GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלי ארטמן: אני לגמרי מסכימה ויותר מזה, אני אומרת – גם שאלת קודם לגבי נתונים – שפעם ראשונה אני רואה את זה עכשיו כי לא קיבלנו את החומר הזה קודם.
שלי ארטמן: כדי להכין נתונים, יש גוף שאמון להכין בצבא נתונים גם על כמה משרתים וכולי.
שלי ארטמן: את הנדבך של הנתונים של הצבא והוא יכול להביאם בפני הוועדה כדי שתראו את הכל.
שלי ארטמן: ועדת החוץ והביטחון החליטה שכל קובץ הוראות הזימון יהיה נגיש לכולם ולדעתי הוא כבר מפורסם, ואם לא, הוא יפורסם ממש בהקדם.
שלי ארטמן: יבואו ויציגו, כך שבסוף תראו שבאמת יורדים לרזולוציה כזאת.
שלי ארטמן: תמיד צריך לזכור את המשקל שכנגד, שבסוף אנחנו הרי מטילים משימה על אותו מפקד לייצר ביטחון למדינת ישראל.
אלכס מילר: את מבינה שאדם שעושה מילואים 10-15 שנים ובחיים שלו לא ביקש לא ולת"ם ולא שום דבר, אין לו שמץ של מושג מה הפרוצדורה.
אלכס מילר: הוא יושב בקיוסק שפתח עם כל החשבוניות והניירות ושכח שקיבל את צו המילואים, אבל פתאום הוא מוצא את עצמו בסרט של איך הוא יוצא מהעניין הזה.
אלכס מילר: אני מדבר על האנשים בשוטף ולא על אנשים מסודרים שיודעים איך לפעול.
אלכס מילר: אנחנו הרי רוצים לעזור ולהימנע מהמצבים הלא נעימים שיכולים להיווצר בגלל דבר שאנחנו יכולים לפתור אותו, וזאת לא בעיה לפתור את זה.
אלכס מילר: אפשר למצוא פתרון.
אלכס מילר: הרי בסופו של דבר, אם את בעצמך אומרת שגם מתחשבים, אם תעשי את הבדיקה לגבי כל אלה שפתחו עסקים בתקופה של חודשיים-שלושה לפני הגיוס, כמה מהם בכל זאת גייסתם, אולי תגיעי למצב שאפילו לא אחד כזה.
אלכס מילר: יכול להיות שזה יהיה המצב, אבל אם זה ברור מאילך ואם זה מוסבר מבחינת החוק, אף אחד לא יוכל לבוא אחר כך, אחרי תקופה מסוימת, ולומר שהנה, עכשיו יש לו עסק שפתח לפני שנה-שנה ומשהו ולכן הוא רוצה לקבל פטור או משהו כזה.
אלכס מילר: כאן מבחינת
אלכס מילר: כם אתם שמים את הגבולות שלכם וגם אותם אנשים שהולכים למהלך הזה יודעים מה הזמן מבחינתם בו יש להם שקט תעשייתי והם יכולים לעבוד עם העסק מאחר שהם פטורים מהמילואים.
אלכס מילר: תאמיני לי, אני מבטיח לך שאותו אדם שמקבל מכם דבר כזה, הוא יתרום אחר כך פי שתיים.
שלי ארטמן: אני רושמת את הדברים ואני אעביר את זה לגורם האמון שזה אגף כוח אדם.
שלי ארטמן: לגבי ההכשרות במילואים, עליהם דיברו קודם לכם.
שלי ארטמן: שוב, אני לא מכירה את המקרה הפרטני אבל בהחלט אני יודעת שמי שמעביר את קורס מג"דים זאת זרוע היבשה ושם הם פרטו את הקורס הזה וחילקו אותו למודולות.
שלי ארטמן: אין ספק שזה משהו שהוא כבד מאוד, אבל כאן הכל נעשה בתיאום ובאישור של החייל.
שלי ארטמן: אין כאן מישהו שמקבל צו לשישים ימי מילואים.
שלי ארטמן: אין דבר כזה, בטח לא לקורס.
אבי סייג: מה עם המעסיק שלו?
שירן שמשי: זאת לא הבעיה.
שירן שמשי: התנדבתי לשישים הימים האלה ואין לי עם זה בעיה.
שלי ארטמן: אם בסוף אתה נעדר מהעסק שלך לתקופה בלתי רציפה, אני אומרת שהיום יש קשב בזרוע היבשה, בתכנון הקורס, בצורה כזאת שזה לא ייפול בבום.
שלי ארטמן: אתה ביקשת נתונים.
שלי ארטמן: מי שאמון על הנתונים זה אגף כוח אדם בצה"ל.
שלי ארטמן: אני מציעה שאתם תבקשו את הנתונים אותם אתם רוצים.
שלי ארטמן: יש דברים שלא מחזיקים בצבא.
אלכס מילר: חוץ מהנושא הזה של העסקים החדשים, אני מציע שאתם תקיימו ישיבה אצלכם במשרד הביטחון בכל מה שקשור לטיפול באנשי המילואים שהם עצמאים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לחדד ולהוסיף שאלה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לקבל לישיבה הבאה, אם אפשר, נתונים לגבי כמה מבעלי העסקים שהייתה טענה שהם פתחו עסק חדש, כמה היו נניח לפני שנה ושנתיים – ממתי שאתם יכולים לאמוד את זה – וכמה מהם קיבלו תשובה חיובית וכמה מהם נענו בשלילה.
אבי סייג: תשובות של ולת"ם.
שלי ארטמן: אין נתונים כאלה.
אלכס מילר: אמרו לי שזה גם תלוי במפקד שהוא נתן אישור בלי ולת"ם.
שלי ארטמן: אין את הנתון הזה.
שלי ארטמן: יש דברים שהם מסמרות בנתונים בצה"ל כמו מספר אישי, שם, דרגה וכולי.
שלי ארטמן: עיסוק, איש המילואים לא תמיד מעדכן ולכן אין נתונים על זה.
אבי סייג: אין מידע אם אני עצמאי או שכיר.
שלי ארטמן: זה מה שאני אומרת.
אבי סייג: אין שדה כזה במערכת.
שלי ארטמן: אין נתונים לגבי הדברים האלה.
אלכס מילר: לא צריך להרחיב את העניין הזה.
אלכס מילר: הנושא הזה ברור.
אלכס מילר: ברור שהבעיה אכן קיימת והפתרון הוא פתרון אפשרי כי הוא קיים וכבר נותנים אותו היום.
אלכס מילר: צריך רק לבדוק אם אנחנו יכולים לעשות את זה בצורה של תקנה או ההחלטה שהיא החלטה בתוך משרד הביטחון, אם זה החוק אותו אנחנו מחוקקים למרות שאני לא חושב שיש צורך בחוק אלא זאת החלטה ברורה שיכולה להתקבל במשרד הביטחון והיא תפורסם.
אלכס מילר: אם יש צורך בחוק, אנחנו גם יכולים לחוקק.
אלכס מילר: מה שחשוב זה שיהיה כאן
אלכס מילר: סינכרון עם אלו שהם בעצם חיים את העולם הזה, חיים את העולם העסקי ושהם יוכלו לבוא ולהסביר מבחינת העסק, סדר גודל מסוים של מחזור, כמה זמן הוא צריך כדי להרים ראש או כדי להתחיל את התפוקה ושבמשך הזמן הזה הוא לא ייקרא לשירות מילואים.
אלכס מילר: כאן אפשר לבנות נוסחה ועם הנוסחה הזאת קל יותר להתמודד כי אז אתם מקבלים נתונים יבשים מאותו אדם שמבקש אישור.
שלי ארטמן: הבעיה היא שמי שעושה את התחשיב הזה זה הביטוח הלאומי ולא אנחנו.
אלכס מילר: כמו שאמרתי, אין שום בעיה לקיים את הפגישה הזאת ולבנות את זה בצורה מסודרת.
אלכס מילר: תמיד יש לנו את האופציה של החקיקה אבל אנחנו מעדיפים שהדברים האלו יתקדמו בדרך של החלטות מקצועיות בתוך המשרדים האלו והאחרים ואנחנו רק מברכים על כך כי זה חוסך מאתנו הרבה כאבי ראש וגם ממכם.
אלכס מילר: אם אנחנו רואים שהדברים האלה לא מתקיימים, אנחנו הולכים עם החקיקה וכאן כבר אין לכם מה לעשות אלא אתם צריכים להגיע לכאן ולהתמודד עם זה.
אלכס מילר: ביטוח לאומי.
אלכס מילר: אני מבקש לא להיכנס לדברים שמסביב אלא לדבר תכל'ס, מה שקשור אליכם.
אלכס מילר: שמעת כאן את הדברים והשאלה אם ניתן איכשהו לפתור אותם.
אברהם צרפתי: שלושה משפטים.
אברהם צרפתי: קודם כל, מדובר בסוגיה אמיתית בעייתית שכפי שגם אמרה חברת הכנסת רוחמה אברהם מינהלית יהיה מאוד מאוד סבוך לפתור את השאלות העובדתיות לגבי כל מקרה לגופו.
אברהם צרפתי: לכן לדעתי מלאכת החקיקה כאן, אם תיעשה, היא תהיה כמעט בלתי אפשרית.
אברהם צרפתי: אנחנו אבל רוצים שהוועדה המכובדת תעשה הבחנה ברורה בין תגמול מילואים שמגיע לאנשי המילואים, בין אם הם שכירים, עצמאים או סטודנטים או מובטלים, כפי שהם מקבלים אותו על פי חוק מהביטוח הלאומי, והוא בעצם מושתת על העיקרון של גמלה שהיא מחליפת שכר, מחליפת הכנסה, קודם למילואים.
אברהם צרפתי: זה לעומת פיצוי בגין נזקים עקיפים שנגרמים לעסק או למעסיקים.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה אומר שזה לא יהיה בהליך של תביעה?
אברהם צרפתי: לא.
רוחמה אברהם-בלילא: נניח שבעל עסק הפסיד כתוצאה מהיציאה למילואים, אתה מציע שתהיה לו זכות לתבוע את הביטוח הלאומי ולקבל פיצוי?
אברהם צרפתי: נהפוך הוא.
אברהם צרפתי: אני אומר שהביטוח הלאומי, יש לו חוק לא רק לעניין תגמולי מילואים אלא בכל הגמלאות מחליפות השכר, גם דמי לידה, גם דמי פגיעה, גם דמי אבטלה והוא מושתת על עובדות, על הכנסות שקדמו לעילה, קדמו לתאריך הקובע, קדמו לשירות המילואים, קדמו לתאריך הלידה.
אברהם צרפתי: אנחנו לא נכנסים לפיצוי בתקופת האירוע, אנחנו לא נכנסים לפיצוי של נזקים עקיפים מעבר לכך, זה נושא שלא מטופל היום בחקיקה של ביטוח לאומי.
אברהם צרפתי: תכף אני אומר משפט לדעתי האישית כרגע, כדיון מקדמי, היכן לדעתי כן צריך להיות העניין הזה.
אברהם צרפתי: אני חושב שרוב רובם של אנשי המילואים הם שכירים שמקבלים תגמולי מילואים באמצעות מעסיקים.
אברהם צרפתי: המעסיקים בחלקם, בוודאי בעלי מפעלים קטנים ובינוניים, נפגעים פגיעה קשה בעת שמשרתים במילואים יוצאים לשירות מילואים ויותר מזה, גם המעסיקים הגדולים ממשיכים על פי חוק להפריש למשרתים במילואים שלהם הפרשות סוציאליות שאינן מכוסות במסגרת תגמולי המילואים.
אברהם צרפתי: כלומר, יש כאן עובדות, נזקים לא קטנים שמושתים על המעסיקים וגם על העצמאים שהם מעסיקים מספר קטן של עובדים ואין להם בכלל התייחסות או פיצוי במסגרת החוק.
אברהם צרפתי: לאן אני חותר.
אברהם צרפתי: אני אומר שבנושא שעומד כרגע על שולחננו, אני חושב שלצה"ל יקשה לתת נתונים כפי שאדוני מבקש.
אלכס מילר: נתונים לגבי מילואימניקים שהם עצמאים?
אברהם צרפתי: מאפיינים של עצמאים לפי הסוגים שניתנו כאן.
אברהם צרפתי: כמה פתחו עסק חדש וכולי.
אלכס מילר: אני באתי לצה"ל לא על מנת לבקש את הנתונים האלה אלא אני מבקש את הפתרון לאלו שעל פי הנתונים שיש אצלכם צריכים את הפתרון.
אלכס מילר: צה"ל נותן בסך הכל פתרון.
אלכס מילר: הוא אומר שלפי הנתונים שהיא קיבל ממכם, זה מתגייס וזה לוקח תקופה של חצי שנה ולא מתגייס.
אלכס מילר: זה מה שאתם צריכים לתת מבחינת
אלכס מילר: כם ומבחינת כל הגורמים המקצועיים.
אלכס מילר: אתם תחליטו שהבן אדם שפתח עסק נגיד חודשיים-שלושה לפני שקיבל את צו המילואים והעסק הוא כך וכך, הוא מקבל פטור מהגיוס במשך חצי שנה-שבעה חודשים-שנה, כמה שנחליט.
אלכס מילר: כמובן שיש את ההיבט הזה של התנדבות.
אלכס מילר: אם אותו אדם בכל זאת רוצה להתנדב וכולי, אף אחד לא אומר לו לא.
אברהם צרפתי: ברור.
אברהם צרפתי: יש לי הצעה נוספת.
אברהם צרפתי: אני חושב שלצה"ל ולקצין מילואים ראשי יש ניסיון עם ועדת החריגים שהוקמה בעקבות מלחמת לבנון השנייה ושם ניתן אכן מענה גם לשכירים וגם לעצמאים שלא קיבלו מענה מלא.
רוחמה אברהם-בלילא: אז הייתה הגדרה של מצב מיוחד.
אברהם צרפתי: כן, אבל זה יכול לעזור לנו.
רוחמה אברהם-בלילא: אי אפשר להשליך מההגדרה של הממשלה.
אלכס מילר: אבל זה לא בתחום שלך.
אלכס מילר: עזוב.
אלכס מילר: זה לא בתחום שלך.
רוחמה אברהם-בלילא: בגלל ההגדרה שזה מצב מיוחד, הייתה אפשרות לתקצב את זה.
אלכס מילר: אם הם מחליטים להתחשב ואם יש צורך בדבר הזה, לבוא ולקבוע בצורה סגורה מי מקבל ומי לא מקבל, זאת החלטה שלהם.
אלכס מילר: אתה מבחינתך צריך רק לתת את הנתונים היבשים מבחינת הביטוח הלאומי.
אברהם צרפתי: אין שום בעיה.
אלכס מילר: לפי זה מחליטים אם כן או לא.
אלכס מילר: מבחינתך אני חושב שזה רק יסייע כי בסופו של דבר אתה הרי מטפל באלו שקורסים ונופלים.
אלכס מילר: מבחינתך, אם אדם יצליח בסופו של דבר ולא יקרוס בגלל איזשהו עניין אדמיניסטרטיבי שהוא, זה רק יהיה לתועלת.
אברהם צרפתי: זה יהיה לתועלת המדינה.
אברהם צרפתי: נכון.
אלכס מילר: מה אנחנו יכולים לעשות עם העניין הזה של מה שצריך להפריש מההכנסות של אותו מעסיק?
אלכס מילר: האם יש איזשהו רעיון או פתרון לכך?
עלה מיקנובסקי: אנחנו כבר שנים מציעים פתרון.
עלה מיקנובסקי: הוא מבצע.
עלה מיקנובסקי: מה שתחליט, הוא יבצע.
אברהם צרפתי: זה דיון אחר.
אברהם צרפתי: זה סיפור כבד מאוד, לשנות את ההגדרה של הכנסה חייבת במס או חייבת בדמי ביטוח לעניין הבסיס לחישוב תגמולי מילואים כפי שמוצע כאן באחת החלופות.
אלכס מילר: זה נמצא אצלכם?
אלכס מילר: זה באוצר?
אברהם צרפתי: מה זאת אומרת נמצא אצלנו?
אברהם צרפתי: לא הבנתי בדיוק את השאלה.
אברהם צרפתי: זה המחוקק.
אלכס מילר: אם אני עכשיו מחליט שאת ההפרשים האלה בזמן המילואים מי שצריך לתת, זה לא המעסיק אלא ביטוח לאומי בתוספת למה שאתם נותנים כתגמול שכר, הכסף בסופו של דבר יוצא ממכם.
אברהם צרפתי: הוא יוצא ממשרד הביטחון.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל גם מביטוח לאומי.
אבי סייג: ביטוח לאומי כאן הוא בסך הכל צינור בין משרד הביטחון והצבא.
אבי סייג: מה שכאן העליתם ומה שנציגת קצין מילואים ראשי העלתה, הנטל לא חייב ליפול רק עליהם.
אבי סייג: מדובר גם במעסיקים.
אבי סייג: מדובר בעסקים, מדובר במדינה.
אבי סייג: הנטל צריך להתחלק ולא להגיע רק מהמקורות שלהם.
אבי סייג: הביטוח הלאומי, אין לו בעיה.
אבי סייג: הוא מקבל, משלם ומקבל בחזרה.
אלכס מילר: תן לנו בשורה.
ערן יעקב: אני אתייחס למה שנאמר כאן בכובע של רשות המסים.
ערן יעקב: ראשית, לעניין המלחמות ומה שנעשה.
ערן יעקב: אני חושב שרשות המסים בעניין הזה קיבלה שבחים רבים על פעילותה גם ברמת התגמול ואני חושב שהתגמול היה תגמול עודף משמעותי ובצדק.
ערן יעקב: נכון שלא תוגמל עסק שהיה בדרום אלא רק באזור ההגבלה שהוגדר בזמנו על ידי הצבא.
ערן יעקב: אני חושב שהתגמול בימי מלחמה, שלא יהיו בעתיד, הוא היה נכון ואני חושב שנעשה בצורה הכי טובה שהיה ניתן לעשות אותה ובאמת ביד רחבה, ובצדק.
אבי סייג: אבל מאוחר.
ערן יעקב: אני גם לא חושב שהיה כל כך מאוחר כי בהתייחס לזמנים, אני חושב שאתה צריך לקחת את הכל ברמה האובייקטיבית וגם את התגמול שניתן גם לאלה שבסופו של דבר לא בהכרח נפגעו כי זה נעשה באופן גורף בחלק מהפעמים, וזה בסדר.
ערן יעקב: לעניין הזה, אני חושב שיש מענה כי דובר על זה כאן.
ערן יעקב: דווקא לעניינים האקוטיים של מלחמות, אני חושב שיש מענה.
ערן יעקב: לעניין גופו.
ערן יעקב: אני חושב שלהשתמש במודל כמו שנאמר כאן לעסקים קטנים ולומר מחזורים, יש קושי רב במובן מאוד פשוט.
ערן יעקב: במחזור עסקים רגיל, הלא עסקים מתנהלים מהפסד לרווח ואני לא באמת יודע מה משפיע, האם משפיע עצם זה שהוא יצא למילואים.
ערן יעקב: שישים אחוזים מהעסקים לצערנו במדינת ישראל הם עסקים מפסידים.
ערן יעקב: חמישים אחוזים מהשכירים לא מגיעים לסף מס וגם העסקים עצמם נמצאים במחזור עסקים כזה שיש קושי רב לומר מה הסיבה בגינה זה קורה וגם היכן זה נעצר.
ערן יעקב: האם מחר עובד שלא קודם בגלל שהוא יצא למילואים, האם נצטרך לתמחר את זה ברמת העסק, או שהוא התגרש בגלל שהוא יצא הרבה פעמים למילואים, ואני מכיר גם כאלה, כך שגם כאן נצטרך לומר כך?
רוחמה אברהם-בלילא: אתה הולך לקיצוניות.
ערן יעקב: בכוונה אני מקצין.
ערן יעקב: אני אומר שדווקא במובן הזה להשתמש ברשות המסים כתגמול לאותם עסקים קטנים ובינוניים, אני לא חושב שזאת הדרך הנכונה.
ערן יעקב: אני חושב שהיא כמעט בלתי ישימה במובן הזה שהרעש שזה ייצר סביב זה, הוא מאוד בעייתי כי הגורמים הם אין סופיים שמשפיעים על מחזור עסקים בעסק ויש קושי.
ערן יעקב: יחד עם זאת, יש את הדרך שזה נעשה.
ערן יעקב: לא יודע, אולי אפשר לקבוע – צריך לחשוב על פתרונות יצירתיים – נקודות זיכוי כאלה ואחרות וזה נעשה היום דרך התגמול המיוחד, ואפשר להגדיל אותו או להקטין אותו.
אלכס מילר: מה עם מה שדובר כאן על הנושא של ההפרשות?
ערן יעקב: זה יכול להיות גם לגבי עסקים.
ערן יעקב: צריך לחשוב על משהו כמו נקודות זיכוי כאלה ואחרות, משהו שווה ערך לכך וכך, דרך קריטריונים – כפי שקיימים היום – שייקבעו ונקבעו על ידי משרד הביטחון כאשר אנחנו בעצם משמשים כצינור לתהליך הזה, ואני אומר לכם שעצם זה שאנחנו משמשים כצינור, זה משהו רע.
עלה מיקנובסקי: הצינור סתום.
ערן יעקב: בעניין הזה אני צריך לומר כמה דברים.
ערן יעקב: הצינור לא סתום.
ערן יעקב: יש המון בעיות עם זה.
ערן יעקב: אני אומר בכנות שאנחנו לא אוהבים את זה ואנחנו חושבים שהדרך הנכונה היא שזה ייעשה דרך משרד הביטחון או ביטוח לאומי ואני אסביר למה.
ערן יעקב: מה שקורה היום עם החייל המסכן שעושה מילואים, בעצם שלושה גופים היום מנהלים איזושהי התחשבנות אתו: משרד הביטחון, ביטוח לאומי ועכשיו גם רשות המסים בעניין הזה.
ערן יעקב: זה יוצר הרבה בעיות עם החייל כי הוא פונה לרשות המסים ורשות המסים במקרה הזה היא בסך הכל צינור, כך שמה שקורה זה שהיא לא יודעת לתת לו מענה ונוצרות טעויות שנגרמות כתוצאה מזה שנותנים חשבונות לקויים, שם בנק לקוי וכולי.
ערן יעקב: יש ליקויים רבים שנגרמים ואז נוצרים הרבה מקרים שנתנו לחייל שלום במקום לתת לחייל דוד כי נתנו את מספר תעודת הזהות אבל שכחו לתת את מספר חשבון הבנק שלו ולכן הוא לא קיבל, ואז הכתובת הופכת להיות אנחנו ואנחנו שולחים למשרד הביטחון ואז משרד הביטחון לא ממש מתייחס לזה או כן מתייחס לזה, ונוצר מצב שאותו חייל צריך לעמוד מול גופים כאלה ואחרים.
ערן יעקב: במובן הזה יש בעיה.
עלה מיקנובסקי: לגבות ממנו מסים, אין לך בעיה.
ערן יעקב: לא, מה שאתה אומר לא רלוונטי בכלל כי אנחנו גובים מסים ויש את תקציב המדינה שמחליט למי לתת, מה ואיך.
אלכס מילר: יש דברים שאתה כן יכול להתערב בהם כמו בכל הנושא של הדוחות לרשות המסים כאשר אדם יוצא למילואים.
ערן יעקב: עושים את זה.
ערן יעקב: רשות המסים במובן הזה, יש בה התחשבות לא מעטה כאשר מישהו מאחר בדוח ואנחנו מתחשבים בו.
אבי סייג: יש חוק שאתם לא מיישמים אותו.
אבי סייג: מה אתם עושים טובה גדולה?
אבי סייג: יש חוק דחיית מועדים שאתם לא מבצעים אותו.
אבי סייג: מה זה אתם מתחשבים?
אבי סייג: אל תתחשבו בנו אלא תבצעו את החוק.
אבי סייג: תקיים את החוק ואל תתחשב בנו.
ערן יעקב: אם יש חוק, אני מבטיח לך שאנחנו מקיימים אותו.
אבי סייג: משנת 1974 יש חוק שאתה לא מקיים אותו.
ערן יעקב: אם יש בעיה עם חוק שאנחנו לא מקיימים, בשמחה אני אשמע ואראה אם אנחנו לא מקיימים אותו.
אבי סייג: הם לא מקיימים את החוק מ-1974.
אבי סייג: הם עושים לנו טובה לדחות לנו את הדוח.
אבי סייג: אתם לא מפעילים את החוק.
אלכס מילר: חברים, כל אחד מקבל את זכות הדיבור והוא אומר מה שיש לו לומר.
אלכס מילר: אם יש לך שאלות והערות, אנחנו מבקשים לשמוע אותן אבל לא באמצע רשות הדיבור שלו.
אלכס מילר: אתם לא מדברים אחד עם השני.
אלכס מילר: יש כאן ועדה ויש כאן פרוטוקול.
אלכס מילר: אני מציע בנושא הזה, משום שאנחנו לא ניכנס כאן לאיזשהו ויכוח כאשר אף אחד כאן לא ייתן תשובות, שתקיימו פגישה בנושא הזה עם פורום המג"דים.
אלכס מילר: אם יש דבר שהם מצביעים עליו, והוא אומר שמשנת 1974 קיים חוק, אני כן חושב שאתם יכולים להתחשב.
אלכס מילר: הבעיה שלנו היא שכאשר אומרים לי שאנחנו מתחשבים, שם אני מזהה את הבעיה.
אלכס מילר: לא צריך להתחשב אלא צריך לעבוד ישר.
אלכס מילר: קובעים תנאים, קובעים תקנות, ולפי זה עובדים.
אלכס מילר: כך יהיה הרבה יותר קל.
אלכס מילר: ברגע שאתה מתחיל להתעסק בהתחשבות, זה אומר שבן אדם צריך ללכת ולבקש.
אלכס מילר: ברגע שאדם הולך לבקש, שם מתחילה הבעיה כי במקום ללכת ולבקש אחרי שהוא חוזר מהמילואים, הוא מתעסק בהרמת העסק שלו ולהביא אותו למצב בו הוא היה לפני יציאתו למילואים.
אלכס מילר: דבר אחרון שהוא צריך עכשיו זה ללכת ולחפש את נציג רשות המסים בעיר כזאת או אחרת ולחכות בתור כדי להיפגש אתו.
אלכס מילר: ברגע שזה עובד לפי הכלל ולפי הנוהל, הוא יודע שהוא יצא למילואים, הוא יכול לשלוח מכתב, יש לכם שם אגף שיהיה אחראי על קבלת הפנייה ותחליטו.
אלכס מילר: אנחנו מחפשים כאן דרך לעזור.
אלכס מילר: כל דבר שיכול למנוע מעסק לקרוס, להיסגר או להיפגע כלכלית, מי שמרוויח, חוץ מאותו אדם שמחזיק את העסק, זאת גם המדינה.
אלכס מילר: אנחנו לא רוצים שהמדינה בגלל איזשהו מהלך בירוקרטי תפסיד כאן הכנסה גם מהמסים וגם מקריסתו של אדם.
אלכס מילר: כאמור, אני מציע שתקיימו פגישה ביניכם.
אלכס מילר: זה נושא מאוד חשוב ואין שום בעיה לרשות המסים לשבת שעה-שעה וחצי עם כל הנושאים שיש לכם ואתם מכירים אותם.
אלכס מילר: אתם מכירים את הפניות שקשורות לרשות המסים שתוכל לפתור אותן.
אלכס מילר: אם מדובר בעניין בירוקרטי ששייך לרשות המסים, אני חושב שהחבר'ה שם רק ישמחו לעזור כי בסופו של דבר כולנו חיים באותו מקום וכולנו כאן עושים מילואים, גם הם וגם אתם, וכולם רוצים להגיע לפתרון.
אלכס מילר: משרד התעשייה.
אלכס מילר: חשוב לי שתתייחס לנושא המכרזים.
אלכס מילר: האם ניתן להגיע למצב שאתם תתנו במכרזים שאתם מוציאים תוספת של קריטריון לגבי בעלי עסקים שמשרתים במילואים?
רועי דהן: אני מהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד התעשייה.
רועי דהן: הגוף הוא גוף חדש שהוקם לפני חמישה חודשים והוא אמון על כל ההפעלה של מערך כלי הסיוע שמשרד התעשייה מפעיל ובעצם מחליף את הרשות לעסקים קטנים ובינוניים ואת מינהל המימון.
רועי דהן: לנושא הישיבה.
רועי דהן: לפי מה שאני מבין מהניירות שקיבלנו, וגם הדברים של הדוברים שדיברו לפניי, אני מבין שעיקר הפתרונות שמוצעים הם בתחום המע"מ, רשות המסים, ביטוח לאומי, ופחות תחומים שנמצאים תחת האחריות האישית שלי.
אלכס מילר: נתתי לך תחום אחד.
אלכס מילר: אם תיתן כמה נקודות במכרזים של המדינה לבעלי עסקים שמשרתים במילואים, מבחינתך עשית את שלך.
רועי דהן: לגבי מכרזים, אני לא יודע לתת לך תשובה עכשיו.
רועי דהן: זה נושא שאני שומע אותו פעם ראשונה.
רועי דהן: אפרופו הנושא שעלה כאן, ההשפעה על מכרזי משרד הביטחון, ניסינו לעשות מהלך רציני מאוד - זה תחום מאוד מורכב – ואפילו לתעדף רק ברמה של תוצרת הארץ, וזה היה משהו שלא צלח.
רועי דהן: אני מבטיח לבדוק את הנושא מול הגורמים המשפטיים במשרד שלנו ולתת לך תשובה.
רועי דהן: לגבי תחומים אחרים שאנחנו מפעילים – כלי הסיוע, קרנות המימון בערבות המדינה – אנחנו לא מכירים כשלים.
רועי דהן: אם אתם מכירים ויודעים על איזשהו כשל שדורש מאתנו תעדוף בתוך המנגנונים, נשמח לקבל את הדברים.
אלכס מילר: אבי, אני אשמח אם תקיימו פגישה ותעלו את הבעיות שקשורות לגופי משרד התעשייה.
אלכס מילר: כם תנסו להכין איזושהי בדיקה בנושא של העדפת כחול-לבן לבעלי עסקים שמשרתים במילואים.
אלכס מילר: כמובן שאני לא אגרום לאיזשהו נזק באיכות של המוצר עליו אתם אחראים, אבל אם כבר יש, אז זה יהיה לדעתי דבר גדול.
אלכס מילר: לפני שאני מסכם, יש מישהו שרוצה להתייחס?
רוחמה אברהם-בלילא: קודם כל, אני מאוד שמחה על הישיבה הזאת.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שזה אחד הנושאים הבעייתיים והחשובים שמראה דבר אחד, שיש בעיה מסוימת שצריך לשים אותה על השולחן ולראות איך לפתור אותה.
רוחמה אברהם-בלילא: מאוד שמחתי לראות שבקרב הגורמים המקצועיים יש הכרה בבעיה הזאת.
רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע, לא תמיד אתה נתקל בסיטואציה בה יש נכונות ויש הכרה.
רוחמה אברהם-בלילא: יש מצבים שאומרים לך שלא מכירים את זה, אין נכונות, יש אוזניים אטומות ולא אחת אנחנו נתקלים בזה.
רוחמה אברהם-בלילא: מבחינתי, כמי שעוסקת בזה הרבה מאוד שנים, עצם העובדה שמכירים בבעיה הזאת ומודעים לה, זה כבר צעד גדול לקראת תחילתם של פתרונות כאלה ואחרים.
רוחמה אברהם-בלילא: אין לי ספק שצריך לתת את הדעת בהיבט הזה וכדי לתת את הדעת בהיבט הזה אני הייתי רוצה לבקש ממך פתרון מסוים.
רוחמה אברהם-בלילא: טוב שאמרת שהם צריכים להיפגש וצריכה להיות הידברות.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רואה שקיימת הידברות בין הצדדים.
רוחמה אברהם-בלילא: את מה שאני מציעה אני אומר בסוף, אבל לא לפני שאני אומר שאין לי ספק שאני מסכימה מאוד עם ערן שכל אחד מאתנו סביב השולחן הזה צריך להפנים את הסוגיה שלא דומה עת חירום לעת רגילה.
רוחמה אברהם-בלילא: לצערי הרב אנחנו חיים כאן במציאות קיומית יום יומית עמה אנחנו כולנו צריכים להתמודד.
רוחמה אברהם-בלילא: חלקנו נותנים כתף יותר ואני מאוד שמחה על עצם העובדה שאני רואה שגם אנשים שיש להם עסק חדש, עדיין, למרות הקשיים, תורמים ועושים כי זה הבית שלנו ועליו אנחנו צריכים לשמור ולהגן.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שאני אמשיך מהסוגיה שאתה נגעת בה, ערן, ואתה אומר שיש מצב לפתרונות יצירתיים.
רוחמה אברהם-בלילא: כאשר נאמרת אמירה כזאת בשולחן עגול, שיש מצב לפתרונות יצירתיים, אין לי ספק שהכל מתחיל ונגמר בנושא תקציבי וזה יכול להתחיל ממשרד התעשייה, דרך האוצר, דרך משרד הביטחון, דרך ביטוח לאומי, דרך כולם.
רוחמה אברהם-בלילא: כאשר יושבים ומגדירים מטרות ויעדים, והיכן אנחנו רוצים להגיע, צריכה להיבחן גם הדרך האם לצורך העניין הזה של פתירת הבעיה הזאת יש מצב של איזשהו איגום תקציבי, כדי לראות ולהצביע על מצב כלשהו.
רוחמה אברהם-בלילא: הרי כל עסק קטן שנסגר או נקלע לקשיים, בסופו של דבר המדינה סובלת כי הוא לא משלם את המסים בזמן, כי הוא מפטר אנשים שהמדינה צריכה לשלם להם דמי אבטלה בדלת אחרת וכולי.
רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, כולנו נוגעים לעניין הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: נכון וראוי למצוא איזשהו פתרון, בין היתר גם בהגדרת קריטריונים, הקלה בקריטריונים, כל מה שאפשר לעזור שהוא לא ברמה תקציבית, צריך לבוא לידי פתרון.
רוחמה אברהם-בלילא: לכן אדוני היושב ראש, אני מציעה שבתוך הפורום הזה תוקם ועדת הידברות שתשב על המדוכה בפרק זמן של חודשיים-שלושה – וצריך להגדיר את הזמן – ותבוא לוועדה עצמה עם פתרונות מהותיים, פתרונות והמלצות.
רוחמה אברהם-בלילא: למשל, סוג מסוים של נניח הגדרה של עסק חדש, אנחנו מציעים למשרד הביטחון לא לאפשר למפקד שיקול דעת לזמן למילואים בעל עסק חדש בפרק זמן של חצי שנה.
רוחמה אברהם-בלילא: סתם אני אומרת כרגע הגדרה של קריטריון.
רוחמה אברהם-בלילא: בסוגיה של שיפוי של בעל עסק, אם הוא פותח אותו והוא באמת נקלע לקשיים, איזשהו מדרג של פתרון שאפשר להציע אותו והוא ישים, למרות שזה מצב שהוא מאוד מאוד רוחבי ומאוד מאוד קשה להיכנס אליו ברמת הפרט.
רוחמה אברהם-בלילא: כאשר מסתכלים על הבעיה הכוללת, ניתן לדעתי למנות כמה דברים שבשיטת הסלאמי יכולים לתת לנו איזשהו מענה כדי שאנחנו נוכל לעזור לשני הצדדים, ויפה שעה אחת קודם.
רוחמה אברהם-בלילא: זאת ההצעה שלי, כדי שנוכל לעקוב ולראות מקרוב שבאמת הנושא מתקדם.
אלכס מילר: חברים, אני רוצה לסכם את הדיון.
אלכס מילר: קודם כל, אני רוצה להודות לכל המילואימניקים שעושים מילואים באופן כללי, אבל בפרט אני רוצה להודות לאלו שהם לא רק עצמאים אלא גם מעסיקים ומעסיקים מילואימניקים.
אלכס מילר: יש כאן מסר מאוד חזק לאזרחי מדינת ישראל שעצם ההגנה על המולדת הוא הדבר שהוא בסדר עדיפות עליונה של אותם אנשים שלפעמים גם יכולים להגיע למצב שהעסק שלהם יקרוס, אבל הם עדיין יעדיפו ללכת ולשרת את המדינה.
אלכס מילר: זה מאוד חשוב ואני חושב שאנחנו מכירים את העניין הזה ומודעים לאותם אנשים ואומרים להם תודה על כל התרומה למדינת ישראל.
אלכס מילר: מבחינת הדברים הפרקטיים.
אלכס מילר: קודם כל, לאותם דברים שקיימים היום אבל בגלל בעיות בירוקרטיות יש איזושהי בעיה בביצועם כפי שביקשתי, אתם תשבו עם כל משרד ומשרד, תעלו את הבעיות האלה ותראו מה ניתן לעשות ואיך ניתן לפתור.
אלכס מילר: אני מציע, אם ניתן, מכל המשרדים, מכל האנשים שנמצאים כאן, בטח מטעמכם, אתם תקבעו אדם שיכול לקחת על עצמו, לפחות בתקופה של כמה חודשים, להיות חלק מוועדה שהיא כמובן לא ועדה סטטוטורית אלא ועדה שאנחנו מרכיבים אותה שתוקם למציאת פתרונות לבעיות שהן בעיות אקוטיות בקרב המילואימניקים שהם עצמאים וכדי לראות מה אנחנו באמת יכולים לפתור ומה בלתי ניתן לפתרון.
אלכס מילר: בדברים שאנחנו כן יכולים לפתור, אנחנו נראה איך אנחנו מתקדמים הלאה.
אלכס מילר: כמובן שלכל זה דרוש תקציב ומדובר בתקציב לא קטן.
אלכס מילר: השאלה בכמה אנשים מדובר כי כאשר אנחנו מדברים על 100 אלף אנשים מתוכם 10 אחוזים – 10,000 אנשים – נמצאים בבעיה, בסופו של דבר אמנם זה לא מספר גדול של אנשים אבל עצם הפתרון שאנחנו ניתן, יהווה מסר חזק מאוד לכל היתר.
אלכס מילר: אני מאמין שאנחנו באמת יכולים למצוא דרכים ופתרונות.
אלכס מילר: רוחמה, אני מאמין שאת, איתן ואני נוכל לשבת ולקיים ישיבה פרלמנטרית בנושא הזה ונראה מה אנחנו יכולים לעשות בהיבט החקיקה.
אלכס מילר: אני מציע שכל אותם רעיונות שיש כאן לאנשים שקשורים למישור שלנו, למישור הפרלמנטרי, יועברו אלינו.
אלכס מילר: אנחנו כמובן נתייעץ עם כל המשרדים ועם כל הגופים בנושא החקיקה, ואם תהיה אפשרות ונוכל להתקדם עם כמה דברים, אנחנו נעשה זאת.
אלכס מילר: אם יהיו לכם עדכונים סביב נושאים עליהם דיברנו כאן – הנושא של משרד התעשייה, הנושא של המכרזים, המסים, זיכויים של אותן הפרשות שצריך לעשות מעסיק לחיילים – אני אודה לכם אם תעבירו לנו בהקדם.
אלכס מילר: לפי הנתונים והעדכונים שתעבירו לנו, נכניס את זה אם יש צורך לחקיקה.
אלכס מילר: אם אנחנו יכולים בחקיקה לתת העדפה לבעלי עסקים שמשרתים במילואים באותה מסגרת של כחול-לבן, מבחינתנו זה יתרום לעסקים הקטנים בישראל.
אלכס מילר: אני חושב שבעיקרון אנחנו מובילים כאן קו שהוא קו מאוד חיובי ואני מאמין שאנחנו גם נגיע לפתרונות.
אלכס מילר: אני לא יודע אם נגיע לכל הפתרונות, אבל לפחות בחלק נצליח להגיע לתוצאות.
אלכס מילר: אני מברך את כולם ומודה לכולם על שהגעתם.
אלכס מילר: אנחנו נקיים ישיבת מעקב עדיין במושב הזה.
אלכס מילר: תודה רבה ובהצלחה לכולם.
משה גפני: הסעיף הראשון על סדר היום הוא הריכוזיות במשק, הצעתו של חבר הכנסת חיים אורון, הצעה מאוד חשובה אבל דווקא בזמן שבו יושבות ועדות מאוד מעניינות אחרות.
משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון הזה שהוא מאוד מאוד חשוב.
יצחק וקנין: תאמין לי שכאן יותר מעניין.
משה גפני: שם יותר עיתונאים.
משה גפני: מתקיימת ישיבה של ועדת העבודה והרווחה, ועדת הכנסת והוועדה לענייני ביקורת המדינה.
חיים אורון: הוועדה לענייני ביקורת המדינה מתקיימת בשעה 11:30.
שלי יחימוביץ': ועדת הכנסת, זאת אכן דילמה.
חיים אורון: ועדת הכנסת וועדת העבודה והרווחה שדנה בנושא טיפולי השיניים.
משה גפני: על כל פנים, אנחנו נעשה את עבודתנו.
משה גפני: העיתונאים החשובים שנמצאים כאן, הם באמת מבכירי העיתונאים אבל הכותרות יהיו כותרות אחרות, אבל נניח לכותרות וניכנס לעבודה.
משה גפני: הנושא הזה שהעלה חבר הכנסת חיים אורון, דיברנו עליו כמה פעמים.