעל פיה מי שמטפל באנרגיות מתחלפות יגיש דיווחיו לתקופה שמתחילה בין השביעי ליוני לבין השישי ליולי בשנה הבאה.
מיכל הנר-דויטש: אם אותו גוף יודיע לנו שהוא מחויב להגיש את הדוח בתקופה המיוחדת למשרד המדע, נוכל לקבוע לו לאחר אישור תקופת שומה מיוחדת.
משה גפני: הבנתי, אבל למה צריך להיות כתוב "מחויב על פי דין"?
משה גפני: למה לא רק "מחויב"?
מיכל הנר-דויטש: כי אני לא יודעת עד כמה זה פתוח לי, "על פי דין" זה משהו שאני יכולה לבדוק וזה מפורסם ברשומות.
משה גפני: אבל הנחייה של משרד המדע זה לא דין, זה נהלים.
מיכל הנר-דויטש: אנחנו רוצים שהדברים הללו יהיו מסודרים, שלא יריבו לנו את הבסיס של סעיף 7 לכל מי שמוציא הנחייה.
מיכל הנר-דויטש: על פי דין זה חוק ותקנה, אפילו בית המשפט העליון אמר שדברים מסוימים שיש בהם משהו שמשפיע על ציבור מסוים -
משה גפני: רשאי זה חייב?
מיכל הנר-דויטש: כן.
מיכל הנר-דויטש: אבל אם לא יעשו התיאומים הנדרשים הוא לא חייב.
מיכל הנר-דויטש: חיים אורון: לפי דעתי, סגרנו את העניין בין שני גורמים – משרד המדע ומס הכנסה.
מיכל הנר-דויטש: נשאר פתוח כל הגורמים האחרים, למשל רשם העמותות.
מיכל הנר-דויטש: אנחנו צריכים לאמץ עיקרון אחר ויש לחשוב על פתרון.
מיכל הנר-דויטש: מוסד ציבורי צריך שיהיה לו תאריך אחד בשנה להגשת הדוח.
מיכל הנר-דויטש: מיכל הנר-דויטש פוחדת שלא תהיה שנה שבה יעשו לו תרגילים על המס.
מיכל הנר-דויטש: היא רוצה לדעת בדיוק למה הוא מבקש.
מיכל הנר-דויטש: אני יכול לחיות עם תאריכים שונים, אבל לאותה עמותה יהיה תאריך אחד.
משה גפני: אנחנו הולכים להצביע שתי הצבעות.
משה גפני: הצעה אחת על הנוסח שהביאה עורכת הדין מיכל הנר-דויטש, עם התיקונים שנעשו עם הלשכה המשפטית שלנו.
משה גפני: כאשר מיכל מסבירה שכשכתוב "מוסד ציבורי החייב על פי דין" הכוונה היא גם לתקנות, זה בסדר.
משה גפני: כאשר גוף אומר שהוא מתוקצב על ידי משרד המדע, ומשרד המדע מבקש ממנו להגיש דוחות באוקטובר, הגוף רשאי לבוא למנהל רשות המסים ולבקש להגיש את הדוחות במועד שנקבע לו על ידי המוסד הייעודי.
משה גפני: על פי החוק הזה, מנהל רשות המסים יוכל להיעתר לבקשה.
משה גפני: זה חוק טוב ואין איתו בעיה.
משה גפני: זה היה נושא אחד.
משה גפני: להצעת החוק הזו אנחנו מוסיפים עוד דבר, סעיף נוסף שאני לא יודע באיזה פרק של איזה חוק להכניס אותו, אבל אני רוצה שנצביע על העיקרון.
משה גפני: העיקרון הוא, שגוף שצריך להגיש מספר דוחות לכמה גופים שונים יוכל להגיש דוח במועד אחד בלבד.
מיכל הנר-דויטש: אבל זה גם קשור אלינו ואני לא יכולה להסכים לזה.
מיכל הנר-דויטש: אתה מכניס אותנו להסכמה כוללת על משהו שנעשה אצלנו בשיקול דעת.
מיכל הנר-דויטש: אני לא יכולה להיגרר באופן קוגנטי אחר קביעה אחרת.
משה גפני: אם נעזוב את זה, את נגררת כרגע אחרי מישהו אחר?
מיכל הנר-דויטש: ההצעה שלנו היא בקשה לקבלת סמכות להיגרר אחר גוף קובע אחר, במקרים מאוד ספציפיים.
מיכל הנר-דויטש: עכשיו אתה אומר – כולם יגררו, כולל רשות המסים.
מיכל הנר-דויטש: אני לא יכולה להסכים לזה, מדובר בסמכות שבשיקול דעת.
מיכל הנר-דויטש: הבאנו הצעה לסעיף מקל, ואני לא יכולה להפוך אותו.
משה גפני: אני הולך רק על מה שאת אמרת, אבל אנחנו מוסיפים את הרעיון.
ענת מימון: אבל מי תהיה הסמכות הקובעת של התאריך היחיד?
משה גפני: מי על פי החוק הזה הוא האחראי?
ענת מימון: מנהל רשות המסים.
מיכל הנר-דויטש: הוא מובל בסמכות אחרי קביעה.
מיכל הנר-דויטש: אנחנו מגדרים את הקביעה ושואלים – מה אנחנו צריכים לעשות כאשר שלושה משרדים לא מסכימים על תאריך אחד, ומבקשים דוח בתאריכים שונים?
חיים אורון: אם תשילי מעלייך את הגלימה של רשות המסים, אנחנו מדברים כרגע על החלטה ברמת הממשלה.
ענת מימון: אבל מי יהיה הגוף שיקבע?
ענת מימון: רשות המסים תיגרר אחרי מי שיקבע.
מיכל הנר-דויטש: אני, כרשות המסים, לא יכולה להיגרר אחרי קביעות של אחרים.
משה גפני: אני מבקש לבדוק את העניין, הצעת החוק שהביאה רשות המסים היא טובה מאוד.
משה גפני: כשנושא כמו שהעלה חבר הכנסת חיים אורון נופל לידנו אנחנו לא יכולים להתעלם ממנו.
משה גפני: הדוגמה שהוא הביא היא דוגמה מוכרת לכולנו.
משה גפני: הבירוקרטיה והמקובעות של משרדי הממשלה היא טראגית כלפי עמותות.
משה גפני: אל תהיו מקובעים, אנחנו לא הולכים לעשות דבר רע.
מיכל הנר-דויטש: אני מבינה, אני רק אומרת שזה לא המגרש הנכון.
משה גפני: ודאי שזה המגרש הנכון.
מיכל הנר-דויטש: לא, זה לא.
מיכל הנר-דויטש: פקודת מס הכנסה היא ספציפית.
משה גפני: אז אולי נקבל את ההצעה שלך שרשות המסים תהיה המוביל.
מיכל הנר-דויטש: כיום, הפקודה וחוק העמותות מסונכרנים.
מיכל הנר-דויטש: חוק העמותות אומר "לכל שנת מס".
מיכל הנר-דויטש: משמע, אם לעמותה שלא ביקשה על פי סעיף 7 כי אין לה הוראה על פי דין, מגישה לאחד לינואר – גם לרשם העמותות היא תגיש על אותם תאריכים.
מיכל הנר-דויטש: עמותה שעומדת בכללים החדשים, מוסד ציבורי שקיבל הוראה על פי דין, נקבעת לה שנת מס מיוחדת על ידי מנהל רשות המסים, ורשם העמותות מחויב על פי סעיף 36(א) בחוק העמותות להתיישר לקביעה.
משה גפני: אני רוצה שתביני את מה שאנחנו אומרים.
משה גפני: אנחנו רוצים להוריד את הבירוקרטיה וצוות הייעוץ המשפטי של הועדה יבדוק את העניין.
משה גפני: אני מוסיף - ללא ללכת נגד רשות המסים, אבל גם לא ללכת נגד הוועדה.
משה גפני: תודה רבה, אנחנו נצביע בשבוע הבא.
משה גפני: אני רוצה את התוספת שהציע חבר הכנסת חיים אורון.
משה גפני: שלום, על סדר היום הצעה לגילום חלקי של זקיפת ההטבה לרכב שרים.
משה גפני: מי מציג את הבקשה?
משה גפני: מי מטעם הממשלה מציג את הבקשה?
אילן לוין: משרד האוצר לא ביקש בקשה כזו –
משה גפני: עם כל הכבוד, יש יושב ראש ואין מתנדבים.
משה גפני: אני רוצה לדעת באופן פורמאלי מטעם הממשלה מי מציג את הבקשה.
אילן לוין: ישנה פנייה פורמאלית של שר המשפטים.
משה גפני: יש פה נציג של משרד המשפטים?
משה גפני: הסעיף הראשון שעל סדר היום הוא מינוי מנהל כללי למשרד מבקר המדינה בהתאם להוראות סעיף 12 וסעיף 41(3) לחוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט-1959.
משה גפני: פנה אלי מבקש המדינה בבקשה לאשר מינוי מנכ"ל למשרד מבקר המדינה והוא כותב לי כלהלן:
משה גפני: פנה אלי מבקש המדינה בבקשה לאשר מינוי מנכ"ל למשרד מבקר המדינה והוא כותב לי כלהלן: המבקר מצרף כוחות חיים.
משה גפני: אגב, עם קורות חיים כאלה היה אפשר להתמנות לראשות ממשלה.
משה גפני: על פי בקשת המבקר, אנחנו הארכנו מספר פעמים את המינוי בפועל של מר שמואל גולן שעושה במשרד מבקר המדינה את מלאכתו נאמנה במשך כל השנים וגם עכשיו במינוי בפועל.
משה גפני: הוא שמר על התפקיד הזה עד שלאחר הפעילות של ועדת האיתור הגעתם לתפקיד של המנכ"ל.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: בוקר טוב לכם.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, האורחים.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אני מביא לאישורכם את המינוי של מר מוטי בסר למנכ"ל משרד מבקר המדינה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אם אני אומר מנכ"ל משרד מבקר המדינה, זה כולל כמובן גם את נציבות תלונות הציבור.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: מספר פרטים אישיים לגבי מר מוטי בסר.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: הוא יליד ישראל בשנת 1952, הוא תת-אלוף במילואים, הוא נשוי ואב לשלוש בנות, הוא גר ביבנה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: מבחינת השכלתו הוא בוגר הטכניון בחיפה בהנדסת תעשייה וניהול במסגרת העתודה האקדמאית, הוא מוסמך אוניברסיטת תל אביב בחוג למדיניות ציבורית בתחום של המינהל והתקצוב הציבורי, הוא בוגר קורס דירקטורים בחברות ציבוריות, הוא בוגר קורס מנהלי כספים בחברות היי-טק, הוא בעל רשיון של ה-FSA שזאת רשות ניירות הערך בבריטניה לניהול מוסד פיננסי וזה משום שהוא כיהן עד לאחרונה, עד לימים אלה ממש, כנשיא הבונדס, הסטייט אוף יזרעאל בונדס באנגליה שמקום מושבו בלונדון.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: בין יתר הניסיון שלו בעבר בתפקידים שונים עשירים מאוד במובן העשייה אני רוצה לציין במיוחד את העובדה שמשנת 1997 עד שנת 2000 הוא היה היועץ הכספי לרמטכ"ל וראש אגף התקציבים של משרד הביטחון.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: הוא היה חבר פורום במטה הכללי של צה"ל וחבר פורום מטה מנכ"ל משרד הביטחון.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: עם פרישתו של המנכ"ל הקודם אנחנו הקמנו ועדת איתור בראשותו של השופט יצחק זמיר, שופט בית המשפט העליון בדימוס, בפניה התייצבו למעלה משבעים מועמדים לתפקיד של המנכ"ל.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: במקרה שלנו המנכ"ל הוא משרת אמון של מבקר המדינה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: ההתייצבות הייתה בפני ועדה שהוקמה, כאמור בראשותו של השופט זמיר.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: לאחר מכן היו מפגשים עם המועמדים, עם חלק נכבד ביותר מתוכם, וועדת האיתור בסוף מצאה שלושה מועמדים ראויים לתפקיד.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אני קיימתי מפגש עם כל אחד ואחד מהם לצורכי ההתרשמות כי אני לא הכרתי קודם את המועמדים והבחירה נפלה על תת-אלוף במילואים מוטי בסר אותו אני מביא לאישורכם בפני ועדת הכספים של הכנסת שעל פי החוק היא הגוף המוסמך לטיפול בנושא הזה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: מנכ"ל משרד המבקר עד עכשיו בתקופה של למעלה משנה היה מר שמואל גולן שמילא את התפקיד בצורה טובה, נאותה, ראויה, ועשה ככל שיכול היה כדי לקדם את עבודת המשרד.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: הבעיה הייתה שמר גולן בא באופן זמני ועסק ועוסק בין השאר באחת החטיבות הגדולות ביותר והחזקות ביותר של משרד המבקר, שזאת חטיבת השלטון המקומי שהיא בעצמה כבר מחייבת עבודה רבה מאוד.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: במקביל לזה הוא גם אחראי אצלנו במשרד המבקר על נושא של מימון מפלגות והבחירות וביקורת הבחירות, כולל הפריימריס.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: כך שגם הנושאים האלה, רבותיי, העמיסו עליו עוד מעמסת יתר, ואז בא גם הנושא של המנכ"ל בפועל שאותו מילא, כפי שאמרתי, בהצלחה ולי לא נותר אלא להודות למר גולן בשם משרד מבקר המדינה ובשם משרד נציבות תלונות הציבור על עבודתו המאוד חשובה שהוא מילא אצלנו ובצורה כל כך טובה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אני בטוח שמר מוטי בסר ייכנס לעניין מהר מאוד ויוכל לראות את אותם נושאים שאנחנו עוסקים בהם כאשר הניהול שלו יהיה מנכ"ל משרד מבקר המדינה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: הוא לא עוסק בתחום של הביקורת אלא הוא עוסק בניהול של המשרד.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: המשרד, מבחינת שיא כוח אדם היום, מונה 575 עובדים.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: זה שיא כוח אדם של משרד המבקר.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: המשרד פרוס היום על פני מספר אזורים בארץ.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אנחנו חיזקנו את החוליות שקשורות עם הדרום, עם באר שבע ודרומית לבאר שבע.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אנחנו חיזקנו את החוליה שקשורה עם נצרת עילית ונצרת תחתית, בעיקר ציבור התושבים הערבים בצפון שראינו כמשימה חשובה את חיזוק הקשר בינם לבין נציבות תלונות הציבור.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: כמובן העדות, כמובן כל מה שכרוך בנושא הזה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: כך שבניהול שלו הוא יצטרך לעסוק בנושאים רבים ומגוונים.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אני בטוח שהוא יעמוד בכך.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אדוני היושב ראש, אמרתי לך שהפגישה מבחינתי תהיה קצרה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אני מבקש את אישורכם למינוי הזה.
משה גפני: רבותיי, מישהו רוצה להתבטא לפני זה או אחרי ההצבעה?
חיים אורון: אני יכול להצטער על כך שלגולן יהיה יותר זמן לבדוק את המפלגות.
חיים אורון: אני חושב שאנחנו יוצאים אצלכם בסדר.
חיים אורון: אני חושב שאני היחיד שזוכר את מוטי מהתקופה שהוא היה יועץ שר הביטחון.
משה גפני: הוא אומר שהוא הסתובב כאן בוועדה.
חיים אורון: אנחנו הסתובבנו אצלם בוועדה משותפת.
משה גפני: רבותיי, אני מבקש להביא לאישור את מינויו של תת-אלוף במילואים מוטי בסר למנכ"ל משרד מבקר המדינה.
משה גפני: ה צ ב ע ה הוועדה אישרה פה אחד את מינויו של מר מוטי בסר למנכ"ל משרד מבקר המדינה.
משה גפני: אני מבקש לומר משפט או שניים.
משה גפני: ראשית, אני מצטרף לברכות שלך אדוני המבקר לשמואל גולן שאנחנו מכירים אותו במשך כל השנים.
משה גפני: כמו שאמרת, האגפים השונים במשרד מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור מודים לו על כך וגם אנחנו, ועדת הכספים, מצטרפים לברכות.
משה גפני: ג'ומס אמר שהוא חושש מכך שיהיה לו יותר זמן, אבל הוא אמר את זה בהומור.
משה גפני: אנחנו לא חוששים אלא אנחנו חושבים שהוא עושה את מלאכתו נאמנה ומי שבסדר, בסדר, ומי שלא בסדר, גם אם לא יהיה לו זמן, הוא יבדוק והוא יראה שהוא לא בסדר.
משה גפני: אנחנו מקווים שכולם יהיו בסדר.
משה גפני: אני מברך אותך על מה שעשית עד עכשיו במסגרת התפקידים הרבים שלך גם כמנכ"ל בפועל של משרד מבקר המדינה.
משה גפני: אני מצטרף לברכות המבקר.
משה גפני: מוטי בסר, אני רוצה שתדע – אתה חדש בעניין הזה – שוועדת הכספים אוהבת את מבקר המדינה ודרכו אנחנו נרעיף גם עליך אהבה.
משה גפני: אתה יכול לראות בוועדת הכספים בית.
משה גפני: אנחנו גם ממונים על פי החוק על משרד מבקר המדינה וגם אישרנו לאחרונה את התקנים הנוספים שהמבקר ציין עכשיו באופן ההתרחבות של הפעילות.
משה גפני: מבקר המדינה עושה פעילות רצינית מאוד שבלעדיה המשטר אצלנו היה משטר מאוד לא תקין ועבודתו היא עבודה חשובה.
משה גפני: אתה הצטרפת למערכת הזאת שהיא מערכת מאוד קריטית מבחינת תקינות השלטון, תקינות המינהל, שהאזרח לא ילך לאיבוד בתוך המערכת הבירוקרטית הקשה שלפעמים היא גם גובלת בחוסר – לא רוצה לומר את המילה שחיתות – תקינות משווע.
משה גפני: בשם הוועדה אני מברך אותך ואני מאחל לך הצלחה רבה בתפקידך.
משה גפני: אני מאחל לך אדוני מבקר המדינה שתהיה לך נחת מהמנכ"ל החדש ושתמשיך לראות ברכה בכל מה שאתה עושה במשרד.
משה גפני: תודה רבה לך אדוני המבקר ובהצלחה אדוני המנכ"ל החדש.
משה גפני: ב-2004 העברתי חוק שמרחיב את הסמכויות של הוועדה המיוחדת, והחוק היום מדבר על זה שמי שקיבל הלוואה לפי חוק זה, 'אשר להבטחת פירעונה נרשמו משכנתא, משכון או התחייבות לרשום משכנתא, או מי שקיבל הלוואה מיועדת לפי הכללים לבעלי דירה, אם ההלוואה ניתנה מתקציב המדינה, או בסיוע המדינה, או להבטחת פירעונה נרשמו משכנתא, משכון או התחייבות לרישום משכנתא'.
משה גפני: זאת אומרת, זה מרחיב את סמכותה של הוועדה המיוחדת לא רק כפי שהיה עד 2004, רק על מקרה מוגדר של מי שאין לו דירה, אלא זה מיועד גם למי שמרחיב את דירתו.
משה גפני: על כל פנים החוק היום מרחיב את הסמכות של הוועדה המיוחדת.
שגית אפיק: אבל היא חלה רק על הלוואות לדיור, היא לא חלה על כל המשכנתא.
שגית אפיק: היא חלה על הלוואה לדיור שנותן משרד הבינוי והשיכון.
משה גפני: כן, הכל דיור.
ציון פיניאן: אני רוצה לדעת מה הנושא.
משה גפני: כאשר אתה מתקשה בהחזרים, יש ועדה מיוחדת.
משה גפני: הוועדה הזאת מורכבת מעובד משרד האוצר, שימנה שר האוצר והוא יהיה היושב ראש, עובד משרד הבינוי והשיכון, שימנה שר הבינוי והשיכון ונציג הבנק שדרכו ניתנה ההלוואה.
משה גפני: 'לווה רשאי לפנות לוועדה המיוחדת בבקשה להקל בפירעון תשלומי החזרי ההלוואה שנטל וזאת בהתבסס על מצבו הכלכלי' וכולי.
משה גפני: בנק צריך להודיע ללווה על האפשרות להגיש בקשה.
משה גפני: 'הוועדה המיוחדת תכריע בבקשה לסיוע תוך 60 יום ממועד הגשת הבקשה'.
משה גפני: אני קיבלתי דוח של האגודה לזכויות האזרח שהגישו בעניין הזה וביקשתי מהם לבוא ולהציג את הנושא.
משה גפני: אני מבקש לומר כדלהלן; במשך התקופה שאני יושב ראש ועדת הכספים, יש אליי פניות רבות מאנשים שמתקשים בהחזרי ההלוואות לבנקים, בהחזרי המשכנתאות, כאלה שמצבם הכלכלי הורע באופן מיוחד וזה קורה, לצערנו הרב, כל הזמן.
משה גפני: כפי שהיה בעבר, לצערנו יהיה גם בעתיד, אנשים שכאשר הם רוצים לרכוש דירה, הם לוקחים משכנתא, לוקחים הלוואה מהבנק, וקורה שאנשים נקלעים למצוקה קשה וצריך לסייע להם בהחזרי המשכנתא, שאנשים לא ייפלו לגמרי.
משה גפני: בכל אופן, אנחנו חברה ולא גוף שצריך להיות אטום לעניין הזה.
משה גפני: אני פונה במשך כל השנה וחצי למנהלי בנקים ואני מבקש מהם את הסיוע לאנשים, באמת אנשים מכל המגזרים.
משה גפני: אני פונה אליהם ואני מבקש לסייע ולהקל בעניין ואני גם מייעץ, כפי שאמרתי, לפנות לוועדה הבין משרדית שקיימת על פי חוק ותפקידה לסייע במקרים האלה.
משה גפני: אני חייב לומר לכם, אני לא יודע אם אני יכול להגיד, אני אגיד בהמשך מה שאני חושב על בנק מסוים בנושא הזה.
משה גפני: אני מתכוון לבנק מזרחי טפחות, הוא הבנק הכי גרוע מבחינת הסיוע.
חיים אורון: תמיד הדתיים הכי גרועים.
משה גפני: אני רוצה להגיד לך שמהטובים ביותר---
חיים אורון: לא, בנק מזרחי הבנק של הדתיים, הכי גרוע.
משה גפני: הבנקים הטובים ביותר, בנקים רבים שנעתרים לבקשה, זה בנק לאומי למשכנתאות, בנק פאג"י, שהוא בנק דתי, מקבוצת הבנק הבין לאומי.
משה גפני: הם מהטובים ביותר, הם מתחשבים.
משה גפני: אתה לא שומע כשאני מדבר טוב על הדתיים, רק כשאני מדבר רע על הדתיים.
משה גפני: אצלי אין הבחנה בין דתיים ללא דתיים.
חיים אורון: אתה לא שומע מה מר ישראל שוורץ אמר לי.
חיים אורון: דבר.
משה גפני: אני אומר, חבר הכנסת אורון, שאני פונה לכל הבנקים, אנשים נקלעים למצוקה ואת האטימות הכי גדולה אני מקבל בבנק הזה.
משה גפני: אני יכול להביא דוגמאות, לא יכול בגלל צנעת הפרט, פשוט בנק אטום.
משה גפני: אנשים שהכל הם רואים דרך הרווח הכספי והמשכורות של הבכירים ולא רואים את האדם שנמצא במצוקה.
משה גפני: הרי בנקים משקיעים הרבה כסף בפרסום, בנקים משקיעים הרבה מאוד כסף בתרומות לגופים וולונטריים, הם משקיעים כסף בזה, הם תורמים, כל הבנקים, אז כשאדם מבין הלקוחות נקלע למצוקה, כי ימוך אחיך, כתוב בתורה, ומטה ידו עמך והחזקת בו.
משה גפני: כשבן אדם נופל, צריך לעזור לו.
משה גפני: הבנק הכי אטום.
משה גפני: יש בנקים ממש מצוינים, בנקים שמסייעים ללקוחות שלהם, עוזרים להם.
משה גפני: הבנק הזה הוא בנק רע.
משה גפני: מה אפשר לעשות.
ציון פיניאן: ראשית, אני מצטער על הבורות, אבל זו הפעם הראשונה שידעתי שקיימת ועדה בין משרדית מיוחדת, ופנו אליי הרבה מאוד אזרחים ולא היה מענה, אבל אני רוצה לומר שאומרים שהלוואה יום קבלתה שמחה, יום החזרתה איבה.
ציון פיניאן: אז אני רוצה לשאול, כמה בקשות הוגשו ב-2009 לוועדה הזו וכמה נענו בחיוב.
משה גפני: חבר הכנסת פיניאן, ברשותך.
משה גפני: תרשמו את השאלה, אני מבקש, בגלל שהתעוררו פה שאלות.
משה גפני: השאלה הראשונה שתענו זו של חבר הכנסת פיניאן.
משה גפני: מי מציג מהאגודה לזכויות האזרח?
גיל גן-מור: אני עורך דין באגודה לזכויות האזרח, אני ממונה על תחום הדיור באגודה.
גיל גן-מור: הדוח הזה, חשוב לציין בפתח הדברים, הוא דוח משותף של האגודה לזכויות האזרח ושל התנועה לחיים בכבוד.
גיל גן-מור: עמיתי, חיים בר יעקב, ראש התנועה, יושב פה לצדי והוא יציג במשותף איתי את ממצאי הדוח.
גיל גן-מור: למעשה, כפי התחלת לומר, מדובר בוועדה מאוד מאוד חשובה, ועדה שמהווה איזה שהוא גלגל הצלה למשפחות שנקלעו למצוקה, לפעמים זו מצוקה זמנית, לפעמים יותר קבועה, וזה בעצם המקום האחרון שאליו הן יכולות לפנות לפני שהן מפונות מהבית, על כל המשתמע מכך.
גיל גן-מור: כפי שאתה יודע בוודאי, אדוני היושב ראש, כשהבית נמכר, זה לא סוף העניין, לפעמים אתה נשאר גם עם חובות מעבר לסכום של מכירת הבית ואז אתה גם---
ציון פיניאן: בדרך כלל זה כך.
גיל גן-מור: נכון, ואז אתה מתקשה למצוא פתרון דיור חלופי והמצב הזה הוא מצב שיכול ליצור מלכודת עוני שמאוד מאוד קשה להיחלץ ממנה, ולכן יש לנו אינטרס מאוד גדול להבטיח שהנושא של פינוי מהבתים יהיה המוצא האחרון ולעשות ככל הניתן כדי לאפשר למשפחה להמשיך ולהתגורר בבית שלה ולחלץ אותה מהמצוקה שאליה היא נקלעה.
משה גפני: החוק ב-2008 תוקן.
משה גפני: אתם מודעים לעניין הזה.
משה גפני: היו המקרקעין שעוקלו משמשים כולם, או מקצתם, דירת מגורים---
גיל גן-מור: כן, דיור חלופי.
משה גפני: לא יהיה רשאי רשם ההוצאה לפועל להורות על מכירת המקרקעין ועל פינוי החייב ובני משפחתו.
גיל גן-מור: נכון.
גיל גן-מור: אנחנו קידמנו את זה.
משה גפני: רק שיידעו כולם, אלא לאחר שהוכח להנחת דעתו שיהיה לחייב ולבני משפחתו הגרים עמו מקום מגורים סביר, או שיש לו או לבני משפחתו הגרים עמו יכולת כלכלית המאפשרת מימון מקום מגורים סביר, או שהועמד לרשותם סידור חלופי.
משה גפני: כן, אתם באמת אז הייתם וזה תיקון מאוד חשוב.
גיל גן-מור: אז אם אפשר לדבר על איזה שהיא הררכיה של מקומות שהם לפני הפינוי, אז יש את הוועדה הבין משרדית ואחרי זה את הדיור החלופי.
גיל גן-מור: זה באמת המוצא האחרון.
גיל גן-מור: דווקא בשל החשיבות הרבה של הוועדה והיא בהחלט עזרה ללא מעט אנשים, הצטערנו לגלות, במעקב שנעשה בתנועה לחיים בכבוד ובאגודה לזכויות האזרח---
חיים אורון: כמה זה הרבה?
חיים אורון: תנו לנו נתונים.
גיל גן-מור: נתונים אני מציע שהאוצר ייתן.
גיל גן-מור: הם הכי מכירים את הנתונים.
חיים אורון: יש 10,000 פניות בשנה?
חיים אורון: 1,000 פניות בשנה?
חיים אורון: 100 פניות בשנה?
חיים אורון: על כמה מדברים?
גיל גן-מור: 5,000.
חיים אורון: מתוכם כמה נענים?
איתי חוטר: כ-70% נענים בחיוב.
ישראל שוורץ: זו שאלה מורכבת.
משה גפני: מר שוורץ, תיכף.
גיל גן-מור: אנחנו גילינו שישנם כשלים בפעילות של הוועדה הבין משרדית.
גיל גן-מור: חלק מהבעיות הן בעיות מבניות, שאולי דורשות חשיבה מחודשת או תיקון חקיקה.
גיל גן-מור: חלק מהבעיות הן בעיות הרבה יותר פשוטות לפתרון, בעיות של נוהל, בעיות של שקיפות, של הנמקה, דברים מהסוג הזה, שהם חשובים גם כן.
גיל גן-מור: הדוח נועד להציף את הבעיה ולדבר על מה הם סוגי הבעיות, אבל יש בו גם פתרונות לכל בעיה שאנחנו מעלים, גם בין היתר מבוסס על מחקר בין לאומי שעשו חוקרות מהטכניון, גלעד בן שטרית ומומלץ לקרוא את המחקר הזה.
חיים אורון: בכל זאת, לא כתוב מה עושים למשל בבריטניה, צרפת וגרמניה.
גיל גן-מור: יש סוגי בעיות שונים ולכל בעיה יש פתרון אחר.
גיל גן-מור: כשנגיע בעיה-בעיה, אפשר יהיה לדבר על איזה סוגי פתרונות יש במדינות אחרות.
גיל גן-מור: אולי אני אתחיל בבעיה היותר מבנית.
גיל גן-מור: בזמנו, כשחוקק החוק, אז הוחלט שהוועדה תהיה בעלת מנדט לדון במשכנתאות שיש בהן חלק שהוא חלק מסובסד על ידי המדינה.
גיל גן-מור: אבל מה שהיה נכון לפני עשר שנים, התמונה הולכת ומשתנה.
גיל גן-מור: היום יש נסיגה של מאות אחוזים בתמיכה של המדינה במשכנתאות ורוב המשכנתאות שנלקחות היום הן ממקורות בנקאיים בלבד ולכן למעשה המנדט של הוועדה אינו חל על המשכנתאות הללו וזו נקודה ראשונה למחשבה, כיצד אפשר לשנות את המנדט של הוועדה כדי שתוכל לסייע גם ללווים ממקור בנקאי לחלוטין.
גיל גן-מור: שוב, אם דיברנו על המחקר של גילת בן-שטרית ונעמי כרמון, הן מצביעות על כך שבמדינות אחרות יש מנגנונים שבהם ניתן לחייב בנקים מסחריים לפרוס חובות של לווה והן ממליצות במחקרן לשקול את האפשרות למעורבות דומה בישראל.
גיל גן-מור: בעיה מבנית נוספת, היא הנושא של המקרים הקשים.
גיל גן-מור: אותם מקרים שאי אפשר למצוא פתרון זמני.
גיל גן-מור: זה לא עניין של כמה חודשים, זה יכול להיות איבוד כושר עבודה, או דברים מהסוג הזה.
גיל גן-מור: אנחנו רואים את זה הרבה פעמים במקרים של עולים מבוגרים שהגיעו ולא יכולים להמשיך ולשלם.
גיל גן-מור: במקרה הזה אנחנו רואים שהוועדה מציעה בדרך כלל רק את הנושא של הורדת ריבית, עצירת תשלומים לתקופת חסד, פריסת החוב, אבל אין אפשרות מצד המדינה לבוא ולעזור כספית בתשלום שארית המשכנתא כדי לאפשר את סיום המשכנתא.
גיל גן-מור: אנחנו חושבים שזה רעיון נכון מכיוון שממילא אם יפנו את האדם מהבית הוא יקבל בסופו של דבר סיוע בשכר דירה מהמדינה.
גיל גן-מור: לכן את אותו סכום שייתנו לו אחרי זה, אפשר יהיה לתת לו מבעוד מועד וכך לסייע למשפחה להישאר בביתה ולהציל אותה מפינוי.
גיל גן-מור: נושא נוסף ומאוד חשוב, ואתה התחלת לציין את זה, אדוני היושב ראש.
גיל גן-מור: הבנק מחויב לפי החוק ליידע את האנשים על האפשרות של הפנייה לוועדה.
גיל גן-מור: יותר מדי אנשים שמגיעים לתנועה לחיים בכבוד, שמגיעים לאגודה, שמגיעים לארגונים חברתיים אחרים, לא יודעים על קיומה של הוועדה הזאת.
גיל גן-מור: אולי אחרי זה חיים ירחיב על זה קצת, על הנתונים, אבל צריך פה שינוי נהלים, צריך לנסות ועל ידי נוהל לחייב את הבנק בכל הלוואה שהוא נותן, לצרף את המסמך בשפות שונות, שמבהיר מה היא הוועדה, איך אפשר לפנות אליה ושלא ייוותר על כנו המצב הזה שבו המדינה השקיעה והקימה ועדה חשובה, אבל הלווים לא יודעים על קיומה ולא פונים אליה.
גיל גן-מור: נושא נוסף הוא הנושא של חסמים כלכליים.
גיל גן-מור: ישנם לווים שכבר פנו לוועדה והוועדה התנתה את הסיוע בכך שהם יוסיפו ערבים, שהם יוכיחו שיש אפשרות לשלם תשלומים מאוד גבוהים לאורך זמן, מה שנקרא דמי רצינות.
גיל גן-מור: התנאים האלה מהווים לעתים קרובות חסם כלכלי מפני לווים מאוכלוסיות מוחלשות.
גיל גן-מור: לפעמים משפחה יכולה לעמוד בהסדר כלשהו, אבל היא לא תוכל לעמוד בתנאים המוקדמים ששמו לה, כדי לקבל את ההקלה, כמו למשל להביא ערבים.
גיל גן-מור: אתה יכול כמובן, אדוני היושב ראש, לתאר לעצמך מה המשמעות של לדרוש מאדם שהוא כבר נמצא בפיגורים, להביא ערבים.
גיל גן-מור: זה לא דבר כל כך פשוט ורוב האנשים לא יצליחו להביא עוד ערבים, ולמרות זאת הם יוכלו, כן, אם יפרשו להם את החוב לעמוד בהסדר החדש ולהישאר בדירה.
גיל גן-מור: אני עובר על כל הדברים בצורה מהירה, הדוח יותר מפורט, אבל חשוב שניגע בכל הנושאים.
גיל גן-מור: נושא נוסף הוא הליכי מימוש המשכנתא המהווים חסם לפתרון בוועדה.
גיל גן-מור: מרגע שנוצר החוב, לווים רבים נכנסים למצב של קיפאון, אינם יודעים להתמודד עם הבנק ומנתקים איתו מגע.
גיל גן-מור: הרבה פעמים אנחנו רואים מצב שבו ברגע שיש פיגור, הבנקים ממהרים להפעיל את הליך כינוס הנכסים ולאחר מכן קשה מאוד להגיע לפתרון.
גיל גן-מור: הרבה פעמים החלטותיה של הוועדה נכשלות במבחן הביצוע עקב שכר הטרחה המכביד שמתבקשים הלווים לשלם לעורכי הדין שמיהרו ומינו הבנקים כתנאי מוקדם לפרישת החוב.
גיל גן-מור: לכן פה הפתרון הוא גם בשינוי הנוהל, לאפשר לפונים שמגיעים לוועדה הקפאה של ההליכים המשפטיים נגדם, במהלך התקופה שבה דנה הוועדה בעניינם.
גיל גן-מור: יש לחייב את הבנקים לאפשר ללווה שנקלע לפיגור בתשלומים פרק זמן ידוע מראש לפנות לוועדה לאחר שהתקבלה ההתראה בדבר הפיגור בתשלומים ובטרם מועבר העניין לטיפול משפטי, כך שבתקופה הזאת תוכל הוועדה לטפל בעניין בלי שכבר אנחנו הכבדנו על הלווה בתשלומים לעורכי הדין ולכונסי הנכסים.