GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נאור ירושלמי: אנחנו לא בטוחים שחקיקה היא הדבר הנכון.
נאור ירושלמי: יש כאן עניין של רגולציה של עידוד הגורמים האלה לעשות את זה.
נאור ירושלמי: חקיקה זה דבר קצת אחר, אולי בסוף כן, יתכן ולא תהייה בררה אם הכיוון הזה לא יצליח.
משה גפני: אני, ואני מניח שגם הוועדה כולה עומדת לרשותכם בעניין הזה, אנחנו חושבים שהיום זה דבר שיכול להתקבל על דעת הממשלה וההצעות שלנו תוכלנה להתקבל.
נאור ירושלמי: המטרה היא להגן על כספי החוסכים - כספי הציבור.
נאור ירושלמי: בדרך כלל עם הגורמים הפיננסים עובדים בצורה של הסדרה.
נאור ירושלמי: דרך ההסדרה בדרך כלל מקובלת עלינו בהנחה שהיא אכן פועלת ומתקדמת בקצב הנכון.
נאור ירושלמי: האפשרות לחקיקה תמיד קיימת ואני חושב שנצטרך לחכות ואז להגיע אליה.
משה גפני: בבקשה גברתי.
נוגה לבציון-נדן: השקעות אחראיות, מדברות על הכנסת פרמטרים של איך התנהלות סביבתית-חברתית שכוללת: זכויות אדם, זכויות עובדים וממשל תאגידי לתוך תהליך קבלת החלטות של השקעה, לתוך ההחלטה של מה שאנחנו קוראים השקעות מרכזיות בתוך חברות מסורתיות כלומר.
נוגה לבציון-נדן: אנחנו אומרים בואו נדע על מה משקיעים גם בתחומים האלה כי התחומים האלה משפיעים.
נוגה לבציון-נדן: הכוונה, לדאוג שהכסף לא ירד לטמיון באירועים מסוימים.
נוגה לבציון-נדן: אנחנו אומרים בואו נפתח מזוודה שעד היום לא התעסקו איתה, היא נמצאת שם.
נוגה לבציון-נדן: יש לכל חברה השפעות סביבתיות, יש השפעות חברתיות, יש לה עובדים שהיא מטפלת בהם, יש לה ממשל תאגידי שמנהל אותה.
נוגה לבציון-נדן: אנחנו אומרים בואו נפתח את אותה מזוודה שנמצאת כרגע בצד ואנחנו לא מתייחסים אליה בתהליך קבלת ההחלטות, בואו נכניס אותה לתוך השיקולים.
נוגה לבציון-נדן: כשאנחנו מדברים על השקעות אחראיות אנחנו מדברים על מגוון רחב של תחומים, החל מאיזונים בתוך ממשל תאגידי, כלומר האם המנהל הכללי מופרד מהיושב ראש, האם יש מספיק דירקטוריונים חיצוניים.
נוגה לבציון-נדן: כלומר כל ההתנהלות הזאת, כל נושא זכויות אדם, איך הם מתייחסים לקהילה מסביבם, כמה הם תורמים לסביבה, כמה הם דואגים לזכויות העובדים שלהם, כל הנושא הסביבתי שניכנס אליו כמו עוד נושאים.
נוגה לבציון-נדן: זה אחד הנושאים שבהשקעות אחראיות בעולם הופך להיות נושא שחברות מסוימות מחליטות שהן לא משקיעות בתחומים מסוימים.
נוגה לבציון-נדן: אם עוד מעט תדברו על האלכוהול, נמצא שיש משקיעים וקרנות בארצות שונות שקבעו שהם עושים סינון שלילי שקובע שבחברות כאלה הם לא משקיעים.
נוגה לבציון-נדן: מעניין לראות שאומנם זה התחיל דווקא ממוסדות הדת בעולם שקבעו שהם בתחומים מסוימים לא ישקיעו.
נוגה לבציון-נדן: קצת דומה למה שקורה אצלנו עם הקרנות הכשרות שמדובר עליהם.
נוגה לבציון-נדן: בעצם הכוונה לבצע איזה סינון שלילי שקובע במי כן משקיעים ובמי לא משקיעים.
נוגה לבציון-נדן: לעומת זאת אנחנו עוברים יותר ויותר לשלב שבו כוללים את זה כחלק מתהליך קבלת החלטות.
נוגה לבציון-נדן: קודם יש לנו את הנושא של הערכה גבוהה יותר לחברות טובות יותר שתקבלנה ניקוד - כל הנושא של המעורבות.
נוגה לבציון-נדן: קרנות מסוימות קובעות שהן מעורבות בתוך החברות כדי לשפר אותן.
נוגה לבציון-נדן: דבר נוסף זה להכניס את זה כעוד פרמטר, איזה מספר שנכנס לתוך השיקולים, ולא כנפרד ולא במקום הפיננסי.
נוגה לבציון-נדן: אנחנו בעצם יכולים לראות שיש אסטרטגיות שונות להפנמת הנושא הזה, זה לא, או שאנחנו משקיעים או לא, אנחנו יודעים שבארץ זה לא יעבור.
נוגה לבציון-נדן: יש בעיה להחליט שלא משקיעים בחברות מסוימות, אלא אומרים בואו נבדוק ונראה מה יש.
נוגה לבציון-נדן: למה בכלל צריכים להתייחס לזה?
נוגה לבציון-נדן: אנחנו מעריכים שמדובר על סיכון, הסיכונים הסביבתיים הם סיכונים פיננסיים לכל דבר.
נוגה לבציון-נדן: ראשית יש לנו סיכון למימון ואשראי והיכולת של החברות להחזיר את ההלוואות שלהן.
נוגה לבציון-נדן: חברה שמתפקדת לא בצורה נאותה יש לה סיכון תדמיתי שיכול להשפיע על השווי שוק שלה.
נוגה לבציון-נדן: סיכון משפטי – כתוצאה מאכיפה סביבתית מוגברת.
נוגה לבציון-נדן: סיכוני רגולציה – אם אנחנו יודעים שהיום הרגולציה רק הולכת ומחמירה, חברות שלא תסתכלנה קדימה תהיינה בבעיה.
נוגה לבציון-נדן: סיכונים תפעוליים – עקב ביטול היתרים ורישיונות וכמו שנאור ירושלמי ציין, שבעצם מביא חברות למצב שאין להן אפשרות להמשיך ולפעול.
נוגה לבציון-נדן: כל הפרימטרים האלה משפיעים פיננסית על החברות.
נוגה לבציון-נדן: אנחנו אומרים בואו נתחיל להתייחס לזה כחלק, לא במקום הניתוח הפיננסי אלא כתוספת שלצד זה יש לנו גם את ההזדמנויות.
נוגה לבציון-נדן: אילו הזדמנויות כלכליות יש כאן, האם לוקחים את ההזדמנויות של זכות ראשונים?
נוגה לבציון-נדן: זה נכון במיוחד לחברות הישראליות ביחס לשוק העולמי.
נוגה לבציון-נדן: והאם לחברות שכן תיקחנה את המובילות הזאת יהיה יתרון יחסי, כלומר יגדילו את ערך השוק, כלומר תהיינה חזקות יותר פיננסית.
נוגה לבציון-נדן: גם הנושא של יעילות חברתית, חברות שפחות מבזבזות אנרגיה בסוף יש לעניין השפעה על הרווח.
נוגה לבציון-נדן: השאלה הגדולה היא, האם זה נותן ואם כן אלו תשואות.
נוגה לבציון-נדן: ממחקרים שונים אנחנו רואים שיש הלימה בין השקעות אחראיות, בעצם אחריות סביבתית.
נוגה לבציון-נדן: אנחנו רואים במחקר שנעשה רק בשנה האחרונה שחברות שעמדו בקריטריונים סביבתיים הצליחו מעל 7% מעבר למדד.
נוגה לבציון-נדן: כלומר הן היו טובות יותר גם מבחינת תשואות.
נוגה לבציון-נדן: כשנסת
נוגה לבציון-נדן: כל על הטבלה במצגת נוכל לראות שהשקעות אחראיות בעצם מניבות יותר תשואה גם בשלוש שנים וגם בחמש שנים.
נוגה לבציון-נדן: כלומר גם בטווח הביניים אנחנו יכולים לראות שזה לא משפיע על התשואות.
נוגה לבציון-נדן: אנחנו אומרים שזה חייב להיכנס לתוך תהליך קבלת ההחלטות ובעיקרון כחלק מהדאגה הפיננסית לחוסכים.
נוגה לבציון-נדן: כך זה גם בעולם, וזה לא הגיע מהכיוון האתי.
נוגה לבציון-נדן: יש לנו דוגמה, ויש את העקרונות להשקעות אחראיות.
נוגה לבציון-נדן: כרגע חתומים עליהם מעל 700 קרונות פנסיה ובתי השקעות שמנהלים נכסים ביותר מ- 20 טריליון דולר, כלומר מדובר לא על נישה בעולם אלא מדובר על מיין-סטרים, משהו שבאמת מתקדם.
נוגה לבציון-נדן: אנחנו צריכים להצטרף לזה, כלומר עקרונות שקובעים איך לעשות השקעות אחראיות.
נוגה לבציון-נדן: אנחנו בעצם רואים שאנחנו מדברים על משהו שהוא מיין-סטריים, בארץ אנחנו רק בתחילת דרכו.
נוגה לבציון-נדן: מתוך מחקר שעשינו על החברות הישראליות בתחומים האלה אנחנו מגלים שגם החברות הישראליות חשופות לסיכונים האלה.
נוגה לבציון-נדן: הן חשופות לסיכונים שגם למשקיעים ולבנקים לא תמיד יש המידע עליהם.
נוגה לבציון-נדן: זאת אומרת שהן מסכנות את הכסף שלנו, את קרנות הפנסיה שלנו.
נוגה לבציון-נדן: רוב החברות לא מרגישות אפילו מחויבות לדווח, הן לא מדווחות על הנושאים האלה גם אם הן עושות את זה פה שם, או כשהן עושות את זה באופן יותר קוהרנטי ויותר שלם - הן לא מרגישות שהן צריכות לדווח למשקיעים.
נוגה לבציון-נדן: כשמדברים על חברות אחזקה יש לזכור שהדבר המרכזי ואחד הדברים החשובים, לחברות אחזקה יש הרבה מאוד חברות תחתן והן לא מרגישות אחריות בתחום הזה לנהל את זה באופן כולל.
נוגה לבציון-נדן: אני רוצה לסיים עם איזו אנקדוטה, שתוכל להסביר למה היום אנחנו פונים דווקא לגופים הפיננסים ולמה דווקא הגופים הפיננסיים הם אלה שאנחנו צריכים להתמקד בהם.
נוגה לבציון-נדן: אנחנו יכולים לראות את זה קצת דרך הארכיטקטורה.
נוגה לבציון-נדן: פעם במאה ה- 15 מי שהיה אחראי ושהיה לו הכי הרבה כוח אלו היו דווקא מוסדות הדת ולכן אפשר לראות שהבניינים הגדולים שנבנו א\
נוגה לבציון-נדן: הם בניינים שנבנו על ידי הכנסיות.
נוגה לבציון-נדן: , הארכיטקטורה מראה את זה שהבניינים הגדולים ביותר שנבנו באותה תקופה היו של מוסדות הדת.
נוגה לבציון-נדן: אחרי זה כשבמאה ה- 19 כשהכוח עבר לשלטון אנחנו רואים שהמבנים הגדולים ביותר שנבנו באותה תקופה היו של מוסדות השלטון.
נוגה לבציון-נדן: בהמשך בתחילת המאה ה- 20 הכוח עבר, ומי שהשפיע ביותר על העשייה בעולם היו התאגידים, ואנחנו יכולים לראות שהבניינים הגדולים ביותר נבנו אז הם אלה שנבנו על ידי מוסדות התאגידים, יש כאן בתמונה את מגדל קרייזלר בניו יורק.
נוגה לבציון-נדן: ואצל מי שאצלו היום כי הרבה כוח, ואפשר לראות את זה גם בארכיטקטורה, אלו הגופים הפיננסים.
נוגה לבציון-נדן: הבניינים הגדולים ביותר היום נבנים על ידי הגופים הפיננסיים.
נוגה לבציון-נדן: לכן אנחנו צריכים להשפיע עליהם כי יש להם את היכולת גם להשפיע על הכסף שלנו ולבדוק שאין בו סיכונים מיותרים, וגם להתחיל לשנות.
משה גפני: אני רוצה לומר לך שההרצאה שלך הייתה מאוד מעניינת ומאלפת, אני אומר לך שלא שמתי לב קודם למה שאמרת בנוגע לארכיטקטורה, זה דבר מאוד מעניין.
משה גפני: התהליך הזה שהעולם עבר, לא העולם היהודי, העולם היהודי מאוד לא שייך לכל מה שאמרת, נכון שבשלב הראשון היה הכוח אצל מוסדות הדת ובעיקר הנוצריים, לדעתי בעולם המוסלמי פחות.
נוגה לבציון-נדן: בעולם המוסלמי, אנחנו כן יכולים לראות את המסגדים הגדולים שנבנו.
משה גפני: אני מתכוון בעיקר באירופה.
משה גפני: לאחר מכן הכוח עבר למוסדות השלטון ובסוף מגיעים לכסף.
משה גפני: היום אלו ששולטים הם הגופים הפיננסיים, הם החזקים.
משה גפני: אין לי אלא לאשר את דבריה.
משה גפני: אני שמח שהשכלת אותנו.
משה גפני: היום הפכנו להיות עולם של כסף, מטריאליסטים, לא שלטון ולא דת.
שי חרמש: באתונה עסקו רק במוסר ולא שתו יין.
משה גפני: לא זה שאמרתי.
משה גפני: מה שהיא אמרה וזה חשוב לראות.
משה גפני: צריך לקחת את דבריה לתשומת לב, העולם עבר תהליך שעליו היא שמה את הפוקוס והוא תהליך שצריך לקחת בחשבון, אני מדבר על העולם ולא עלינו, אנחנו לא מהווים גורם בעניין הזה.
משה גפני: העולם עבר תהליך שבמאה ה- 15, 16 המוסדות החזקים היו בעיקר המוסדות הדתיים ובעיקר באירופה, ולאחר מכן היו אלה מוסדות השלטון, והיא הביאה את הדוגמה של ארצות הברית אבל זה נכון גם לאירופה, היום אנחנו בעידן שצריך לעשות עליו חשבון נפש שמי שחזק אלו המוסדות הפיננסיים.
חיים אורון: אני מאוד מקבל את המצגת ומאוד תומך בה.
חיים אורון: אבל אני לא משלה את עצמי.
חיים אורון: אני יכול להציג מצגת דומה שבחברות שיש בהם פחות פערים הן יותר טובות ויותר רווחיות.
חיים אורון: התמונה של הפערים ההולכים וגדלים והחברות האלה נשארות במצגות שלהם.
חיים אורון: אני רוצה לומר שאני מקבל את הגישה שאומרת 'בוא נכה אותם בשפה שלהם, זה כדאי לכם, זה פיננסיים' וכדומה.
חיים אורון: אני אומר לעצמי בסדר וזה בצורה מאוד מאוד מוגבלת.
חיים אורון: לכן לא יעזור וצריך להיכנס ברגולציה וצריך להיכנס בחקיקה, ואם הנתונים עוזרים זה בסדר אבל אני לא משלה את עצמי.
שי חרמש: המודעות לאיכות הסביבה והכוח של המשרדים הירוקים, רשויות האכיפה בלי הוועדות המקומיות, מחוזיות, הוועדה הארצית, "אדם טבע ודין" וכל הגופים האחרים, אלו גופים שלפני 10 שנים לא שמענו אותם ולא ראינו אותם, והיום הם בעלי הכרעה במוסדות התכנון.
שי חרמש: אני חושב שהזוית החיובית פה זה לראות שהיום מדברים ומתכוונים על דברים שלפני 10 שנים בכלל לא היו ידועים ולא היה ברור על מה מדברים.
שי חרמש: לכן אני בצד האופטימי, רגולציה זה דבר חשוב, הרווחיות בדברים האלה לא תמיד נראית לעין.
משה גפני: לא הבנתי מה העניין של הגופים הירוקים.
שי חרמש: היכולות של הארגונים הירוקים ואיכות הסביבה הם אולי הכוחות שהשפעתם במערכות תכנון הם פי מאה ממה שהיה לפני 10 או 15 שנה.
שי חרמש: תסתכל על החקיקה הירוקה בכנסת.
משה גפני: אני בקשר עם הארגונים הירוקים, לדעתי אולי אנחנו מתקרבים ל- 20 שנה.
משה גפני: אני נמצא בכנסת מאז שחיים אורון נכנס, הנושא של הארגונים הירוקים היה נראה אז דבר תימהוני לחלוטין.
משה גפני: היו כמה חברי כנסת בעיקר אשכנזים חילוניים שמאלנים, הם היו הארגונים הירוקים, זו ההגדרה שאני משתמש כי זאת הייתה ההתייחסות גם אם היו מוצא ספרדי וימניים, אבל זו התווית שהייתה.
משה גפני: אני נפלתי לתוך הארגונים הירוקים ואתה לא יכול לתאר איזה צחוק עשו ממני, הייתי חרדי שחור, ואמרו שאני חבר הכנסת השחור הכי ירוק בכנסת.
משה גפני: בזמנו זה היה דבר תימהוני לחלוטין והעיתונות החרדית צחקה עלי.
משה גפני: תרומתי לארגונים הירוקים הייתה שנתתי לזה זווית נוספת.
משה גפני: בזמנו להעביר חוק ירוק בכנסת היה כמו לעלות לרקיע.
משה גפני: הארגונים הירוקים היו מגיעים לוועדות זה היה נתפס כבסדר כי הם בחורים נחמדים, לשמוע אותם וללכת.
משה גפני: ברבות השנים, משנה לשנה אנשים גם התחילו להגיע למסקנות שהנושא הירוק הוא לא איזה נושא של הדובדבן שעל הקצפת, זה החיים והחיים בעצמם.
משה גפני: ובעקבות מה שקרה בנחל הקישון ובמקומות אחרים זה הפך להיות נושא שהיום בכל חוק, ואני כיושב ראש וועדת הפנים היעד שלי היה לעבור את הוועדה ולהגיע עם החוקים למליאה.
משה גפני: במליאה לא העז חבר כנסת אחד להצביע נגד.
משה גפני: החוקים שהצליחו להגיע למליאה עברו.
משה גפני: אני הייתי שותף לחוק אוויר נקי, לחוק הים התיכון, לחוק הקרינה הבלתי מעננת.
משה גפני: מה שהגיע למליאה עבר.
משה גפני: היום הנושא הירוק הוא כמו שאמרת, ואמרת נכון.
טיבי רבינוביץ: אני אתייחס במשפט אחד על מה אנחנו עושים.
טיבי רבינוביץ: התחלנו לפני כשנתיים בהידברות עם בנק ישראל כדי להגיע לסוג של הנחיה שבעקבותיה נתחיל לנהל סיכוני סביבה - - -
משה גפני: סליחה, הצטרף אלינו כעת השר לאיכות הסביבה גלעד ארדן .
טיבי רבינוביץ: אחרי דיון של כמעט שנתיים עם בנק ישראל הגענו להנחיה של המפקח על הבנקים שמחייבת את הבנקים להתחיל לנהל סיכוני סביבה.
טיבי רבינוביץ: בעוד כחודש אמורים הדירקטוריונים של הבנקים לאשר את עקרונות המדיניות בנושא סיכוני סביבה.
טיבי רבינוביץ: הבנקים נכנסו לתהליך שמקובל כבר בחלק מהבנקים בעולם.
טיבי רבינוביץ: את התהליך עשינו משתי סיבות.
טיבי רבינוביץ: ראשית, בגלל חשיבות הנושא.
טיבי רבינוביץ: ושנית מאחר והבנו שניהול סיכוני סביבה הוא טוב גם לנו.
טיבי רבינוביץ: הדבר היחיד שמטריד אותנו, שכמו שתמיד הבנקים הם הראשונים שעולים על הדרך אבל שאר הארגונים הפיננסיים לא נמצאים על אותה סירה.
טיבי רבינוביץ: אנחנו בעצם נותנים אשראי.
טיבי רבינוביץ: שוק האשראי מתחלק לחצי חצי, אנחנו לא רוצים למצוא את עצמנו יחידים בתוך הסירה הזאת.
טיבי רבינוביץ: לכן לדעתי ואולי באמצעות הדיון הזה, ואני שמח שהשר להגנת הסביבה הצטרף לישיבה, אולי בעזרת
טיבי רבינוביץ: כם תוכלו לעלות לאותה סירה את כל הארגונים ואת כל המוסדות הפיננסיים כדי שמי שמגיע לבנק לקבל אשראי ובגלל המגבלות שאנחנו נטיל לא יעבור לקבל אשראי מגופים אחרים שעדיין לא נכנסו לתהליך.
משה גפני: אני מקדם בברכה את השר להגנת הסביבה שמכבד אותנו בנוכחותו.
משה גפני: אני אבקש מהשר להגנת הסביבה שעוסק בעניין הזה, אמרתי את זה גם במליאת הכנסת, בכישרון רב ובמרץ, אתה משדרג את נושא הגנת הסביבה.
משה גפני: בבקשה אדוני השר.
גלעד ארדן: ראשית אני מברך את הוועדה ומודה לאדוני שמצאתם את הזמן בסדר יומכם העמוס לדון בנושא הזה, וטוב שכך, ביום הסביבה הבינלאומי.
גלעד ארדן: אני מודה לכל הנוכחים ולכל מי שהגיע.
גלעד ארדן: אני אדבר בקצרה וברשותך אבקש מנציגת המשרד הגברת גלית כהן גם לומר מספר מילים.
גלעד ארדן: אדוני אני חושב שהנושא הזה מצדיק דיון הרבה יותר רחב ומקיף ואולי ביום אחר, ולכן היום נדבר בקצרה.
גלעד ארדן: במה שעוסקים כאן
גלעד ארדן: היום זה בקטנה ואולי האתגר הכי גדול של העולם המערבי, אם כחלק מלקחי המשבר הפיננסי וכחלק מהאתגרים הסביבתיים שהצמיחה הכלכלית האדירה והאיום על משאבי הטבע יוצרים.
גלעד ארדן: אין מה לעשות כי כדי לצמוח כלכלית צריך לצורך הרבה מאוד משאבי טבע וסביבה.
גלעד ארדן: כשאתה אתה רואה את הצמיחה של סין והודו אתה מבין שהצמיחה הכלכלית שהתבססה בעבר על התפיסה שאמרה נמקסם את הצמיחה הכלכלית כמו שחברה רוצה למקסם את רווחיה מבלי להתחשב בנזק שזה גורם לסביבה, האידיאולוגיה הזאת כבר איננה קיימת בעולם המערבי המתוקן.
גלעד ארדן: בעולם המערבי ובטח במדינות ה-OECD, אליהן הצטרפנו לאחרונה, מדברים על צמיחה ירוקה.
גלעד ארדן: צמיחה ירוקה אומרת שזה הולך יחדיו.
גלעד ארדן: אתה לא יכול לצמוח כלכלית מבלי לקחת בחשבון גם את הסיכונים הסביבתיים או את הנזקים הסביבתיים ואתה גם צריך לתמחר את זה.
גלעד ארדן: אתה חייב להכניס את זה לתוך המחירים של המוצרים וזה צריך להתבטא במכשירים הפיננסיים.
גלעד ארדן: אני אתן דוגמה קטנה ואעביר את רשות הדיבור לגלית כהן, כדי שתאמר איפה אנחנו פועלים מול הרגולטורים הפיננסיים.
גלעד ארדן: ניקח לדוגמה, ואני לא רוצה לדבר על חברה שכולנו מכירים, אני אדבר על תע"ש – תעשיה הצבאית רמת השרון, זו חברה ממשלתית.
גלעד ארדן: זו חברה ממשלתית אבל תדמיינו כולכם שזאת הייתה חברה בורסאית שמגייסת הון מהציבור וקרנות הפנסיה של כולנו היו מושקעות בה.
גלעד ארדן: במאזן שלה לבטח הייתה מופיעה קרקע גדולה ברמת השרון שהשווי שלה הוא כמה מיליארדי דולרים, ועל הבסיס הזה היו מגייסים אגרות חוב, השקעה במניות או שהמוסדיים היו משקיעים בה מבלי לקחת בחשבון שבאותה קרקע יש זיהום קרקע רחב ממדים.
גלעד ארדן: אולי יהיה ניתן לבנות שם ואולי לא, כיוון ששם, כיודע העיסוק של בתי המשפט התפתח מאוד בשנים האחרונות ומתקבלות שם החלטות שבעבר לא היו מתקבלות.
גלעד ארדן: כולכם הרי מבינים שבעניין חברה בורסאית כזאת יום אחד בית המשפט היה פוסק שאי אפשר לעשות שימוש בקרקע ושהשווי שלה למימוש הוא אפס עד שלא יוסדר נושא טיהור הקרקע.
גלעד ארדן: הרי שכל מי שמושקע בה או שהקרנות שלו מושקעות בה היה סופג מהלומה לא מבוטלת בשווי הנכסים הפיננסיים שלו.
גלעד ארדן: זו רק דוגמה אחת, אני לא רוצה לדבר על שווי ועלויות של חומרי גלם עתידיים ועל ההשלכות שלהן על החברות.
גלעד ארדן: התובנה שלנו היא, שאנחנו חייבים לשנות את פני הכלכלה הישראלית.
גלעד ארדן: כמובן שאנחנו לא יכולים לעשות את זה לבד בלי וועדת הכספים, בלי הרגולטורים הפיננסיים ומשרד האוצר.
גלעד ארדן: לכן אנחנו מקיימים פעילות ענפה מול כל הגורמים האלה כדי שהצמיחה העתידית של מדינת ישראל תראה אחרת לחלוטין.
גלעד ארדן: אני אבקש שגלית כהן תתייחס בקצרה לנושא.
משה גפני: תודה רבה לך אדוני השר, אתה יכול לראות בוועדה כמי שתסייע למשרד שלך בכל הנושאים הללו ואנחנו ננסה לקדם את הנושאים הנוגעים לנושאים הסביבתיים.
משה גפני: גלית כהן בבקשה.
גלית כהן: אני רוצה לומר שהגישה שלנו היא גישה משולבת, גישה של אכיפה נוקשה, אפס סבלנות כנגד המעוולים מצד אחד, ומצד שני פעילות מול כל הרגולטורים.
גלית כהן: ציין כאן נציג איגוד הבנקים את ההתייחסות והחשש שלו, אנחנו מאוד מודעים לחשש הזה.
גלית כהן: לכן בפעילות שלנו מול כל הרגולטורים, אנחנו עובדים עם הרשות לניירות ערך שאני מקווה מאוד שבקרוב מאוד יגיעו עם התקנה להנחיות לדיווח סביבתי של החברות הציבוריות בדיווח הפיננסי שלהן הרבעוני והשנתי.
גלית כהן: אנחנו עובדים עם שוק ההון והביטוח שנמצאים כאן, שגם הם מקדמים הנחיות לתקנה שכבר נתנו אותה לפני שנתיים – איך לבצע את ניהול הסיכונים הסביבתיים בהשקעות בוועדות השקעה.
גלית כהן: וכמובן מול המפקח על הבנקים שאנחנו עובדים איתו.
גלית כהן: שמענו איך איגוד הבנקים נערך לביצוע.
גלית כהן: אנחנו מאוד מודעים לחשש של הבנקים ולחשש שאצל רגולטור מסוים תהיה דרישה ואצל רגולטור אחר לא, ולכן ההתאמה היא מאוד מאוד חשובה.
גלית כהן: אבל כל הזמן צריך לזכור שאנחנו פועלים בכל המישורים, אנחנו פועלים מול הרגולטורים ובוודאי מול המוסדות הפיננסיים אבל גם באכיפה מאוד מאוד נוקשה.
גלית כהן: ימים בהם היה ניתן להגיע לעסקות טיעון מהר מאוד.
גלעד ארדן: זו ועדת הכספים, הייתי מציע שתדברי על הפעילות שלנו מול המפקח על הבנקים, מול הממונה על השוק ההון.
משה גפני: הוא צודק, בנושאים האחרים נעסוק בהמשך היום.
משה גפני: אני מודה לשר להגנת הסביבה, לאנשי משרדו, אני מודה לארגונים הסביבתיים, לנאור ירושלמי המנהל הכללי של "חיים וסביבה", אני מודה לנוגה לבציון-נדן על המצגת שהייתה מרשימה ומעניינת ונותנת נושא לחשיבה.
משה גפני: הוועדה תעמוד לרשותכם, לרשות המשרד להגנת הסביבה, לרשות הארגונים הירוקים, הארגונים הסביבתיים.
משה גפני: אני מודה לכם על הדיון המעניין הזה ואני מתנצל שהוא קצר.
משה גפני: אני עובר לסעיף הבא בסדר היום, בקשת רביזיה של חבר הכנסת חיים אורון לצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה) (תיקון מס' 3) ו-(תיקון מס' 10).
משה גפני: ביקש חבר הכנסת חיים אורון רביזיה ואני שמתי את זה על סדר היום.
משה גפני: אני רציתי להביא את הרביזיה, להפיל אותה ולהמשיך הלאה, בגלל שהסאגה הזו של הצווים על האלכוהול כבר היו לי לזרא.
משה גפני: בסדר, הגענו כבר לפשרה ופשרות מסוגים שונים וחשבנו שאנחנו עולים על דרך המלך, אני מכבד את בקשת הרביזיה, הייתי מביא את זה, מפיל את זה ושלום על ישראל.
משה גפני: למה רציתי שזה יעבור?
משה גפני: מכיוון שלא גיליתי התנגדות מרשימה, מה שאני רגיל במקרים של קטסטרופות, מצד תעשיינים שונים, לא גיליתי התנגדות.
משה גפני: דיברתי עם כולם, שמעתי התנגדויות מכל הכיוונים, אבל לא היתה התנגדות חד משמעית.
משה גפני: שמעתי גם את מר חזקיה ישראל, שאלתי אותו אתמול בדיון בוועדה, האם יש התנגדות לתעשיינים, הוא אמר שלא, התעשייה המקומית.
משה גפני: לפתע הוא בא והוא אומר שהתברר להם פתאום שהולכת להיות פגיעה בתעשייה המקומית.
משה גפני: לכן אני מבקש ממך, מר סופר, אם אתה יכול להגיד לוועדה, היה פה תהליך שלא הבינו?
משה גפני: למה נקלענו עכשיו למן מבוכה כזאת?
חיים אורון: אני רוצה להציג את הרביזיה שלי.
חיים אורון: אני תמכתי אתמול בשלוש ההצבעות שהיו פה והייתי עד לדבר הזה של החלק הזה שנשאר, מה תהיה תחולתו ומתי יחול המכס הנוסף על יבוא הוודקה מארצות שלישיות.
חיים אורון: זה כרגע הנושא שעומד על הפרק.
אלכס מילר: אלכוהול, לא וודקה.
חיים אורון: על וודקה.
חיים אורון: אני הבנתי שהתהליך הזה עבר שלושה שלבים.
חיים אורון: בצו המקורי היתה הצעה להטיל את המכס מעכשיו.
חיים אורון: בעקבות משאים ומתנים עם שלטונות אחת מהארצות, ואולי במעורבות של---
בועז סופר: זה לא נכון.
בועז סופר: בצו המקורי לא היה להטיל מכס מעכשיו.
בועז סופר: זה לא היה קיים אף פעם.
בועז סופר: לא שינינו שום דבר.
חיים אורון: היתה החלטה להטיל את המכס ב-2012.
אמנון כהן: לא מהיום.
חיים אורון: בכדי לאפשר משא ומתן ולהגיע להסכם.
חיים אורון: אם יהיה הסכם סחר, אז ממילא שאלת המכסים מתייתרת, משום שכל המכסים קיימים במקומות שבהם אין הסכם סחר.
חיים אורון: המניע של הוועדה לעסוק בנושא הזה ולתמוך באופן כל כך נמרץ בהעלאת מס הקנייה בעיקר, והמכס בשוליים, היה המניע העיקרי, וניתנו פה נתונים דרמטיים, לייקר את מחיר המשקאות המשכרים ובעיקר הזולים שבהם, וגם להגן על התעשייה המקומית.
חיים אורון: אני חושב שאני מציג את הדברים בסדר הזה.
חיים אורון: נגיד, לא היינו מגנים על התעשייה המקומית במחיר של הצפת השוק במוצרים זולים.
חיים אורון: בהחלטה שהתקבלה אתמול, שהמשמעות שלה בעצם שאין צו ב-2012, יש הודעה לפרוטוקול שב-2012 אתם תבואו לפה ואולי יהיה צו.
חיים אורון: אומרים לי התעשיינים, הם לא הבינו את זה, אני מניח שכולם לא הבינו, הכל שאלה של אי הבנה, גם אני לא הבנתי.
חיים אורון: אז גם יש בעיה, איך כולנו לא מבינים ומצביעים בנושא שכנראה היה בו משהו.
חיים אורון: בי"ת, הנורמה שאנחנו פעלנו על פיה לאורך כל החוק הזה אמרה 'בואו נגיד בבירור, אנחנו רוצים לייקר את מחיר המשקאות המשכרים, את הוודקה', ולכן היה ויתור, ב-2012 הוא מתייקר, ואם יקרה אחת מן השתיים, או שיהיה הסכם סחר, או שהממשלה תשנה את דעתה, היא תבוא לפה ותעשה שינוי צו.
חיים אורון: מה קרה פה עכשיו?
חיים אורון: ולא באופן תמים ולא מהשמים, כרגע אין, זה פתוח.
חיים אורון: יכול להיות שיבואו בסוף 2011 ויכול להיות שלא.
חיים אורון: ואני חושב שזה לא תקין, אם אני מתבטא בעדינות, אם אני אתבטא ביתר חריפות, אני אגיד מלים יותר חריפות, משום שמה שהוביל את כל החקיקה הזאת זו מגמה מוצהרת של הכנסת ושל הממשלה לייקר את המוצרים האלה, להקשות על צריכתם.
חיים אורון: כמובן הכל עד גבול מסוים, אתה יכולת להגיד 'בוא נייקר את זה במיליארד שקל', ברור לגמרי איך עובדים, וגם להימצא בתוך המעטפת של מה שמחייב אותנו בהסכמים הבין לאומיים שלנו.
חיים אורון: קבלת הצו כפי שהיה לפני התיקון, שאומר שב-2012 עולה ב-12% מכס על יבוא הוודקה, אם אני אומר נכון, פלוס 9 שקלים לליטר כוהל, הוא יהיה הצו שתקף ב-1 לינואר 2012.
חיים אורון: כולם, שיתכוננו לזה.
חיים אורון: אגב, מי שרוצה להגיע להסכם, זה עוזר לו; יש צו, הכנסת אמרה 'חבר'ה, זה המצב החוקי, כדאי לכם להגיע איתנו להסכם'.
אמנון כהן: 'זה מה שיהיה ב-2012, לכן תבוא אתה עכשיו'.
חיים אורון: אז מה עשינו עכשיו?
חיים אורון: הורדנו את זה, עכשיו זה פתוח, ואני לא רוצה להמשיך את התסריטים, עד מתי זה יישאר פתוח.
חיים אורון: לכן אני מבקש לעשות רביזיה ולהצביע על הצו כפי שהוא היה.
חיים אורון: אני מודה, אני כבר הייתי פה באינסוף מלחמות, כל ההתגייסות של האופוזיציה, על מה?
חיים אורון: על הליך שהוא לא תקין, שרשות המסים יודעת שאסור להתנהל ככה.
חיים אורון: ואם כופים עליה, כופים עליה באמצעות איום שאם לא יקבלו את זה, יפילו את כל הצו.
חיים אורון: שיפילו את כל הצו על משקאות, אני מביא לך את כל האופוזיציה להצביע בעד זה.
חיים אורון: אל תיכנעו ללחצים הללו, זה בלתי תקין לחלוטין.
חיים אורון: אי אפשר בצורה כזאת לנהל את העניינים פה בבית הזה, בעיקר כשהוא מתנהל מאחורי הקלעים---
חיים אורון: ---ואנחנו לא יודעים אפילו מה שקורה שם.
משה גפני: תודה רבה, מר בועז סופר.
אלכס מילר: אדוני היושב ראש, כמישהו שהציע את הנושא הזה, אני יכול להתייחס לדבריו של חבר הכנסת אורון?
משה גפני: אבל אני רוצה שתאפשר קודם למר בועז סופר.
אלכס מילר: אבל יכול להיות שהיתה פה אי הבנה.
בועז סופר: אני רק אתן את הנתונים.
בועז סופר: אל"ף, אני חושב שהצגת את הדברים בצורה ברורה.
משה גפני: תגיד אבל את העובדות.
שלי יחימוביץ': בצורה ברורה או נכונה?
בועז סופר: נכונה.
בועז סופר: במקרה הזה היתה החלטת ועדה, ואני אומר שאני אציין את העובדות.
בועז סופר: בזמנו, בהסכם עם התעשיינים, כשאנחנו הסתכלנו על כל ארבע השנים שלפנינו, חשבנו שאנחנו צריכים לנסות, למרות שיש פגיעה בתעשייה המקומית, בלי שום קשר למכס, כי מה לעשות כשמטילים מס קצוב, יש פגיעה מסוימת, אבל כמו שאמרנו, יש גם מחיר והמחיר הוא ראוי ונכון לשלם אותו.
בועז סופר: מאידך גיסא ביקשו התעשיינים להטיל מכס על ארצות שלישיות.
בועז סופר: הנתונים הם כדלקמן, 75% מהיבוא לישראל מגיע בלי מכס, נקודה.
בועז סופר: זה הרוב.
בועז סופר: שלא נתבלבל.
בועז סופר: כלומר רוב היבוא לישראל של וודקה, נדבר רק על וודקה, מגיע בלי מכס, אז לא נהפוך עכשיו את היוצרות, ולכן כל הצו הזה מבקש ל---
חיים אורון: באותה רמת מחירים?
בועז סופר: זה לא כל כך משנה, כי יש רמות מחירים שונות.
בועז סופר: יש בלי מכס זול ויש עם מכס יקר.
בועז סופר: אין אחידות.
בועז סופר: זה אומר ש-25% מהיבוא מגיע עם מכס, המכס הנוכחי שחל היום.
בועז סופר: הבקשה של התעשיינים היתה להגדיל את המכס הזה, לא צריך להטיל, כי יש מכס כבר היום.
בועז סופר: הרעיון היה שניקח ארבע שנים ונחלק, ניתן להם זמן להסתגל, ואם צריך לתת שנתיים בלי הגדלה, כי גם היבואנים באים מצד אחד ואומרים 'רגע, אתם מפלים בינינו לבין מקורות יבוא אחרים'.
בועז סופר: טענה לגיטימית, לא משנה אם מקבלים אותה, כן או לא.
בועז סופר: ולכן חשבנו שזו פשרה ראויה.
בועז סופר: בא חבר הכנסת מילר אתמול, ואני חושב שזה מה שהיה בדיון, ואמר 'תראו, בכל מקרה לא קורה כלום היום, גם לא מחר, גם לא עוד שבועיים, אלא רק בינואר 2012'.
בועז סופר: אם יהיה הסכם סחר, אז כמו שאתה אמרת, הכל מתייתר, ואם לא יהיה הסכם סחר, בואו נראה ונעשה בחינה מחודשת, מכיוון שזה לא עולה היום בבוקר.
בועז סופר: אני מצטער, אני לא מקבל את האמירה 'זה לפרוטוקול'.
בועז סופר: אני מעולם, וזה לא משנה אם זה אני או מישהו אחר, רשות המסים כשהיא מתחייבת, כולם יודעים שהיא עומדת במילתה, אז אם אנחנו נצטרך לבוא לעשות פה דיון, אנחנו נעשה פה דיון.
בועז סופר: יאמרו חכמי הכנסת, זה ראוי ונכון, ולא התקדם שום דבר עם אוקראינה---
משה גפני: הבנו, מר סופר.
משה גפני: מה יקרה---
חיים אורון: למה אתה קובע פה כללים ל-2014 בצו?
משה גפני: חבר הכנסת אורון, זה לא דיון שנפתח עכשיו.
משה גפני: אני אגיד לך למה, בגלל שאת זה ידענו כולנו, זה היה חלק מהתכנית הכוללת של הצווים שהם הביאו.
שי חרמש: רק לבנה אחת נשמטה.
משה גפני: מה שחבר הכנסת אורון עורר, ומה שגם מר חזקיה ישראל עורר, נניח שרשות המסים לא עומדת במילתה ולא מתקיים דיון בוועדת הכספים ולא קורה שום דבר, מה קורה בראשון ב-2012?
בועז סופר: בהנחה שאין צו, בהנחה שרשות המסים לא עומדת במילתה---
משה גפני: לא, עוד הפעם, אני חושב שלא הבנת מה שאני אומר.