GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אין רביזיה, אין כלום, כל הצווים שהבאתם אושרו אחרי הצעות הפשרה ועשיתם שיעורי בית ואני משבח אתכם על כך, בסדר, וסיכמנו שיהיה דיון בדצמבר 2011 ולא מתקיים דיון, ורשות המסים לא עומדת במילתה, וכל הצווים אושרו, מה יקרה בקטע הזה בינואר 2012?
בועז סופר: המכס בינואר 2012 נשאר ברמתו הנוכחית.
בועז סופר: יש מכס, אבל הוא לא עולה.
חיים אורון: הוא לא עולה ב-12%.
בועז סופר: הוא לא עולה, זה לא 12%.
משה גפני: אז איזה צו אישרנו?
שי חרמש: שום דבר, אוויר ורוח.
חיים אורון: על הוודקה שום דבר לא אישרנו.
משה גפני: לא אישרנו את הצו?
משה גפני: אבל אישרנו את הצו.
שי חרמש: אישרת אוויר ורוח.
משה גפני: והוספנו לו הצהרה.
בועז סופר: אבל להצהרה התווספה אמירה שיפוג התוקף יום לפני שבעצם יעלה המכס.
בועז סופר: זה היה הרעיון.
בועז סופר: במקום להסתפק---
אלכס מילר: אדוני היושב ראש, אני חושב שיש פה איזה שהוא בלבול מבחינת המטרות שרצו להשיג פה חברי הוועדה, כאשר הצווים הראשונים באו לפני כמה חודשים, כשאנחנו דנו פה וראינו שלפי אותם הצווים תכל'ס אין איזה שהיא התייקרות.
אלכס מילר: אני מציע לכל אלה שמדברים עכשיו, תיכנסו לחנויות ותסתכלו על המחירים.
אלכס מילר: המחירים עלו ברמות דרמטיות.
אלכס מילר: המטרה מבחינת עליית המחירים הושגה, זה דבר ראשון.
משה גפני: זה טוב.
אלכס מילר: כמו שאמרתי בפעם שעברה, אני כן חושב---
שי חרמש: למה הם עלו?
אלכס מילר: כי הצו מגיע ואנחנו מאשרים אותו אחרי 60 יום.
אלכס מילר: המחירים עלו, כי הצו כבר נכנס לתוקף.
אלכס מילר: עכשיו אני מדבר על משהו אחר.
אלכס מילר: היה פה ניסיון, אתה קראת פה מכתב, אדוני היושב ראש---
משה גפני: חבר הכנסת מילר, מה שאני מבקש, רק על הנקודה הזאת, נמאס לי מהדיון על האלכוהול.
אלכס מילר: אדוני היושב ראש, אתה קראת פה מכתב משגרירויות שונות, של התערבויות של אותם היבואנים העיקריים, של 75%, לישראל, על הצורך והרצון להעביר את הצו הזה.
אלכס מילר: אחר כך, כשבדקנו את הנושא ראינו שיש פה איזה שהיא אפליה שנוצרת ב-2012, כאשר יש פה הטבה ל-75% למדינות שונות, כמו באירופה וארצות הברית, ולמדינות אחרות יש פה פגיעה, מ-2012.
אלכס מילר: היינו בביקורים באותן המדינות---
משה גפני: אבל אם יהיה הסכם סחר, אז לא תהיה פגיעה.
אלכס מילר: אם יהיה הסכם סחר, אז יהיה אותו דבר, כמו עם כולם.
חיים אורון: ואם לא יהיה הסכם סחר?
אלכס מילר: אני לא אחראי על הסכם סחר.
אלכס מילר: מה שאני ביקשתי אתמול לעשות זה דבר כזה; מהסיבה שיש לנו שנה וחצי לראות איך הנושא הזה בעצם אמור לעבוד, גם עם העניין של התעשייה המקומית, כי בשנה וחצי אין שום שינוי, לפי הצו שהיינו אמורים לאשר אתמול, אין שום שינוי, השינוי מתחיל---
שי חרמש: ליצור מחויבות.
אלכס מילר: מה שאני ביקשתי, שיום לפני שהצו אמור להיכנס לתוקף, אנחנו נכנס ישיבה---
חיים אורון: הוא לא אמור להיכנס לתוקף, אל תטעה את הוועדה.
חיים אורון: כרגע לא ייכנס לתוקף שום דבר, כי אין צו.
שי חרמש: אין פה שום התחייבות.
אלכס מילר: אני לא מוכן לעשות אפליה בין המדינות בנושאים האלה.
חיים אורון: מה זה לעשות אפליה בין מדינות?
אלכס מילר: יש פה אפליה ב-12% משנת 2012.
חיים אורון: כי יש הבדל בין מדינות שיש איתן הסכם סחר ובין מדינות שהן עולם שלישי, בכל המשק.
חיים אורון: תשאל אותו מה קורה.
אלכס מילר: אז בסדר, אז תקשיב.
אלכס מילר: אז הסכם סחר זה לא רק על נושא הזה, הסכם סחר זה דבר אחד, יגיעו להסכמה, יגיעו להסכמה---
שי חרמש: ואם לא?
אלכס מילר: אבל יש פה דברים הרבה יותר גדולים מבחינת היחסים עם המדינה.
חיים אורון: שהצו יהיה בתוקף.
אלכס מילר: חבר הכנסת אורון, אתה מדבר פה על מדינות שאתה רודף אחריהן מבחינת כל הצבעה, למה לפגוע ביחסים?
חיים אורון: אבל לכן יש הסכמי סחר.
אלכס מילר: בסדר, את זה לא אנחנו עושים.
אלכס מילר: אנחנו נשפיע נקודתית, אני לא יכול להשפיע על כל הסכם סחר.
אלכס מילר: אני לא יכול לחייב.
חיים אורון: לא, אתה לא יכול לעשות מהלך ש---
אלכס מילר: אני רוצה ליצור שוויון בין המדינות, למה אני צריך לבוא ולתת---
חיים אורון: יש הבדל בין מדינות שיש איתן הסכם סחר בכל החקיקה הישראלית, מלמעלה עד למטה.
אלכס מילר: בסדר גמור, כשיגיעו, יגיעו.
אלכס מילר: אין פה שום קשר לייצור המקומי.
אלכס מילר: יש פה אפליה בין מדינות.
חיים אורון: חבר הכנסת מילר, לא חשוב, בוא נצביע.
משה גפני: מר חזקיה ישראל מבקש מתחילת הישיבה.
חזקיה ישראל: אני רוצה להבהיר, מה שהעלו, מס הקנייה עלה פה ואנחנו כרגע לא דנים במס קנייה, אנחנו כרגע במכס.
חזקיה ישראל: במכס, האינטרס של התעשייה היה שהמכס יעלה מיד.
חזקיה ישראל: מיד, לא ב-2012, כדי להגן על התעשייה המקומית.
אלכס מילר: זה לא מופיע בצו.
חיים אורון: כי כבר עשו פשרה פעם אחת.
אלכס מילר: מי עשה פשרה?
חיים אורון: הם עשו פשרה.
חיים אורון: הם עשו פשרה כי יש להם פחות כח משלכם.
אלכס מילר: מה זה קשור לצו?
חיים אורון: זה קשור לאיך מתנהלים פה בבית, כשהולכים חברי כנסת עם יבואנים בתוך משרד הזה, אתה יודע, הם...
חיים אורון: הלכו חברי כנסת עם יבואנים לרשות המסים, ועכשיו הם באים להצביע פה.
חיים אורון: יש לזה שמות במחלקה של---
אלכס מילר: סליחה, זה שבן אדם הולך חופשי ושומע, מה הבעיה בזה?
חיים אורון: הוא לא יכול לייצג יבואנים ברשות איתם.
אלכס מילר: זה אסור לפי החוק?
אלכס מילר: מה זה לא יכול?
חיים אורון: הוא לא יכול, אלה חוקי האתיקה של הכנסת.
אלכס מילר: הוא לא מייצג, הוא בא לשמוע.
משה גפני: רק שנייה, חברי הכנסת אורון ומילר, אני מבקש להפסיק את הדיון הזה.
אלכס מילר: לא, תשמע---
משה גפני: לא רוצה לשמוע.
משה גפני: מר ישראל ברשות דיבור.
חזקיה ישראל: מדינות שיש לנו איתן הסכמי סחר, אי אפשר להעלות מכס.
חזקיה ישראל: מדינות כמו אוקראינה, מדינות שלישיות, כן אפשר להטיל.
חזקיה ישראל: מבחינת האינטרס של התעשייה זה היה להתחיל מיד להעלות את המכס.
שי חרמש: נאלצת להתפשר.
חזקיה ישראל: במסגרת הפשרה שהגענו סוכם איתנו, לאור כל מיני דברים אחרים, שזה יעלה ב-1 ל-12.
חזקיה ישראל: אם הצו הוא שזה לא עולה ולא מאשרים עלייה ב-2012, כלומר המצב הוא שגם ב-2012 לא קורה שום דבר, אז נשאר המצב הקיים ואז יש המשך פגיעה בתעשייה.
חזקיה ישראל: לכן אנחנו בעד שיהיה צו שבינואר 2012 יעלה המכס.
חזקיה ישראל: אם יגיעו עם אוקראינה, או מדינות שלישיות אחרות, להסכמי סחר כאלה או אחרים, יבואו ויבטלו.
שי חרמש: אז אף אחד לא יתווכח.
אלכס מילר: לא יבטלו, זה כבר יהיה בפנים.
אלכס מילר: לא תהיה פגיעה?
חיים אורון: לא נכון, יבטלו את הצו.
אלכס מילר: תקשיב, כולם עובדים על אפס.
אלכס מילר: כולם עובדים על אפס כבר.
משה גפני: חבר הכנסת מילר, עם כל הכבוד, אותי מעניינת יותר התעשייה המקומית.
אלכס מילר: כמו כולם.
משה גפני: כמו כולם, אני לא אמרתי שלא כמו כולם.
משה גפני: מר ישראל, אני שואל אותך שאלה, המצב כרגע, גם אתמול אמרו את זה, אבל היום זה חודד לחלוטין, התברר שבמסגרת הפשרה איתכם בראשון ל-12 לא ייכנס באופן אוטומטי הצו---
שגית אפיק: לא בפשרה, בהחלטת הוועדה.
משה גפני: אני יודע, אני רק לא מביא את זה לידי ביטוי נכון.
משה גפני: במסגרת הפשרה עם התעשייה המקומית בראשון ל-12, בניגוד למה שאתם רציתם, שהמכס יעלה מיד, הוא יעלה רק בינואר 2012.
משה גפני: במסגרת הסכם פשרה שנעשה עם חלק מחברי הוועדה, או עם אחד מחברי הוועדה, סוכם שבראשון ל-12 זה לא ייכנס לתוקף ובסוף 2011 יתקיים דיון על המכס הזה.
משה גפני: והיה אם יש הסכמי סחר עם אוקראינה, או עם מדינות אחרות, זה בעצם מייתר את זה בכל מקרה, ואם לא יהיה הסכם, יהיה פה דיון ואז השאלה כוחו של מי יגבר, אבל אין צו בתוקף.
משה גפני: עכשיו אני רוצה לשאול אותך בגלל שאתה הגורם המרכזי פה בעניין הזה, אם היתה באה רשות המסים, אני עוד לא חידדתי איתם את העניין הזה, והיתה אומרת ככה; התקיים דיון בסוף 2011 כדי לראות מה אנחנו עושים, בסדר, אבל אם לא יתקיים דיון ולא יגיעו להסכמה, ולא יהיה שום דבר, יאושר עכשיו צו שייכנס לתוקפו ב-2013, אתם תסכימו?
חזקיה ישראל: אנחנו ביקשנו, במסגרת השיחות, שהמכס יעלה מיד.
חזקיה ישראל: בסופו של דבר הוסכם, בדרך של פשרה---
משה גפני: אתמול אושר שהמכס לא נכנס לתוקפו בכלל.
חיים אורון: הם לא הבינו את זה כך.
חזקיה ישראל: סוכם שהוא יעלה בראשון ל-12, כי אחרת המצב החוקי בשנת 2012 לא---
משה גפני: מר ישראל, תהיה איתי, אל תדבר ציונות עכשיו.
משה גפני: נכון לרגע זה, והקואליציה עומדת להפיל את הרביזיה של חבר הכנסת אורון, זאת החלטת הקואליציה, ואני חבר בקואליציה, מה שהולך לקרות שההחלטה של אתמול היא בתוקף, והמשמעות של העניין שאין צו על מכס, בכלל.
משה גפני: יש דיון שאו שהוא יתקיים, או שהוא לא יתקיים, הוא כנראה יתקיים, בסדר, אבל מבחינת התעשייה המקומית יש מצב רע.
משה גפני: המצב הרע הוא שאין בכלל צו על המכס.
אמנון כהן: ולא יודעים מתי יהיה.
משה גפני: אני רוצה להציע דבר שבעצם יאפשר גם להתקדם עם הסכמי הסחר שעליהם מדובר, לסגור את זה, ואז גם הדיון בסוף 2011 יהיה דיון אמיתי, שיידעו גם המדינות וגם חברי הכנסת, שאם אין דיון, יש צו.
משה גפני: מאשר המצב הנוכחי, שאין כלום, אתה מקבל את זה?
חזקיה ישראל: אנחנו מעדיפים, כפי שאתה אומר, שיהיה צו.
חזקיה ישראל: כמו שאתה אומר, אנחנו מעדיפים שיהיה צו.
בועז סופר: שואלים אותך כן או לא?
משה גפני: הוא הבין.
חיים אורון: חבר הכנסת גפני, גם אני הבנתי, אני מושך את הרביזיה.
חיים אורון: כן, אני מושך את הרביזיה.
שי חרמש: תשאיר את זה פתוח, בוא נתמודד בעוד שנה.
חיים אורון: אני מושך את הרביזיה, אני לא משתתף במשתה שיכורים כזה.
חיים אורון: אתם מטורפים.
חיים אורון: אתה מושך צו לשלוש שנים, על מה?
חיים אורון: כשהם רצו את זה היום להגנת התעשייה המקומית?
חיים אורון: אני מושך את הרביזיה.
שי חרמש: חבר הכנסת גפני, אני יכול לדבר?
משה גפני: יש רביזיה שלי, אני מגיש גם כן, לא חתמתי על צו.
חיים אורון: אתה לא יכול להגיש רביזיה אחרי שהתחיל דיון ברביזיה שלי.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת גפני, אפשר להגיד מלה?
משה גפני: כן, אבל אני במתח עצום, את רואה, אני עוד מעט אהיה שיכור.
חיים אורון: אורי, אל תלך.
משה גפני: אל תלך, תישאר, הוא עוד מעט מתחרט עם הרביזיה.
שי חרמש: חבר הכנסת גפני, למדנו פה כמה דברים מעניינים, שמאלכוהול בונים מגדלי פיקוח.
שי חרמש: זה למדנו אתמול.
שי חרמש: היום למדנו שמאלכוהול בונים יחסי חוץ.
שי חרמש: אני רוצה להסביר דבר אחד, כל התקנות האלה באו לדבר אחד בלבד, לייקר את האלכוהול הזול כדי להקטין את צריכת האלכוהול מסיבות חינוכיות.
שי חרמש: מה שנעשה פה זה הזנייה של כל---
אלכס מילר: על מה אתה מדבר?
שי חרמש: חבר הכנסת אלכס מילר, תן לי לגמור.
שי חרמש: הזנייה, הזנייה.
שי חרמש: תן לגמור.
שי חרמש: תן לי לדבר.
אלכס מילר: למה אתה מטעה את הציבור?
אלכס מילר: תיכנס לחנות.
אלכס מילר: תדבר מה שאתה רוצה.
שי חרמש: כל מטרת הדיון פה היתה לגרום להורדת צריכת הוודקה הזולה.
שי חרמש: כל דבר אחר, לא מגדלי פיקוח ולא אוקראינה ולא בילרוס, אינם רלוונטיים לנושא.
שי חרמש: הניסיון היום לגרור את זה ל-2013 אומר שבשנתיים הקרובות ימשיכו למכור וודקות באמצע אלנבי עם סכינאות, ביום שישי בערב, לא אגיד לך גם חילול שבת, עם כל מה שכרוך בנושא הזה, והוועדה הזאת ויתרה על היעד שלמענו בא הצו הזה, למען פשרות תמוהות ומוזרות, למגדלי פיקוח ולאוקראינה.
שי חרמש: אני מציע לחזור למטרה המקורית, לייקר את זה.
שי חרמש: אני על כל פנים אצביע נגד כל דחייה.
שי חרמש: מצדי שתשאיר את זה פתוח, וקחו עליכם, הרב גפני, את כל התוצאות המוסריות של הדחייה הזאת.
שי חרמש: כי החוק הזה הוא קודם כל חוק מוסרי לפני מגדלי פיקוח ואוקראינה.
שלי יחימוביץ': קודם כל, אני מסכימה עם כל מה שאמרו חברי הכנסת אורון וחרמש, ואני מודה לך, חבר הכנסת אורון, שהסבת את תשומת לבנו להצבעה השגויה שלנו אתמול, שנעשתה בתמימות, כי לא ידענו על מה שרקחו לנו מאחורי הגב.
שלי יחימוביץ': לא היה לנו שמץ של מושג.
שלי יחימוביץ': אני רוצה רק להגיד משפט אחד, וזה בנוסף לדברים של חבר הכנסת חרמש, על מלחמה במכירת אלכוהול זול לבני נוער וכן הלאה.
שלי יחימוביץ': בהחלטה הזאת, חבר הכנסת גפני, ועדת הכספים מעדיפה יצרני אלכוהול באוקראינה על פני תעשיינים ישראלים, ועל הדבר הזה לא ייסלח לנו.
משה גפני: אני הצעתי, במסגרת המצב הקיים, היות ואני אמרתי כבר מאה פעמים, ואני חוטף על זה, שאני מפא"יניק, אני יכול להיות נחמד, אני יכול לעמוד מול התקשורת ולהגיד 'אני נגד.
משה גפני: ..', מה שאתם אומרים, אני יכול להגיד את זה, תאמיני לי, אני יודע לעשות את זה---
שלי יחימוביץ': צריכה להיות לנו עמדה---
משה גפני: לא, חברת הכנסת יחימוביץ, אני רוצה שתביני מה הולך לקרות.
משה גפני: אנחנו נמצאים פה במסגרת פשרה על פשרה על פשרה, כשהתוצאה שלה תהיה נוראה עד כדי כך שחבר הכנסת אורון גם מושך את הרביזיה והתוצאה תהיה רעה מאוד מבחינת התעשייה הישראלית.
משה גפני: אומרת היועצת המשפטית שאני יכול להגיש רביזיה, אני מגיש רביזיה.
משה גפני: אני לא רוצה שהמצב הזה יישאר, כתוצאה מזה, ואני מודה לחבר הכנסת אורון, שהוא עורר את תשומת לבנו לעניין, וגם את מר חזקיה ישראל, שהתעורר לנושא הזה, ואני רוצה לכבד את הסיכום עם חבר הכנסת אלכס מילר.
משה גפני: בכל אני נשמע רע---
שלי יחימוביץ': חבל שלא כיבדו אותנו וסיפרו לנו מה עומד מאחורי הדברים.
משה גפני: אמרו, אמרו.
שלי יחימוביץ': כי לנו נתנו מוצר מוגמר, בלי להסביר לנו מה קרה.
חיים אורון: לא אמרו.
משה גפני: אמרו, נוציא את הפרוטוקול ונראה.
משה גפני: מר סופר דיבר, בקול שקט, אבל הוא אמר את זה.
משה גפני: דיבר בקול שקט, מותר לו, הוא לא חייב להגביר את הקול כל הזמן, אבל הוא אמר.
חיים אורון: בסדר, האחרון שיש לי טענות אליו זה אל מר בועז סופר.
משה גפני: נכון מאוד, הוא באמת עשה פה עבודה יסודית.
חיים אורון: אנחנו גם יודעים עליו ...
חיים אורון: אומרים לו שבלי הוודקה לא יצא לנו בכלל לעשות.
חיים אורון: חוקי היום.
חיים אורון: את מבינה מה אתם אומרים?
חיים אורון: שאתם מוכנים ש---
משה גפני: אתה רוצה לאפשר לי לדבר?
משה גפני: אל תצעק פה.
משה גפני: מה שאני מנסה לעשות, אני מחפש מתחת לאדמה הצעה כזאת שהיא תהיה הצעת פשרה, שהצעת פשרה מטבעה היא רעה, אבל אני יודע לפני מה אנחנו עומדים.
משה גפני: יש הצעת פשרה, ועכשיו לוחשים לי באוזן עוד הצעת פשרה, שהצעת הפשרה הנוספת אומרת שחצי מההעלאה ייכנס לתוקף ב-2012, וחצי מההעלאה ב-2013.
משה גפני: אני מנסה למצוא פשרה מתחת לאדמה.
חיים אורון: אבל יש לך פשרה נורא פשוטה.
חיים אורון: הצו בתוקף, יש להם סמכות לבוא לפה בכל שעה שהם רוצים, לנו אין סמכות, חבר הכנסת כהן אמר לנו---
אמנון כהן: הם צריכים להביא את הצו---
משה גפני: רבותיי, אני מבקש רביזיה.
משה גפני: אני מצטרף לרביזיה של חבר הכנסת אורון.
משה גפני: גם אם הוא מושך את הרביזיה, יש רביזיה שלי.
משה גפני: אני אמשיך את הדיון בעניין הזה במשך היום.
משה גפני: אני רוצה לבקש אישור מיושב ראש הכנסת לקיים את ההצבעה על הרביזיה במשך היום.
משה גפני: נודיע לחברים מתי ואני מבקש מכל הגורמים הנוגעים בדבר, בעיקר מר חזקיה ישראל, תהיו מעורבים בדיונים כדי להגיע לפשרה שתהיה מושכלת.
אלכס מילר: צהרים טובים.
אלכס מילר: אני פותח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת הכספים לנושא עסקים קטנים ובינוניים.
אלכס מילר: הנושא שעל סדר היום הוא בעלי עסקים המשרתים במילואים.
אלכס מילר: החלטתי לקיים ישיבה בנושא הזה בעקבות פניות שקיבלתי מאותם בעלי עסקים.
אלכס מילר: אני גם השתתפתי בכמה כנסים - האחד באוניברסיטת בן-גוריון, האחד באוניברסיטה הפתוחה - בהם עלה לדיון נושא המילואימניקים המשרתים.
אלכס מילר: שם עסקנו בנושאים הסטודנטיאלים והועלו בפניי נושאים שקשורים לאותם אנשים שעובדים ויוצאים למילואים, אבל כמובן עלה גם הנושא של בעלי העסקים שלוקחים על עצמם אחריות לא רק על הפרנסה של משפחתם אלא גם אחריות על פרנסת העובדים שמועסקים אצלם וכאשר הם יוצאים למילואים, אותם אנשים, בחלק מהעסקים, נתקלים בעסקים שסגורים לתקופה בה אותו בעל עסק נמצא במילואים או שיש איזושהי ירידה בהכנסות, דבר שכמובן גורם לכך שהמשכורות של אותם אנשים קטנות מכפי שהיו קודם כי אותו בעל עסק לא מצליח לשלם את המשכורת לעובד שלו אם העסק לא עובד.
אלכס מילר: כמובן שאני לא נותן דוגמאות של עסקים גדולים, שם לכל אחד יש את סגנו והעובד יכול להישאר במקום העבודה ולעבוד או עסקים משפחתיים בהם יש בן משפחה שיכול להיות במקום אלא אני מדבר דווקא על אותם עסקים, על אותו איש מילואים שהוא היחיד שמעסיק ואף אחד לא יכול להחליף אותו, כך שאם הוא לא נמצא במקום, העסק סגור.
אלכס מילר: אם עובדים אצלו כמה אנשים, בעיקרון אם ההכנסה היא חודשית, כל העניין הזה קורס.
אלכס מילר: הייתה גם כתבה מאוד גדולה באחד העיתונים שהתייחסה לכל הבעיות שיש למילואימניקים בתחום העסקים.
אלכס מילר: אני חושב שהנושא הזה הוא כלל ציבורי וחשוב לנו להביע את עמדתנו בו ולראות האם יש צורך בחקיקה, האם יש צורך לשמוע את המשרדים השונים ולהביא לנו כמה בשורות בנושא הזה כי אני יודע שהנושא נמצא על סדר היום.
אלכס מילר: נמצא כאן פורום מג"דים שעוסק בנושא הזה באופן שוטף ויש כאן גם המלצות לתיקונים.
אלכס מילר: אני מאמין שחלק מהדברים כבר הועברו ואין כאן משהו חדש, אבל מה שיהיה חדש, אני מקווה מאוד שאלה יהיו הפתרונות.
אלכס מילר: נמצאת אתנו חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא שהיא יושבת ראש השדולה לעסקים קטנים ובינוניים ואני מקווה מאוד ששנינו ביחד – אופוזיציה וקואליציה – נוכל להביא בהקדם בשורות לחיילי המילואים.
אלכס מילר: דיברתי גם עם יושב ראש השדולה לחיילי המילואים, חבר הכנסת איתן כבל שלא יכול היה להשתתף אתנו כאן כי בשעה זאת הוא מנהל ישיבה של ועדת המשנה שלו.
אלכס מילר: הוא התנצל על כך שלא יכול היה להגיע, אבל כמובן שאנחנו מעדכנים אחד את השני בכל הנושא של הפעילות המשותפת בנושאים הקשורים למילואימניקים.
אלכס מילר: לדיון בוועדה יש מחקר שביקשנו ממרכז המחקר והמידע של הכנסת המפרט לנו את המצב של בעלי העסקים המשרתים במילואים מבחינת מספר האנשים שמשרתים, האחוזים מכלל האנשים שמשרתים במילואים וכולי.
אלכס מילר: לפי המחקר אנחנו רואים שכ-10 אחוזים מכלל המשרתים במילואים הם בעלי עסקים.
אלכס מילר: זה נתון מאוד חשוב כי אם אנחנו לוקחים בחשבון את כל אותם אלו שהם סטודנטים, שרובם נאלצים לבקש הטבות בזמן השירות שלהם ויש תזוזה מסוימת של האנשים שמשרתים במילואים, אנחנו נכנסים עכשיו לנושא העצמאים, אנחנו באמת מגיעים למספרים המראים שחלק גדול של אלו שאמורים לשרת במילואים, נמצאים במצב שמבחינתם הבעיה להתגייס היא בעיה לא רק טכנית אלא גם בעיה שקשורה בעתיד ובפרנסה שלהם, של המשפחות שלהם ושל אלה שעובדים בעסקים שלהם או אלו שאמורים לקבל את התואר שלהם ובעקבות כך הם עלולים או להיכשל במבחנים או ליפול בעסקים.
אלכס מילר: נוכחים כאן הרבה מאוד אנשים שהגיעו על מנת לדבר על הנושא הזה ואנחנו נקשיב לכולם.
אלכס מילר: אני מציע שנתחיל אתכם, עם פורום המג"דים, מה גם שהבאתם לכאן המלצות שלכם מבחינת הדברים שניתן לעשותם ואולי תתארו את המצב שקיים היום במערכת ומה קורה מבחינת
אלכס מילר: כם בנושא הנתונים והפניות שאתם מקבלים.
אבי סייג: אני מייצג פורום מג"דים, מח"טים וטייסים במילואים.
אבי סייג: אנחנו כאן בבית כבר 15 שנים עובדים על כל הנושאים של העיוותים בתחום המילואים.
אבי סייג: נזכור דבר אחד והוא שהמטרה שלנו העיקרית היא לשמר את כוחו של מערך המילואים שהוא עיקר כוחו של צה"ל.
אבי סייג: כל מה שאנחנו מתעסקים כאן זה בפרטים שישמרו על הדבר הזה.
אבי סייג: עד היום אנחנו טיפלנו בכמה סקטורים כמו הסטודנטים והשכירים, בעיקר הסקטורים, נקרא לזה לא כדי לפגוע, חלשים יותר מבחינת רמות השכר ושינינו את שכר המינימום.
אבי סייג: שינינו את הנוסחה, לא מספיק לטעמנו ועוד נעשה ולא סיימנו שם, ועוד שורה רבה של חוקים שעשינו, כולל זה ששינינו את חוק הפיטורים וכמובן את חוק המילואים.
אבי סייג: גילינו שבסקטור אחד לא עסקנו וזה הסקטור של העצמאים ואני מדבר כאן כמו שהגדיר היושב ראש על גופים קטנים בהם אם העצמאי, מנהל המפעל, יוצא למילואים, המפעל נסגר, ואם הוא לא נסגר, הוא אמור להמשיך לשלם את כל ההוצאות הקבועות שלו ואני מדבר על קבועות ואפילו לא על חצי קבועות.
אבי סייג: הוצאות קבועות, דהיינו שכירות, ארנונה, חשמל, שכר.
אבי סייג: אם יש לו שניים-שלושה עובדים, הוא חייב להמשיך את שכרם.
אבי סייג: הסקטור הזה מקבל תגמול בהתאם לרווחים שהיו לו בשנה קודמת.
אבי סייג: הוא לא מקבל שום תגמול על כך שהעסק הזה ממשיך להיות פתוח וההכנסה שלו נפגעת ואני לא צריך לתאר לכם את הקשיים.
אבי סייג: בצד השני היום, אמנם אני מעסיק גדול, יש לי היום למעלה מ-350 עובדים בארגון שלי שאני מנכ"ל שלו ובעלים, אבל התחלתי כארגון קטן ובתקופה שעשיתי המון מילואים וזה דבר שהוא בלתי אפשרי.
אבי סייג: יהיו כאן עוד הרבה התייחסויות.
אבי סייג: אנחנו מניעים מהלך ביחד עם לה"ב, ארגון העצמאים, וחזקי נמצא כאן מטעם התאחדות התעשיינים, וגם היו לנו שיחות לא מעטות עם הביטוח הלאומי, עם אבי צרפתי וליאורה.
אבי סייג: אנחנו יודעים שאנחנו בתחילת הדרך.
אבי סייג: ייקח זמן אבל נגיע לנוסחה אחרת לתגמל את העצמאי שיוצא למילואים.
אבי סייג: לא נרד כאן לפרטי פרטים אבל בדף עמדה שאני אתן למי שלא קיבל אותו, אנחנו מציעים שהנוסחה תכלול את סך כל ההוצאות הקבועות של העסק כאשר בנוסף נוסיף עליהן את הרווח המוצהר של העסק, נחלק את זה על פני שנתיים, נכפול במספר ימי עבודה – יכול להיות שכאן נריב על הנוסחה האם לכפול במספר ימי עבודה מלאים או במספר ימי החודש.
אבי סייג: אנחנו הצענו לכפול את זה ב-520 ימים שהם הימים האמיתיים של העבודה במשך שנתיים.
אבי סייג: אני הולך ויוצר כאן נוסחה רחבה כדי שלא יקרה שאני יוצא למילואים ואשנה לעצמי את השכר שהיה בחודש הקודם או אגדיל הוצאה או אקטין הכנסה אלא אני רוצה לתת כאן משהו רחב יותר.
אבי סייג: אני אגיע לערך יום מילואים ואותו נכפול במספר ימי המילואים.
אבי סייג: זאת דרך שאפשר ללכת בה.
אבי סייג: דרך נוספת שניתן ללכת בה, והממשלה כבר עסקה בזה היא שלמעשה יש דרך לפצות מפעלים בזמן לחימה.
אבי סייג: יש לי מפעל בצפון באזור חיפה ובמלחמת לבנון השנייה הוא כמעט היה סגור.
אבי סייג: נפלו טילים ליד מוסך הרכבת ולגמרי לא תפקדנו.
אבי סייג: יש לי מפעל נוסף באשדוד שבמבצע עופרת יצוקה הוא היה סגור.
אבי סייג: החליט מי שהחליט שצריך לפצות את המפעלים ובאמת פיצו אותנו בהתאם לירידת המחזור העסקי.
אבי סייג: זה היה פיצוי לא מלא, אבל ניתן פיצוי והמדינה הכירה בו.
אבי סייג: אני חושב שניתן לשלב כאן איזושהי נוסחה.
אבי סייג: שוב, לא נקבל את כל מה שאנחנו חושבים, אבל אני חושב שניתן לעשות איזושהי נוסחה שתפצה את המעסיק.
אבי סייג: יש עוד הרבה מה לומר, אבל יש כאן עוד חברים שגם הם ירצו להתייחס.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לשאול שאלה.
רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שזאת סוגיה שיש לה השלכות שלעתים יכולות להיות קריטיות.
רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שזאת סוגיה שהיא חשובה, מצד אחד כאשר בוחנים את כל המצב של מדינת ישראל, שירות ימי מילואים והחובה לשרת את ימי המילואים, יש לזה השלכה ישירה לגבי הסקטור שקוראים לו עסקים קטנים ובינוניים.
רוחמה אברהם-בלילא: הפתרון שאתה נתת, הנוסחה שאתה מציע, היא למעשה נותנת פתרון אולי לחלק קטן מכל הבעיה כולה.
רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, אתה הגדרת בעל עסק שסוגר את העסק שלו כתוצאה מהעובדה שהוא נקרא לשירות מילואים ולא משנה תקופת השירות.
רוחמה אברהם-בלילא: הוא סוגר את העסק בתקופה הזאת.
רוחמה אברהם-בלילא: איפה הפתרון למצב בו נניח אתה המנכ"ל ואתה לא סוגר את העסק אלא אתה יוצא לבד?
רוחמה אברהם-בלילא: הפתרון צריך להיות שונה.
רוחמה אברהם-בלילא: איפה כל הסוגיה הזאת לא של סגירת עסק אלא קצינים ואנשים שעובדים בעסק קטן, ואיך התחשיב צריך במקרה כזה להילקח בחשבון?
רוחמה אברהם-בלילא: האם נכון לקחת את הסוגיה הזאת ולהפריד בעלי עסקים ולהגדיר אותם כבעלי עסקים ולתת להם פתרון כבעל עסק שסוגר את העסק?
רוחמה אברהם-בלילא: האם אנחנו לא ניקלע לסיטואציה בה בגלל מצב כלכלי בעל עסק יכול לומר שהוא צפוי לעונה כזו או אחרת בשנה והוא יודע מראש שדווקא בעונה הזאת הפדיון שלו הוא נמוך, כך שהוא יתאם עם גורמי המילואים את יציאתו למילואים ואז הוא יקבל תמורה והוא עוד יכול להרוויח מהמדינה?
רוחמה אברהם-בלילא: אני מסכימה לכך שאנחנו כן צריכים למצוא פתרון אבל אני חושבת שהנוסחה שהוצעה כאן היא אולי הסנונית הראשונה שבדרך, אבל צריכים להילקח בחשבון כל אותם גורמים, כל אותם קריטריונים וכל אותם סוגים מסוגים שונים של מצבים, של אנשים ושל תפקידים.
רוחמה אברהם-בלילא: בשורה התחתונה, השאלה מה הן העלויות והאם אנחנו נהיה מסוגלים ללכת למצב בו אנחנו צריכים שינוי חקיקה או שינוי בתקנות, ואני לא יודעת.
אלכס מילר: יש כאן כמה גורמים.
אלכס מילר: יש גם את ביטוח לאומי, גם רשות המסים, גם משרד התעשייה.
אלכס מילר: אני מאמין שבסופו של דבר אנחנו צריכים למצוא דרך להתחיל את התהליך.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מסכימה להתחיל את התהליך הזה ולכן אני אמרתי כמה הוא כבד משקל.
רוחמה אברהם-בלילא: זה לא פשוט.
אלכס מילר: בהמשך לדבריה של רוחמה, אני אוסיף עוד עניין שאני יודע שגם הוא מאוד בעייתי והוא כאשר פותחים עסק חדש.
אלכס מילר: פתחתי עסק, קניתי סחורה ופתאום אני צריך ללכת לחודשיים או לחודש וחצי מילואים, דבר שגורם לקריסה כי אני חדש בעסק ואין לי שמץ של מושג מה קורה ואני גם לא יודע מה המחזור שלי ואני לא יודע כמה אני מרוויח כי אני בתחילת הדרך.
אלכס מילר: זה קורה כאשר אני צריך כרגע כמה שיותר מהר להיכנס לתוך התחום ולהיות חלק מהתחרות.
אלכס מילר: אני חושב שאם הייתה כאן מחשבה סביב אותם אנשים שפתחו עסק למשל חודשיים-שלושה לפני שהם קיבלו צו מילואים, שתהיה כאן איזושהי התחשבות לפחות במשך תקופה מסוימת באותם אנשים שמשקיעים הון עצמי גדול מאוד, שוכרים מקום, קונים סחורה ופתאום מוצאים את עצמם חודש מחוץ לעסק אותו פתחו.
אלכס מילר: העסק עדיין לא עובד ואין ניסיון של כמה וכמה שנים.
אלכס מילר: גם את זה צריך לקחת בחשבון.
אלכס מילר: נמצא אתנו אייל גרין ואולי תוכל לספר לנו את הסיפור האישי.
אייל גרין: אני מנכ"ל של חברת אשר גרין מבנים, עסק משפחתי שעוסק בפרוייקטים ציבוריים בכל רחבי הארץ, פרוייקטים ביטחוניים.
קריאה: זכיתם במגן המילואים.
אייל גרין: נכון.
אייל גרין: זכינו במגן המילואים בשנת 2009.
אייל גרין: אנחנו כארבעים עובדים, מתוכם כ-24 עובדים שעושים מילואים פעילים.
אייל גרין: אנחנו בוחרים את האנשים שמסיימים הנדסה אזרחית, בוחרים כאלה שעושים מילואים והם בעיקר קצינים.
אייל גרין: רוב החבר'ה שלנו הם במילואים ואני בעצמי משרת במילואים בחטיבה 551, חטיבת המילואים של הצנחנים.
אייל גרין: אני רוצה קודם כל להדגיש את מה שנאמר כאן.
אייל גרין: אני חושב שאנחנו מתמודדים כאן עם בעיה שאין לה אח ורע בעולם, כאשר מדובר במצב מאוד לא טבעי.
אייל גרין: אנחנו בעצם רוצים לחזק את מערך המילואים.
אייל גרין: העמדה האישית שלי, ואני חושב של רוב האנשים שנמצאים כאן, היא שאנחנו לא עושים את זה כאן למען עשיית כסף או דבר כזה אלא באים לחזק את מערך המילואים ולתת מענה לקשיים האובייקטיבים שנוצרים.
אייל גרין: זה לא בא ממקום של חיפוש דרכים להוציא כסף מהמדינה.
אייל גרין: זאת לא המטרה לשמה אני נמצא כאן.
אייל גרין: אני מסכים עם מה שאמרה חברת הכנסת רוחמה אברהם ואכן מגוון הקשיים הוא מגוון עצום ואדיר, ואני לא בטוח שאנחנו יכולים לתת מענה לכל הקשיים.
אייל גרין: אני יכול לשלוף כאן עכשיו אין ספור בעיות.
אייל גרין: רשמתי לעצמי כמה בעיות שאני באופן אישי נתקלתי בהן מאז מלחמת לבנון ומדובר בבעיות מאוד קשות של תזרים מזומנים כאשר פשוט לא היה מי שיגבה אצלנו כסף ואם אין מי שיגבה כסף, העסק בבעיה מאוד קשה.
אייל גרין: הבעיה הכי קשה בה אני נתקל היום היא שבעצם יש לי התחייבויות כלפי לקוחות, יש אדם שיש לו מפעל מזון ואני התחייבתי לו ללוח זמנים מסוים, אבל מנהל הפרוייקט שלי יצא לחודש מילואים ועכשיו אני לא עומד בלוח הזמנים.
אייל גרין: אני מבין את בעל מפעל המזון שהוא בעצם צריך את המפעל שלו.
אייל גרין: הוא הזמין מכונות מחוץ לארץ.
אייל גרין: אני לא יכול לומר לו שהבחור שלי יצא למילואים לחודש ימים – הוא מנהל פרוייקט ותחתיו יש מאה עובדים – ואין מי שמושך בחוטים כרגע.
אייל גרין: אלה הבעיות היום יומיות בהן אנחנו נתקלים.
אייל גרין: זה מביא לבעיות של גבייה, לבעיות של תזרים, כאשר אתה בכלל לא מייצר, ולכל מה שחבריי כאן אמרו.
אייל גרין: בעיה נוספת שמאוד מציקה לי היא בעיית ההכשרות.
אייל גרין: אני לא יודע אם כולם כאן יודעים על מה אני מדבר.
אייל גרין: יש לי הרבה חבר'ה שאמורים לצאת לקורסי מג"דים, לקורסי מ"פים ובעצם המדינה דורשת מבחור שהוא בחור מוכשר, והוא עובד אצלי, שיצא עכשיו לחודשיים קורס מג"דים.
אייל גרין: זה דבר שהוא בלתי אפשרי.