GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: בינתיים הופחתו תעריפי המים.
משה גפני: יש מחיר שגובים מהצרכנים, שהוא דבר כמעט בלתי נסבל ויש מחיר שגובים מהרשויות.
משה גפני: הנחנו הצעת חוק של הוועדה שקובעת שאנחנו מחזירים את הנושא של המים לפיקוח ועדת הכספים.
יעקב אדרי: מה עמדת הממשלה בנושא הזה?
משה גפני: עזוב את הממשלה עכשיו.
יעקב אדרי: אני שואל מה העמדה.
אמנון כהן: הממשלה מתנגדת.
משה גפני: אותו דבר לגבי היטלי הפיתוח, שגם הם נמצאים בחוק.
משה גפני: היטלי הפיתוח הם דבר שמשולל כל הגיון וגם הם נמצאים בחוק.
משה גפני: יעקב, אני לא יודע עדיין מה עמדת הממשלה מכיוון שעדיין לא הבאנו את זה לוועדת השרים.
משה גפני: נראה מה יעלה בדיון וייתכן שנבקש להביא את זה בשבוע הבא לדיון בוועדת שרים.
משה גפני: אם אתה שואל אותי, הממשלה תתנגד ואין לגבי העניין הזה ויכוח.
משה גפני: במקרה כזה נצטרך להחליט מה אנחנו עושים כאשר הממשלה מתנגדת.
משה גפני: ייתכן שנביא את זה על אף התנגדות הממשלה, אני לא יודע, אבל אנחנו נפעיל את כל הכוח האפשרי.
משה גפני: זה נושא הדיון בסעיף הראשון ואני אבקש משלמה דולברג, מנכ"ל מרכז השלטון המקומי – בוחבוט התנצל שהוא נמצא בחו"ל – לומר את הדברים.
משה גפני: איחלתי לך הצלחה בטלפון ואני מאחל לך גם עכשיו בפורום הנכבד הזה.
משה גפני: אתה התמנית להיות מנכ"ל מרכז השלטון המקומי בתקופה הקשה והסוערת הזאת ואני מאחל לך הצלחה.
משה גפני: אני מניח שאני מאחל לך הצלחה בשם כל הוועדה.
משה גפני: רשות הדיבור לך ותשתדל לתמצת את הדברים ולהיות תכליתי.
שלמה דולברג: אדוני היושב ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מודה לכם על הדיון הזה.
שלמה דולברג: במרכז השלטון המקומי, אם אני יכול לבטא את דעת רוב עמיתיי הנמצאים פה – ראשי ערים ואדמיניסטרציה – אנחנו מרגישים כאן בין ידידים.
שלמה דולברג: בדיון הזה אנחנו מבקשים להדגיש, ברשותכם, ארבעה נושאים.
שלמה דולברג: קודם כל, כולנו יודעים מה קרה מאז מחירי המים יצאו מהפיקוח הפרלמנטרי ועברו לידי רשות ציבורית ממשלתית.
שלמה דולברג: השלטון המקומי, שכאן מרגיש בין ידידים, נמצא היום בהליכי הכנת המחירים וקביעת המחירים של המים כאחד החקלאים מאחרונת מושבות הגליל.
שלמה דולברג: אין לנו כשלטון מקומי מעמד ברשות הזאת, אין לנו נציגות ציבור ברשות הזאת.
שלמה דולברג: אנחנו מוזמנים לשימועים ויושבים ליד חקלאי ממושבה בגליל, עם כל הכבוד לו.
שלמה דולברג: יש בזה אנומליה, חוסר איזון וזה לא ראוי.
שלמה דולברג: אנחנו מבקשים להחזיר את מחירי המים לפיקוח הפרלמנטרי, שם השלטון המקומי יזכה לתשומת הלב הראויה.
שלמה דולברג: אנחנו מציעים לוועדה להמשיך את ההליכים הפרלמנטריים שמטפלים בהשבת הפיקוח הפרלמנטרי על מחירי המים.
שלמה דולברג: זאת הנקודה הראשונה שאני מבקש להדגיש.
שלמה דולברג: הנקודה השניה היא היטלי הפיתוח.
שלמה דולברג: היתה החלטה של הרשות הציבורית למים לבטל את ביטול ההיטלים, כלומר זאת החלטה חיובית מבחינתנו.
שלמה דולברג: אנחנו חושבים שהיטלים הם נושא חשוב וראוי מבחינה כלכלית והם חלק חשוב בהתנהלות הכספית והתפעולית של משק המים העירוני.
שלמה דולברג: אנחנו קוראים לרשות המים לסכם את ביטול הביטול ולהחזיר את מנגנון ההיטלים למצב שהיה קיים עד כה.
שלמה דולברג: אנחנו חושבים שזה חיוני לשלטון המקומי.
שלמה דולברג: הנושא השלישי, והוא לא פחות חשוב, הוא מחירי המים לצריכה ציבורית ואני מבקש להדגיש את הגינון הציבורי.
שלמה דולברג: גינון ציבורי הוא הוצאה שהרשות המקומית עושה לא בשביל אלה שיש להם גינות בסביון או אצל בבית במבשרת או בכפר שמריהו אלא גינון ציבורי, לדעתנו, הוא חלק משירות שהרשות המקומית נותנת לאוכלוסיות חלשות, ולא יעלה על הדעת שהיא תצטרך לשלם על זה מחירי מים של עשירים.
שלמה דולברג: אני אומר את זה בכווונה בלשון פשוטה ואני יכול להדגים לכם את זה במספרים.
שלמה דולברג: הגינון הציבורי לנכס שמוגדר כנכס חדש – אנחנו חושבים גם שהאבחנה בין חדש לישן איננה נכונה – עולה לרשות מקומית שמגננת 9.62 שקלים כולל מע"מ.
שלמה דולברג: זה מחיר שהוא יותר מ-50% מכפי שהיה עד לפני שנה ורבע, כלומר היתה העלאה של 100% ויותר מלמעלה.
שלמה דולברג: עד לפני שנה ורבע המחיר היה כ-4 שקלים והיום אנחנו מדברים על מעל 9.5 שקלים למטר קוב לגינון.
שלמה דולברג: אנחנו בשלטון המקומי, ואני בטוח שחבריי ראשי הערים יוכלו לחזק את דעתי בעניין הזה, חושבים שגינון ציבורי הוא בשביל שכבות חלשות וראוי שהמחיר יהיה בהתאם.
שלמה דולברג: הנושא האחרון שאני מבקש להעלות, אדוני היושב ראש, הוא מחירי מים לצריכה פרטית.
שלמה דולברג: אנחנו חושבים שהמחירים הגיעו לרמה בלתי מתקבלת על הדעת ואנחנו דורשים לא להפעיל את העדכון הנוסף שנקבע ל-1 ביולי.
שלמה דולברג: 13 שקלים הוא מחיר בלתי אפשרי ויש לעשות הכל בצד ההחזרה לפיקוח הפרלמנטרי וגם לעצור את הפעימה הנוספת ב-1 ביולי.
רונית תירוש: יש לכם נתונים כמה לא משלמים?
שלמה דולברג: אין בידי נתונים כרגע.
יעקב אדרי: יש ניואנסים שונים ביישובים.
יעקב אדרי: רמת הגביה ירדה.
משה גפני: דוד בוסקילה, יושב ראש ערי הפיתוח וראש עיריית שדרות, בבקשה.
דוד בוסקילה: נושא המים יוצר במסגרת שלנו עלויות נוספות שנופלות כולן על כתפי הרשות המקומית, מבלי לקבל עליהן שום שיפוי ממשלתי.
דוד בוסקילה: הרי התקציב שלנו בנוי מלכתחילה כתקציב של הוצאה נורמטיבית שנקבעת על ידי המדינה ומולה נקבעת הכנסה נורמטיבית.
דוד בוסקילה: מענק האיזון, שיידון בסעיף הבא ועליו אני רוצה לדבר בהרחבה, הוא הסכום השאריתי בין ההוצאה המוכרת להכנסה המאושרת על ידי הממשלה.
דוד בוסקילה: יוצא שהממשלה, בהחלטות שלה, ולא משנה איזו זרוע מבצעת את זה – אמר מנכ"ל משרד הפנים שהוציאו מאתנו את המים.
דוד בוסקילה: רשות המים מבצעת את עליית המחירים ואז היא יוצרת הוצאה נוספת שעליה הרשות לא מקבלת שום תגמול, שום שיפוי.
דוד בוסקילה: כך נוצר גרעון בסיסי, מובנה בתוך מסגרת התקציב גם לרשות מאד מאד מאוזנת.
דוד בוסקילה: המים הם משל להרבה מאד נושאים שמוטלים על כתפי הרשויות המקומיות מבלי שהממשלה מוצאת להם כל מקור תקציבי.
דוד בוסקילה: זרוע הביצוע של הממשלה היא הרשות המקומית, שזה נופל על הכתפיים שלה.
דוד בוסקילה: הרשות המקומית מבצעת, אחרי זה ננזפת ועוברת ממעמד של – מגיע לי בדין, שזה המעמד של מענק האיזון, שנקבע וצריך להתקבל בדין, למעמד של – בוא נעשה לך טובה.
דוד בוסקילה: מכניסים אותנו למסגרות של תכניות ההבראה, המסגרות שבהן עושים לנו טובה.
דוד בוסקילה: אומר לי המשנה למנכ"ל משרד הפנים שעד לרגע זה אין לו תקציב לתכניות ההבראה.
דוד בוסקילה: המים הוא אחד הנושאים שמביאים אותנו לקצוות האלה.
משה גפני: פרופ' אורי שני, הדיון מתמקד בארבעה נושאים ואני מבקש את ההתייחסות שלך.
ציון פיניאן: אני מבקש להוסיף עוד נושא – מטפטפים לנו בתקשורת שהיתה שנת בצורת.
ציון פיניאן: מה הגזרות שמתכננים לנו?
משה גפני: אנחנו מבקשים לדעת כמה דברים.
משה גפני: קודם כל, אנחנו מבקשים לדעת לגבי התעריפים.
משה גפני: היתה צריכה להיות הפחתה ואמרת שאתה מעדיף לא לעשות הפחתה אלא בהמשך כדי למנוע העלאה מתוכננת.
משה גפני: שנית, אני מבקש את ההתייחסות שלך לגבי היטל הפיתוח, שזה דבר שהתבשרנו לגביו שמבטלים אותו ועכשיו אני שומע שיכול להיות שלא מבטלים את זה.
משה גפני: אני מוסיף את השאלה של ציון, מה אתם מתכננים לנו בכל העניין?
משה גפני: אני לא מדבר על בתי חולים ומקוואות.
יעקב אדרי: זה נושא חשוב מאד, אבל צריך לשים אותו בצד.
משה גפני: אני לא מתייחס לעניין הזה.
משה גפני: הפכתם את המדינה למדינה ממש מצחיקה, ממש מצחיקה.
משה גפני: בית חולים שנמצא בעיר מסוימת ישלם 2 שקלים ובעיר סמוכה משלמים 11 שקלים.
ציון פיניאן: במקוואות משלמים 9 שקלים.
משה גפני: גם שם משלמים 11 שקלים.
ציון פיניאן: בטבריה משלמים 9 שקלים.
משה גפני: זה בגלל שראש עיריית טבריה עושה הנחה, אבל המחיר הוא 11 שקלים.
משה גפני: אני הרי לא מגיש בג"ץ בגלל שמה שאני אגיש בג"ץ לא יקבל – כך כל ההיסטוריה מאז הקמת המדינה ולכן אני לא מנסה בכלל להגיש בג"ץ, אבל מעניין שלא קם אף יועץ משפטי ודיבר על אי השוויוניות.
משה גפני: יכול להיות בית חולים בעיר פיתוח, שמשלם 11 שקלים למים, ועיר עשירה לידו, שנמצאת בתוך התאגוד, שם הוא משלם 2 שקלים.
מרינה סולודקין: אתה טועה שאתה לא פונה לבג"ץ.
משה גפני: אם תראי לי פעם אחת, פעם אחת מאז קום המדינה שאנחנו הגשנו בג"ץ וקיבלנו ממנו סיוע...
משה גפני: אמר לי את זה אהרון ברק.
משה גפני: הופענו באוניברסיטת תל-אביב והוא אמר לי: אתם מיעוט, אתם צריכים את בג"ץ.
משה גפני: אמרתי לו: תן לי פעם אחת.
משה גפני: לפני שנתיים ביקשנו ארכה להשאיר את המצב הקיים לשלושה חודשים, ואני אמרתי לאנשים שלנו: תגישו, עד כדי כך הבג"ץ לא יכול להתעלם, אבל נדחנו.
משה גפני: מעולם מאז קום המדינה לא קיבלנו שום סיוע.
משה גפני: רק אם היינו ערבים היינו מקבלים.
מרינה סולודקין: נגיש ביחד.
משה גפני: בחיים, בחיים, בחיים לא קיבלנו סיוע מבית המשפט העליון.
מרינה סולודקין: נלך ביחד.
משה גפני: במקרה הטוב הוא לא בעט בנו.
משה גפני: במקרה הטוב.
אורי אורבך: כמה פעמים הגשתם בג"ץ?
משה גפני: הגשנו, הגשנו.
משה גפני: לא הרבה.
משה גפני: אני המלצתי להגיש, אבל גם את זה דחו.
זאב בילסקי: זה כמו אחד שלא זוכה בפיס.
משה גפני: לא, הגשנו והגישו נגדנו והגשנו והיה בסדר.
משה גפני: פעם אחת, אפילו למראית עין בג"ץ היה צריך לפסוק לטובתנו.
משה גפני: פעם אחת.
משה גפני: נכון שאנחנו מפלצות, נכון שאנחנו עושים רק רע, אבל פעם אחת ב-62 שתהיה פסיקה לטובתנו.
משה גפני: אורי שני, בבקשה.
פרופ' אורי שני: ברשותכם, אני אתחיל בהיטלי הפיתוח כי זה קל.
פרופ' אורי שני: כפי שאתם יודעים, היטלי הפיתוח נשארו.
פרופ' אורי שני: אמרנו גם שהם יישארו, לפחות לטווח השנים הקרובות עד שמשק המים יתייצב ואז נבחן את זה שוב.
אמנון כהן: הם יישארו כפי שהם היו?
פרופ' אורי שני: לא.
פרופ' אורי שני: נכון להיום, לכל עיר ולכל רשות מקומית יש הכללים שלה לגבי היטלי הפיתוח.
פרופ' אורי שני: אנחנו עובדים על קביעת כללים ונורמות אחידות לכל הארץ והשלטון המקומי יהיה שותף לזה.
משה גפני: סליחה, לא הבנתי.
משה גפני: אני מבקש שתסביר לי כי אם אני אבין, כולם יבינו.
משה גפני: מה המצב נכון לזה עם היטלי הפיתוח?
פרופ' אורי שני: ב-2010 היטלי הפיתוח הם בדיוק כפי שהיו ב-2009.
פרופ' אורי שני: נשארו.
פרופ' אורי שני: על אף שחשבנו להוריד והיו דיבורים בנושא, בסופו של דבר, למרות שטוענים שאנחנו לא מקשיבים אף פעם, בכלל ובשום מצב.
יעקב אדרי: ניסיתם את מזלכם.
אורי מקלב: אם היטלי הפיתוח לא ירדו, למה מחירי המים כל כך עלו?
אורי מקלב: כשהעלו את מחירי המים הסבירו שמבטלים את היטלי הפיתוח וממילא מעלים את מחירי המים.
אורי מקלב: אם לא ביטלו, יוצא שגובים היום גם היטלי פיתוח והעלו את מחירי המים כל כך הרבה.
משה גפני: זאת שאלה טובה, אבל עסקנו בקרדיט מי גרם לכך שביטלו את היטלי הפיתוח וזאת רשות המים.
פרופ' אורי שני: לא, זה השלטון המקומי וועדת הכספים.
משה גפני: יש פה נציג מהאוצר?
נח הקר: כן.
פרופ' אורי שני: השארנו את היטלי הפיתוח ואני אומר שוב שהיטלי הפיתוח יישארו, אבל הם יוסדרו.
פרופ' אורי שני: אנחנו עובדים היום על קביעת נורמות וכללים משמעותיים להיטלי הפיתוח על מנת להמשיך לפתח את משק המים.
פרופ' אורי שני: אורי, בצורה מפורטת אני אדבר על המשמעויות.
אורי מקלב: הציבור מחכה לתשובה כללית.
פרופ' אורי שני: תהיה התחשבות גם בתעריפי המים.
פרופ' אורי שני: זה יבוא לידי ביטוי גם בתעריף הסופי.
פרופ' אורי שני: לגבי ההורדה של 5% - על מנת שתעריפי המים יבטאו את העלויות של ייצור, הולכה וחלוקה של מים היינו צריכים להעלות את תעריפי המים ב-43%, כמו שאמרת.
פרופ' אורי שני: היות והעליה היתה מאד גדולה, בעצה אחת עם הוועדה הזאת, עם ועדת הכלכלה ועם משרד ראש הממשלה החלטנו לעשות את העליה בשלוש פעימות.
פרופ' אורי שני: פעימה ראשונה היתה של 25% ב-1 בינואר, פעימה שניה של 16% צריכה להיות ב-1 ביולי ועוד 2% ב-1 בינואר 2011.
פרופ' אורי שני: 2% האלה משלימים את ההפרש שהמערכת הפסידה.
פרופ' אורי שני: בפברואר התפרסם המדד והיו שינויים בתעריפי המים ועל פי החוק היינו צריכים להוריד את התעריף ב-5%.
פרופ' אורי שני: על מנת לא להעלות ב25%, להוריד ב-5% ולהעלות ב-16%, אמרנו שאת כל ההורדה אנחנו מקיימים וביולי נעלה את המחירים ב-5%.
פרופ' אורי שני: את כל הכסף שאנחנו צריכים להוריד, אנחנו מבטאים בזה שהעליה הצפויה עכשיו ביולי, במקום עליה של 16% תהיה עליה של 5%.
מגלי והבה: סך הכל 30% עליה.
מגלי והבה: אדוני שוכח מה הוא אמר לנו לפני שלושה חודשים ועכשיו מסביר לנו מחדש.
מגלי והבה: בוקר טוב לך, אנחנו פה, לא הלכנו.
מגלי והבה: אתה הולך ובא.
שלי יחימוביץ': מגלי, אורי הוא מהטובים.
שלי יחימוביץ': אתם יכולים להיות חלוקים, אבל כוונותיו טובות.
אורי מקלב: לא מיתנו את ההעלאה, המדד ירד.
יעקב אדרי: זה בלי טובות.
משה גפני: אני אהיה הדובר של אורי שני.
משה גפני: אורי שני אומר שהיה צריך להעלות את תעריפי המים ב-41%-43%.
משה גפני: מכיוון שאני ניהלתי את המשא ומתן עם אייל גבאי לא כל כך התייעצתי עם מועצת הרשות וגם לא עם משרד האוצר.
משה גפני: אני מתנצל על זה.
משה גפני: המשא ומתן היה עם אייל גבאי והתעריפים היו צריכים לעלות ב-43%.
משה גפני: זה מה שהיה צריך לקרות.
משה גפני: אמרתי לו: לא בא בחשבון.
משה גפני: אז הוא אמר לי שיש בעיה עם היטל הבצורת, והרי נכנענו לכם.
משה גפני: הוא לא אמר "נכנענו לכם", אבל לפי דעתי זה מה שהיה באמת.
משה גפני: אנחנו מורידים את היטל הבצורת, נעלה עכשיו את תעריפי המים ב-25% ולאחר מכן, ב-1 ביולי בעוד 16%.
משה גפני: אורי שני לא משנה מדבריו מלבד זה שהוא גם לוקח קרדיט ואני בעד.
משה גפני: מועצת רשות המים זה גוף מאד נחמד, מועצה רצינית ששומעת למה שהאוצר אומר לה.
משה גפני: אורי שני הוא איש מקצוע מהמעלה הראשונה ואם אני הייתי צריך מנהל משק מים הייתי לוקח אותו.
משה גפני: הייתי מוריד ממנו את האוצר כדי שהוא ינהל את זה, אבל הבעיה היא שהאוצר יושבים עליו.
משה גפני: אומר אורי שני שהיות והמדד ירד ואנחנו צריכים להפחית את מחירי המים, במקום להפחית אנחנו נמתן את ההעלאה והתוצאה תהיה שיש הוצאה ב-1 ביולי של 30%.
משה גפני: אני אומר לך שאני הולך לנהל משא ומתן עם אייל גבאי ואני מבקש שלא תהיה העלאה.
משה גפני: זה לא קשור לעניין, אבל אורי שני אומר מקצועית את המצב.
משה גפני: הוא אומר: אנחנו עושים חשבון של ההולכה, של ההובלה ושל כל הדברים המקצועיים וזה המחיר, 43%.
משה גפני: יש לנו ויכוח אידאולוגי, לא אתו, האם מים הם מצרך שהמדינה צריכה לסבסד.
מגלי והבה: אם כך, אתה ואני מסכימים.
מגלי והבה: גם אורי מקלב מסכים אתי.
מגלי והבה: זאת המלחמה שלנו, שלא יגידו שהיום יכולים לשנות את מחיר המים.
משה גפני: הוא באמצע התשובה ואני לא יודע מה רוצים מאורי שני.
משה גפני: אורי שני הוא באמת איש טוב, הוא עושה את עבודתו המקצועית.
רונית תירוש: איפה ההשפעה של ירידה בעלויות החשמל?
אמנון כהן: על זה הוא דיבר עכשיו.
משה גפני: אני מבקש לא להפריע עכשיו.
משה גפני: אני מבקש שתסלח לי על ההתפרצויות שלי מול האוצר בגלל שאני באמת חושב שהם מתנהגים לא בסדר.
משה גפני: יש מועצת רשות מים והם צריכים לתת למועצה הזאת לפעול.
משה גפני: מפעילים לחצים על כל חבר מחברי המועצה ואני יודע בדיוק איזה לחצים הם מפעילים.
שלמה דולברג: שיכניס את השלטון המקומי ואנחנו נעזור לו נגד האוצר.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, מגלי לא היה טועה אם אורי היה אומר מילה אחת: אני לא יכול להעלות ב-16%.
אורי מקלב: זאת התשובה.
אורי מקלב: אי אפשר להעלות את מחירי המים בגלל שהמדד יותר נמוך.
אורי מקלב: אם הוא היה אומר כך, הוא לא היה טועה ולא היה כאן הוויכוח.
משה גפני: בעצם, הוא לא מעלה את מחיר המים בגלל שהמדד ירד, אבל במדינה הזאת מצאנו דברים לא הגיוניים ומעלים מחירים גם כשאין בזה הגיון.
פרופ' אורי שני: לסיכום הנושא הזה, כדי שיהיה ברור.
פרופ' אורי שני: את מלוא הירידה שהיתה צריכה להיות של 5%, כתוצאה מירידה במחירי החשמל ומירידה במדד, את כולה אנחנו מממשים.
פרופ' אורי שני: היא מתבטאת בזה שהעליה ביולי, במקום עליה צפויה של 16% תהיה עליה של 5%.
פרופ' אורי שני: אני יכול להתייחס בשתי מילים למה שאמר מר דולברג?
אמנון כהן: לחבר הכנסת פיניאן עוד לא ענית.
פרופ' אורי שני: אני אתייחס לזה.
פרופ' אורי שני: ללא ספק, הגינון הציבורי הוא חלק מהעובדה שאנחנו במשבר מים כבר שנה שישית.
פרופ' אורי שני: אני יכול להגיד באחריות שכתוצאה מעליה במחירי המים וכתוצאה מעליה משותפת שעשינו עם השלטון המקומי, ששיתף פעולה מאד יפה, כמות ההשקיה שמשקים בגינון הציבורי קטנה בהרבה.
פרופ' אורי שני: אני מדבר על השקיה פר גינה, בלי להקטין גינות.
פרופ' אורי שני: עצם העובדה שהקפידו, עצם העובדה שמשקים לפי ההנחיות, עצם העובדה ששמו שעונים בכל גינה, סך כל הכסף שהם הוציאו קטן.
שלי יחימוביץ': הם לא טוענים שהם לא מימשו את הגזרות, אבל הם אומרים שאלה גזרות שחלות על המרחב הציבורי שמשרת את העניים ביותר, שאין להם גינה פרטית.
פרופ' אורי שני: אני מסכים, אבל רציתי להגיד שבגלל שעלו מחירי המים ובגלל שעזרנו, על אותו שטח גינות התשלום לא עלה כי אנשים למדו להשתמש במים בצורה יותר נבונה.
שלמה דולברג: לא, זה לא נכון.
487: אדוני היושב ראש, אין גינות.
487: מה זאת אומרת משתמשים נכון יותר?
487: אין גינות.
פרופ' אורי שני: לשאלתו של חבר הכנסת פיניאן.
פרופ' אורי שני: עשינו הסכם עם ועדת הכספים וההסכם אמר שאנחנו מקווים שהתובנה הציבורית היא כזאת, שאנשים ימשיכו לחסוך ולא יעלו את כמות המים שהם משתמשים בהם.
פרופ' אורי שני: אנחנו נעזור לזה גם עם קמפיין ציבורי.
פרופ' אורי שני: למרות שהשנה לא היתה שנה ברוכה, אבל בכל זאת היא היתה שנה עם קצת יותר מים מאשר בשנים הקודמות והיות והצטרף אלינו מתקן התפלה נוסף בחדרה, שתורם לנו 127 מיליון מטר מעוקב ועוד הרחבות של מפעלים נוספים, במידה ועם ישראל ימשיך להשתמש במים ביד קפוצה, לא יהיו צעדים נוספים.
פרופ' אורי שני: אם יתברר שזה לא עוזר ושיש התפרעות בשימוש, נבוא הנה ונטקס עצה ביחד.
יעקב אדרי: למה הפסקתם את הקמפיין?
יעקב אדרי: הוא היה אפקטיבי.
פרופ' אורי שני: הקמפיין יעלה שוב ביוני כדי להשפיע על צריכת המים.
פרופ' אורי שני: אתם רואים שאנחנו כבר נמצאים בתקשורת.
פרופ' אורי שני: אני לא אכנס לנושא המקוואות, אבל כל מה שאמרתי בפעם שעברה אני מתחייב לו.
פרופ' אורי שני: עשיתי את מה שהייתי צריך.
משה גפני: מה זאת אומרת עשית?
משה גפני: בינתיים אני מקבל מכתבים מכל המקומות.
יעקב אדרי: מה הוא עשה?
יעקב אדרי: יכול להיות שהוא פתר את הבעיה.
משה גפני: הוא עוד לא פתר את הבעיה.
משה גפני: הוא בדרך לפתרון הבעיה, אבל יש כמה אנשים ששמים לו רגליים.
משה גפני: הוא מנסה ואני לא מזלזל בנסיונות שלו.
משה גפני: מחשבה טובה, הקדוש ברוך הוא מצרפה למעשה, אבל במקרה הזה אנשים צריכים לשלם מים ופתאום משלמים פי שש.
זאב בילסקי: להשתדלות יש ערך בפני עצמה.
משה גפני: זה מה שאמרתי.
משה גפני: אני רוצה לדעת מה עמדת האוצר.
משה גפני: אתם תומכים בחוק שלנו?
משה גפני: מה שאמר אורי שני נראה תואם לחוק.
נח הקר: אני לא שמעתי את אורי תומך בהחזרת הפיקוח הפרלמנטרי.
משה גפני: אני מסביר אותו.
משה גפני: אני רוצה לדעת מה עמדת האוצר ואני אגיד לך מה עמדת רשות המים.
משה גפני: עמדת רשות המים, כפי שהביא אותה לידי ביטוי אורי שני, היא שמבחינה ציבורית הוא יבוא לוועדה למשל לגבי היטל הבצורת, הוא גם יסביר לוועדה את נושא הפיקוח על המחירים, כלומר לא להפחית עכשיו 5% וכשתהיה העלאה, במקום להעלות ב-16%, להעלות ב-5%.
מירי רגב: כלומר, לפני יולי הוא יבוא לקבל אישור על העלאת המחירים?
אמנון כהן: הוא לא צריך אישור, זה אוטומטית.
מירי רגב: היושב ראש, הוא אמר שהוא מעלה את מחירי המים ביולי ב-5%.
משה גפני: הרגע נכנסת ולא שמעת את כל הדיון.
משה גפני: לגבי היטלי הפיתוח, הוא אמר שאנחנו משאירים את המצב הקיים.
משה גפני: אם אני קורא את הצעת החוק, הכל תואם למה שאמר אורי שני.
משה גפני: היטלי הפיתוח – נשארים במצב הקיים, כמו שהוא אמר.
משה גפני: לגבי מחירי המים צריך את אישור ועדת הכספים וכך הוא גם אמר, שהוא יבוא לוועדה ונטקס עצה ביחד.
משה גפני: למה לא? יושבים פה אנשים שלא אכפת להם ממה שקורה במדינה?
משה גפני: הם לא יודעים את כל הדברים?
שלי יחימוביץ': לטקס עצה זה לא באישור ועדת הכספים.
שלי יחימוביץ': בוא נדייק בטרמינולוגיה.
נח הקר: נושא היטלי הפיתוח עלה לדיון במועצה ואני מדגיש, למרות האמירות פה, שמשרד האוצר לא מתערב במועצת רשות המים.
נח הקר: זאת מועצה עצמאית, לאגף תקציבים יש נציג אחד מתוך שמונה במועצה.
נח הקר: לגופו של עניין, בנושא היטלי הפיתוח המועצה קיבלה החלטה, הנושא יצאה לשימוע, התקבלו ההערות של השלטון המקומי, תאגידי המים והביוב בעקבות השימוע וההערות שהתקבלו ונמצאו נכונות.
נח הקר: מתבצעת עכשיו עבודה ברשות המים על מנת לקבוע את גובה ההיטל שאותו יידרש להשאיר על מנת לממן את ההשקעות בפיתוח תשתיות מים וביוב.
משה גפני: בנושא הזה תקבלו החלטה לבד?
פרופ' אורי שני: המועצה תקבל החלטה ונצא לשימוע.
נח הקר: הנושא יעלה לדיון במועצה ויציגו לנו את הנושא.
נח הקר: לגבי תעריפי המים – עמדתנו, כמו שאושרה או חוזקה בדוח ועדת החקירה הממלכתית למשק המים – התעריפים צריכים להיקבע על ידי מועצה מקצועית, שרואה את טובתו של משק המים על מנת להבטיח משק מים וביוב בר קיימא, שלא ניקלע למשברים בעתיד.
נח הקר: ככל שהממשלה רוצה לסייע לציבור כזה או אחר, יש לה דרכים לעשות את זה.
משה גפני: כולנו סבורים שמחירי המים צריכים להיות מחירים ריאליים וכו', אבל הטענה היחידה שלנו היא שמים צריכים להיות מסובסדים על ידי הממשלה.
משה גפני: זה הוויכוח היחיד.
ציון פיניאן: קיבלתי תשובות.
משה גפני: חבר הכנסת יעקב אדרי ואחריו חבר הכנסת זאב בילסקי, יושב ראש השדולה למען השלטון המקומי.
יעקב אדרי: אני חושב שהנושא ברור לכולם, אבל הפתרון הוא מה שהציעה ועדת הכספים, שהנושא יחזור לוועדת הכספים.
יעקב אדרי: חבל שזה לא באישור ועדת הכספים וגם להתייעצות הם מתנגדים.
משה גפני: לא התייעצות, החוק מדבר על אישור ועדת הכספים.
יעקב אדרי: מצוין.
יעקב אדרי: אני חושב שזה הפתרון הטוב ביותר.
יעקב אדרי: יש ועדת כספים מאד מאוזנת, רוב החברים חברתיים ואנחנו תמיד נמצא את הדרך להתמודד מול האוצר.
משה גפני: זאב, בבקשה.
זאב בילסקי: אדוני היושב ראש, הייתי רוצה לדבר על משהו קצת יותר כללי.
זאב בילסקי: יש פה מגמה שהולכת ותופסת תאוצה ולפיה השלטון המקומי כבר לא שחקן.
זאב בילסקי: יושבים באוצר, יושבים במקומות אחרים ומחליטים איך תתנהלנה הרשויות המקומיות.
זאב בילסקי: אני יכול להביא עוד 100 מיליון שקל אם רק תסכימו לבטל את החובה להקים תאגידי מים בכל מקום ובכל מחיר, גם במקומות טובים.
זאב בילסקי: הקמתם תאגידים ורק הבולים שזה עולה, כשאנחנו שולחים ארנונה לחוד והתאגיד שולח לחוד, זה מיליוני שקלים.
זאב בילסקי: עוד לא סיפרתי לך על כל המנהלות שמתרחבות ואני אספר לך עוד דבר – בעוד שנה-שנתיים, כשיבוא ראש העיר לראש התאגיד ויגיד לו: אנחנו רוצים לפתוח את אחד הרחובות ולשים שם משהו, הוא יאמר לו: אדוני, זה לא בסדרי העדיפויות שלי.
זאב בילסקי: אני יושב פה כל היום, מקבל משכורת, לא מתלונן על התנאים, יש לי נסיון.
זאב בילסקי: בואו ותשאלו אותי.
זאב בילסקי: הצעתי לכם להקים תאגידים איפה שאתם חושבים, לא איפה שאני חושב.
זאב בילסקי: אתם תחליטו.
זאב בילסקי: יש כבר היום רשויות מקומיות שבהן ראש התאגיד וראש העיר לא מדברים ביניהם.
זאב בילסקי: אתה יודע מה זה אומר כשאתה רוצה לפתח עיר?
זאב בילסקי: מישהו מכם יודע?
זאב בילסקי: באוצר יודעים את זה?
זאב בילסקי: אדוני היושב ראש, המגמה שקובעת איפה יהיה גינון ציבורי, איפה לא יהיה גינון ציבורי, מה יעשה ראש הרשות וכו', מייתרת למעשה את תפקידו של ראש הרשות.
זאב בילסקי: במקום שהתושבים יבחרו להם אדם שיקבע את סדרי העדיפויות, אתה קובע לו כמה יעלה מחיר המים במקווה, כמה יעלה מחיר המים בבית החולים, כמה יעלה בגינון הציבורי, כמה ישלמו משפחות מעוטות יכולת וכו'.
זאב בילסקי: אתה קובע הכל, בשביל מה אתה צריך את השלטון המקומי?
זאב בילסקי: תנהל את זה לבד.
זאב בילסקי: זאת מגמה שאנחנו רואים כל הזמן.
זאב בילסקי: אני פונה אליך, אדוני היושב ראש.
זאב בילסקי: כבר למדתי במשך השנים להכיר אותך ויש לך הרבה יכולות.
זאב בילסקי: אתה נחשב לידיד השלטון המקומי ובמקומות שבהם אתה שם את הרגל שלך ואתה עוזר לנו, הדברים משתנים.
זאב בילסקי: אנשים מקשיבים לך.
זאב בילסקי: אני מבקש ממך שתעזור לנו להפסיק את כל הפיחות בשלטון המקומי, את כל חוסר ההתייחסות .
זאב בילסקי: כל יום קמים עלינו, מחליטים, משנים נוסחה, עושים נוסחה ולכן אני בהחלט תומך בכך שהפיקוח יעבור בחזרה לוועדת הכספים.
יעקב אדרי: זה הפתרון.
זאב בילסקי: אני כראש רשות וגם אני כחבר כנסת מהאופוזיציה יכול להגיד בלב חפץ שוועדת הכספים היא מקום שבו דברינו יכולים להישמע והיו שינויים כתוצאה מזה שפה הקשיבו לאנשים.
משה גפני: אמנון, בבקשה.
משה גפני: אחריו חבר הכנסת אורי מקלב.
אמנון כהן: אני רוצה להתייחס במשפט אחד לדברים שנאמרו על ידי ידידי בילסקי.
אמנון כהן: אכן, יש פיחות במעמדו של ראש העיר וזה נעשה בשיטת הסלמי.
אמנון כהן: כל פעם מכניסים עוד משהו ועוד משהו.
אמנון כהן: אני זוכר ששר הפנים פורז התחיל לייתר את הוועדות ברשויות המקומיות כך שיהיו ועדות מקצועיות וחברי מועצה לא ישתתפו בוועדות.
אמנון כהן: זה התחיל שם וכל פעם יש עוד היטל ועוד משהו שמוריד מסמכויות ראש העיר כך שקשה לו לתפקד ביום-יום.
אמנון כהן: לנושא מחירי המים, אני מתיישר עם מה שאתה אומר.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לשאוף לבטל את ההעלאה הנוספת שאמורה להיות ביולי ואף לשאוף להוריד אותה מ-25% לטובת הצרכן כדי שהגינות יתחילו להיות קצת יותר ירוקות כי התפילות שלך ושל כל עם ישראל התקבלו והיו גשמי ברכה.
אמנון כהן: עם פרסומים נכונים לציבור נוכל לחסוך עוד מים ואז גם לא נגיע להיטל בצורת.
אמנון כהן: פיקוח פרלמנטרי על מחירי המים – אנחנו ניתן לגוף המקצועי שיעשה את עבודתו, אבל אישור סופי צריך להינתן פה, בחדר הזה, אחרי שתעשו את הבדיקות.
אמנון כהן: אתה יכול לסמוך עלינו, כמו שסכמת עד היום, שאנחנו נהיה אחראים לבחון את הדברים לעומק ואם ההמלצה שלכם הגונה וטובה, נאשר אותה.
משה גפני: אורי מקלב ואחריו שלי יחימוביץ.
אורי מקלב: בדברי מנכ"ל המרכז לשלטון מקומי היה חסר לי משפט שאתה אומר בתקופה האחרונה והוא שהעלאת מחירי המים ב-2010 הרבה יותר קשה מהיטל הבצורת.
אורי מקלב: את זה צריך להגיד.
אורי מקלב: בהיטל הבצורת כולנו דיברנו וידענו וכאן ההרגשה היא שזה בסדר, זאת עליית מחירים גרידא, אבל זה הרבה יותר מעליית מחירים גרידא.
אורי מקלב: אני מתבייש להגיד בקול לנו, כמעט לעשרים חברי כנסת, שאנחנו יושבים כאן ומדברים על העלאת מחירים של 25% אבל אני אומר לכם שזה לא 25%.
אורי מקלב: לקבוצה הכי גדולה בצרכני המים, שזה משפחה של שתי נפשות, למעלה משליש מהאנשים, ההעלאה היא 43%.
משה גפני: למה 43%?
אורי מקלב: כי קבענו שהצריכה היא 15 קוב לחודש וזאת הצריכה הבסיסית.
אורי מקלב: במס הבצורת נתנו 6-7 קוב כי הבנו שזה הבסיס לנפש.
מירי רגב: 4 קוב לנפש.
אורי מקלב: היום זה עומד על 2.5 קוב.
אורי מקלב: משפחה של שתי נפשות, שצרכה 15 קוב לחודש שילמה לחודשיים 223 שקלים ומעכשיו הם ישלמו 320.10 שקלים.
אורי מקלב: פירוש הדבר העלאה של 43%.
אורי מקלב: במשפחה בת שלוש נפשות המחיר עלה ב-35%.
אורי מקלב: לא לקחנו בחשבון את כל הקשישים ואת כל הנכים, את כל הקבוצות באוכלוסיה שאנחנו כחברי כנסת התוודענו לכך שיש קבוצות גדולות באוכלוסיה שצריכת המים שלהן הרבה יותר גדולה ואי אפשר לתת להן 2.5 קוב.
אורי מקלב: זה יותר מהיטל הבצורת.
אורי מקלב: 2.5 קוב זה התעריף הנמוך ומכאן ואילך הם משלמים 12 שקלים לקוב.
אורי מקלב: לקבוצות האלה אין שום התייחסות, לא לחולים, לא לנכים, לא לקשישים ואני לא מדבר על הערים החמות.
אורי מקלב: אני חושב שגם להן אין התייחסות מיוחדת, עד כמה שידוע לי.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אתה אומר שיש חוק.
אורי מקלב: מה זה חוק?
אורי מקלב: יש דיונים ברשות המים, למה הם סגורים לציבור?
אורי מקלב: למה המרכז לשלטון מקומי לא נמצא שם כמשקיף מובנה עכשיו, עוד לפני החוק החדש?
אורי מקלב: למה הנושא הצרכני והציבורי לא עולה לדיון?
יעקב אדרי: כי הם יפריעו להם.
אורי מקלב: את המילה של הציבור, שהוא צרכן המים, אף אחד לא שומע בכלל.
אורי מקלב: שמישהו יעלה את הקשיים שיש, את הבולים שיש, אבל זה לא עולה.
אורי מקלב: אדוני היושב ראש, המינימום עכשיו הוא לקבל החלטה בהסכמה שאומרת שעד שאנחנו משנים את החוק המרכז לשלטון המקומי ועוד נציגות יהיו משקיפים בדיונים האלה.
יעקב אדרי: זה לא בסמכות שלך.
יעקב אדרי: זה מה שהם יגידו לך.
אורי מקלב: אבל גם לאמירה ציבורית יש משמעות.
מגלי והבה: כל מילה בסלע.
יעקב אדרי: לצערי הרב, החוק הזה לא יעבור.
יעקב אדרי: הוא לא יעבור ואני אומר את זה עם כל הצער.
יעקב אדרי: הוא חוק טוב, אבל הוא לא יעבור.