GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אייל גרין: אנחנו נתקלים עכשיו בבעיה כזאת שהמדינה אמרה שאותו אדם צריך לצאת לקורס מג"דים שנמשך חודשיים ואותו אדם רוצה בזה, אבל הוא מבין שאנחנו לא יכולים.
אייל גרין: בעיה נוספת היא בעיית קצינים.
אייל גרין: אני חושב שאי אפשר לשים באותה רמה את הקצינים ואת החיילים, ואני גם מרגיש את זה אצלי בעסק.
אייל גרין: חייל בדרך כלל מתגייס לשלושה שבועות ועובד במהלך שלושת השבועות האלה, אבל קצין לא עובד במהלך שלושת השבועות אלא הוא עובד חודש לפני והוא עובד שבועיים אחרי.
אייל גרין: העסק שלי מהווה חמ"ל לתחקירים.
אייל גרין: זה בסדר, אנחנו מעודדים את זה והכל בסדר, אבל אי אפשר לתגמל קצין וחייל באותה רמה, ואני מדבר על הקצינים הקרביים שאני מכיר.
אייל גרין: הכי מצחיק זה שקצין שאמנם קיבל זימון לשלושה שבועות, הוא מתעסק במילואים האלה חודש וחצי ואנחנו מתוגמלים על שלושה שבועות כאשר בפועל הוא במיילים, בישיבות וכולי ואני כבר לא מדבר על הריכוז שלו ועל איפה הוא נמצא.
אייל גרין: אני לא יודע אם הוא נמצא יותר בעבודה או יותר נמצא במילואים.
אייל גרין: אמרתי בראשית דבריי שאני מבין שקשה מאוד להתמודד עם כל הבעיות הקיימות.
אייל גרין: אופרטיבית הייתי רוצה לראות שני דברים.
אייל גרין: ראשית, אני חושב שהמדינה – בטח במכרזים, ואני עוסק הרבה בפרוייקטים ציבוריים – צריכה לתת איזשהו תעדוף, ואני לא מדבר בנקודות, לחברה שמעסיקה איקס מילואימניקים.
אייל גרין: זה צריך להיות פרמטר במכרז וזה דבר פשוט.
אייל גרין: אדם שיוצא למילואים, לוח הזמנים בפרוייקטים לפחות ציבוריים, מוכר.
אייל גרין: אם אני חייב למסור לרכבת פרוייקט ב-12 חודשים ומנהל הפרוייקט שלי יצא לשבועיים מילואים, זה לא צריך להימנות בימי ההסכם.
אייל גרין: זה דבר פשוט והוא לא מסובך.
אייל גרין: הוא עולה כסף למדינה, אבל הוא בטל בשישים לעומת מה שזה עושה לי כי אני לא יכול להעמיד אנשים בסטנד ביי.
אייל גרין: אלה שתי ההצעות האופרטיביות שלי.
אייל גרין: האחת, לא למנות את ימי המילואים לפחות בפרוייקטים ציבוריים, והשנייה, לתת תעדוף במכרזים ציבוריים.
אייל גרין: במכרזים פרטיים זה בעייתי, אבל במכרזים ציבוריים לתת עוד שתי נקודות, וזה אפשרי.
אבי סייג: כבר העלינו את זה.
אייל גרין: אבל זה לא קורה.
אבי סייג: לאט לאט.
אבי סייג: זה יהיה.
אלכס מילר: נמצא אתנו מוטי שפירא, נציג לה"ב, לשכת הארגונים העצמאים.
מוטי שפירא: קודם כל, תודה ליושב ראש הוועדה על קיום הדיון הזה.
מוטי שפירא: כמובן תודה לחברת הכנסת רוחמה אברהם שהיא משרה על כל העניין של העסקים הקטנים.
מוטי שפירא: אני חושב שאבי סייג והחבר'ה שלו באמת עושים עבודה טובה.
מוטי שפירא: לפעמים הם לוחצים יותר מכפי שאנשים מודעים לבעיה.
מוטי שפירא: אני חייב לחשוף כאן שגם אני אלוף משנה במילואים ולפני קרוב לשלושים שנים הייתי בין אלו שהיה בצבא אמון על הכתיבה ואחריות חוק שירות מילואים פעיל, על כל הוראות שירות המילואים הפעיל בצבא, אבל אני לא זוכר הרבה כי זה היה לפני שלושים שנים.
מוטי שפירא: יש כאן נקודה פשוטה.
מוטי שפירא: הרי צריכים לצאת למילואים.
מוטי שפירא: מה שהיה לפני שלושים-ארבעים שנים, זה לא דומה למה שקורה היום מבחינת התודעה, אבל למילואים צריכים לצאת.
מוטי שפירא: זה ברור שיש לזה נזק למשק ולאנשים הפרטיים.
מוטי שפירא: יש נזק ברור.
מוטי שפירא: ההבדל העיקרי בין העצמאים לבין בעלי העסקים הקטנים הוא שאצלם היציאה למילואים יושבת על חלק גדל מהפעילות העסקית.
מוטי שפירא: כאשר יוצא שכיר, בעצם זה המבחן – ואת זה אני אומר לחברת הכנסת רוחמה אברהם וגם לך אדוני היושב ראש – הגדול בכלל של התעסקות הממשלה עם עסקים קטנים.
מוטי שפירא: עסקים קטנים ועצמאים, התלות שלהם בכל דבר – אם זה מיסוי, אם אלה תשלומי מע"מ, אם זאת העסקת עובד, אם זה כל דבר – התלות שלהם היא הרבה יותר גדולה מאשר העסק הגדול וזה שם המשחק בכל הדברים.
מוטי שפירא: בנושא הזה של המילואים, אנחנו התקשינו בהתחלה למצוא היכן הבעיה.
מוטי שפירא: אני שומע גם מחברת הכנסת רוחמה אברהם וגם ממך, ונתת דוגמה, דברים שאני לא חשבתי עליהם כי באמת בצד הישיר שבין הפיצוי הישיר של העצמאי הבודד, אדם, חייל מילואים שהלך למילואים לבין מה שהוא מקבל, בגדול יש פתרון.
מוטי שפירא: קפיצת המדרגה צריכה ללכת לכיוון עליו דיבר בעיקר אבי.
מוטי שפירא: אני לא יודע אם יש כאן מישהו מרשויות המס.
אלכס מילר: יש.
מוטי שפירא: אם כן, או שאנחנו הולכים באמת לשינוי מהותי - וזה לא רק עניין של מס הכנסה אלא זה בעיקר עניין של תקציב המדינה – ואומרים שאנחנו מתייחסים היום לעצמאי שהולך למילואים ולעסק הקטן במכלול של הנזקים או הנזקים הפוטנציאלים שיכולים להיות לו, אבל שהם מוכחים.
מוטי שפירא: לדוגמה, יכול להיות גם עצמאי או בעל עסק – ואני חושב שדיברנו על זה – שהוא היה צריך לקבל הזמנה גדולה מחוץ לארץ או מהארץ לאספקה של מוצר מסוים, ואין מי שיעשה את זה במקומו כך שאי הנוכחות שלו גורמת להפסד של העסקה הזאת.
מוטי שפירא: רוב האנשים היום מודעים לזה אבל יכול להיות שצריך כאן להכניס איזה משהו, מרכיבים נוספים, בתוך חישוב הפיצוי שאכן באמת ייקחו בחשבון גם דברים מהסוג הזה כדי לתת איזשהו ביטוי למה שהאנשים האלה עלולים להפסיד במצב שהכיסוי של העצמאי עצמו, בעל העסק הקטן, כאשר הוא יוצא למילואים, הוא על מרחב של שמונים אחוזים ומעלה מהעסק שלו.
מוטי שפירא: זאת ההשפעה המרכזית.
מוטי שפירא: זוהי פריצת מחשבה לחלוטין.
מוטי שפירא: זאת אומרת, זה לא רק האיש עצמו, האינדיבידואל שיצא למילואים אל מול הפיצוי הישיר שלו, אלא הסתכלות כבעל עסק, מה שבגדול יהיה קשה מאוד לבעל עסק גדול להוכיח והוא לא יכול להוכיח את זה.
מוטי שפירא: אנחנו לא נגד עסקים גדולים אבל ברור שמפעל של 400 עובדים שהולכים חמישה עובדים למילואים בו זמנית, לא יוכל להוכיח שחמישה אלו דפקו את העסק.
מוטי שפירא: דבר נוסף.
מוטי שפירא: מי שקרא את הסדרה ב-ממון, שם העלו סוגיה נוספת.
מוטי שפירא: העלו מצבים של בעלי מקצועות חופשיים מקצועיים, כמו למשל רופא שיניים – אני מניח שאתם העליתם את זה, אבי, באיזשהו מקום – או עורכי דין.
עלה מיקנובסקי: אחד יושב לידך.
מוטי שפירא: זאת אכן דוגמה נכונה.
מוטי שפירא: לפעמים יכול להיות שאצל עורך דין עובד עורך דין נוסף.
מוטי שפירא: אתמול התקיים כאן דיון גדול מאוד על כל נושא רפואת השיניים שכולה פרטית.
מוטי שפירא: רופא שיניים הולך למילואים ואין מי שיעבוד באותו זמן.
מוטי שפירא: ברור לנו שהאנשים צריכים ללכת למילואים, אבל העובדים האלו, גם הם יצאו לחופשה מאולצת.
מוטי שפירא: בקיצור, יש כאן איזושהי חשיבה יותר גדולה מאשר הפיצוי הישיר מביטוח לאומי והשאלה האם באמת ניתן כאן לפרוץ איזושהי דרך לשקלול הגיוני.
מוטי שפירא: אני מסכים, ואני חושב שגם אתה וגם אבי שהוא אלוף משנה מסכימים שאנחנו צריכים לצאת למילואים - אני כבר זקן מדיי לעשות מילואים – ויש בזה נזק מסוים ואי אפשר להתעלם מזה.
מוטי שפירא: רוב האנשים מודעים לזה ובעם ישראל מקבלים את זה.
מוטי שפירא: הנושא השני הוא בעיית התיאום של היציאה למילואים.
מוטי שפירא: הבעיה הראשונה היא הפיצוי והבעיה השנייה היא בעיית התיאום.
מוטי שפירא: בעיית התיאום, האמת שלא היה לי את הזמן לחקור את זה ואני כבר לא זוכר את זה מהיותי בצבא אבל בעיית התיאום היא בעיה מאוד דרמטית.
מוטי שפירא: ברור שיש דברים שאתה לא יכול למנוע אותם, לפעמים אתה יוצא לאימון וכולי, אבל בעיית התיאום היא בעיה מאוד דרמטית.
מוטי שפירא: אני לא זוכר היום אם יש לה את הפתרון המלא או לא אבל אני מאמין כאן למפקדים בשטח.
מוטי שפירא: המפקדים בשטח לפעמים נותנים לחיילים את הפתרונות בעצמם כאשר החייל בא ומציג איזושהי בעיה, אבל יכול להיות - אני לא אומר את זה במושגים שליליים כי אני לא כבר לא בקיא בוולת"מים של היום לגבי עצמאים, איך זה עובד וכולי - שבנקודה הזאת צריך לתחקר את הנושא ולראות שהוא עובד נכון ושזה נותן את הפיצוי.
מוטי שפירא: שוב, הבסיס לכל החשיבה הזאת של המילואים הוא אותו מצב שהיציאה למילואים יושבת על תלות מרבית של היציאה למילואים על הפעילות של העסק.
חזקיה ישראל: אנחנו קיבלנו פנייה מנשיא לה"ב ומאבי סייג להצטרף לפורום הזה שהולך לקיים דיון בלה"ב ב-13 ביוני, אם אני זוכר נכון, כדי לנסות לקדם את הנושא.
חזקיה ישראל: אנחנו מאמינים בחשיבות של הצורך בשירות מילואים ולכן נרתמנו לנושא הזה.
חזקיה ישראל: כלומר, בזמנו היינו שותפים לחקיקת חוק המילואים, חוק שנותן מענה והגדיל את המינימום בצורה מאוד משמעותית כאשר עשו שם שיפורים.
חזקיה ישראל: כאן מציגים נושא.
חזקיה ישראל: אבי הציג נושא והוא נושא שלא חשבנו עליו.
חזקיה ישראל: גם אצלנו יש מפעלים קטנים ובינוניים ולכן אמרנו שנלמד את הנושא.
חזקיה ישראל: אין לנו כרגע תשובות מה צריך לעשות או לא צריך לעשות אבל אנחנו יודעים שיש בעיה שצריכים להתמודד אתה.
חזקיה ישראל: כרגע אין לי תשובות או הצעות כי אנחנו בשלב של לימוד הבעיה.
חזקיה ישראל: כאשר נלמד את הבעיה, ננסה לייצר ביחד עם אותו צוות פתרונות ואולי יהיו עוד אנשים שיצטרפו אליו.
עלה מיקנובסקי: אני מפורום החפ"שים, החיילים הפשוטים.
עלה מיקנובסקי: אנחנו בפעילות כבר מעל עשר שנים.
עלה מיקנובסקי: אנחנו שותפים לדרך גם עם המג"דים וגם עם השדולה.
עלה מיקנובסקי: בנושא הזה של תגמול למשרתים במילואים, התחושה היא שהמדינה החליטה להפריט גם את הבעיות של חיילי המילואים, מהשכיר או הסטודנט המובטל, או לא משנה, עד אחרון העצמאים.
עלה מיקנובסקי: לדוגמה, כאשר היה הנושא של פיצוי לבעלי עסקים בצפון, שכחו שיש גם אנשי מילואים שלא גרים בצפון והעסק שלהם היה דווקא בדרום אבל הם גויסו בצו 8 והעסק שלהם נפגע לא פחות מכל עסק אחר במלחמת לבנון השנייה.
עלה מיקנובסקי: גם בנושא הזה המילואימניק הוא משהו שכמובן מובן מאליו לכולם שהוא יהיה שם, שהוא מגיע, וכאשר מגיע הרגע לעזור לו ושהוא לא ייפגע, זאת כבר בעיה שלו או של המעסיק שלו או של אשתו.
עלה מיקנובסקי: העיוותים בנושא הזה קיימים.
עלה מיקנובסקי: חברת הכנסת רוחמה אברהם, את מרימה כאן קופסה והכל יצא, ומה שאבי הציג ומה שאת אמרת, הרבה נושאים ותתי נושאים וזוויות יצאו.
עלה מיקנובסקי: אני מברך על היוזמה לפתוח את הקופסה הזאת כי הגיע הזמן לעשות זאת אחרי שישים שנים.
עלה מיקנובסקי: הגיע הזמן שמישהו ידאג גם לפלח הזה של האוכלוסייה שכלכלית היא מהנפגעות הכי גדולות בכל הנושא הזה של מילואים.
עלה מיקנובסקי: העיוותים הם היסטוריים והם גדולים, אבל בזמן כלשהו צריך להתחיל ולעשות מה שאפשר מיידית, ומה שייקח יותר זמן, להמשיך בסבלנות.
עלה מיקנובסקי: אנחנו כבר עשר שנים יחד עם החבר'ה של אבי ניסינו להגיע לחוק המילואים וקיבלנו כתף קרה במהלך שנים, עד שהצלחנו לפרוץ.
עלה מיקנובסקי: לא צריך להתייאש ולומר שהנושא מורכב, אבל צריך לתת מיידית פתרונות כי העסק הזה נסחב.
עלה מיקנובסקי: תכף ידברו חבריי שהם בעלי עסקים כאלה וישתפו אתכם בחוויות שלהם.
עלה מיקנובסקי: המוטו שלנו הוא קודם כל שאין כל כך הרבה אנשים שמשרתים במילואים.
עלה מיקנובסקי: כאשר מדברים על המערך הפעיל, מדברים על 100 אלף אנשים.
עלה מיקנובסקי: לפי הנתונים שנמצאים כאן, אנחנו מדברים כאן על 10,000 אנשים שנפגעים.
עלה מיקנובסקי: לא מדובר בכל האוכלוסייה.
עלה מיקנובסקי: זה אומר שאם יש שני עסקים קטנים, אחד שמעסיק אנשי מילואים והשני לא מעסיק אנשי מילואים, מראש אותו אחד שמעסיק כבר בפיגור בתחרות.
עלה מיקנובסקי: את המדינה זה לא מעניין.
עלה מיקנובסקי: את אף אחד זה לא מעניין, אבל הוא והעובדים שלו והמשפחות, זה כן מעניין אותם.
עלה מיקנובסקי: הדבר האחרון.
עלה מיקנובסקי: הפגיעות הן רבות ומגוונות.
עלה מיקנובסקי: גם כאשר הוא מעסיק שכיר, השכיר לא מקבל פיצוי מלא והוא לא מקבל פיצוי מלא בזה שהוא מעסיק שכיר שמשרת במילואים.
עלה מיקנובסקי: לכך נוסיף את כל הפגיעה של אותו בעל עסק עליה כבר דיברו.
עלה מיקנובסקי: אנחנו שוב מברכים את ועדת המשנה ואת העומד בראשה ואנחנו מאוד מבקשים שהנושא הזה יהיה בסדר עדיפות עליון ודחוף.
עלה מיקנובסקי: לא יתכן שבמדינה שרק 100 אלף אנשים משרתים, מתוכם 10,000 נפגעים כל כך קשה, שהמדינה תפנה להם גב אלא אם כן אתם רוצים להגיע למודל אחר של מילואים ואז בואו נראה אם ישרת מי שלא עולה כסף או מי שלא נפגע.
עלה מיקנובסקי: אז נראה מי ישרת במילואים.
עלה מיקנובסקי: ברשותך, אני מזמין את החברים שלנו להציג את המקרים שלהם.
שירן שמשי: יש לי שלושה עסקים קטנים ובכל עסק מועסקים עד עשרה עובדים.
ליאת גור: באיזה תחום העסקים?
שירן שמשי: יש לי סוכנות ביטוח שמעסיקה שישה עובדים, יש לי חברה שנותנת שירותי תמיכה בסקיוריטי, יש לי חברה בתחום הדפוס.
שירן שמשי: אני עושה מילואים, קצין אג"ם.
שירן שמשי: שנה גרועה אצלי במילואים היא 65 ימים ושנה טובה, קרוב ל-104 ימים.
שירן שמשי: לגבי עיר הבה"דים, אני לא יודע מי מכם קרא את המכרז, אבל זה מכרז שמגביל את הקבלנים בכמות מקסימלית של אנשי מילואים, דבר שהוא הפוך למה שנאמר כאן.
שירן שמשי: אני לא מבין איך זה מסתדר.
שירן שמשי: המדינה במכרזים ציבוריים אומרת שהקבלן מתחייב לא להעסיק יותר מאיקס אחוזי אנשי מילואים.
עלה מיקנובסקי: זאת שערורייה.
שירן שמשי: אין לזה אח ורע.
אלכס מילר: על הנושא הזה התקיים דיון בוועדת הכספים.
שירן שמשי: הלכתי לקרוא את המכרז.
שירן שמשי: אני לא מתמודד שם, אבל סתם עניין אותי.
אלכס מילר: אתמול התקיים כאן דיון.
חזקיה ישראל: היה דיון על כחול-לבן בנושא הקבלנים.
אלכס מילר: זה אחד הנושאים.
חזקיה ישראל: סוכם שיתקיימו דיונים אתנו, עם התעשיינים.
עלה מיקנובסקי: המכרז מחייב את הקבלן.
שירן שמשי: בתחום ההסמכות, אני מסכים אתך כמי שעשה גם קורס מ"פ וגם סיים קורס מג"דים.
שירן שמשי: דרך אגב, זה בהתנדבות וזה מעבר לתעסוקה רגילה של הגדוד שלי וזה לא יאמן אבל אני בא משם.
שירן שמשי: העסקים שלי, כולם חברות בע"מ, אני שכיר בהן אבל אף אחד לא מסתכל בסוף הדרך על המשכורת – אני לא נכנס כרגע לבעלי מקצועות חופשיים כאשר יש תקופות פחות טובות או יותר טובות.
שירן שמשי: עורך דין, אחרי תקופת פגרה, אז ההכנסות שלו היו נמוכות, אבל המשכורת שלי לא משקפת באמת את ההכנסה האמיתית השנתית שלי.
שירן שמשי: אני לא מושך דיבידנד קבוע, אני לא קשור לתזרים שלי.
שירן שמשי: בסך הכל אף אחד לא עוזר לי בבעיות התזרים שהתחילו להתעורר אצלי, בין אם זאת קרן לעידוד עסקים קטנים או בין לעזור לי בנושא הריביות או החריגות בבנקים או כל ההוצאות האלה.
שירן שמשי: אני מבקש גם שם לקבל העדפות.
שירן שמשי: אלה דברים אקוטיים כדי לשרוד בעסק.
שירן שמשי: אני לא מדבר על מה שהפסדתי בגלל שירות המילואים בגלל שלא הייתי בעסק.
שירן שמשי: אם פעם היינו יכולים לנהל את העסק מרחוק, בשלט רחוק, והיו לזה הוצאות מאוד גדולות – אני לא מדבר על דלק, על נסיעות, על אינטרנט ועל סלולרי – בשנתיים האחרונות, בכל אופן ביחידה שלי, הטלפון נלקח היום בכניסה ומפורק מהסוללה - אני משרת ביחידה קרבית – כך שאני גם לא זמין אפילו לא לרמת ה-SMS בשירות המילואים בגלל ביטחון מידע.
שירן שמשי: אם הייתי יכול פעם ביום להתקשר, היום אני צריך ללכת ארבעה קילומטרים, לקחת את הטלפון, למצוא איזשהו מקום, להתחבר, לטלפן למשרד שלי כדי לראות מה קורה ולחזור בחזרה ליחידה.
שירן שמשי: לפני שבועיים סיימתי 26 ימי מילואים ואני יוצא למילואים ביולי, כך ששוב זה יהיה כך.
שירן שמשי: הפעם הרגשתי את זה ממש על בשרי וראיתי איזה נזק נגרם לי ב-26 ימים בגלל הניתוק הזה.
אלכס מילר: נמצאת כאן ליאת גור מהתאחדות המלאכה והתעשייה.
ליאת גור: אני נמצאת כאן בשמם של בעיקר מעסיקים מהתעשייה הזעירה.
ליאת גור: כאשר קיבלנו את הזימון לישיבה, פנינו לכל חברי ההתאחדות וקיבלנו הרבה מאוד תגובות.
ליאת גור: קודם כל, בניגוד למה שנשמע כאן, אחד הדברים העיקריים שנשמעו היה שיש שיפור עצום בשנים האחרונות וזה משהו לחיוב.
ליאת גור: בעלי העסקים מרגישים את זה גם בתגמול.
עלה מיקנובסקי: על מה את מדברת?
עלה מיקנובסקי: מי מרגיש שיפור?
ליאת גור: זה היה המשפט הבא שלי.
אלכס מילר: אם יש לך איזושהי שאלה, אתה יכול לבקש ממני את הרשות לשאול שאלה, אבל לא באופן חופשי לעשות כאן.
ליאת גור: כמה עשרות בעלי עסקים שחזרו אלינו אמרו שכן מרגישים בשנים האחרונות, ואמרו שזה גם בעקבות הפעילות של פורום המג"דים והמח"טים, בשיפור עצום.
ליאת גור: סגן אלוף שדיברתי אתו אמר לי שהוא עשה מילואים וקיבל תגמול של 2,460 שקלים והיה מרוצה.
אלכס מילר: בגין מה הוא קיבל תגמול?
אלכס מילר: על זה שהוא בעל עסק?
ליאת גור: לא.
ליאת גור: הוא עשה מילואים במשך 18 ימים.
ליאת גור: הוא קיבל שווי נקודת זיכוי.
ליאת גור: זה דבר שלא היה.
אלכס מילר: בואי נתמקד בבעלי העסקים.
ליאת גור: בסדר.
ליאת גור: בעלי עסקים.
ליאת גור: הבעיה העיקרית שחוזרת ונשנית, ואני לא יודעת כמה אפשר לפתור אותה כאן, היא בעיה של אשראי, של חריגות אשראי, כמו שנאמר כאן קודם.
ליאת גור: אתה לא זמין כאשר אתה במילואים.
ליאת גור: בעל עסק שחוזר לו שיק, שיש לו שיקים שמסתובבים בחוץ, פתאום מסגרת האשראי חרגה ויש את איסור החריגה ממסגרת האשראי, הוא לא זמין, הוא לא נמצא, ואי אפשר להתקשר אפילו אל הבנק ואין לו איך לפתור את זה.
ליאת גור: אותו הדבר גם מול הביטוח הלאומי ומס הכנסה, וגם זה נושא שהוזכר כאן.
ליאת גור: עוד דבר שהועלה כאן כמה פעמים זה עניין של שחרור עובדים.
ליאת גור: היה לנו לא מזמן מקרה שפנו אלינו לבקש עזרה, של בעל עסק שהעובד שלו היה צריך לנסוע לקורס הכשרה מאוד מאוד יקר בחוץ לארץ אבל קיבל מילואים.
ליאת גור: ולת"ם לא עזר, להגיש ערר לא עזר, ורק אחרי דרך חתחתים והתערבות שלנו והייתה פנייה לפניות הציבור באכ"א, אותו אדם שוחרר משירות מילואים.
ליאת גור: אם כן, אלה הנושאים פחות או יותר – עניין שחרור העובדים וההתמודדות מול הבנקים בנושא האשראי.
משה רוברט סדיה: אני אופטומטריסט.
משה רוברט סדיה: יש לי עסק בו מועסקים חמישה עובדים.
משה רוברט סדיה: אני אגע יותר בתחום הספציפי שלי.
משה רוברט סדיה: העסק שלי הוא לא חברה בע"מ אלא עסק עצמאי.
משה רוברט סדיה: היום, כאשר אני יוצא למילואים, העסק באמת כמעט מושבת כי כמו שהבאתם כאן דוגמה של רופא שיניים, אופטומטריסטים הם במצב מאוד מאוד דומה.
משה רוברט סדיה: אנשים באים לשם בדיקה ספציפית של אותו אדם.
משה רוברט סדיה: תמיד אפשר למצוא מחליף, אבל זה אף פעם לא כמו שבעל הבית נמצא.
משה רוברט סדיה: זה חוץ מהעסק עצמו שמתגלגל כמובן הרבה פחות מבחינת הזמנות, מבחינת בנקים, תזרים מזומנים, ניהול העסק.
משה רוברט סדיה: זה חוץ מהעניין המקצועי של אופטומטריסט.
משה רוברט סדיה: אני חושב שצריך קצת לשנות כיוון ולראות איך לפצות את אותו חייל מילואים.
משה רוברט סדיה: יש קודם כל אפשרות לחלק לפי מקצועות.
משה רוברט סדיה: אם אני בעל תפקיד כזה או אחר, מקצוע שיש לו תחליף או כמו שאמרתם אם יש סגן או אין סגן ולפי זה גם לתגמל בהתאם.
משה רוברט סדיה: כמו שנאמר כאן, יש גם עניין של חלוקה לפי תפקיד בצבא.
משה רוברט סדיה: קצין, אין ספק שהוא מתחיל את המילואים שבועיים לפני כן ומסיים שבועיים לאחר מכן.
משה רוברט סדיה: זה גם דבר שאני חושב שצריך לקחת בחשבון, חוץ מההוצאות שיש לו כמובן תוך כדי שירות המילואים על פלאפונים, נסיעות וכדומה, דברים די משמעותיים שדווקא בתקופה האחרונה, בשנים האחרונות, לפי מה שאני יודע, באמת התחילו להשתפר ולתגמל קצת יותר ולעשות זאת בכל מיני דרכים.
אייל גרין: יש כאן איזשהו אבסורד ואני כמעסיק מרגיש אותו.
אייל גרין: בסוף מי שנהנה מהתגמולים האלה, את ה-2,000 שקלים תוספת על שלושים ימים, מקבל העובד.
אייל גרין: אני חושב שמי שצריך ליהנות לפני העובד, זה המעסיק.
אייל גרין: כשאני מוציא איש מילואים, אני לא אקח ממנו את הרכב, הוא מסיע את החיילים שמשרתים אתו במילואים והוא מנהל את המילואים מהפלאפון שאנחנו מספקים לו.
אייל גרין: בסוף, כשהוא עושה מעל 18 ימים מילואים, מי שמקבל את התגמול, זה אותו עובד.
אבי סייג: גם המעסיק.
אבי סייג: בוא נתקן.
אבי סייג: גם המעסיק מקבל יותר וגם העובד מקבל יותר, ושניהם מקבלים פחות ממה שמגיע להם.
אייל גרין: זה לא באותה מידתיות.
אלכס מילר: הבעיה היא שיש הבדל ולשם כך אנחנו מקיימים את הדיון.
משה רוברט סדיה: צריך להבין שכל מי שיוצא למילואים צריך לתת את התרומה שלו ואין ספק בכך.
משה רוברט סדיה: אין ספק שאף פעם לא נוכל להגיע למאה אחוזים, אבל צריכים לשאוף כמה שיותר להתקרב למאה אחוזים.
משה רוברט סדיה: לגבי מה שנאמר כאן קודם.
משה רוברט סדיה: כדי למדוד הפסדים – ונתנו כאן דוגמה של עורך דין שבתקופת הפגרה הוא לא מרוויח – אני חושב שיש הרבה אפשרויות לבדוק את זה וללכת כמה שנים אחורה, לפי אותה תקופה.
משה רוברט סדיה: אם זה יורד לפחות מעשרים אחוזים בהכנסות, לפי זה לתגמל ולתת מדרגות של הטבות.
משה רוברט סדיה: לדעתי יש הרבה פתרונות ואנשי המס שנוכחים כאן יוכלו לתת פתרונות טובים.
משה רוברט סדיה: צריך להבין שאנחנו כעצמאים כמובן משתדלים בסוף שנה לסיים עם כביכול כמה שפחות רווחים חוקיים.
משה רוברט סדיה: ברגע שהחלוקה נעשית בסוף שנה, הרווחים שלנו נראים מאוד קטנים.
משה רוברט סדיה: אם הרווחנו מאה אלף שקלים למשל, אנחנו נדאג להשקיע עוד חלק מהכסף הזה בעסק כדי לשלם פחות מסים, וזה דבר חוקי והגיוני וכך זה אמור להתנהל.
משה רוברט סדיה: כאן הבעיה העיקרית שלנו.
משה רוברט סדיה: יכול להיות שיש אופציה לראות עד כמה הייתה השקעה של העסק ולפי זה גם להוריד.
אלכס מילר: גבירתי, שמעת את הדברים שנאמרו כאן.
אלכס מילר: אני בטוח שאתם מכירים את רוב הבעיות שהועלו כאן.
אלכס מילר: אני אשמח אם תתייחסי גם באופן כללי וגם באופן פרטני לאותן בעיות ואם תוכלי לתת לנו מספרים.
אלכס מילר: מהמחקר שנעשה כאן קיבלנו כמה אחוזים מהעצמאים משרתים היום במילואים ואולי תוכלי לעדכן אותנו ולומר לנו באיזה מספרים מדובר ובאיזו אוכלוסייה מדובר שלדע
אלכס מילר: תכם היא בעייתית ביותר.
שלי ארטמן: אני עוזרת קצין מילואים ראשי מזה חמש שנים.
שלי ארטמן: ליוויתי גם את החקיקה של החוק, כך שאני מצויה בנושא.
שלי ארטמן: עובי הקורה של התהליך.
שלי ארטמן: קודם כל, האמירה הראשונה היא שמערכת הביטחון וצה"ל כמובן מברכים על כל יוזמה שהיא למען חיילי המילואים ולמען מערך המילואים בכל רזולוציה שהיא, ואומר למה.
שלי ארטמן: מערך המילואים, על אחת כמה וכמה בימים אלה, פעם באמת כולם היו עושים 40-50-60 ימים אבל היום יש פחות שעושים את הימים האלה ולכן מערך המילואים הוא לא הבעיה הפרטית, לא של מערכת הביטחון ולא של צה"ל.
שלי ארטמן: מדינת ישראל צריכה לגבות אותו, לתת לו מענה, לדאוג שהוא לא יפסיד, לשפות אותו היכן שצריך, ולכן צריך לתת במה לנושאים האלה ולייצר את הכלים המתאימים כדי שבאמת לא לפגוע באנשים האלה, כי אסור להתייחס אליהם כמובן מאליו.
שלי ארטמן: זה שכל פעם שקוראים להם הם באים, זה בסדר ואין צורך להוסיף.
שלי ארטמן: אם כן, זה דבר ראשון וחשוב מאוד לקדם את הנושא וחשוב מאוד לתת לו הד ציבורי ולפתוח את זה לדיון ולייצר את הפתרונות המתאימים.
שלי ארטמן: ברור שזה תהליך, ברור שזה מורכב, אבל זה לא צריך לרפות את ידינו.
שלי ארטמן: דבר שני.
שלי ארטמן: ממש בתקופה האחרונה, אני יכולה להעיד על הבית שלי, על צה"ל שעובד בשיתוף פעולה מאוד מאוד הדוק עם הארגונים שחלקם בחקיקת החוק אינו מוטל בספק.
שלי ארטמן: חוק המילואים תיקן דברים שונים ונתן מענה.
שלי ארטמן: הבעיות הרוחביות, עדיין ומראש, תוך כדי החקיקה, דובר על כך שיהיו מגזרים מסוימים שיטופלו במה שנקרא דור ב'.
שלי ארטמן: לכן באמת לעשות זאת.
שלי ארטמן: אנחנו בצורה שוטפת נפגשים, מדברים, מעלים רעיונות בפורומים כולל את אכ"א.
אלכס מילר: הדברים מבחינתכם, ואני יכול לתת דוגמאות.
אלכס מילר: למשל, כל הנושא הזה של עסק חדש.
אלכס מילר: זה קשור אך ורק למשרד הביטחון.
שלי ארטמן: יש כמה דברים.
שלי ארטמן: קודם כל, אני חושבת שגם כל האנשים שדיברו כאן לפניי, בסופו של דבר יכול להיות שבנקודה זו או אחרת יש תקלות ויש טעויות, בהחלט, אבל המנגנונים שקיימים בצבא, של ולת"ם, אני יודעת אישית שיש הנחיה של מי שאמון על ולת"ם להקל על מי שמתחיל עסק חדש.
שלי ארטמן: דרך אגב, זאת לא בעיה רק של אדם שהוא עצמאי אלא גם שכיר שהיה מובטל ומתחיל לעבוד במשכורת של 15 אלף שקלים, צריך להחזיר כסף למעסיק שלו כשהוא מקבל את תגמול המילואים כי המעסיק שלו לא מקבל את הסכום הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: מה ההגדרות בפרק הזמן של קריאה למילואים מרגע פתיחת עסק חדש?
אלכס מילר: אין הגדרות.
רוחמה אברהם-בלילא: למה לא לומר בצורה ברורה?
רוחמה אברהם-בלילא: הרי בכל גיוס של מערך מילואים, אין צפי של הגעה של מאה אחוזים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת לומר שבמקרה הטוב מגיעים בין 70 ל-80 אחוזים וזה אומר גיוס גבוה וגיוס נורמלי וטוב.
רוחמה אברהם-בלילא: תמיד יש את הפער הזה של ה-20-30 אחוזים שנלקח בחשבון של אנשים שפונים לוולת"ם ואחרים.
רוחמה אברהם-בלילא: האם צה"ל רואה חשיבות לקבוע קריטריונים לאנשים שפותחים עסק חדש?
רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, להגדיר אותם מראש ולומר שפתיחה של עסק חדש, אי אפשר יהיה לקרוא לו למילואים בפרק זמן של חצי שנה מהיום שהוא רשם את עצמו כעסק חדש.
אבי סייג: בתנאי שהוא רשם עסק אחד בשנה.
רוחמה אברהם-בלילא: בסדר, בתנאי שהוא רשם עסק אחד בשנה.
רוחמה אברהם-בלילא: שיגיעו למצב שיפתחו כל חצי שנה, אבל התנאי הוא שתהיה להם זכות קיום ושלא יפתחו ויסגרו.
רוחמה אברהם-בלילא: כולל הגדרה מאוד מאוד מדויקת לאדם שמתחיל עבודה חדשה, כל שכן כאשר הוא מגיע לאחר כמות לא מבוטלת של חודשי אבטלה.
שלי ארטמן: אני אשיב בשני מישורים.
שלי ארטמן: קודם כל, באמת העול, הנטל, שמוטל על כתפי המשרתים במילואים, המגמה, הספינה הרחבה, נוסעת לכיוון של הורדת הנטל.
שלי ארטמן: עדיין אני אומרת שתמיד יישארו המפקדים.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, אני שואלת אחרת ואת לא עונה לי.
רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת למה לא לקבוע בצורה ברורה.
שלי ארטמן: אני אסביר.
שלי ארטמן: צריכים להיות כאן שני וקטורים כאשר האחד מקל את נטל המילואים, והשני, מטפל במי שנשאר לעשות את זה.
שלי ארטמן: כאן יש לנו בעיה כמה את מצרה את צעדיו של אותו מפקד שבסוף בא אליו אותו אדם שרק התחיל לעבוד או שאת כופה עליו מראש לקבל החלטות ששיקול הדעת שלו יכול להיות אחרת.
שלי ארטמן: אני לא רוצה להיכנס כאן לתיאורים קורעי לב על מישהו שאבא שלו חולה בסרטן והוא צריך לקחת אותו לטיפולים לעומת מי שמפסיד כמה אלפי שקלים.
רוחמה אברהם-בלילא: במלים אחרות, להשאיר את זה לשיקולו של המפקד.
שלי ארטמן: לא.
שלי ארטמן: אני אומרת לבנות מנגנונים כאלה שנותנים לחייל אפשרות לגשת לוולת"ם, שזה משהו אקס טריטוריאלי שלא קשור למפקד.
שלי ארטמן: הוא יכול לבוא ולהציג את המקרה, אבל ההחלטה היא של הנציגים ממשרד התעשייה.
שלי ארטמן: עדיין צריך להשאיר מרחב פעילות.
אלכס מילר: לכמה תחומים יש לכם הגדרות?
אלכס מילר: אני יודע שאחרי חתונה יש איזשהו פרק זמן שניתן לקבל פטור משירות מילואים.
אבי סייג: אישה בהריון.
אבי סייג: יש כמה קריטריונים.
אלכס מילר: הנושא של מקום העבודה החדש, זה עניין שכמובן ניתן לתת שיקול של אותו מפקד או של הוולת"ם וכולי.
אלכס מילר: דווקא כאשר מדובר על עסק חדש עם ההשקעה האישית של האדם, כמובן הקריטריונים שאתם תבנו, הם יהיו באמת כאלו שיצביעו על האנשים שיש סכנה ממשית לסגירת העסק וקריסתו עקב גיוס למילואים.
אלכס מילר: אתם יכולים לבנות קריטריונים על פיהם אנשים יהיו מוכוונים כי בסופו של דבר אדם שמשקיע 100-200-300 אלף שקלים ואחרי חודש-חודש וחצי הוא מוצא את עצמו חודש מחוץ לעסק הזה, העסק שלו פשוט מת.
אלכס מילר: גם הסחורה שהוא רכש, העובדים שהוא לקח לעבוד.
אלכס מילר: זה לא בעיה לעשות זאת.
אלכס מילר: אותו אדם בסופו של דבר יעשה את ההחלטה שמבחינתו זה בין חיים ומוות, מבחינת האישיות שלו.
אלכס מילר: אנחנו לא רוצים להגיע למצב שהוא מחליט שהוא לא הולך וזהו.
אבי סייג: אם זה לא יבוא מאתנו, זה לא יבוא מהצבא.
אבי סייג: הצבא לא יודע מה זה להיות עצמאי.
אבי סייג: אנחנו צריכים להתניע מהלך כדי שזה ייכנס.
אלכס מילר: אנחנו יכולים לקיים דיון מקיף עם האנשים שהם אנשי המקצוע שיודעים מה זה פתיחת עסק חדש, מה זה קריטריונים, ושזה לא יהיה איזשהו משהו שמבחינת אותו אדם הוא פתח לעצמו איזשהו עסק של כמה פגישות בבית קפה, בלי משרדים ובלי שום דבר, ומבחינתו אין שום השקעה ואז הוא מקבל פטור לשנה או לחצי שנה.
אלכס מילר: אנחנו מדברים על דברים ממשיים, על ההשקעה, דברים שניתן להוכיח אותם ולהראות את הצורך בתקופה שהצבא יכול לתת לאותו אדם כאשר מדובר בתקופה קצרה מסוימת כמו חצי שנה, שבעה חודשים, שנה, לא משנה כמה שתחליטו, כאשר בתקופה זו הוא יהיה מוגן מבחינת העסק שלו.
אלכס מילר: לדעתי זה גם ייתן דחיפה לאותם אנשים שכאשר הם מקבלים החלטה, הם יודעים שגם בתחום הזה יש להם איזושהי הגנה.
אלכס מילר: בואו נתקדם גם לתחומים אחרים.
אלכס מילר: אני נותן איזושהי עצה.
אלכס מילר: לדעתי אין שום בעיה שנעשה פגישה משותפת גם אתכם, גם עם כל מי שאחראי על התחום העסקי וגם עם הצבא, ונחשוב על איזשהו פתרון בעניין הזה.