GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פיני קבלו: אנחנו רואים מה קורה סביב ערד, באר שבע וכל היישובים שם וכל הפיזור הגדול שנמצא שם, כבישים לא כבישים, סמטאות, יוצאים, נכנסים, תאונות.
פיני קבלו: היום יש במגזר הזה מנהיגות מעולה, ובאמת מצאתי שם את הטובים ביותר שמוכנים לקחת על עצמם ומחכים ומשוועים שמישהו יבוא, יישב, יתכנן.
פיני קבלו: אני לא מציע שנלך לרמות של שכונות עם שיכונים, אנחנו מכירים את זה, אני מניח שהפתרון יהיה בסופו של דבר של בתים כמו שבונים במקומות אחרים, משפחה והילד ליד, כי שם יש ריבוי די גדול, לא בשיכונים, כי מי שידבר על שיכונים, אז בעוד עשר שנים אנחנו נחפש איך לפרק אותם, כי שם יהיו בעיות חברתיות שאנחנו נצטרך להתמודד איתם, כמו שהיה בבית שאן בזמנו.
פיני קבלו: בנו שם בניין של תשע קומות ועד היום לא הצליחו לפתור את הבעיה שם.
פיני קבלו: אנחנו, כיהודים, ישראלים, רוצים לפתור את העניין.
פיני קבלו: יש מנהיגות טובה ומישהו צריך לקחת את זה.
פיני קבלו: הייתי גם אצל ראש עיריית ערד, הסיפור שם הוא בעייתי.
פיני קבלו: אני לא רוצה לומר, אבל אנחנו נגיע למצב שאנשים יתחילו לשים גדרות וכל מיני דברים.
פיני קבלו: יש שם חקלאים ובעיות בחקלאות.
פיני קבלו: לטובתנו, כדאי לנו, ואני שמח שאת עומדת בראש הוועדה, שאולי באמת תניח פעם אחת ולתמיד דברים שכדאי לנו לטפל בהם ולהסדיר את העניין הזה, עם המנהיגות הנפלאה שיש היום בשלטון המקומי ברמה של הבדווים.
מירי רגב: חברים, תודה רבה על הסקירות שהיו פה.
מירי רגב: חבר הכנסת כבל, בגלל שאתה התחלת במשימה, אתה צריך לסיים אותה.
מירי רגב: אתה העברת לי את משימת המילואים ואני עושה את זה באהבה וברצון ואני שמחה מאוד לקחת משימות שאתה מתחיל בהן.
מירי רגב: אני חושבת שנושא הבדווים בנגב בוא נכון גם ברמה הלאומית, גם ברמה האזרחית, של שוויון זכויות, ואנחנו צריכים למצוא לזה פתרון.
מירי רגב: אני כבר אומרת לכם שבמה
מירי רגב: לך המושב הזה אני הולכת לקיים יום עיון מתוקשר בנושא כל סוגיית הבדווים, להעלות את הנושא הזה מכל הבחינות שלה, גם מבחינה ביטחונית, מה שאמר פה חבר הכנסת אלכס מילר, גם מבחינת החינוך, אנחנו לא נסתיר כלום.
מירי רגב: יש לנו מגזר בדווי שצריך לדעת לחיות איתו בארץ.
מירי רגב: יש בעיות שצריך לפתור אותן.
מירי רגב: המגזר הבדווי צריך לדעת להתנהג כמו כל אזרח במדינה שלנו, והממשלה כממשלה צריכה לתת לאזרחים הבדווים את מה שמגיע להם.
מירי רגב: אנחנו חייבים למצוא פתרון לנושא הבדווי ולמצוא פתרון לקרקעות, למצוא פתרון לתשתיות, למצוא פתרון לחינוך.
מירי רגב: אין שום סיבה בעולם, זה לא נכון שמי שידאג לחינוך בקרב האוכלוסייה הבדווית תהיה התנועה האיסלמית.
מירי רגב: זה לא הגיוני וזה לא נכון.
מירי רגב: אבל הם נכנסים לאותם מקומות שהמדינה כמדינה לא מסייעת.
מירי רגב: כאן צריכה להיות מחויבות של המדינה לבדווים ומחויבות של הבדווים למדינה והבדווים מתגייסים לצה"ל, לצערי לא מספיק, צריך להרחיב את הגיוס של הבדווים לצה"ל, אבל זה לא המקום.
מירי רגב: הדיון הזה הוא דיון ראשוני.
מירי רגב: על יום העיון אתם תקבלו הודעה מסודרת.
מירי רגב: אני וחבר הכנסת כבל עוד צריכים לשבת לקבל החלטה מי ידבר שם.
מירי רגב: על ועדה נוספת שתהיה בוועדת פריפריה בנושא הבדווים אתם תקבלו זימון מסודר, שבמשרד ראש הממשלה, אני כבר אומרת לכם, תצטרכו לבוא ולהציג לנו מה עד עכשיו.
מירי רגב: אנחנו נתרכז רק בזה.
מירי רגב: שני היבטים נתרכז; אחד זה נושא החינוך של הפזורה הבדווית, אני רוצה לדעת באמת מי תורם שם את הכספים לחינוך, והדבר השני, אנחנו נתעסק בסוגיה של מה עשתה הוועדה, מתי היא מתכוונת לסיים את ההמלצות שלה ויכול להיות שבכלל צריך להמליץ על הקמת ועדת שרים, שוב, כמו שהיה בתקופתך, כפי שאמרת.
מירי רגב: אנחנו כמובן נלווה את זה בסיור בשטח.
מירי רגב: נגיע לשטח, נבקר בשטח ונראה איפה הדברים עומדים ונראה איך נקדם את הסוגיה בצורה כזאת שהבדווים יוכלו לחיות בצורה מכובדת, אנחנו נוכל לפתור את בעיית הפיזור בקרקע שקיים כרגע, ושוב, את הנושאים הלאומיים שנצטרך כמובן לתת להם פתרון.
מירי רגב: חברים, אני מודה לכם.
מירי רגב: זה דיון ראשוני.
מירי רגב: כל מי שיש לו המלצה לסוגיות או לנושאים שלא העלינו פה, נושאים שאנחנו יכולים להיעזר בהם, נושאים שאתם חושבים שצריך להעלות אותם ביום העיון, יום העיון לא יעלה את כל הנושאים כמובן, הוא לא יוכל להקיף את כל הנושאים, אבל אם יש נושאים שאתם חושבים שכדאי להעלות אותם ולהציף אותם, אז תציפו אותם, כי אין ספק שצריך להביא פתרון לסוגיה הזאת וכמה שיותר מהר.
מירי רגב: תודה רבה לכם ונתראה בדיונים הבאים.
מירי רגב: אני רוצה לפתוח את ישיבת ועדת המשנה של הפריפריה.
מירי רגב: הדיון היום הוא בנושא דיור לזוגות צעירים בפריפריה ובעצם הפתרונות שמשרד השיכון ומשרד האוצר מאפשרים לזוגות צעירים לקנות דירה בפריפריה.
מירי רגב: נמצאים פה כאן כמובן חברי הכנסת, חברי השדולה שמובילים, יחד איתי, את כל סוגיית הדיור.
מירי רגב: הם תיכף יציגו את עמדותיהם, כל אחד יציג את זווית ראייתו.
מירי רגב: הייתי רוצה לשמוע קודם כל ממר ישראל שוורץ, ממשרד הבינוי והשיכון, אלא אם כן יש מישהו מחברי הכנסת שרוצה לפתוח עכשיו.
מירי רגב: חבר הכנסת מילר, אתה תפתח ואחר כך אני רוצה שמר שוורץ, אתה תציג את איך אתם רואים את פתרונות הדיור לזוגות צעירים ואחר כך האוצר ייתן לנו כמה כסף משקיעים, התקציב הקרוב, חוק ההסדרים.
אלכס מילר: לא פעם אמרתי את עמדתי גם בוועדת הכספים וגם במסגרות של השדולות השונות בכנסת, כאשר אז היתה השדולה של הדיור, של צעירים, של סטודנטים, אנחנו מדברים כל הזמן על המצוקה שקיימת בתוך המגזר הזה ואף פעם אנחנו לא שומעים פתרונות.
אלכס מילר: אני חושב שהבעיה היא שכולם מסתכלים על העניין הזה ומחפשים פתרון כללי.
אלכס מילר: כאשר מחפשים פתרון כללי, בחיים לא ימצאו אותו.
אלכס מילר: אני חושב שאם אנחנו נסתכל ונחלק את הבעייתיות וננסה לתת פתרונות פר סקטור, פר מגזר, אז לדעתי יהיה אפשר להתקדם הלאה.
אלכס מילר: כאשר אנחנו מדברים על זוגות צעירים, יש כמה פרמטרים שלדעתי צריך להסתכל.
אלכס מילר: קודם כל על עצם הפרנסה, כמה משתכרים הזוגות הצעירים, האם יש תלות.
אלכס מילר: אני כן חושב שכאשר מדובר על הדירה הראשונה וכאשר יש זוג שמשתכר ומקבל משכורת מסוימת, שמגיעה למשהו שהם כן יכולים להרשות לעצמם לשלם שכירות, משכנתא בשווי של 3,500 או 4,000 שקלים בחודש, אבל יש להם בעיה עם הון עצמי, יש להם בעיה להתחיל ואנחנו יודעים מה זה כאשר אותו זוג צעיר מוציא את הכסף האחרון, נכנס למינוס, מינוס מטורף, וכאשר הוא כבר קונה את הדירה, יש גם את שאר המוצרים שמסביב ואז אנחנו רואים שאותם אנשים נקלעים לבעיות כלכליות שהם לא יכולים לצאת מהם.
אלכס מילר: פה אני כן חושב שהאוצר ובנק ישראל יכולים להביא לסקטור הזה, שכן מרוויח, שכן משתכר, פתרון ולתת להם אפשרות של מימון של 100%, כי הסיכון שהם ייקלעו לאיזה שהיא בעיה הוא הרבה יותר קטן מאשר שאר הסקטורים.
אלכס מילר: אני כן חושב שבסופו של דבר למדינה הרבה יותר משתלם שאותם זוגות צעירים יחיו בדירה משלהם מאשר בשכירות, כי גם ברכישה יש מס רכישה שאנשים משלמים וגם שאר הקניות שמתבצעות סביב קניית הדירה, המדינה בסופו של דבר מרוויחה על זה מסים.
אלכס מילר: כל שאר הסקטורים, יש לנו סקטורים של אנשי קבע, יש כל כך הרבה מקומות שאנחנו יכולים להצביע ולחלק ולא להסתכל על הבעיה הכללית, שאני כן חושב שניתן לעשות ולתת פתרונות.
אלכס מילר: לא מזמן שמענו על אותה השקעה שהיתה בשיכון מול הקבלנים.
אלכס מילר: באו ואמרו 'אנחנו ניתן ערבויות ואז הם יבנו דירות זולות כביכול וזה ייצא לפריפריה'.
אלכס מילר: אבל בסופו של דבר מי שקונה את הדירות האלה אלה לא זוגות צעירים.
אלכס מילר: מי שקונה זה אותם משקיעים שבסופו של דבר משכירים את הדירות האלה.
אלכס מילר: אז מה יצא?
אלכס מילר: בסופו של דבר זה מה שיוצא, שאותם אנשים שלא יכולים להרשות לעצמם לרכוש דירה, בגלל הבעיה של הון עצמי או משהו מסוג כזה, אבל כן יכולים להרשות לעצמם לשכור דירה, בסופו של דבר זה מחתן אותם עם השכירות עד סוף החיים.
אלכס מילר: לסיכום, גברתי, אני כן חושב שאם תהיה פה איזה שהיא ראייה שהיא ראייה לא כללית, אלא ראייה שמחולקת לפר בעיה ופר סקטור, נוכל למצוא פתרונות הרבה יותר מהירים.
ערן ניצן: אם אפשר בקשה קטנה.
ערן ניצן: הבקשה שלי היא שבגלל שכרגע מתקיים דיון במקביל גם על רפורמה בתחום הבניין, אם אפשר יהיה להתייחס בשלב הזה, כי אני מדלג בין השתיים.
מירי רגב: בבקשה, התאחדות הקבלנים.
ערן ניצן: שתי נקודות.
ערן ניצן: האחת, לגבי מה שנאמר פה על אמצעי הסיוע שיוענקו לקבלנים.
ערן ניצן: הם אכן הוענקו, הם הוענקו על הנייר, בפועל לא נעשה בהם שימוש, גם בגלל עיכוב וסרבול באישור שלהם והתנאים שנעשו שם, אבל האמת היא, אני חייב לומר, שעד שהדבר הזה כבר נכנס לתוקף, לא היתה בעיית נזילות כל כך קשה בבנק, כך שבמילא ההון העצמי שהקבלנים נדרשו להעמיד היה כזה שלא היה להם צורך להשתמש בכלים של הממשלה.
ערן ניצן: זה בפועל מה שקרה.
ערן ניצן: לגבי מענקים לזוגות צעירים בפריפריה.
ערן ניצן: זוגות צעירים פלוס פריפריה, ביחד מהווים, לדעתנו, כשל שוק מובהק.
ערן ניצן: בפריפריה אין עלויות לקרקע, למעשה יש עלויות בנייה בלבד---
אורלי לוי אבקסיס: עלויות פיתוח שמבחינת אותם משקיעים זה כמעט עלות קרקע.
אורלי לוי אבקסיס: (שר הבינוי והשיכון נכנס)
מירי רגב: שלום לשר.
ערן ניצן: בפריפריה, במידה והממשלה תיתן כלי פיסקאלי לעידוד האזרחים לרכוש דירות, דווקא בפריפריה, בגלל מבנה העלויות, האזרחים יוכלו ליהנות מהדברים הללו.
ערן ניצן: כי יש טענה שאומרת שבמידה והממשלה תיתן איזה שהוא מענק מסוים, אז הדבר הזה יתגלגל באופן כזה או אחר לכיס היזמים, ואנחנו טוענים שבמידה ומייחדים את המענקים הללו לפריפריה, ספציפית, בפריפריה של מדינת ישראל, במבנה העלויות, מי שיוכל ליהנות מזה במידה וזה יהיה לאורך זמן אלה בהחלט הצרכנים.
מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה, התאחדות הקבלנים.
מירי רגב: אנחנו עכשיו נחליט, והשר יסכים, והאוצר יילך על זה ויסכים ואנחנו נלך ונשיג את ההטבות והמענקים לדיור של צעירים בפריפריה, בכמה אתם תעלו את מחיר הדירה בגלל שאתם יודעים שיש מענקים והטבות לצעירים בפריפריה?
ערן ניצן: זו בדיוק הטענה שלי---
מירי רגב: לא, לא, לא זו הטענה שלך.
מירי רגב: זו הטענה כנגד הקבלנים.
מירי רגב: שבעצם הקבלנים, ברגע שהם יודעים שיש הטבות, אז מיד הם מעלים את מחיר הדירות.
ערן ניצן: את צודקת במבצעים מוגבלים, תהיה שם בעיה, אני מניח, כי במבצעים מוגבלים המוכרים יוכלו לגרוף לעצמם את היתרה הזאת.
ערן ניצן: אבל כשהמבצע יהיה לאורך זמן, וכשהמבצע יהיה מיוחד לאזורי הפריפריה, שם אין קרקע שאפשר להשקיע בה את המענקים הללו, אז באופן כזה יופנם, מבחינה כלכלית בין ההיצע והביקוש הרגיל, המענק---
אורלי לוי אבקסיס: למה צריך לדווח?
אורלי לוי אבקסיס: תתנו את זה פר---
ערן ניצן: זה לא ישפיע על מחירי הדירה, זו הטענה שלי.
ערן ניצן: לכן זה צריך להינתן לאורך זמן.
מירי רגב: זה בניגוד למה שיושב ראש התאחדות הקבלנים אומר.
מירי רגב: אני רוצה להבין בצורה מסודרת, ברגע שנותנים הטבות ומענקים, כמו אם הולכים על הורדת מס ערך מוסף בדירה ראשונה לזוגות צעירים, השאלה היא האם מחיר הדירה עולה ככל שהמענק---
ערן ניצן: ככל שההטבה ניתן לאורך זמן רב יותר, מחיר הדירה יישאר כמו שהוא נמצא היום.
ערן ניצן: כלומר כל ההטבה תועבר לכיסו של הצרכן.
ערן ניצן: אני כבר אומר, אם הממשלה תפעל כדי לתת מענקים לזמן קצר, ב-30 יום, ב-60 יום הקרובים, אני מדבר עכשיו כלכלית, מה שבאמת יקרה, הדירות קיימות, אתה עכשיו בא לקנות, אני יודע שאתה תיהנה מה-80,000 או 100,000 שקל הנחה, ואני אדאג לזה שאני איהנה מהעניין הזה.
ערן ניצן: אם זה יינתן לאורך זמן כקבלן, הם לא יוכלו באמת להפנים את ההנחה הזאת והיא תועבר כולה לכיסם של הצרכנים.
ערן ניצן: לכן אנחנו טוענים שצריך לתת את הסובסידיות הללו, רק צריך להקפיד שהן יינתנו לאורך זמן ובטווח נשימה כזה שבעצם השוק לא יופר מהעניין הזה וכל הכסף ייכנס לכיסם של הצרכנים.
מירי רגב: השאלה השנייה שיש לי אליך, איפה הבעיות שלכם בכל מה שקשור לשיווק קרקעות?
ערן ניצן: הנושא של שיווק קרקעות משפיע על מחיר הדירה באופן מאוד מאוד משמעותי.
ערן ניצן: אני חייב לומר שהוא יותר במרכז מאשר בפריפריה, כי בפריפריה מחיר הקרקע הוא פחות כבד.
ערן ניצן: אנחנו מזהים את המאמצים של משרד השיכון לנסות ולהגדיל את פרסום המכרזים שלו, כדי להגדיל את היצע הקרקעות.
ערן ניצן: אנחנו גם מזהים קשיים, שאנחנו שותפים להם, ביישום עמוק של מדיניות מהסוג הזה ואנחנו בטוחים שזה יילך וייפתר בחודשים הקרובים.
ערן ניצן: כלומר אנחנו מזהים את המאמצים של משרד השיכון ו אנחנו רוצים לקוות שהמאמצים האלה גם יישאו פרי.
ערן ניצן: ככל שתהיה יותר קרקע פנויה, זה כלכלה, מחיר הדירות יהיה יותר זול.
ערן ניצן: שר השיכון יודע את זה, משרד השיכון יודע את זה---
איתן כבל: זאת אמירה שהיא על הנייר.
איתן כבל: כי מהניסיון, ומר ישראל שוורץ יודע, היו תקופות שהיה מצאי מקרקעין ואני מדבר איתך במשבר הגדול, אפילו יותר גדול ממה ש...
איתן כבל: אם לא יתלווה לזה פרויקט שלם של המדינה מתערבת, ואינני מדבר על בנייה ציבורית, אלא מבחינת הטבות כמו מחיר למשתכן שהיה בזמנו, בנה דירתך, שהמדינה לוקחת והחליטה, בהחלטה, לעשות זאת כפרויקט.
איתן כבל: אם לא, השוק גם יודע איך לקחת את מלאי הקרקעות הזה ולמוסס אותו.
ערן ניצן: אני טיפונת נרתע כי אני אומר שההתערבות צריכה להיות מינימלית.
ערן ניצן: אם ההתערבות תגרום להיצע גדול יותר, המחיר יירד, בשוק העגבניות ובשוק הדירות.
ערן ניצן: לבוא ולייחד עכשיו את המכרזים באופן כזה שזה לא יהיה למצאי או כן למצאי, לפי דעתי זה מסובך מאוד, ואפרופו, בדיוק אמירות מהסוג הזה אחרי זה מסבכות את משרד השיכון ואת שר השיכון ואת מינהל מקרקעי ישראל.
מירי רגב: אמירת סיכום שלך, מה לדעתך הפתרון כדי למצוא פתרון לבעיית או למצוקת הדיור של זוגות צעירים בפריפריה?
ערן ניצן: אחד, זה מענקים ממשלתיים.
ערן ניצן: כי שם כשל השוק הקיים והאפקטיביות הגבוהה של המענקים.
ערן ניצן: שם יש אפקטיביות, בניגוד למרכז ששם היא מוטלת בספק.
ערן ניצן: אדם שרוכש דירה בגליל, אדם שרוכש דירה באזור הפריפריה יקבל מענקים מהממשלה.
ערן ניצן: הדבר השני, המשך המאמצים של משרד השיכון לבוא ולהציף את השוק, להציף את הפריפריה בשיווקי קרקעות.
ערן ניצן: הדברים הללו זה כלכלה פשוטה, הם יגרמו לירידה במחירי הדירות, כמו כל מוצר אחר.
ערן ניצן: אין פה שום סוד.
ערן ניצן: הקבלנים יבנו עד כמה שניתן.
מירי רגב: חברת הכנסת אורלי לוי.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדבר ברחל בתך הקטנה.
אורלי לוי אבקסיס: כי לפעמים אנחנו קצת יוצאים מההקשר ואנחנו מתחילים לדבר בסוג של נוסחאות ובסוג של, אוקי, קרקעות, זוגות, דירה ראשונה, זוג צעיר, מה זה זוג צעיר?
אורלי לוי אבקסיס: אני כבר כנראה די זקנה, אבל אני רוצה לספר לכם את הסיפור האישי שלי.
אורלי לוי אבקסיס: אני באה מהפריפריה, אני באה מבית שאן.
אורלי לוי אבקסיס: אני ובעלי באמת מאזור הפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו היינו סטודנטים, אין לנו ירושה, לא קיבלנו דירה בירושה, סביר להניח שגם לא נקבל איזה שהיא התחלה מסוימת, שתעזור לנו למכור את הדירה הראשונה, אבל בואו ננסה לדבר על פוטנציאל השתכרות של אותם צעירים.
אורלי לוי אבקסיס: כשאני מדברת על זה, אז באמת בהתחלה הם עסוקים בלקנות להם את ההשכלה, את התואר האקדמי שיבטיח להם הכנסה בעתיד, ובין לבין הם גם שוכרים דירה ולא במעט כסף, כי רוב האנשים שהולכים ללמוד, ובעצם אלה שיוצאים מהפריפריה מגיעים למרכז הארץ, מוציאים הון תועפות וגם עובדים עבודות דחק בזמן הלימודים כדי לממן את הלימודים ואת הדירה ואת מה שלא יוצא בזה.
אורלי לוי אבקסיס: לא נשאר להם הרבה זמן או הרבה כסף פנוי לצבירת ההון העצמי.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר באה היום החלטה כמו של הנגיד ובבת אחת ממוטטת את אותן תכניות, ואני רוצה להגיד לכם, כמונו יש עוד המון, ואומרת 'עכשיו תצטרכו לגייס הרבה יותר הון עצמי', כאשר אנחנו מסתכלים מבחינת שנים, אין מספיק זמן ליצור את אותו הון עצמי, לגייס אותו, ואז הם נשארים בפני שוקת שבורה.
אורלי לוי אבקסיס: מצד אחד מעלים את הריבית על המשכנתאות, מעלים את המימון העצמי, מורידים את הסבסוד, אבל אם אנחנו מסתכלים, יכולת ההשתכרות היא הרבה יותר גבוהה והיכולת להחזיר את הכסף הזה.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר אני מדברת על מה ניתן לעשות, אז אנחנו מדברים גם על הפריפריה, אבל לא חייב רק הפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל כשאנחנו לוקחים את הפריפריה, בגלל שהקרקעות שם הן כמעט בסכום אפס, אז אנחנו מסתכלים על הפיתוח, לפעמים הפיתוח קצת יוצא מפרופורציות.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו משלמים 140,000 עד 180,000 שקל לפיתוח, זה מחיר קרקע, איך שלא תיקחו את זה.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לעודד את אותם צעירים להגיע לפריפריה ולקבוע שם את מקום מושבם, לקבוע שם את המקום ששם יגדלו הילדים שלהם, שם יתחנכו הילדים שלהם, ולהביא אוכלוסייה איכותית לאותו מקום.
אורלי לוי אבקסיס: הצורה שבה אנחנו נעודד או צריכים לעודד את אותם זוגות, לפחות בדירה הראשונה, ואצל רובם זו גם הדירה היחידה, בוא נודה, זה באמת לתת את הסבסוד ואת המענקים לאותם אנשים.
אורלי לוי אבקסיס: לא לעשות את זה דרך קבלנים, לא לעשות את זה דרך בנייה ציבורית, אני לא מאמינה בזה.
אורלי לוי אבקסיס: מי שיעשה את הנתח פה זה יהיה באמת התאחדות הקבלנים, סליחה על כך, אם נשאר הנציג.
אורלי לוי אבקסיס: אבל בוא נסבסד את האדם, את הצרכן, בוא לא נסבסד את מי שיעשה על זה קופון ומי שבסופו של דבר ירוויח.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מכירים את השוק, אנחנו יודעים איך זה עובד, בסופו של דבר המחירים יעלו כך שהם יהיו בדיוק המענקים, כך ירוויחו הקבלנים ובסוף נשארים באמצע.
אורלי לוי אבקסיס: מאחר שאין בעיה של קרקעות בפריפריה, בואו נעודד בנייה, לא בנייה לגובה ולא כלום, אלא בנייה צמודת קרקע.
אורלי לוי אבקסיס: זה גם איכות חיים וזה גם באיזה שהוא אופן מבטיח את הישארות המשפחה במקום וגם אנחנו פה נותנים את הכסף לאותו צרכן.
אורלי לוי אבקסיס: שהקבלנים יריבו עליו, לא שהוא יריב.
אורלי לוי אבקסיס: שהקבלן יריב 'בוא, תן לנו, אנחנו ננסה להגיע לקראתך וננסה לעשות כך וכך', וכל אחד יבחר לו את הקבלן שמתאים לו.
אורלי לוי אבקסיס: אולי אפילו אפשר לעשות איזה שהוא אופי מסוים לשכונה החדשה שניצור, משהו שגם מבחינה חזותית או גם מבחינת איזה שהיא אמירה שתאפיין את אותו מקום, אבל לקרקעות אין ערך בפריפריה, אז מה אנחנו מתקמצנים עליהן?
אורלי לוי אבקסיס: בואו ניתן אותן וניתן אפשרות למימון לדירה ראשונה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל כשאני מדברת על דירה זה בנה ביתך, כי זה הוכיח את עצמו בבית שאן ובמקומות אחרים, וכשהפסיקה הבנייה של עמידר, של קופסאות הגפרורים, שהיום גם צריך לתקן אותם כי ברעידת אדמה מה עלול לקרות להן, ורק השיפוץ שם זה דבר בפני עצמו.
אורלי לוי אבקסיס: אני הייתי בעד באמת להוריד אותן ולבנות הכל מחדש, כי זה פחות סכנה ואולי זה גם עולה יותר זול, אבל אם כבר אנחנו הולכים לתכנון ואנחנו רוצים לראות גם איך הפריפריה תיראה בעוד לא עשר שנים, בעוד עשרים ושלושים שנה, אז הראייה צריכה להיות הרבה יותר רחבה וגם תוך שמירה על איזה שהוא אופי למקום, בתוך ריאות ירוקות וכל מה שקשור לאיכות סביבה וכדומה, ואנחנו רוצים לשמר את הזוגות הצעירים האיכותיים במקומות האלה.
אורלי לוי אבקסיס: אז הסבסוד צריך להיות פר צרכן, ולא פר מבנה.
מירי רגב: אנחנו צריכים להיערך לקראת תקציב 2011-2012.
מירי רגב: כבר אמרנו שהנושא של הדיור זה יהיה נושא מרכזי שלפחות אני והשדולה למען הפריפריה הולכים לעסוק בו, אז בואו נראה איך אנחנו מתקדמים בנושא הראשון ונראה איך אנחנו ממשיכים איתו הלאה.
ניסים דהן: ברשותך, גברתי יושב הראש, כבוד השר, אני נמצא כאן במספר כובעים ואני אעשה את זה טלגרפית.
ניסים דהן: כאדם חרדי שמייצג וייצג בעבר את הציבור החרדי, אני רוצה להעלות כאן את המצוקה של הציבור החרדי.
שלמה מולה: האמת היא מה שאנחנו שומעים זה רק מכרזים לחרדים, לא שמענו על---
אריאל אטיאס: חשבתי שאתה במנוחת צהריים.
אריאל אטיאס: שמעת 'חרדים'...
עדי ברקו: אני אעזור לך, כבוד השר, אני גם אדבר על חרדים.
עדי ברקו: אם גם חילוניים מדברים על חרדים, אז הכל בסדר.
ניסים דהן: ברשותכם, להערתה של גברתי היושבת בראש, המחיר למשתכן---
שלמה מולה: אני מוכן לא לתקוף את החרדים המזרחיים.
ניסים דהן: ברשותך, שוב, להערת היושבת ראש שהמחיר למשתכן הוא רק לציבור החרדי.
ניסים דהן: טעות, המחיר למשתכן נעשה גם בפריפריה וביישובים של לאו דווקא הציבור החרדי.
ניסים דהן: הציבור החרדי שלצערי הרב בעשר השנים האחרונות לא בנו עבורו דירה אחת, שהגידול הטבעי של הציבור החרדי הוא לפחות 5,000 יחידות דיור בשנה.
ניסים דהן: מסקרים שנעשו כ-7,000 זוגות צעירים מתחתנים כל שנה, רק ל-2,000 מהם יש פתרון בקהילה הקיימת, קרי דירות פנויות שקנו להם כשנולדו או שסבא הוריש, או אבא נפטר והוריש לילדים, או שפר מזלם וההורים יכולים לקנות להם דירה.
ניסים דהן: רק ל-2,000 זוגות צעירים, מתוך 7,000 שנישאים מדי שנה, יש פתרונות בקהילה.
ניסים דהן: לשאר, לצערנו הרב, אין פתרון והם נאלצים לאלתר פתרונות כמו דירות בעליות גג ומרתפים, או דירות של ארבעה חדרים שחילקו אותם לשלוש והם דירת חדר, על כל המשתמע מכך, כשאני לא מדבר על המחירים הגבוהים, גם של קנייה וגם שכירות.
ניסים דהן: עשר שנים אחורה, שלא בנו אפילו דירה אחת, יוצר מצב של חוסר ב-50,000 יחידות דיור להיום שמחפשים פתרון בציבור החרדי.
ניסים דהן: לשמחתי, כאדם חרדי, וכמייצג את הציבור החרדי, משרד השיכון, בראשות שר השיכון, ידידי היקר, עשו בשנה האחרונה מאמצים להוציא שיווק של כמה אלפי יחידות דיור, אבל אני מודיע לכולם, השיווק הוא רק על הנייר.
ניסים דהן: עד שקבלנים יזכו, עד שיבנו, עד---
מירי רגב: לא, גם אלה שזוכים, לא מתפרסם מי זכה.
מירי רגב: מסכנים אלה בירושלים, מחכים לדעת מה קרה עם ה---
ניסים דהן: אבל אני מדבר לאו דווקא בירושלים, בכל הארץ.
ניסים דהן: עד שיזכו, עד שיבנו, עד שיגורו, זה עוד שנתיים-שלוש.
ניסים דהן: אל תשכחו שהציבור החרדי ברובו גר, לצערי, ביישובים שחלה עליהם הקפאה מדינית פוליטית ואי אפשר לבנות שם אפילו דירה אחת, כי הנשיא אובמה לא מסכים.
קריאה: אבל אצל אובמה יש הרבה מקום לזוגות.
אריאל אטיאס: לחרדים?
אריאל אטיאס: בית"ר, קרית ספר.
אריאל אטיאס: בני ברק.
487: רמת שלמה בירושלים, אלעד שפקוקה ואי אפשר לבנות אפילו דירה אחת, כי מחנה צבאי גובל בה ועוד לא פינו את המחנה הצבאי, ואני לא צריך כאן למנות את כל הסיבות שהמצוקה של הציבור החרדי רק הולכת וגדלה.
487: אלה הן הבעיות.
487: פתרונות: ראשית, אני רוצה לומר שהגיע הזמן לשנות תפיסה, שפתרון למגורים לא חייב להיות קניית דירה.
487: במדינה מתוקנת, כמו שלנו,הגיע הזמן שנחשוב על פתרונות שלא מחייבים קניית דירה, כדי שתהיה לך קורת גג.
487: אפשר לקדם את החוקים שנתקעו בכנסת עוד כשהייתי חבר כנסת צעיר, כמו שכירות מסובסדת על ידי סבסוד המשקיעים ולא הנצרכים.
487: עצם העובדה שיהיה לנו חוק לדירה לשכירות מסובסדת יציע מלאי גדול של דירות בהשכרה, ממילא יוריד את הלחץ מהקנייה.
487: ברגע שהביקושים לקנייה יירדו, סביר להניח שגם המחירים יירדו, וזה ניתן.
487: יש את זה בכל מדינות אירופה, יש את זה בכל מדינות אמריקה, אין שום סיבה שבמאה ה-21 אנחנו, כמדינת ישראל מתקדמת, לא נדע להעתיק חוק מתאים לעודד משקיעים לדירה בשכירות.
מירי רגב: בזה הסתיימו מילותיך.
ניסים דהן: יש לי פה עוד מספר פתרונות שאני בטוח שיעניינו אתכם, אבל אתם קובעים.
מירי רגב: חבר הכנסת כבל, בבקשה.
איתן כבל: נכון, הכשל הוא לא מהשבוע האחרון.
איתן כבל: זה משבר שמקורו בעצם בעשר השנים שמדינת ישראל כמעט לא בנתה.
אורלי לוי אבקסיס: ומכרה הרבה דירות של עמידר והרבה פעמים לא לזכאים ואנשים נשארו בתור עוד שבע-שמונה שנים.
מירי רגב: ומה כאלה שמחכים לשכר דירה?
אורלי לוי אבקסיס: אמהות חד הוריות שמחכות בתור לדירת עמידר.
איתן כבל: ברשותכם, סליחה.
איתן כבל: אני מציע גם לחברת הכנסת לוי ולנו, יש את הנושא של דירות עמידר.
איתן כבל: אני לא מציע שאנחנו נעסוק בו.
איתן כבל: אני רוצה להתעסק עם אלה שעושים את הצבא, משלמים מסים, אותה קבוצה שאנחנו מדברים עליה, זוגות צעירים שאיתם אנחנו אמורים להתעסק והם מהווים את הבעיה המרכזית והגדולה, מדן ועד אילת.
איתן כבל: לגופו של עניין, אני רוצה להזכיר, ויושב כאן מר ישראל שוורץ, יש לו את הזיכרון הארגוני לפחות סביב השולחן הזה, בתחילת שנות ה-90, המשבר.
איתן כבל: אני לא בטוח אם לא היה יותר קשה אפילו מהמשבר של היום מבחינת מחסור בדיור, אחרי העלייה הגדולה מחבר המדינות.
איתן כבל: אני אומר את זה גם כאן, אני לא רוצה להרחיב על אשר נאמר, אם לא תהיה מעורבות של המדינה, ואמרת את זה היום והקשבתי לך היום, יש פתרונות, המדינה רק צריכה להחליט שהיא מוכנה ללכת ולבצע את הפתרונות האלה.
איתן כבל: בזמנו המצאנו את מחיר למשתכן, בזמנו המצאנו את בני דירתך, שזה---
מירי רגב: תמריצים לקבלנים.
איתן כבל: זה לא בנה ביתך.
איתן כבל: זה היה 'בנה דירתך', זה היה פרויקט, אני אתן לכם דוגמה, הפרויקט בראש העין נבנה, המדינה סבסדה את מחיר הקרקע.
איתן כבל: פה היא סבסדה את מחיר הקרקע, בפריפריה---
אורלי לוי אבקסיס: אין מה להוריד קרקע.
איתן כבל: נכון, אז אפשר למצוא ונמצאו האיזונים.
איתן כבל: לכן אני אומר לך, אדוני השר, אפשר להתכשכש סביב הזנב, ואני זוכר את ההתכשכשות שהיתה בזמנו, מר שוורץ, עד שהבינו את עומק המשבר ואת גודל המשבר, שהמשמעות שלו היא מה יותר דירות.
איתן כבל: כשמדברים כל הזמן על מרכז הארץ, צריך לזכור שמרכז הארץ זה לא רק תל אביב.
איתן כבל: לא שאני לא דואג לצעירים בתל אביב, אבל אם יש מקום שהוא הכי פחות מטריד ולא על האוכלוסייה הזו בכלל אנחנו מדברים, אנחנו מדברים על אותה אוכלוסייה שרוצה לבוא לגור בראש העין, רוצה לגור בחולון, רוצה לגור בראשון ואין לה את היכולת.
איתן כבל: חברים, יש פה קטש', מצד אחד אתה מבקש ממנה לקחת משכנתא, ובינתיים צריך לשלם שכירות.
איתן כבל: זאת אומרת, היום הזוגות הצעירים מרוסקים כמעט מכל זווית אפשרית.
איתן כבל: אני אומר לכם את זה כמי שרכש רק לאחרונה דירה, את הדירה הראשונה שלו ולקח משכנתא.
איתן כבל: לפני שנה, זאת הדירה הראשונה שרכשתי, ואני אומר לכם, זו קריעת ים סוף, זה סיפור.
איתן כבל: ואם לי זה היה מצב של קריעת ים סוף, קניתי בבית דירות, לא קניתי צמוד קרקע.
איתן כבל: ולכן אני אומר לך, זה המבחן שלך.
איתן כבל: אני אומר את זה לך, כי זה במשמרת שלך, אתה לא יכול להתחמק מזה.
איתן כבל: אם תרצה או לא תרצה, אתה יכול לבוא להתראיין אצל רזי ולהתראיין פה ושם ולהגיד זה אשם וההוא אשם, אבל אני אומר לך, זה במשמרת שלך, אנחנו נעשה את כל אשר נדרש כדי לעזור לך, כי זה כבר חוצה מפלגות העניין הזה, זה נתון לפתחם של שני אנשים מרכזיים, ראש הממשלה, שר האוצר.
איתן כבל: זה פרויקט ברמה לאומית.
איתן כבל: אין כאן סיפורים.
איתן כבל: אופן הפתרונות; מעורבות של המדינה, ואני לא מדבר על בנייה ציבורית.
איתן כבל: תמיד אומרים לך, המדינה תבנה וכל הסיפורים האלה.
עדי ברקו: חשוב שהשר ישמע גם אותנו.
עדי ברקו: לנצרת עלית, יש משמעות למיקום.
עדי ברקו: מדברים על כך שקרקע לא עולה ולא עולה---
צדוק זהוראי: אני רוצה להתייחס.
צדוק זהוראי: ברור שהגדרת המטרה היא לשמר את הסבסוד של המדינה, את הסיוע לצרכן הסופי, קרי הדייר, ולמנוע זליגה של הסיוע הזה לידי קבלנים ולהימנע מטעויות שנעשו בעבר.
צדוק זהוראי: אני בהחלט תומך, מניסיון אישי שלי, לא כראש רשות, שבה אני רק משרת שנה וחצי, אלא הייתי מנהל פרויקטים בעבר וניהלתי מספיק פרויקטים עבור משרד השיכון ועבור רשויות מקומיות ופרויקטים של בנה דירתך ושל בנה ביתך, ואני חושב שהקונספט הזה, במהות שלו, אני תומך בהחלט בדברים של חבר הכנסת איתן כבל, שהקונספט של בנה דירתך הוא מביא לשימור של הסיוע ושל הסבסוד לצרכן הסופי.
צדוק זהוראי: מרכיבי עלות הבנייה העיקריים הם קרקע, פיתוח, בנייה.
צדוק זהוראי: בשיטה של בנה דירתך, הקרקע שווקה ישירות למשתכן.
מירי רגב: פתרון.
צדוק זהוראי: אני אומר, לאמץ את הקונספט הזה של בנה דירתך.
צדוק זהוראי: מינהל מקרקעי ישראל משווק את הקרקע ישירות לדייר הסופי.
צדוק זהוראי: על פי הקריטריונים של משרד השיכון, תעודות זכאות, והגדרה של הקבוצות הזכאיות לסיוע.
צדוק זהוראי: הפיתוח נעשה בשיטה של קבלנים מבצעים.
צדוק זהוראי: גם הפיתוח וגם הבנייה.
צדוק זהוראי: לא לתת ליזם סופי לגזור את הקופון על כל התהליך הזה ולהלביש עליו את הרווח היזמי.
צדוק זהוראי: הרווח היזמי מגיע לצרכן הסופי.
צדוק זהוראי: דרך נוספת, קבוצות רכישה.
צדוק זהוראי: בצורה הזאת משמרים את הרווח בידי הצרכן הסופי.
מירי רגב: אני לא בעד לעודד כרגע קבוצות רכישה, אני בעד לעודד דברים אחרים כדי להוזיל את מחירי הדירות לזוגות צעירים.
מירי רגב: חבר הכנסת שי, בבקשה.
נחמן שי: אני קודם כל מודה לך שאת משקיעה זמן בסוגיה הזאת, כי היא נראית לי מאוד מאוד מרכזית.
נחמן שי: אני רוצה רק לפנות אליך, השר.