GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: מר בועז סופר אכן הכין צווים שמתכונתם שונה ואני מבקש, אם אתה יכול, להציג את הדברים כפי שהם עכשיו מונחים בפני הוועדה, בבקשה.
בועז סופר: הצווים המקוריים ביקשו להגיע בתוך ארבע שנים למס של 37 ₪ לליטר כוהל, ובדיונים שנערכו בוועדה, בסופו של יום בעצם רוח הדברים היתה שמדובר במס נמוך מדי מכיוון שיותר מדי מוצרים מוזלים ולכן נתבקשנו להכין שיעורי בית.
בועז סופר: אנחנו גם הבאנו את עקרונות ההצעה בפני ועדת הכספים, כולל דרגות חופש, ששר האוצר הסכים בעצם לעשות דיון משותף עם הוועדה.
בועז סופר: הרעיון היה מאוד פשוט, לייקר משמעותית, ביחס לצו המקורי, ולכן במקום 37 ₪ לליטר כוהל, אנחנו העלינו ל-80 ₪ לליטר כוהל.
בועז סופר: חברי הוועדה אף הצביעו על המתווה הזה, כשהעקרונות שהותוו היו שיהיה מצב שבו הרוב המוחלט של מוצרי אלכוהול בישראל יתייקרו, הגדרנו כ-90% הרוב המוחלט, כל המוצרים הזולים, בהחלטה קטגורית של הוועדה, לא יהיה מצב שמוצר זול יחסית, שעולה 30, 40, 50 שקלים, יוזל.
בועז סופר: כולנו מבינים שזו צריכה מוגברת של וודקה בקרב בני נוער.
בועז סופר: העיקרון השלישי הוא כמובן שאנחנו חייבים לעמוד בהסכמים הבין לאומיים ולהטיל מס קצוב.
בועז סופר: אף אחד לא מתערב לנו בגובה המס ולכן אנחנו מביאים את הצו שאומר, מחד מס קצוב, מאידך הרוב המוחלט מתייקר, ובסופו של יום אני חושב שהדבר המרכזי ביותר, שאני חושב שכולנו נסכים עליו, שכל מוצרי הוודקה יתייקרו.
בועז סופר: הוודקה, לסבר לכם את האוזן, מהווה כ-60% מסך הצריכה במדינת ישראל, יתר המוצרים מהווים 40%, אבל שוב, הרוב, למעלה מ-90% מתייקר, כל הוודקה מתייקרת, אין אף וודקה שמוזלת, ובסופו של יום אני חושב שענינו לדרישה, לבקשה של חברי הוועדה, שנטל המס על אלכוהול יהיה גבוה משמעותית מזה שהבאנו בתחילת השנה.
בועז סופר: תודה.
משה גפני: תודה רבה, אדוני.
משה גפני: אני לא פותח דיון, אבל אני אאפשר טלגרפית, לגופים שיש להם נגישות לעניין הזה, להגיד.
משה גפני: בבקשה, מר יורם שפירא, מרשות שדות התעופה.
יורם שפירא: אני מדבר על המס הקצוב, אני לא מדבר על תקופת הביניים עד ה-31 לדצמבר 2013.
יורם שפירא: אני לא מקבל את המספרים שאומר מר בועז סופר.
יורם שפירא: מה שהולך לקרות במשק, כל המוצרים שבמחיר פוב שגבוהים מחמישה דולר, הולכים להיות מוזלים ואני אתן דוגמאות מוצר שהיום מחיר פוב הוא 10 דולר, במצב שקיים היום---
משה גפני: מר בועז סופר, יש לי בקשה אליך, אני מבקש שתקשיב לאנשים, אני רוצה שתשיב להם בקצרה.
בועז סופר: בוודאי.
יורם שפירא: מוצר של 10 דולר פוב, שהיום הוא 27.11, הוא יהיה 18.42 ב-1 לינואר 2014.
יורם שפירא: מוצר שהמחיר שלו 20 דולר פוב, שהיום הוא 52.11, הוא יהיה 28.42.
יורם שפירא: מוצר פוב, 100 דולר, שהיום הוא 252, יוזל ל-108.
יורם שפירא: כל מוצר שהוא זול, עד חמישה---
אברהם מיכאלי: תגיד לי מוצר זול, חלב, גבינה?
יורם שפירא: לא, רק מוצרי אלכוהול.
אברהם מיכאלי: מה במוצרי אלכוהול?
אברהם מיכאלי: תן את ההבחנה בין האלכוהול.
יורם שפירא: כל המוצרים שהם קוניאק וויסקי, וגם וודקה יקרה.
יורם שפירא: לא כל הוודקה עולה 5 דולר ו-7 דולר ו-8 דולר, יש גם וודקה של 10 דולר, לכן מה שיקרה בפועל, אני מדבר מנקודת מבט רשות שדות התעופה, היות וחלק ניכר מההכנסות שלנו הם הכנסות מפעילות הדיוטי פרי, במידה ותהיה פגיעה בשנת 2014 במוצרי הדיוטי פרי ובמחירים והמחירים יירדו, אנחנו נצטרך לבוא לוועדה ולבקש העלאת אגרות לתיירים.
יורם שפירא: מה שיש פה אחד מול השני, שהוועדה צריכה לשקול, זה האם רוצים להטיל אגרות על תיירים כתוצאה מזה שמורידים מסים על אלכוהול.
יורם שפירא: זו נקודה מספר אחת.
יורם שפירא: אומר מר סופר, מה פתאום, אתה טועה.
יורם שפירא: אם הייתי טועה, הייתי יושב פה?
יורם שפירא: זאת אומרת, אם היה ייקור מוצרים והיה שיפור של החלק היחסי שלנו מול השוק המקומי, הייתי יושב פה?
אברהם מיכאלי: בטוח שלא, אם היית מרוויח, לא היית פה.
יורם שפירא: אלה שתי הנקודות שהייתי רוצה לציין.
בועז סופר: אם לא נעלה את האגרות?
יורם שפירא: אני אגיד, אם לא תעלו את האגרות, רשות שדות התעופה משקיעה למעלה משלושה מיליארד שקל, היום התחיל שדרוג המסלולים---
קריאה: בזכות הוודקה---
משה גפני: מר שפירא, לגבי הטיעון הראשון שלך שהוא טיעון משמעותי, אני אבקש את ההתייחסות של מר בועז סופר בסוף---
חיים אורון: לא, אני רוצה להבין את הרעיון של המסלולים.
משה גפני: אבל אנחנו לא במסלולים.
קריאה: לא נאשר, לא יהיו מסלולים.
אברהם מיכאלי: כן, תשתה וודקה, יהיו מסלולים.
יורם שפירא: לא, לא שלא יהיו מסלולים.
יורם שפירא: אנחנו משדרגים היום את כל מערך המסלולים, מגדל הפיקוח והטרמינל---
משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא נושא הדיון.
חיים אורון: איך זה קשור לוודקה?
קריאה: זה מקור הכנסה.
משה גפני: מר שפירא, הטיעון הראשון שלך הוא טיעון והוא חיוני לדיון כאן להצבעות ומר בועז סופר יצטרך להשיב לך.
משה גפני: לגבי הטיעון השני, למה אתה כאן, לא רלוונטי לדיון, בגלל שמעניין בוועדת הכספים?
משה גפני: זה לא טיעון.
משה גפני: זה שאתה פה, ברוך הבא.
משה גפני: קדמיאל וון שפרינגר, יצרנים?
קריאה: הוא מייצר בחוץ לארץ ליבואנים.
משה גפני: אתה מייצג את המייצרים בארץ?
קדמיאל וון שפרינגר: לא.
משה גפני: הוא מייצג את היצרנים באירופה.
קדמיאל וון שפרינגר: אני רוצה להגיד שלושה דברים.
קדמיאל וון שפרינגר: אחד, ישראל לאחרונה התקבלה לארגון ה-OECD וראוי שהיא תעמוד בתנאי ה-WTO והסטנדרטים האחרים של תחרות חופשית שהיא חתומה עליהם.
קדמיאל וון שפרינגר: ספציפית זה הדרך לשם, זה מה שאנחנו מכוונים ולכן אנחנו צריכים להיצמד לנושא הזה ולהצעה הזאת.
קדמיאל וון שפרינגר: נושא אחר זה שהשיטה הקודמת של 2009 למעשה לא היתה שקופה, היא עודדה פעילות לא חוקית ומנעה למעשה תחרות חופשית בין יצרנים בין לאומיים.
קדמיאל וון שפרינגר: הנושא השלישי - דיברנו על גובה המס, אבל צריך לזכור שכרגע באירופה רמת המס הממוצעת היא בערך 50-60 שקלים, אז 80 שקל זה כבר בצד העליון של הסקאלה ואם אנחנו רוצים פחות או יותר לשמור על סטנדרטים אירופיים, אנחנו צריכים לרדת.
משה גפני: יש מישהו מבין הגופים שרוצה להתייחס לעניין הזה?
דובי פיינטוך: הערה אחת לגבי מר שפירא.
דובי פיינטוך: הוא מתייחס למה שיהיה ב-2014, הוא לא מתייחס למצב העכשווי שעוברים עבירות ומביאים כמה שרוצים ורק קלאסות, או אנשים או סקטור בינוני, בינוני העם והעשירים עוברים בדיוטי פרי ולא כל העם.
דובי פיינטוך: אנחנו עונים על מגזר שלם, בין עניי עמך וגם עשירים, לכן לא חושב שהוא דיבר בנושא על מה יהיה, הוא צריך לדבר גם על מה עכשיו יהיה.
דובי פיינטוך: דבר אחד כן צורם וזה נושא תמ"א.
דובי פיינטוך: אני לא יודע אם חברי הכנסת יודעים את זה, יש נושא שנקרא תמ"א, מן שיטת מס שמגנה על תוצרת הארץ.
דובי פיינטוך: כל השנים היבואנים שילמו תמ"א מקסימלית של 60%, ברפורמה החדשנית זה השתנה ל-100%.
דובי פיינטוך: זה דבר שנוגד את ההסכמים הבין לאומיים, זה נוגד את הנורמה ואת התחרות בין כולנו ובין היצרנים המקומיים והייתי רוצה התייחסות לנושא התמ"א.
אברהם מיכאלי: מר סופר אומר שזה על פי ההסכמים הבין לאומיים ובגלל ההסכמים הבין לאומיים, פה הוא אומר שזה בכלל לא שם.
בועז סופר: זה לא מה שאני אמרתי.
משה גפני: מר בועז סופר אמור להשיב לכל הנושאים שאתם מעלים.
משה גפני: מר חזקיה ישראל, בבקשה.
חזקיה ישראל: אנחנו מקבלים את ההצעה, כפי שהיא הוצגה פה, על ידי מר בועז סופר.
חזקיה ישראל: היו בינינו שיחות על הצו הראשון, אחר כך, בעקבות הדיונים פה בוועדה, הובא צו חדש ואנחנו מקבלים אותו.
יורם שפירא: מה שאמרו פה שלושת האנשים המכובדים מלמד שהכל מוזל, כי אם זה היה מתייקר, הם לא היו בעד---
דובי פיינטוך: סליחה, אני לא אמרתי את זה, אני ביקשתי הוזלה.
דובי פיינטוך: ביקשתי פיקוח של המכס.
דובי פיינטוך: אתה מחפש הכנסות ב-2014?
דובי פיינטוך: תבדוק היום מה אתה עושה.
יורם שפירא: אני יודע.
דובי פיינטוך: אל תצטדק.
מיקי אקרמן: אני מייצג את ארגון היבואנים של המשקאות.
מיקי אקרמן: רק הערה לחברי הכנסת הנכבדים, אני לא יודע אם אדון שפירא אמר שמעל 80% מהמכירות בדיוטי פרי חוזרות לשוק המקומי.
מיקי אקרמן: עם כל הכבוד, מה שאתם משיגים בזה שהדיוטי פרי בוחר, תבדוק טוב בריצ'רדסון, 82% בשנה האחרונה היו בפיק אפ, כל הסחורה חזרה.
מיקי אקרמן: מה שאתם עושים, כל הסחורה חוזרת.
מיקי אקרמן: אנשים שיוצאים לחוץ לארץ קונים ביציאה, הם משאירים את הסחורה פה בקרטונים והסחורה חוזרת.
מיקי אקרמן: הסחורה בכלל לא יוצאת לחוץ לארץ, אז עם כל הכבוד, כל הטענות של הרשות אינן נכונות, כי רוב הסחורה חוזרת לשוק המקומי, ללא מכס.
מיקי אקרמן: ואז, עם כל הכבוד לרשות המסים, היא מקבלת אפס.
קריאה: ולכן אתה אומר, 'בוא נבטל את היתרון היחסי של הדיוטי פרי ונזיל אותם גם בתוך הארץ'.
מיקי אקרמן: בבקשה, הנה מר בועז סופר פה, אני מוכן.
חיים אורון: העולם נע סביב הדיוטי פרי?
חיים אורון: חבר'ה, די, באמת.
משה גפני: מה נגמר בוויכוח?
משה גפני: מי צודק?
מיקי אקרמן: נגמר שאנחנו צודקים, אבל.
מיקי אקרמן: ..
יבגני טורגובצקי: אני גם מאגודת היבואנים.
יבגני טורגובצקי: אני רק רציתי לציין דבר אחד, שבכל העולם, וזה מקובל בעולם, המחירים של הדיוטי פרי קרובים מאוד למחירים של שוק פנימי.
יבגני טורגובצקי: זה קורה גם באירופה וגם בארצות הברית, ואף אחד לא מתלונן.
יבגני טורגובצקי: הקנייה בדיוטי פרי זו חוויית קנייה ביציאה מהארץ.
משה גפני: חבר הכנסת שי חרמש, אם אפשר בקצרה, הדיון התקיים כבר.
שי חרמש: אני רוצה לומר דבר אחד, אנחנו לא מומחים לאלכוהול, אף אחד מאיתנו, אני גם לא שמעתי ממישהו מחברי הכנסת שיכול להעיד על טעימה וניסיון אישי בחומרים האלה.
שי חרמש: אני חושב שהיה יעד אחד בתחילת הדיון, חבר הכנסת גפני, והוא צריך להוביל אותנו עד הסוף וזה המאמץ לייקר עד כמה שאפשר, באופן דרמטי ביותר, את מוצרי האלכוהול הזולים, במקרה זה הוודקה, מנימוקים שאינם קשורים, לא לסלילת מסלולים בשדות התעופה ולא להכנסות ממכס, אלא להגנה מפני שימושים שאנחנו לא מעוניינים שיהיו שימושים ברמה של אלכוהול זול, ברמה של בקבוקי קולה קולה.
שי חרמש: ההצעה המתוקנת שהגיעה לפה כרגע מייקרת באופן דרמטי את המוצר הזה ונדמה לי שאת היעד הזה השגנו.
שי חרמש: יעד שני; אני חושב שוועדת הכספים לא צריכה לתת יד למן לינקג' מאוד מוזר בין מסלולים בשעות התעופה לבין אלכוהול.
שי חרמש: עם כל הכבוד, תבואו לפה, תציגו תקציבי פיתוח וצרכים.
שי חרמש: אני מודיע לכם, על דעת חברינו דבר אחד, גם האופוזיציה, אם תבואו ותגידו שמגדל הפיקוח לא נותן שירותים בטיחותיים, ניאלץ למצוא תקציבים, לא דרך בקבוקי יין.
שי חרמש: החיבור הזה נראה לי תמוה לגמרי.
שי חרמש: הדבר השלישי, זו לפחות בקשתי: בטבלה שקיבלתי וקראתי בלילה, ראיתי שיהיה פה מהלך של הוזלה של המוצרים המאוד מאוד יקרים.
שי חרמש: אני יכול לומר שאני מניח שמי שלא קונה ויסקי לא קונה אותו, לא ב-250 שקל ולא ב-210 שקלים.
שי חרמש: יש פה, מר סופר, עניין של נראוּת והעניין של נראות יוצר בעיה שאיננה פרקטית, כלומר לא יקנו יותר בעשרה שקלים פחות, אבל העובדה שמופיעה פה הורדת מחירים קצת מקשה על העניין.
שי חרמש: הדבר הדומיננטי שצריך להיות, ייקור המשקאות הזולים כדי ליצור סף כניסה יותר קשה.
שי חרמש: נדמה לי שהשגנו את זה בתיקונים שבוצעו בין הקריאה הראשונה, שהיתה בישיבה הקודמת, לדיון שמתנהל פה כרגע וזו לפחות ברכתי לעניין.
יעקב אדרי: כהמשך ישיר, אני חושב שהדיונים על הנושא של האלכוהול היו בעיקר בעקבות מה שקורה במדינה, הנושא של הנוער, כל ההידרדרות, ולא בגלל המסלולים ולא בגלל הרווחים או ההפסדים של רשות שדות התעופה.
יעקב אדרי: זה פשוט לא נכון להעלות את זה.
יעקב אדרי: אותנו מטריד, כחברי כנסת, המצב של השתייה, של ההידרדרות של הנוער ולזה כיוונו.
יעקב אדרי: מר בועז סופר, אתה עשית מהלך טוב, אבל לדעתי הוא לוקה בחסר, בעיקר במה שאמר חבר הכנסת חרמש.
יעקב אדרי: העניין של לייקר וודקה הוא בסדר, למרות שיש הבחנות בין סוגי הוודקה.
יעקב אדרי: את היקרות לא ייקרתם, אבל את הזול ייקרתם, אבל לגבי הוויסקי, מה עשיתם פה?
יעקב אדרי: אולי אפילו כמסר, הנוער יגיד 'יופי, הוזילו את הוויסקי, אז אולי נקפוץ מדרגה ונלך על ויסקי'.
יעקב אדרי: אני מציע לשקול היטב היטב את הנושא של הוויסקי, לא להוזיל, לא לייקר, להשאיר אותו במחיר שלו ואז המסר שלנו לנוער הוא ברור מאוד, אנחנו מייקרים על מנת שהצריכה תרד, למרות כל מי שנמצא כאן.
יעקב אדרי: אני חושב שלנו, כאנשי ציבור, חשוב העתיד של הנוער ופחות ההכנסות, מה לעשות.
חיים אורון: אני תומך בהצעה.
חיים אורון: כל פעם שמשנים את הרף, או את הסף, נוצרת בעיה מהסוג שאתה אומר, והרצון שלהם ליצור איזה שהוא רף רציף שיעמוד במבחן הזמן.
חיים אורון: גם לי אין שום אינטרס במשקאות היקרים---
יעקב אדרי: מה הקשר להוזלת הוויסקי?
יעקב אדרי: הוא מסביר לי על ה-OECD.
יעקב אדרי: יש עכשיו פטנט חדש, להגיד בגלל ה-OECD.
משה גפני: זה לא ה-OECD, אלה האמנות הבין לאומיות.
חיים אורון: השיקול, לפי דעתי, שהיה פה, זה לקבוע שני סרגלים שהם בסופו של דבר ייתנו את התוצאה הטובה ביותר.
חיים אורון: ברגע שעושים שני סרגלים כאלה, אז יכול להיות שיש ויסקי מאוד יקר שבמקרה זה מוזל.
חיים אורון: אם תשנה את הסרגל, על ידו יהיה ויסקי טיפה פחות יקר, שיתחילו לייבא רק אותו.
חיים אורון: אני כבר למדתי מכמה דוגמאות---
יעקב אדרי: תשאיר את המחיר של הוויסקי.
חיים אורון: אבל אז תישאר מדרגה לא אמיתית.
חיים אורון: אבל שהוא יגיד את זה.
אלכס מילר: יש פה שני צווים, אני אתייחס לצו של המכס, אדוני היושב ראש.
אלכס מילר: אמנם אני אתמוך, אבל אני עדיין לא משוכנע שעל ידי כיס ניתן לפתור בעיות של תרבות, ואני חושב שהבעיה אצלנו במדינה זה העניין של כל הנושא של תרבות השתייה.
אלכס מילר: אני לא מאמין שאנחנו נצליח בדרך כזאת, אלא אם יראו שינוי ונעשה איזה שהיא הערכת מצב.
אלכס מילר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להתייחס לעניין של צו המכס.
אלכס מילר: מכיוון שהנושא הזה אמור להיכנס לפועל משנת 2012 וההשלכות של הצו הזה יהיו השלכות ריאליות על המדינות השונות, שיש איתן הסכמי מסחר עם ישראל ואין איתם מסחר עם ישראל, אך ורק מ-2012, וההיבטים חוץ מהיבטים של יבוא ומסחר, הם גם היבטים אחרים, שאני חושב שצריך לקחת אותם בחשבון.
אלכס מילר: חברי הוועדה חייבים לקחת אותם בחשבון, כאשר מדובר על מסחר עם מדינות שאנחנו מקבלים תמיכה מהן ברמה בין לאומית פוליטית.
אלכס מילר: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות הערכת מצב לפני שהצו הזה ייכנס לפועל בשנת 2012, מר בועז סופר, אני פונה אליך ואני פונה לחברי הוועדה, כאשר אנחנו מאשרים את צו המכס שהוא יהיה מוגבל עד 21.12.2011.
אלכס מילר: לפני שהצו נכנס לפועל בתכל'ס ויהיו השלכות על מס היבוא לאותן המדינה, אני מבקש שאנחנו נגיע לוועדת הכספים ואז רשות המסים, וכל אותם אלה שקשורים ליבוא, למסחר לישראל, יגיעו לכאן ואנחנו נעשה הערכת מצב.
משה גפני: יום לפני שהצו נכנס לתוקף.
אלכס מילר: זאת אומרת שהוא יהיה כפוף לאישור של ועדת הכספים.
אלכס מילר: הוא נכנס לפועל עכשיו, אבל השינוי המהותי הולך להיות ב-2012---
בועז סופר: מה שאתה אומר שאני צריך להביא עוד צו.
יעקב אדרי: אז אני לא מבין בשביל מה לאשר עכשיו, אם אני אמור להצביע עוד פעם ב-2012.
משה גפני: אני מבקש, בנוסף למה שמבקש חבר הכנסת אלכס מילר, ואני רוצה את התשובות שלך טלגרפיות, דיווח על האכיפה לוועדת הכספים.
משה גפני: דיווח על האכיפה, תגיד אתה, אחת לשנה, אחת ל...
משה גפני: אנחנו רוצים לראות מה מתפתח עם העניין הזה.
משה גפני: מה התשובה לגבי ההצעה של חבר הכנסת מילר?
בועז סופר: בסדר, אנחנו נעשה את זה.
משה גפני: לגבי הבקשה שלי?
בועז סופר: אני מציע את הדבר הבא; אני מציע שתוך 30 יום אני אגיש לך, ליושב ראש הוועדה, תכנית אכיפה לחמש השנים הקרובות, בין אם זה דיוטי פרי, בין אם זה מפעלים בשטחים, לא משנה איפה.
משה גפני: ובתכנית הזאת תביא גם את הנושא של הדיווח לוועדה.
יעקב אדרי: מה כולל נושא האכיפה?
בועז סופר: אמרתי, למשל להגיע למפעלים שמזייפים קניין רוחני, כאלה שמוכרים בלי מס, בלי דיווח.
משה גפני: מר שפירא אמר שמוזלים מוצרים גבוליים.
בועז סופר: אין שום עניין שקשור לוודקה או לוויסקי, יש עניין שקשור למחירים זולים או מחירים יקרים.
בועז סופר: המצב הוא שעד דצמבר 2009 74% מסך המשקאות האלכוהוליים במדינת ישראל נמכרו עד 40 שקלים.
בועז סופר: זו תמונה מזעזעת, 74% אחוזים, ולכן המסר שהיה, שאנחנו שמנו כנגד עינינו ואני חושב שהוועדה חיזקה וביקשה רק להדגיש את זה טוב יותר, הוא שזה חייב להתייקר, ולכן זה לא קשור לוודקה או לוויסקי.
בועז סופר: אם ויסקי עולה 50 שקלים, גם הוא יתייקר, ואם וודקה עולה 80 שקלים, גם היא תתייקר.
בועז סופר: כלומר זה קשור למחירי המוצרים ולא לסוג המוצר.
בועז סופר: מרבית המוצרים במדינת ישראל, למעלה מ-90%, מגיעים בכלל עד 5 דולר, לכן לא ברורים לי הנתונים של מר שפירא, וברשותכם גם אספנו כמה נתונים.
בועז סופר: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה היא, כידוע לכם, גוף שמודד את המחירים במשק, יש לנו גידול מינואר, אפילו היינו נחמדים עם עצמנו, להקשות על עצמנו, לא לקחנו מדצמבר שזה היה נמוך, לקחנו מינואר והמחירים עלו ב-5%.
בועז סופר: כלומר יש את הצו הישן ויש את הצו החדש, שהוא עוד לא הגיע למימוש מלא כי היו מלאים עם מס ישן, והמגמה ברורה, מחירי הוודקה, שזה המרכז, רבותיי חברי הכנסת, המרכז זה וודקות שעלו 50-60 שקלים, זו מרבית צריכת האלכוהול במדינת ישראל, וכולה התייקרה, בין 20% ל-30% לבין 60% ו-70%.
בועז סופר: אני חושב שהמסר עבר מצוין.
חיים אורון: מה עם הצריכה?
בועז סופר: התקופה קצרה מכדי שאני אוכל לענות לך.
שלי יחימוביץ': הוא מורה לי להקשיב.
דובר: תתפלאו, רבותיי, חברת כנסת מייצגת אותי ולא מקשיבה.
משה גפני: עם כל הכבוד, לא מדברים באמצע.
דובר: תגיד לה גם כן.
שלמה מולה: אני לא מבין, אורח יכול לבוא ולנזוף בחבר כנסת?
דובר: אני מתנצל.
שלי יחימוביץ': לא, אני לא מקבלת את זה.
דובר: אני מתנצל, לא התכוונתי, רציתי שהיא תקשיב.
משה גפני: לא, אני מבקש שתצא.
דובר: בבקשה, אם זה מה שאתם חושבים לנכון, שחברי כנסת לא מקשיבים.
משה גפני: אני מבקש שתצא.
דובר: אני יוצא.
בועז סופר: שתי נקודות אחרונות, לגבי התמ"א.
בועז סופר: התמ"א זה מרכיב שבעצם הגן על התעשייה המקומית עד עכשיו.
בועז סופר: העלינו את המרכיב הזה כפשרה, עד 2014 ל-100%, וב-2014, מכיוון שזה הופך להיות קצוב, אין יותר תמ"א.
בועז סופר: לטענה שהעלינו מ-60% ל-100%; יש מרכיב שנקרא תמ"א אופציונלית.
בועז סופר: יכול כל יבואן להגיש את ספריו ולהוכיח שהתמ"א היא לא 100 אלא 20, לכן אני לא מבין את הטענה.
יעקב אדרי: משהו להעיר לעניין ההצבעה, האם יש אפשרות להפריד בין סעיפים?
משה גפני: מצביעים על הצווים בנפרד.
משה גפני: אתה מדבר על להפריד בין מה למה?
יעקב אדרי: בין הוודקה לוויסקי.
בועז סופר: לא, אי אפשר.
יעקב אדרי: אני שואל את היועצת המשפטית.
בועז סופר: היועצת המשפטית לא רלוונטית.
יעקב אדרי: מר סופר, תן לי לשמוע את הצד המשפטי, אתה אחרי זה תגיד 'אני לא רוצה להפריד'.
שגית אפיק: מכיוון שצו תעריף המכס הוא מכח חוק מסי מכס ובלו ואישור הוועדה הוא אישור לצו, בהתאם לפרטים שמפרסם שר האוצר, ושר האוצר פרסם ב-1 במרס פרטים שבהם כל המשקאות המשכרים נכללים בפרט אחד, לכן אי אפשר להפריד בין הפרטים.
שגית אפיק: אלא מקום שבו יש הבחנה בין מס הקנייה למכס, למשל לעניין הוודקה, שזה מופיע בצו נפרד, וזה לא המקרה.
יעקב אדרי: זה לא המקרה, אז אנחנו מתנגדים.
משה גפני: תקריאי את הצווים.
שגית אפיק: הצו הראשון זה צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין, (הוראת שעה), תיקון, התש"ע-2010.
שגית אפיק: זאת הוראת שעה שתחול ביחס לשנת 2010 בלבד, לגבי מס קנייה לכוהל.
משה גפני: מי בעד הצו?
שגית אפיק: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה) (מס' 3), התש"ע-2010.
שגית אפיק: זה צו שהוא הוראת שעה שתחול עד שנת 2013, לגבי כלל המשקאות המשכרים, בהתאם לאחוזי המס שמר סופר הסביר.
שגית אפיק: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה) (מס' 3) (תיקון), התש"ע-2010.
שגית אפיק: זה הצו שמתייחס להטלת מכס על וודקה.
שגית אפיק: לפי נוסח הצו, תחילת ההעלאה בשנת 2012.
יעקב אדרי: זה נוגע רק לוודקה פה?
אלכס מילר: הוא פג תוקף ב-31 בדצמבר 2011.
בועז סופר: זה רק על המכס.
שגית אפיק: זה צו נפרד שהוא מכס בוודקה.
שגית אפיק: זה מה שאמרתי קודם.
אלכס מילר: הוא בתוקף עד 2011.
שגית אפיק: זה לא כתוב בצו.
שגית אפיק: אם זה ככה, החלטת הוועדה היא שצו תעריף המכס והפטורים במס קנייה על טובין (הוראת שעה) (מס' 3) (תיקון), לגבי הוודקה---
בועז סופר: לגבי המכס.
שגית אפיק: זה רק המכס.
שגית אפיק: הצו הזה עוסק אך ורק במכס על וודקה; סופו ב-2011.
משה גפני: מי בעד אישור הצו, כפוף להחלטת הוועדה?
שגית אפיק: עכשיו שני צווים שקובעים את הוראת הקבע מ-2014.
שגית אפיק: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 10), וצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 10) (תיקון).
שגית אפיק: אלה צווים שקובעים את ההוראה הקבועה משנת 2014, גם לעניין מס הקנייה בגלל המשקאות המשכרים וגם לעניין המכס על הוודקה.
שגית אפיק: למעשה לגבי המכס על הוודקה, הוועדה לא תאשר את הפרט הזה, והוא יבוטל, וכל יתר הצו זה בהתאם.
משה גפני: מי בעד אישור הצו?
משה גפני: אני מחדש את ישיבת הוועדה, בבקשה היועצת המשפטית של הוועדה.
שגית אפיק: אולי נעדכן בינתיים לגבי הנושא של זירות מסחר.
שגית אפיק: אני מדברת עכשיו על הצעת חוק זירות מסחר, שעברה בשבוע שעבר בוועדה.
שגית אפיק: הכנתם אותה לקריאה השנייה והשלישית והוחלט להכניס בה את נושא המינוף.
שגית אפיק: לנושא המינוף צריך לקבוע גם את העניין של העיצומים הכספיים והיתה התלבטות איך לקבוע את זה.
שגית אפיק: בסופו של דבר, בתיאום עם הרשות לניירות ערך, הגענו למסקנה שהנכון ביותר יהיה לבצע את ההתאמה בתוך הצעת חוק האכיפה המנהלית.
שגית אפיק: אנחנו לא נעשה את זה היום, אבל בנוסחים הבאים שיועברו לוועדה זה יכלול את הנושא של התאמות לעיצום הכספי, ביחס לרמת המינוף ולכן אנחנו נניח את הצעת חוק זירות מסחר למועד---
אמנון כהן: אז איך הוא יעבור היום, בקריאה שנייה ושלישית?
שגית אפיק: הוא יכלול את ההוראות לגבי מינוף, הוא לא יכלול את ההוראות לגבי עיצום כספי שייכללו בהמשך בהצעת חוק האכיפה המנהלית.
אמנון כהן: זה מקובל על הרשות לניירות ערך?
זוהר גושן: מה ששגית אומרת, מקובל.
שגית אפיק: למעשה הגענו לנושא של הפרה חוזרת ונמשכת.
אמנון כהן: אנחנו בעמוד 448, סעיף 52יט.
משה גפני: מה קרה עד 448?
שגית אפיק: הקראנו את הסעיפים.
שגית אפיק: אני מקריאה: הפרה נמשכת והפרה חוזרת.
שגית אפיק: למעשה הקראנו את הסעיף הזה ועצרנו בהסבר שלו ובהכרעה לגביו.
שגית אפיק: הסעיף קובע: (א) בהפרה נמשכת ייווסף על סכום העיצום הכספי 4%, לכל יום שבו נמשכת ההפרה.
שגית אפיק: זה תיקון ביחס לכחול.
שגית אפיק: בכחול זה היה החלק החמישים שלו, זאת אומרת 2%.
שגית אפיק: (ב) בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי שהיה ניטל להטיל בשלה, אילו היתה הפרה ראשונה, סכום השווה לעיצום הכספי כאמור.
שגית אפיק: לעניין זה הפרה חוזרת, הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה, כמפורט בתוספת החמישית, בתוך שנתיים מהפרה קודמת של אותה הוראה שבשלה הטילה הרשות על המפר עיצום כספי לפי פרק זה, שבשלה הטילה ועדת האכיפה המנהלית על המפר אמצעי אכיפה לפי פרק ח'4, או שבשלה הורשע המפר.
שגית אפיק: פה עצרנו.
שגית אפיק: 4% לכל יום שבו נמשכת ההפרה, זה קיים גם בחוק הקיים.
שי חרמש: זה שזה קיים בחוק הקיים, זה לא אומר שצריך לחשוב שזה נורמלי.
שגית אפיק: נכון, בהצעת החוק עשו דווקא התאמה---
שי חרמש: זה מכפיל את עצמו כל שלושה שבועות.
דניאל רימון: צריך לשים לב מה טבע ההפרות שעליהן מדובר.
דניאל רימון: מדובר בהפרות דיווח שדווקא אם היינו הולכים לחומרה, קיצובי הזמן היו צריכים להיות של שעות, כי אם מתבוננים, למשל, בתקנה 30 לתקנות הדוחות, שהיא קובעת את קיצובי הזמן של הדוחות המיידיים, אז היא אומרת, אם היית אחרי 9, תגיש לפני 5.
דניאל רימון: יש ממש מספרים של שעות במהלך שעת המסחר.
דניאל רימון: עיכוב בדיווח בן יום שלם, שאתה לא יודע מה הדוחות הכספיים של חברה שאתה מושקע בה, כל יום שנוקף יכול להיות שווה ערך לכספים גדולים בהרבה מההגדלה בעיצום הכספי.
דניאל רימון: מה גם שזה מבחן גורף בכל המקומות שיש עיצומים כספיים.
שי חרמש: אבל הפרה זה לא אומר רק אי פרסום דוחות, יש רשימה של 500 הפרות.
שי חרמש: כל הפרה זה 4%?
דניאל רימון: לא, המדובר כאן על העיצומים הכספיים הפשוטים.
דניאל רימון: כלומר אותה רשימת הפרות, כשהפרות הן טכניות יחסית, קלות לבירור ולא הרשימה שמנויה בתוספת השביעית, כל התוספות הארוכות האלה, אלא קצרה יותר, הרבה יותר קצרה.
דניאל רימון: זו התוספת החמישית, אם תרצה לראות.
שי חרמש: תני לי דוגמה מה זאת הפרה שנותנת 4% ביום.
דניאל רימון: למשל שלא הגשת את הדוחות התקופתיים במועד.
דניאל רימון: בעיקר זה איחורים בדיווח, זו ההפרה המרכזית.
דניאל רימון: למשל שביצעת הצעת רכש ולא עשית מפרט.
דניאל רימון: זאת אומרת אתה עושה הצעת רכש בפועל, כל יום שנוקף, ולא עושה את המפרט.
דניאל רימון: זה בעיקר שמשהו שהיה צריך לתת, להגיש מסמך, ולא נעשה.
דניאל רימון: זה הדבר המרכזי שאפשר לראות כמאפיין בהפרות האלה.
דניאל רימון: עוד מעט נגיע לתוספת החמישית.
דניאל רימון: כשנגיע אליה, אם משהו שם יטריד אותך, אז אפשר יהיה לחזור לשאלה.
שי חרמש: חבר הכנסת גפני, הפרות מתחילות מטעות סופר ועד להעלמות דרמטיות.
משה גפני: הבנתי מה שאתה אומר, אבל היא אומרת שלא.
שוני אלבק: חבר הכנסת חרמש, בשביל זה יש לנו סמכות.
משה גפני: נבדוק את זה אחרי זה כשנגיע לתוספת החמישית.
משה גפני: מה שהיא אומרת, מדובר רק על מקרים כאלה שבהם אתה מטיל את העיצומים של 4% ליום במקרים של דיווח מהסוג הזה שהיא העלתה.
משה גפני: אם זה דברים אחרים, בתוספת החמישית נזכור לשאול אותה שוב מה העיצומים לגביהם.
שוני אלבק: פה גם חל העניין הזה של אפשרות להפחית את זה.
דניאל רימון: אנחנו תיכף מגיעים לשם.
שוני אלבק: כדאי שחבר הכנסת חרמש יידע.
שגית אפיק: למה אתם מבקשים העלאה בהפרה חוזרת ביחס לחוק הקיים, מ-50% ל-100%?
דניאל רימון: אין לי תשובה מהממת.
דניאל רימון: ביקשו מאיתנו להתכנס לאיזה שהוא משהו רוחבי שנקבע, המודל של העיצום הכספי שמשרד המשפטים קבע.
שגית אפיק: במודל זה 2%, לא 4%, ו-50%.
שגית אפיק: זה לא לפי המודל הזה.
דניאל רימון: הם לקחו את ה-2% והפכו אותו ל-4%, כמו שיש בפלילי ובמנהלי, היום.
דניאל רימון: אנחנו לא נתעקש על זה, אם חשוב לכם שזה יהיה מחצית, כמו שקבוע היום---
משה גפני: במצב היום, זה לא 4%?
שגית אפיק: היום זה 4% בחוק ניירות ערך.
שגית אפיק: ביתר החקיקה זה 2%, ולכן הצעת החוק היתה 2%.
משה גפני: אז אל תשנו.
דניאל רימון: בסדר, אז הותירו לנו 4%, ושואלת עורכת דין אפיק---
שגית אפיק: ובהפרה החוזרת הם העלו את זה מ-50% ל-100%.
משה גפני: אני רוצה שתשאירו את זה כמו שהיה.
חיים אורון: אני הבנתי בפעם הקודמת, ואולי נכנסתי פה באמצע, שהולך להיות פה איזה שהוא רף כולל.
חיים אורון: בואו נגיד שהם יהיו כמו כולם, אם זה 'כמו כולם' מעלה הפעם, ואם זה 'כמו כולם' אחר, מה יהיה?
חיים אורון: בעוד חמש שנים יבוא איזה מחוקק ויגיד 'תגידו, למה פה זה אחרת?
חיים אורון: ' אם הולכים על מגמה של האחדה לאורך כל החקיקה, אז למה פה זה צריך להיות שונה?
דניאל רימון: אני חושבת שבגדול מה שקורה זה שהמודל כאן הולך ומיתקן תוך כדי תהליך, גם לאור הערות שחברי הכנסת העבירו, וממילא נראה לי שהמודלים שנבנים כרגע יתאימו את עצמם תמיד למודל המתקדם ביותר, ונראה לי שזה יהיה המודל המתקדם ביותר.
דניאל רימון: צריך לעשות את מה שנראה ראוי.
דניאל רימון: אנחנו מוכנים לקחת את ה-50%.
חיים אורון: משרד המשפטים יורד מהמודל הכולל?
מרים אילני: מה זאת אומרת 'המודל הכולל'?
חיים אורון: אתם הבהרתם לנו שאתם הולכים ליצור איזה שהוא מודל שיהיה בכמה חוקים, שיהיו בו אותם רפים.
מרים אילני: זה אף פעם לא יכול להיות אותם רפים, כי אלה הפרות שונות, וזו רגולציה---
חיים אורון: בסדר, אותם קריטריונים, פחות או יותר.
חיים אורון: השאלה אם זה בתוך המודל או לא בתוך המודל.
חיים אורון: שאלה נורא פשוטה.
מרים אילני: של פי שתיים?
מרים אילני: שעל הפרה חוזרת---
חיים אורון: אני לא מכיר את המודל.
משה גפני: מה שאומר חבר הכנסת חיים אורון, והוא אומר את זה בצדק, אם הולכים, וגם אני חושב שצריך ללכת על מה שדומה, מה שהוא אותו דבר, צריכה להיות ענישה דומה.
משה גפני: לא לעשות לכל נושא ענישה מסוג שונה, בגלל שאז ישאלו באמת למה זה כך וזה אחרת.
משה גפני: נכון שאם ההפרות שונות, אז---
חיים אורון: אם אלה דברים ספציפיים, אין ויכוח, אבל אם זה אותם הנושאים עצמם.
חיים אורון: אתם ביקשתם מאיתנו.
דניאל רימון: אני אדגים למה ממילא תהיה שונות.