GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב בילסקי: קודם כל, זכיתי, אבל אם כבר מדברים על החפץ חיים, אני הייתי מציע אדוני היושב ראש, מכיוון שאני שותף בהרבה דיונים כאן ואני רואה את הרמה של לפעמים לשון הרע ולפעמים אבק לשון הרע, יש ספר מאוד מפורסם של החפץ חיים שנקרא שמירת הלשון.
זאב בילסקי: אני הייתי מציע לאדוני היושב ראש שהוועדה תרכוש לכל חבריה וגם לאורחיה את הספר הזה.
משה גפני: שילמדו כאן שמירת הלשון?
משה גפני: רעיון.
משה גפני: אני לא מבטיח ליישם אותו אבל רעיון מצוין.
משה גפני: אלכס, אתה רוצה לומר משהו?
אלכס מילר: אני מצטרף לברכות.
משה גפני: אני מצטרף לברכות לאיתן רף, לאחר שנים רבות שהוא היה יושב ראש בנק לאומי.
משה גפני: אני שמח עבור כולנו וגם עבורך שבעצם הסיום פחות או יותר של התפקיד שלך הוא אירוע חגיגי, מיני חגיגי, כזה בוועדת הכספים שזה דבר לא שכיח.
משה גפני: אנחנו כולנו מצטרפים לברכות גם על העבר, על התפקידים שלך שמילאת בעבר, גם על ההווה וגם על העתיד.
משה גפני: שהקדוש ברוך הוא ינחה אותך בדרך אמת ושתצליח בכל דרכיך גם בהמשך כפי שהצלחת עד היום ועוד יותר מכך.
משה גפני: רשות הדיבור לך, איתן.
איתן רף: תודה רבה.
איתן רף: אני מלווה את הנושא הזה מתחילתו.
איתן רף: זה נושא קשה, במיוחד ששני צדדים חושבים שהם צודקים לגמרי.
איתן רף: אנחנו מאוד מודים על המעורבות של הכנסת ואנחנו חושבים שהיא הייתה חשובה.
איתן רף: אנחנו חושבים שהבוררות היא הפתרון הנכון.
איתן רף: המעורבות של היושב ראש ושל מי שהוביל את הצוות, זאב בילסקי, הייתה מאוד מאוד משמעותית וחשובה ואני רוצה בשם הבנק, אני חושב שגם בשם הציבור, להודות לכם וגם לג'ומס.
איתן רף: זה לא היה קל להגיע לבוררות הזאת.
איתן רף: היו הרבה חילוקי דעות והיינו צריכים את המעורבות המסיבית והמאוד משמעותית של חברי הכנסת ובנוסף לזאב, גם ג'ומס עשה כאן עבודה מאוד חשובה.
איתן רף: על זה אני מודה לכם.
איתן רף: אני רק יכול לומר לג'ומס, לגבי 15 שנים בבנק לאומי, זה מה שהבן שלי אמר באיזה אירוע פרידה שעשו לי בבנק לאומי, שמשפחת רף לפני 15 שנים השאילה לכם את איתן, בחור צעיר, רזה, עם רעמת שיער, הייתם בנק מספר שתיים, ועכשיו אתם בנק מספר אחד ומה אנחנו יכולים לעשות עם הגרוטאה הזאת?
חיים אורון: הבנים שלי שואלים מתי נגמרת ההשאלה.
משה גפני: אני חולק על המשפחה שלך, לגמרי.
איתן רף: תודה רבה לכם.
משה גפני: אחרון הדוברים, מנחם אריאב, יושב ראש הדירקטוריון של החברה לאיתור ולהשבת נכסים של ניצולי שואה.
מנחם אריאב: גם אני מצטרף להערכה ולתודות.
מנחם אריאב: אני חייב להסביר כמה דברים.
מנחם אריאב: קודם כל, הכסף הוא לא ירושה שלי ולכן כל מה שעמד לפנינו היה איך מקדשים את הכספים האלה ומקדישים אותם לצורכי הניצולים אשר לצערנו מדי שנה בשנה הולכים ומתמעטים.
מנחם אריאב: אני חייב לציין לזכות הבנק שגם מהתחלה העבירו לנו 20 מיליון שקלים ולא חשוב מה יהיה ואני מודה על כך.
מנחם אריאב: ההתלבטות הייתה האם ללכת לבית משפט או ללכת לבוררות.
מנחם אריאב: זה לא היה פשוט משום שהאנשים מסביבנו בדירקטוריון או נציגי מרכז הארגונים שאדוני מכיר אותם, לחצו עלינו מכל מיני מקומות ואמרו שהבעיה היא של זמן וגם של הכסף.
מנחם אריאב: לכן כל מה שהיה, היה.
מנחם אריאב: אני כצעיר בחבורה חייב לומר שצריך למחוק את מה שאמרנו אחד על השני, למחוק את כל המתיחות שהייתה, ולאחל לבוררים עבודה פורייה.
מנחם אריאב: לומר לזאב בילסקי מילה טובה עולה לי ביוקר.
מנחם אריאב: אני מכיר אותו שלושים שנים.
מנחם אריאב: כל הכבוד זאב, הובלת דבר שבהתחלה לא האמנתי שתגיע אליו, אתה וחבריך לצוות – ג'ומס, אדרי, ידידי מטבריה ציון – ואתה חדש כאן.
גאלב מג'אדלה: כאזרח מודאג, השקפתי מרחוק על מה שאתם עושים.
מנחם אריאב: תודה רבה לך אדוני היושב ראש.
מנחם אריאב: בהכירי את החיים הציבוריים, לא האמנתי שוועדת הכספים תקדיש כל כך הרבה מרץ לנושא.
משה גפני: לכן אני מבקש כל הזמן שתהיה מאמין.
מנחם אריאב: אני מאמין.
מנחם אריאב: תודה רבה לכולכם ונקווה לטוב ושיהיה לכולנו טוב.
משה גפני: שיהיה לכם בהצלחה.
משה גפני: אני מודה לך שוב, זאב, על העבודה.
יעקב אדרי: אתה מצביע?
משה גפני: הבוררות נחתמה מבחינת הנוהל הרגיל והנורמלי.
משה גפני: זה הולך למסלול הזה.
משה גפני: אנחנו היינו צריכים להצביע לו לא הייתה נחתמת בוררות.
משה גפני: אז היה סיפור אחר לגמרי והיינו צריכים להפעיל שרירים וכולי, מה שאני לא אוהב לעשות.
משה גפני: אני שונא את הטלפונים האלה כאשר כל מיני אנשים מתקשרים ואומרים שלי יש כוח, ועדת הכספים יכולה לעשות מה שהיא רוצה.
משה גפני: ועדת הכספים לא יכולה לעשות מה שהיא רוצה.
משה גפני: יש לנו כוח מאוד מוגבל שאנחנו צריכים להשתמש בו במסורה.
משה גפני: אני תמיד מעדיף את ההידברות ולהגיע להסכמות.
משה גפני: ללכת בכוח, לפעמים זה הולך ולפעמים זה לא הולך.
משה גפני: לפעמים זה גם מעצבן.
גאלב מג'אדלה: תלוי מי היריב.
משה גפני: כן, אבל גם עם יריב קשה, אם אתה יכול להגיע להידברות ולהגיע להסכמה, עדיף כך.
משה גפני: אני מנהל הרבה מלחמות עכשיו בו-זמנית, הרבה מלחמות ואני לא אוהב אותן.
משה גפני: אני מנהל מלחמה על המים, בשם הוועדה.
משה גפני: אני מנהל הרבה מלחמות בו זמנית ואני לא אוהב אותן.
משה גפני: אני מעדיף את מה שהיה עם נתיבות, להרים את השוט אבל לא להוריד אותו.
משה גפני: אני שמח שבעיה כזאת גם נפתרה וזאת בעיה לא גדולה אבל היא בעיה.
משה גפני: כל המדינה מלאה בבירוקרטיה ובבעיות.
מנחם אריאב: אם מותר לי עוד הערה קצרה.
מנחם אריאב: תודה רבה על עמדתכם והחלטותיכם בעניין התרופות לניצולים.
משה גפני: אני מודה לך על התודה, אבל שום דבר לא הולך קל.
משה גפני: על כל פנים, אני מודה לכולם.
משה גפני: תודה רבה, אנחנו עוברים לנושא הבא.
משה גפני: על סדר היום תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (רכישה ומכירה של ניירות ערך) (תיקון מס' 3), התש"ע-2009 ותקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופת גמל בניהול אישי) (תיקון מס' 2), התש"ע-2009.
ענת פייער: מונחת כאן בקשה לתיקון התקנות האלה.
ענת פייער: התקנות האלה בעצם נכנסו לתוקף בראשית שנת 2009 וקבעו שגוף מוסדי - כלומר, קופת גמל, חברת ביטוח או קרן פנסיה – שמעונין לרכוש או למכור ניירות ערך עבור העמיתים נדרש לבצע הליך תחרותי ובכל מקרה הוא מוגבל בהיקף העסקאות הברוקרג' שהוא מבצע מול חבר בורסה שהוא צד קשור אליו.
ענת פייער: כלומר, חבר בורסה שהוא מאותה קבוצה וקשור לקרן הפנסיה או לקופת הגמל.
ענת פייער: אז נקבעה כהוראת שעה מגבלה בשיעור של 20 אחוזים מהיקף עסקאות הברוקראג'.
ענת פייער: כלומר, כאשר קופת גמל מבקשת או מבצעת עסקאות ברוקראג' במהלך השנה, עד 20 אחוזים, היא יכולה לבצע את עסקאות הברוקראג' האלה מול חבר בורסה שהוא צד קשור לקופת הגמל.
אמנון כהן: כך היה עד היום?
ענת פייער: זה נכנס לתוקף בראשית 2009 וזה בעצם נכנס לתוקף כהוראת שעה שהוארכה עד ה-30 ביוני 2010.
ענת פייער: אנחנו מבקשים להאריך את הוראת השעה הזאת שקובעת את המגבלה של 20 אחוזים, כך שהיא תהפוך להוראה קבועה.
ענת פייער: חשוב לציין שבמקביל, לפני מספר חודשים, עבר תיקון דומה לגבי קרנות נאמנות, תיקון של הרשות לניירות ערך, שבעצם קבע מגבלה קבועה בשיעור של 20 אחוזים ביחס לרכישת ניירות ערך של קרנות נאמנות באמצעות צד קשור.
ענת פייער: אנחנו מבקשים שהוראת השעה הזאת תהפוך להוראה קבועה של 20 אחוזים.
ענת פייער: בכל מקרה אנחנו מבקשים לקבוע, בדומה למה שנקבע ביחס לקרנות נאמנות, ששיעור העמלה שמשלמת קופת גמל או חברת ביטוח או קרן פנסיה לחבר בורסה שהוא צד קשור אליה, שיעור העמלה לא יעלה על גובה העמלה שמשלמת קופת הגמל לחבר בורסה שהוא לא צד קשור.
אמנון כהן: באיזה גובה העמלה היום?
ענת פייער: יש תעריפים.
ענת פייער: זה משתנה בהתאם לסוג נייר הערך.
אמנון כהן: כי בחוק ניירות ערך הגבלנו את העמלות.
ענת פייער: זה אותו הדבר.
ענת פייער: כמו בקרנות.
מגלי והבה: מה נעשה עם אלה שכבר עשו לפני התקנה?
ענת פייער: בכל מקרה, הן חייבות החל מפברואר 2009 להיות במגבלה של 20 אחוזים.
מגלי והבה: אני שואל על לפני.
ענת פייער: לפני כן הם יכלו לרכוש יותר באמצעות צד קשור, אבל בכל מקרה, גם לפני זה הייתה הוראה שקבעה – וההוראה הזאת נמשכת – שהם חייבים לבצע הליך תחרותי בפרוצדורה שאושרה על ידי ועדת ההשקעות של קופת הגמל.
ענת פייער: כלומר, גם אז היו כבר כללים שהסדירו את כל התהליך של בחירת חבר הבורסה.
ענת פייער: היו צריכים לבצע הליך תחרותי, הם צריכים לפרסם באתר האינטרנט שלהם איך הם משלמים את זה לחברי הבורסה השונים.
ענת פייער: כלומר, כבר היה תהליך מסוים ומסודר שהוא מפוקח על ידי ועדת ההשקעות של הגוף המוסדי.
אמנון כהן: בחוק של רשות ניירות ערך אנחנו גם הסדרנו את הנושא של העמלות לגבי כל פעולה ופעולה, כך שזה יהיה במכרז.
ענת פייער: גם כאן.
אמנון כהן: לא ראיתי.
ענת פייער: כאן זה בכל מקרה.
ענת פייער: זה עבר בראשית 2009 כאשר בכל מקרה גוף מוסדי חייב לבצע הליך תחרותי והוא פונה לפחות לבין שלושה או ארבעה מתמודדים.
ענת פייער: אנחנו לא קוראים לזה מכרז אלא אנחנו קוראים לזה הליך תחרותי.
ענת פייער: זה הליך שמפוקח, מוסדר ומבוצע על ידי ועדת ההשקעות.
ענת פייער: בכל מקרה חייבים לבצע הליך תחרותי.
ענת פייער: זאת ההוראה הישנה.
ענת פייער: זה משהו שמופיע בתקנות.
ענת פייער: אם מסתכלים על התיקון, באמת כתוב שם בתקנה למשל 1(ב)(2) ש"העמלה שתשולם לצד קשור בשל רכישה או מכירה כאמור, לא תעלה על עמלה שתשולם לזוכה בהליך התחרותי".
ענת פייער: כלומר, חייבים לבצע את זה.
ענת פייער: הם קראו לזה מכרז ואנחנו קוראים לזה הליך תחרותי.
משה גפני: רבותיי, אני מביא לאישור את תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (רכישה ומכירה של ניירות ערך) (תיקון מס' 2), התש"ע-2009.
משה גפני: אני מדבר על שני הסעיפים.
משה גפני: ה צ ב ע ה התקנות אושרו פה אחד תודה רבה.
משה גפני: סליחה, אני מחדש את הישיבה.
מרב תורג'מן: אלה שתי תקנות נפרדות.
משה גפני: חשבתי שמספיק שאני אומר שאני מצביע על שתיהן.
משה גפני: אני מדבר עכשיו על הסעיף השני, תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל בניהול אישי) (תיקון מס' 2), התש"ע-2009.
משה גפני: ה צ ב ע ה התקנות אושרו תודה רבה.
משה גפני: על סדר היום דיון בצו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (הוראת שעה) (מ' 3) (תיקון), התש"ע-2010, וצו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 10) (תיקון), התש"ע-2010 - מוצרי אלכוהול.
משה גפני: יש רביזיה של חבר הכנסת חיים אורון.
משה גפני: בועז, אתה יכול בבקשה לומר לנו מה מצבנו?
בועז סופר: כרגע סוגיית מס הקניה עברה ואושרה במליאה וצווי המכר שהיו חלק מכל החבילה ומכל ההסכמה עם התעשייה המקומית, אפשר לקרוא לזה, פוצלו בעצם מהדיונים.
בועז סופר: לאור העובדה שעבר פרק הזמן על פי החוק, תוקף הצווים בעצם פג.
בועז סופר: כלומר, אני לא מתייחסת לרביזיה.
בועז סופר: מבחינת החוק, כרגע הצווים אינם בתוקף.
משה גפני: אתה רוצה למשוך את הרביזיה?
חיים אורון: אני רוצה לשמוע את ההסבר עד הסוף.
בועז סופר: אפשר לומר שאמנם הצווים מלכתחילה, כפשרה עם כלל הגורמים נועדו להיכנס לתוקף רק בינואר 2012, אבל אנחנו סברנו שנכון וראוי להציג מתווה של ארבע וחמש שנים קדימה ולא כל יומיים לשנות משהו.
בועז סופר: אם יש הסכמה עם התעשייה, נכון לתת עכשיו את אופק הראייה הנכון והדרוש.
בועז סופר: משפטית, זה המצב.
בועז סופר: אני כמובן לא אעשה במקרה הזה דבר ללא הסכמת הוועדה או לכל הפחות הסכמת יושב ראש הוועדה.
שי חרמש: הפרד ומשול?
משה גפני: זה דבר מקובל מה שהוא אומר.
משה גפני: הוא סומך על היושב ראש שלא יעשה דבר בלי הוועדה, בוודאי לא במוצרי אלכוהול.
משה גפני: אפילו בקידוש אני שותה מיץ ענבים ולא יין.
בועז סופר: אני אומר את זה בצורה שאני לא זוכר לה תקדים, אבל באופן עקרוני, מכיוון שהוגשה רביזיה על ידי חבר הכנסת אורון, יכולתי ללכת לשר האוצר ולומר שהייתה רביזיה, מסיבות כאלה ואחרות היא לא נדונה ולכן אני מבקש אדוני השר שתחתום שוב פעם על הצווים.
בועז סופר: סביר להניח שלאור היעדרה של אמירה מצד הוועדה לכאן או לכאן, אני לא רואה סיבה ששר האוצר לא היה חותם על הצווים.
בועז סופר: אנחנו סיכמנו שאנחנו מתאמים את הדברים ואני חושב שנכון שאני אגיע לוועדה ואני אבקש את רשותה ואישורה או הצעת פשרה כזאת או אחרת.
בועז סופר: לכן, עמדתנו היא שללא אמירה של הוועדה, אין לי שום כוונה ללכת לשר האוצר ולהיתמם בנושא הזה.
משה גפני: ואז מה קורה?
משה גפני: מה עם הצווים שנכנסו לתוקף?
בועז סופר: גם מס קניה.
משה גפני: שלושת הצווים על מס הקניה נכנסו לתוקף?
משה גפני: הם היו במליאה?
משה גפני: הם בעצם אושרו פסיבית.
בועז סופר: אין בעיה.
משה גפני: אף אחד לא התנגד וזה נכנס לתוקף.
בועז סופר: יושב ראש הוועדה שואל ואני עונה.
בועז סופר: בניגוד להסכם עם התעשיינים, לא יעלה המכס בינואר 2012.
בועז סופר: ברשותך אדוני, אני אוסיף עוד משפט.
בועז סופר: מלכתחילה ינואר 2012 – וכמובן חבריי מהתעשייה, אם ירצו, הם יוסיפו אבל אני אומר את האמת לאמיתה – הייתה פשרה כי הם דרשו או רצו או ביקשו שזה יהיה מהיום.
בועז סופר: לאחר דיונים שהיו לנו עם שגרירות אוקראינה במקרה הזה, עם השגריר עצמו, נכון שלא הייתה הסכמה בכתב אבל הייתה הבנה שאנחנו נדחה את זה בכשנתיים ואני באופן אישי ביקשתי מנציגי התאחדות התעשיינים ומיהודה שגב, שלא נמצא כאן, ומז'אק בר שכן נמצא כאן, להסתכל על המכלול הקודם ולגלות הבנה לסוגיה הזאת, הם נהגו בצורה הוגנת ביותר והסכימו.
בועז סופר: על זה אנחנו חתמנו.
משה גפני: היית מאוד ברור.
משה גפני: ג'ומס.
חיים אורון: אתמול בערב הייתי צריך לומר את גילו של אחד הבנים שלי וידעתי שאם אני אעלה את הגיל, הוא יפסיד, ואם אני אוריד את הגיל, הוא ירוויח.
משה גפני: מה עשית?
חיים אורון: אמרתי את הגיל האמיתי.
חיים אורון: זאת בדיחה יהודית ישנה על הגיוס לצבא.
חיים אורון: שמעתי אותך מדבר היום נותן שיעור על הרמב"ם לרזי ברקאי.
חיים אורון: התשובה שלך הייתה חלשה, אבל נעזוב את זה עכשיו.
משה גפני: אתה מרוצה רק מהרמב"ם שרזי ברקאי הביא.
משה גפני: אתה לא מרוצה מהרמב"ם שאני הבאתי.
משה גפני: עם כל הכבוד, אני 18 שנים למדתי רמב"ם, עם כל הכבוד לרזי ברקאי.
משה גפני: כמה זמן הוא למד?
חיים אורון: המשפט הראשון של רזי היה בבחינת חוק יסוד.
חיים אורון: עיקרון מהותי.
חיים אורון: מה שאתה הבאת משמיטה, היה בדברים אחרים.
חיים אורון: אני לא רוצה להיכנס לזה.
משה גפני: רק שאני אעיז לומר משהו שמישהו אמר באוניברסיטה על המערכת המשפטית, אז היו אומרים לי שאני בור ועם הארץ כי לא למדתי.
חיים אורון: אתה יכול לומר לי שאני בור ועם הארץ.
משה גפני: לא, אני לא אומר את זה.
חיים אורון: אם תאמר, אני אומר שאתה צודק.
משה גפני: כל אחד מביא את הרמב"ם.
משה גפני: אני רק מבקש, היות שאתה העלית את העניין הזה, אני רוצה לומר עניינית.
משה גפני: נעזוב את הוויכוח עם רזי ברקאי, שזה בסדר גמור, במיוחד שזהבה גלאון דיברה אחרי כן ואחרי כן דיבר יוחנן פלסנר שיהיה בישיבה היום, שאמר שכל האברכים רמאים ושקרנים.
משה גפני: אני כבר רגיל לכל.
משה גפני: מבחינה לאומית מה שעושים עם הציבור החרדי, זה בסדר גמור.
משה גפני: בית המשפט הוא בכלל צדיק הדור.
משה גפני: אני מתכוון בשבוע הבא להביא לכם לדיון בוועדה – אני לא רואה ועדה אחרת שצריכה לדון בזה אבל אנחנו בוודאי צריכים לדון בזה – את פסק הדין בנושא של הבטחת הכנסה.
משה גפני: אגב, הוא ברמה מאוד נמוכה מבחינה מקצועית.
משה גפני: אני הרי למדתי משפטים יותר מדורית בייניש, כמו שרזי ברקאי ואתה יכולים לדבר על הרמב"ם.
משה גפני: רמה נמוכה של פסק דין מבחינה מקצועית.
משה גפני: אין קשר בין קטע אחד לשני, אבל אין לי ברירה, אני חייב לכבד את פסק הדין של בית המשפט.
משה גפני: היא כותבת שם שהיא נותנת פסק דין שייכנס לתוקף בתקציב 2011.
משה גפני: ועדת הכספים אישרה את הסעיף הזה עם הקריטריונים הנלווים לו לפי דעתי במשך 25 שנים.
חיים אורון: היו תמיד הסתייגויות.
חיים אורון: כאחד שמבין ברמב"ם.
משה גפני: אני אמרתי שהטיעון שלך שהרמב"ם שהוא הביא חזק והרמב"ם שאני הבאתי חלש, זה בדיוק הרמב"ם היסודי של כל העניין של תלמידי ישיבות.
משה גפני: אף אחד מכם לא יאמר את זה כי זה לא מסתדר עם האג'נדה.
משה גפני: אני מתכוון בשבוע הבא בעזרת השם להביא את הנושא הזה.
משה גפני: אני רוצה להזמין את היועץ המשפטי לממשלה או את נציגו ולהזמין את אנשי הפרקליטות שהיו בדיון הזה בבית המשפט.
משה גפני: ציונים להתנהלות בעניין הזה אני אתן בחדר סגור.
משה גפני: אני אזמין את משרד החינוך, את משרד האוצר, את אגף החשב הכללי ואת אגף התקציבים.
משה גפני: אני רוצה בשבוע הבא לקיים דיון ראשוני בעניין הזה.
משה גפני: אני לא מתכוון שאלפי משפחות, שזה בעצם פת הלחם של הילדים שלהם, בגלל הזנחה שלנו, זה ייפסק.
משה גפני: שחברי הוועדה ידעו שאני מתכוון לקיים את הדיון הזה.
משה גפני: אני מתנצל אם נשמע בקולי משהו לא טוב על מערכת המשפט.
משה גפני: אני מאוד מכבד אותה.
משה גפני: אם לא היו חרדים, הייתי אפילו תומך בה אבל בגלל שיש חרדים, מעולם בית המשפט העליון, מעולם, לא נתן פסק דין אחד טוב לטובת החרדים, לא השקפתית, לא רעיונית, לא אורח חיים ולא בחיים עצמם.
משה גפני: לא ברחובות שלנו, לא באוטובוסים שלנו, לא בחינוך שלנו, לא בתקציבים שלנו, לא בשום דבר.
משה גפני: מעולם לא היה פסק דין בבית המשפט העליון לטובתנו, אבל תמיד היה עלה תאנה דתי שיפסוק בעד כדי שזה יהיה בפלורליזם ולא סתם פסק דין, כמו שהיה בעבר.
משה גפני: ג'ומס, אני מתנצל שהפרעתי לך.
חיים אורון: אני חוזר לבן שלי.
חיים אורון: אני מושך את הרביזיה משום שאין לה שום משמעות.
חיים אורון: זה כדי לעשות סדר מבחינת הוועדה ולא להשאיר את זה כמשהו שתלוי ועומד בחללו של עולם שאי לו בעצם שום משמעות.
חיים אורון: אבל במהלך הדיון, גם אחרי שהכעסים נרגעו, נדמה לי שהסתמן מתווה שאני חושב שצריך לחזור אליו והוא המתווה הנכון.
חיים אורון: המכס על מדינות שלישיות הוא לא איזו גחמה של בועז או לא משהו שלנו.
חיים אורון: כל המהלך של מס הקניה והמכס ניזון משתי הנמקות או משני מניעים וכל הזמן חיפשנו איזון ביניהם.
חיים אורון: האחד, לייקר את המשקאות המשכרים, וודקה ואחרים, שעל פי כל המתווים שהובאו לנו כאן הם היו מאוד זולים גם בהשוואה למה שהיה וגם בהשוואות בין לאומיות.
חיים אורון: השני, בתוך התהליך הזה, להגן על התעשייה המקומית.
חיים אורון: אני חושב שצריך להישאר נאמנים לשתי המטרות הללו ועל בסיסן יש הגיון במה שבועז אמר בעדינות לסמן את המתווה של המכס.
חיים אורון: עלתה כאן הצעה שאני לא חושב שאנחנו כאן עכשיו נתפור אותה, אבל אני חושב שהוועדה צריכה לתבוע מבועז, היות שממילא מוסכם עלינו שב-2011 – ועל זה אני לא מערער כי הגעתם להסכמה הזאת ואני לא מציע לפרק אותה – יש לנו זמן.
חיים אורון: אני מציע שבתוך חודש יובא לכאן צו שבעיקרו יהיה העלאה בשלוש מדרגות של המכס, אז דובר על שליש-שליש-שליש, ויכול להיות שיציעו קומבינציה יותר נכונה כי זה לא חייב להיות שלושה שיעורים שווים אלא זה גם יכול להיות ללכת לקראת.
בועז סופר: הצענו משהו פחות.
חיים אורון: בשנה הראשונה קצת פחות, בשנה השנייה כבר יותר ובשנה השלישית להשלים את שיעור המכס שאתם חושבים שצריך להיות.
חיים אורון: אם ייחתם הסכם סחר, ממילא המכס מתייתר כי המכס חל במקומות שאין בהם הסכמים.
חיים אורון: ההסכם הוא תחליף למכס וההסכם מבטיח את הזכויות ההדדיות של שני הצדדים.
חיים אורון: להישאר במצב בו אין הסכם ואין מכס, זה בעצם להשאיר דלת פתוחה כאשר כאן יושבים מי שישלמו אותה וזאת לא הייתה מטרתנו וזאת גם לא מטרתנו במאה נושאים אחרים.
חיים אורון: אין סיבה שכאן נפעיל כללי מדיניות באופן קיצוני שונים מאשר בדברים אחרים.
חיים אורון: כל שבוע עולה נושא של מכס ורק השבוע עלה נושא המכס על לבידים שמבחינות מסוימות הוא יותר מורכב ויותר בעייתי עם המוצרים הסופיים וכל הדברים שהיו כאן, אבל בכל זאת לא החלטנו.
חיים אורון: היה לי רושם שלא התקבלה עמדה שאומרת שזה חופשי, נביא לכאן מכל מקום בעולם שהוא יותר זול.
חיים אורון: לכל מוצר שקיים יש איזושהי מדינה בעולם ממנה אפשר להביא יותר בזול ולחסל את התעשייה המקומית.
חיים אורון: אין כמעט יוצאים מן הכלל בעניין הזה.
משה גפני: מכיוון שחבר הכנסת חיים אורון הסיר את הרביזיה, אין דבר שעומד עכשיו על סדר היום.
משה גפני: אני רוצה לבקש מבועז סופר שילך לשבת גם עם התעשייה וגם עם היבואנים כדי לנסות להגיע להסכמה.
משה גפני: אם יגיעו להסכמה, יביא את זה לכאן.
משה גפני: אני מקווה שיהיה משהו מוסכם.
חיים אורון: תקבע זמן.
משה גפני: אם אני אקבע זמן, אז מה?
חיים אורון: אני יכול להשאיר את הרביזיה תלויה.
אלכס מילר: אבל אפשר להצביע.
משה גפני: גם לפי הצו הקודם, זה היה אמור להיכנס לתוקף ב-2012.
חיים אורון: אני הרי הצעתי הצעה.
חיים אורון: הוויכוח כרגע הוא האם קובעים עכשיו מתווה או משאירים.
משה גפני: אני מבקש מבועז שיעשה את זה ושיעשה את זה כמה שיותר מהר.
אלכס מילר: אדוני היושב ראש, אני בכל זאת רוצה להתייחס לכל הדברים שנאמרו כאן.
אלכס מילר: קודם כל, לעצם האמירה.
אלכס מילר: אני חושב שכן הייתה אמירה ברורה בוועדה שהצביעה על הצו.
אלכס מילר: זה שהוגשה רביזיה, זה לא קשור לאמירת הוועדה.
אלכס מילר: הוועדה הצביעה.
משה גפני: מה פירוש היא הצביעה?
אלכס מילר: היא הצביעה על הצו.
משה גפני: שנכנס לתוקף ב-2012.
אלכס מילר: שרשות המסים צריכה להביא על פי הנתונים.
משה גפני: זאת הייתה תוספת להחלטה.
אלכס מילר: הייתה כאן לחברי הוועדה מטרה והם הגיעו לכאן, דיברו ולא אישרו את הצו הקודם שהגיע בינואר וזה מסיבה מאוד פשוטה.
אלכס מילר: היה כאן קונצנזוס סביב מאבק בשכרות של בני נוער בנושא האלכוהול.
אלכס מילר: הובלנו כאן קו בהעלאת מחירים סביב הנושא הזה.
אלכס מילר: לא יעלה על הדעת שאנחנו מגיעים בסופו של דבר למצב שיש כאן עידוד ולא משנה של מי – של תעשייה מקומית, של יבוא מחוץ לארץ – לרכישת אלכוהול זול וזה מה שיקרה ב-2012.
אלכס מילר: כאשר אתה מעלה מחיר של מוצר שכרגע נמצא במחיר בין הגבוה לבין הזול ואתה מעלה אותו, אתה מקרב אותו בעצם למחיר הגבוה, ומה שקורה זה שאתה מעודד רכישה של אלכוהול זול, של התעשייה המקומית.
אלכס מילר: אני יכול להתייחס ליתר המוצרים עליהם דיבר חבר הכנסת אורון אבל יש הבדל עצום בין אלכוהול ליתר המוצרים.
אלכס מילר: אני כן יכול לחשוב על יתר המוצרים, כמו שאמרת, שצריך להטיל מכס אבל כאשר מדובר על אלכוהול, אני לא חושב שהוועדה צריכה להיות זאת שתעודד מכירה של אלכוהול זול וזה מה שיקרה.
אלכס מילר: כאשר יהיה הבדל גדול בין מחיר של התעשייה המקומית לבין המחיר של האלכוהול הזול ביותר שיהיה בשוק, בסופו של דבר כמובן התעשייה המקומית היא תמכור אלכוהול הכי זול, הרבה יותר זול ממה שהיום יכולים להרשות לעצמם אותם הצעירים, וזה לא מה שאנחנו רצינו להשיג.
בועז סופר: אני יכול להשוות את המחירים.
בועז סופר: הנתונים לא כל כך מסתדרים.
חיים אורון: אלכס, זה לא מה שיקרה.
חיים אורון: אם זה יקרה, בוא נעלה עוד יותר את מס הקניה.
חיים אורון: הוא אומר שזה לא יקרה.
בועז סופר: המכס המוגדל אמור להשוות ולא לעלות מעבר.
אלכס מילר: אני הצעתי שכאשר עושים שינוי במחיר של מוצר מסוים ורוצים להשיג מטרה של מאבק בנושא של אלכוהול, מעלים את הכל.
אלכס מילר: לא יכול להיות שיהיה מצב בו יש עלייה מסוימת עכשיו ובעוד שנה וחצי תהיה עלייה רק של מוצר אחד מכלל החבילה, ואז יש לנו הפרש גדול מאוד בין המוצרים שהם המוצרים של התעשייה המקומית לבין מה שקורה במחיר.
אלכס מילר: אני חשבתי שלא לשם כך באנו לכאן.
אלכס מילר: אנחנו באנו לכאן, והיה כאן נאום חוצב להבות של חבר הכנסת חרמש, על כך שלא צריכים כאן להוזיל מחירים, אבל זה מה שקורה.
אלכס מילר: אנחנו נרים כאן יד ובכך נעודד תעשייה מקומית.
בועז סופר: זה שקל לבקבוק.
בועז סופר: זה 1.10 שקל לבקבוק.
בועז סופר: אנחנו מציגים נתונים.
חיים אורון: אם אני הבנתי, זה להגיע למחיר אחיד.
חיים אורון: אתה רוצה להרים את כל הרף, בוא נעלה את מס הקניה ואת המכס.
אלכס מילר: אין לי בעיה, אבל זה מה שרציתי לעשות.
חיים אורון: הם טוענים שלא יהיה הבדל מחירים.
אלכס מילר: המטרה שהייתה כאן בוועדה היא להיאבק בתופעה של שכרות הנוער.
אלכס מילר: אמרתי שיביאו נתונים על פי המהלכים שהם עשו - המחירים הרי עלו – במשך שנה וחצי, תבדקו את הנתונים מבחינת הרכישה.
אלכס מילר: אם אנחנו רואים שיש עלייה בנתונים ברכישת אלכוהול זול, שם אנחנו נעלה.
אלכס מילר: בסופו של דבר מה שאנחנו רוצים לעשות כאן, ואתה אמרת את זה ואני שמעתי גם חברי כנסת אחרים, לשמור על התעשייה המקומית ולעודד אותה.
אלכס מילר: אני לא יכול לעודד אותה למכור אלכוהול, עם כל הכבוד.
אלכס מילר: זאת לא הייתה המטרה שלנו.
אלכס מילר: אני מציע שרשות המסים, ביחד עם אותם הגורמים – ביטחון פנים וכל מי שהיום לוקח חלק בנושא האלכוהול במדינת ישראל, ולא חסרים חוקים שהועברו גם מבחינת ביטחון הפנים – תביא נתונים כמו שמופיע בצו שאישרנו, ללא הרביזיה שלך, ב-31 בדצמבר 2011.
אלכס מילר: אני גם אומר לך חבר הכנסת אורון שלא צריך הסכם סחר כדי לשמור על המחירים.
אלכס מילר: מספיקה הכרזה על המשא ומתן ולפי מה שנהוג בעולם, תקן אותי אם אני טועה, ברגע שיש הכרזה על משא ומתן בין המדינות, מנסים לשמור על התעריפים שקיימים בין המדינות.
אלכס מילר: הנושא נמצא אצלנו ולא אצלם.
אלכס מילר: אלה סדרי עדיפויות של משרד התעשייה.
אלכס מילר: היום הם רוצים לעשות הסכם סחר עם הודו, אז כולם עובדים על זה.
אלכס מילר: מחר ירצו לעשות הסכם סחר עם מדינה אחרת, כל כוח האדם יעבור לשם.
אלכס מילר: זה לא תלוי בנו וזה לא תלוי במדינה אחרת אלא זה תלוי אך ורק במשרד התעשייה.
אלכס מילר: זה לא תלוי בחברי הכנסת.
אלכס מילר: אם הם יראו לנכון לעשות מהלך, כך או אחרת אנחנו לא יכולים להשפיע עליהם, אבל בחינת הדברים שבאנו להשיג כאן כמטרה, צריכים לקבל נתונים שמראים על פי המהלך שנעשה כאן, המחירים עלו ונראה מה יהיה.
אלכס מילר: אני חושב שמבחינת הצו אנחנו אישרנו את ההליך הזה ב-31 בדצמבר כאשר ממילא לא היה צריך להיות שום שינוי לפני כן.
אלכס מילר: אני מציע שנקבל את הנתונים ויכול להיות שאתה צודק ונעלה את הכל כי באמת ראה שיש איזושהי מגמה של רכישה של אלכוהול זול בכמויות הרבה יותר גדולות מכפי שהיו קודם לכן.
בועז סופר: נתונים.
בועז סופר: כדי שניכנס כולנו לפרופורציה מבחינת היקפים, רוב הצריכה בישראל היא בכלל מארצות הסכם, מארצות שאין מכס בגינן.
בועז סופר: ארצות שלישיות מתחלקות פחות או יותר בין אוקראינה לרוסיה, שזה שליש ושני שליש – שני שליש אוקראינה ושליש רוסיה – שזה פלוס-מינוס באותו היקף של הייצור המקומי.
בועז סופר: כלומר, זה איגום מארצות שלישיות מול הייצור המקומי, פחות או יותר בגדלים שווים.
בועז סופר: אנחנו בחרנו את המכס מאוד בקפידה ואנחנו לא סתם מעלים מכסים כי מתחשק לנו.
בועז סופר: המכס שאנחנו הצענו אמור להשוות בקירוב בין המחיר הממוצע של יבוא זול לבין המחיר של ייצור מקומי.
בועז סופר: כלומר, לקחנו את היבוא פלוס מכס מוגדל, כך שיהיה בקירוב אותו מחיר.
בועז סופר: אנחנו לא רוצים לתת לו עדיפות מוגזמת, לא לכאן ולא לכאן.
בועז סופר: אם לצורך העניין מתברר שהתעשייה המקומית היא כל כך לא יעילה ששום מכס סביר לא יכול לקרב ביניהם, אז אנחנו לא רוצים שום דבר, נבטל את המכסים כמו שעשינו בחלק גדול מהדברים האחרים.
בועז סופר: אבל אם אפשר יחסית עם ה-1.10 שקל לבקבוק, שזה פחות או יותר המספר, להביא את מחיר היבוא עם המכס למחיר של הייצור המקומי, זה מה שעשינו.
בועז סופר: לכן, כל אחד שישפוט אם שקל זה דרמטי או לא.
אלכס מילר: זה על המכירה של האלכוהול בישראל.
אלכס מילר: מה אחוז המכירה של התעשייה המקומית?
בועז סופר: מכלל האלכוהול?
בועז סופר: בערכים כספיים או בהיקפים?
אלכס מילר: בהיקפים.
בועז סופר: 30 אחוזים פחות או יותר בערכים.
בועז סופר: אם אנחנו נתייחס למס קניה כי הם מוכרים מוצרים זולים, זה בערך 16 אחוזים.
בועז סופר: מכלל הוודקה זה חצי-חצי.
אלכס מילר: 50 אחוזים.
אלכס מילר: בסופו של דבר אתה מבין מה עומד לקרות.
אלכס מילר: ברגע שמזיזים את ההבדלים ומעלים את המחירים של האלכוהול המיובא, בסופו של דבר מה שקורה כאן זה שיש עידוד של מכירה של האלכוהול המקומי.
חיים אורון: אבל אם הוא משווה, למה יש עידוד?
חיים אורון: אם אני מוכר במחיר שלך, למה יש עידוד?
חיים אורון: עכשיו תתחרו על השוק.
חיים אורון: אתה רוצה לתת בונוס.
אלכס מילר: אני לא נותן לאף אחד בונוס.
חיים אורון: אם אתה לא נותן את ה-1.10 שקל שלו, אתה נותן בונוס.
אלכס מילר: אני כרגע לא מאשר משהו שלא קיים.
אלכס מילר: אני רוצה לשמור על המצב שקיים.
חיים אורון: אנחנו בשורה ארוכה של צווים יצרנו מתווה.
חיים אורון: אני לא מצליח להבין למה אתה מתנגד שגם כאן
חיים אורון: ייווצר מתווה שלא יוחלט עליו היום כאן אלא ישבו כולם ויביאו את ההצעה שלהם.
ציון פיניאן: בינתיים אין צו.
ציון פיניאן: אני מבין שהצו לא קיים.
אלכס מילר: אנחנו צריכים כאן להחליט האם אנחנו שולחים כאן