GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמן שי: אני יודע שאתה מסוגל להזיז הרים, פחות או יותר, אני עוקב אחריך הרבה זמן, ונדמה לי שהחודשים הראשונים אצלך בקדנציה הזאת לא הולכים.
נחמן שי: אני לא מאשים אותך, אני יודע שזה תלוי גם בגורמים אחרים, אבל נדמה לי שהקצב הוא מאוד מאוד איטי.
נחמן שי: אני עקבתי אחרי התקופה שנכנסת, ההצהרות שהצהרת והרצון שלך באמת לפעול כמעט באגרסיביות כדי להביא להורדת המחירים, להפשרת קרקעות, והתוצאה היא הפוכה.
נחמן שי: אנשים צעירים שהתעוררו היום בבוקר הבינו שהסיכוי שלהם להגיע לדירה, באשר היא, גם בפריפריה, הולך ומתרחק מהם.
נחמן שי: זה נראה לי דבר מטורף כמעט.
נחמן שי: אנחנו כולנו רוצים שאנשים צעירים יחיו בארץ, אנחנו רוצים שהם יגיעו גם כמובן לפריפריה, שלא יתרכזו במרכז, מפני שאז אנחנו מזניחים, וזה הולך ממש בכיוון ההפוך.
נחמן שי: אני מסתכל עליך כמי שיש לו יכולות.
נחמן שי: אני אומר לך את זה לא כאיש אופוזיציה, זה לא מעניין אותי עכשיו איפה אני, אני חרד מאוד לאנשים בארץ הזאת, שלא יאבדו תקווה, שהמדינה הזאת רוצה להציע להם עתיד.
נחמן שי: אתה חייב, אני אומר לך, וכל הכנסת תעמוד מאחוריך, להוביל יוזמות.
נחמן שי: ואם יש משרד ממשלתי, סליחה, שמתנכל לרעיונות האלה, אז אנחנו נסתער עליו ואנחנו נזיז אותו, כי זה לא יכול להיות.
נחמן שי: צרות העין והראייה דרך הפרספקטיבה הכי צרה זו פגיעה ממש ביסודות של החברה ושל המדינה הזאת.
נחמן שי: ואני לא מדבר על חרדים, בכוונה, כי זה נכון לכל סקטור, גם לחרדים וגם לחילוניים, ובעיקר בעיקר לאנשים צעירים שאין להם משאבים, וכמו שאמרתי, התקווה הולכת ולמתרחקת.
מירי רגב: נצרת עלית.
עדי ברקו: קודם כל תודה רבה.
עדי ברקו: יש בנצרת עלית, הר יונה ג', 3,015 יחידות דיור מוכנות, יש לי תכניות של קבלנים כבר לשווק, תכניות לשווק.
עדי ברקו: כפי שנאמר פה, עלות הקרקע והפיתוח, אני מבקש שתורידו לנו את זה.
עדי ברקו: הקרקע נמצאת, תורידו לנו, תנו לנו את ה-90%, שנוכל לשווק.
עדי ברקו: 3,015 יחידות דיור, משפחות במדינת ישראל יכולות לעלות לקרקע בעוד שנתיים בהחלטה שלך, אדוני השר.
עדי ברקו: זו החלטה פה על השולחן, בכנסת.
עדי ברקו: מעבר לזה, אם אנחנו רוצים צעירים, ואנחנו עושים את כל העבודה, אנחנו רוצים צעירים בפריפריה, וזו הכוונה, צריך לתת, כמו שנתנו לי מענקי מקום, לפני עשרים שנה, כשהייתי זוג צעיר, וקיבלתי את זה לחמש, עשר שנים וזה נתן לי את הדחיפה הראשונה.
עדי ברקו: זו בדיוק ההזדמנות שלנו להתחיל להוציא את הצעירים לפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה גם משמר אותם שם.
עדי ברקו: בדיוק.
עדי ברקו: לשמר אותם לאורך זמן.
עדי ברקו: לא לתת מענק למישהו שהוא קבלן לחצי שנה או תשעים יום.
עדי ברקו: לא, לקחת לחמש שנים, לתת לעשר שנים, אלה פתרונות.
עדי ברקו: גם הדיור הציבורי.
עדי ברקו: אנחנו רוצים להביא את הדיור הציבורי לפריפריה?
עדי ברקו: בואו נבנה שם.
עדי ברקו: נעודד לבנות שם.
עדי ברקו: בנצרת עלית עשר שנים לא בנו, המחירים עולים, זה מטורף.
עדי ברקו: אין דירות לזוגות צעירים.
עדי ברקו: אנחנו לא מצליחים לייצר שום הזדמנות לזוגות צעירים, הם עוזבים אותנו.
שלמה מולה: גברתי היושבת ראש, קודם כל, אדוני השר, אני מודה לך ולך שהדיון מתקיים ושאתה נוכח.
שלמה מולה: אני רוצה לשבח אותך דווקא על זה שקידמת את תכנית קציר-חריש.
שלמה מולה: אנחנו שמענו באיזה שהוא דיון שהיה וראינו שדחפתם את הסיפור.
שלמה מולה: יש גם לזה ראייה לאומית, כל הכבוד ותבורכו.
שלמה מולה: באותה מידה אני רוצה לשאול, שמענו על הציבור החרדי, שזה באמת רוב התכניות בהקפאה וזה חבל, אבל האם יש מקומות לזוגות צעירים שאינם חרדים באיזה שהם מקומות, איזה שהם פרויקטים דומים כאלה לזוגות צעירים.
שלמה מולה: השאלה השנייה שאני רוצה לשאול, אנחנו יודעים שעכשיו הריבית עולה.
שלמה מולה: יכול להיות שלזוגות צעירים בכלל להגיע לדירה האפשרות מאוד קטנה.
שלמה מולה: האם בכלל למשרד יש איזה שהיא תכנית מגרה שמסייעת דווקא לאלה שנושאים את הנטל, שמשרתים בצבא וכן הלאה?
שלמה מולה: ההכרזות האלה של כל ממשלות ישראל, לא רק הממשלה שלך ושלנו עכשיו, אלא בכלל להעדיף את הפריפריה ולתת וכן הלאה, זה סתם דיבורים בעלמא, למה?
שלמה מולה: זאת אומרת, אם באים ואומרים שזה אזור עדיפות לאומית, אוקי, מה התכנית המובנית כדי לקדם זוגות?
שלמה מולה: כדי שהמדינה לא תסתיים בין גדרה לחדרה אלא גם יהיה אפשר להגיע לפריפריה, למקומות שיש עליהם הסכמות לאומיות, שאין עליהם שום ויכוח.
שלמה מולה: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד, אדוני השר; הפרויקטים שקבלנים בונים אותם, למה למשל קבלן שזוכה במכרז, כשהוא בונה, מראש לא באים אליו ואומרים לו 'אדוני, השיכון הזה, הדירות האלה, אחוז מהם יהיו לזוגות צעירים'.
שלמה מולה: אני רוצה לתת לך דוגמה, למשל בכפר סבא.
שלמה מולה: ראש עיריית כפר סבא, גם קודמיו, הגדירו שכונה מסוימת, שכונה שבה בנו יותר מאלף דירות, ואמרו 'אנחנו רוצים 200 דירות לזוגות צעירים'.
שלמה מולה: זאת אומרת, אם לא עושים את התמריצים האלה, בסופו של דבר הזוגות הצעירים לא מגיעים לא רק לדירה, אלא הופכים להיות גם עניים.
שלמה מולה: אנחנו מקבלים אותם בדלת האחורית והמצוקה עולה וגדלה.
שלמה מולה: אני חושב, שגם השדולה, וגם כל פורום שיהיה, בלי שום זיהוי פוליטי מפלגתי, אנחנו נסייע לך, אבל תפעיל אותנו.
מירי רגב: אני מבקשת שתודה ליושב ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת גפני, על האפשרות שהוא אפשר לי גם לעמוד בראש הוועדה הזאת, ועל כך שהוא אפשר לקיים את הדיון בנושא הדיור לפריפריה בוועדת המשנה, לפני שהיא מגיעה למליאת הוועדה.
מירי רגב: אני מודה גם לך, וגם לכם, על כל הארגון.
מירי רגב: לך, כבוד השר, אני יודעת שאתם לא מגיעים לוועדות משנה, אני רואה את זה באמת ככבוד ואני מעריכה מאוד את זה שהגעת.
מירי רגב: ולחברי השדולה למען הפריפריה, וכמובן לראשי הערים שהגיעו.
מירי רגב: אני מאוד מכבדת את השר אטיאס, אני גם חושבת שהוא במפלגה שמאוד משפיעה, בכל זאת ש"ס היא מפלגה משמעותית, אפילו יותר מהעבודה כמעט, בקואליציה, לא, חבר הכנסת כבל?
אריאל אטיאס: אבל לא יותר מהליכוד.
נחמן שי: מי משווה?
נחמן שי: יש פה מפלגה לעומת שברים.
מירי רגב: אני בטוחה שהשר מבין את החשיבות של דיור לזוגות צעירים.
מירי רגב: יותר ויותר זוגות צעירים חוזרים לגור אצל ההורים.
מירי רגב: אנחנו לא מסוגלים היום לעזור לילדים שלנו לקנות דירות.
מירי רגב: אני שמחה מאוד שמר סטנלי פישר סוף סוף החליט שיש איזה שהיא בעיה בנושא הנדל"ן.
מירי רגב: לפני שלושה שבועות הוא הציג כאן את דוח בנק ישראל, שאלנו אותו, 'מתי תגדיר את שוק הדיור כבועה?
מירי רגב: כבעיה אמיתית במשק?
מירי רגב: ' אז עכשיו החליטו להעלות את המשכנתא ולהרחיק את החלום של צעיר, של משפחה צעירה, לחיות בצורה מסודרת ומכובדת, ובמקום אולי לדבר עם קבלנים על לבנות דירות, אנחנו צריכים לדבר עם קבלנים על להביא לפה באמת אוהלים, כי לא תהיה דרך אחרת.
מירי רגב: אתה צוחק, אבל אני אומרת לך שזו המשימה שלך.
אריאל אטיאס: אוהלי מירי.
מירי רגב: לא, הם יהיו אוהלי השר אטיאס, וזה יהיה חבל וזה יהיה קשה, וזאת המשימה שלך.
מירי רגב: המשימה שלך זה לדאוג בראשו בראשונה שלאנשים תהיה היכולת לגור בצורה מכובדת, לא לחזור לחיות עם ההורים, לחיות בצורה מסודרת, מכובדת, ולחנך את הילדים שלהם.
מירי רגב: השאלה היא האם אתה מוכן ללכת לעניין של מענקי מקום, להחזיר את מענקי המקום לפריפריה בתקציב 2011-2012?
מירי רגב: אם אתה אומר, אני הולך על העניין הזה, זה חשוב לי, אני שם מתקציבי ואני הולך לאוצר ואומר שזה הדבר הכי חשוב לי עכשיו, לפחות להחזיר אל"ף, את הצעירים לפריפריה, בי"ת, להחזיר את הבנייה לפריפריה.
מירי רגב: כולנו, מכל המפלגות, אנחנו נבוא ונראה כיצד אפשר להביא את כל הכנסת.
מירי רגב: אבל אם אתה לי שיש בעיה, בסדר, כולנו יודעים שיש בעיה, אבל אחריות שלך כשר לראות איך אנחנו פותרים את הבעיה הזאת.
מירי רגב: אני חושבת שהצעד הראשון יהיה להחליט שמחזירים את מענקי המקום.
מירי רגב: ברגע שנחזיר את מענקי המקום לפריפריה, אני חושבת שהתקדמנו הרבה מאוד.
מירי רגב: ואם אנחנו נצליח לעשות את זה בתקציב 2011-2012, אני חושבת שגם אתה עשית את שלך כשר, מעבר למשימות הנוספות שכמובן יש לך.
מירי רגב: כמו שאתה יודע, השר שרון, בתקופתו, נתן הרבה מאוד תמריצים, אמר את זה כאן גם חבר הכנסת כבל, התייחסה לזה גם חברת הכנסת אורלי לוי, גם עם אבא, 100,000 דירות הם בנו.
אורלי לוי אבקסיס: פעם היתה נפתחת ישיבת ממשלה בכמה דירות בנינו השבוע.
אריאל אטיאס: זו היתה מדינה אחרת.
מירי רגב: מה זה מדינה אחרת?
מירי רגב: אלה אותם אנשים.
אורלי לוי אבקסיס: אלה היו אנשים אחרים, היו מנהיגים.
אורלי לוי אבקסיס: זו ההזדמנות שבה נבחן מנהיג, שהוא רואה עשרים שנה קדימה.
מירי רגב: עובדה שכשמחליטים שבונים דירה בשנתיים, אפשר לבנות דירה בשנתיים.
מירי רגב: לא חייבים לבנות דירה בכל כך הרבה שנים.
אריאל אטיאס: ראשית תודה לחברת הכנסת מירי רגב, על היוזמה, ועל המוטיבציה לנסות להזיז פה משהו.
אריאל אטיאס: אני אגיד לכם בכותרת משפט אחד שאולי יכול לענות על רוב מה שאמרתם כאן, ועל ההצעות הטובות שיש.
אריאל אטיאס: האיש שהיה צריך לשבת פה לענות על זה הוא שר האוצר ואני אגיד לכם למה.
אריאל אטיאס: אני בעד מענקים?
אריאל אטיאס: אני צריך את האישור שלו.
אריאל אטיאס: אני בעד מענקי מקום, אני צריך את האישור שלו.
אריאל אטיאס: סבסוד משכנתא, אני בעד, אני צריך את האישור שלו.
אריאל אטיאס: נצרת עלית, אני בעד לסבסד לכם את הפיתוח, אני צריך את האישור שלו.
אריאל אטיאס: לכן אני רוצה להגיד לכם, אנחנו לא מסירים אחריות.
אריאל אטיאס: אני לא בא ואומר שהאחריות עליהם.
אריאל אטיאס: אני אגיד לכם איפה האחריות שלנו.
אריאל אטיאס: לפני שנה נכנסתי למשרד, שמתי את המשימה הקשה ביותר לביצוע, אבל החשובה ביותר לתוצאה, על השולחן, וזה לנסות להוזיל את מחירי הדירות.
אריאל אטיאס: לא באתי להעביר קדנציה ולהתעסק בדברים שהם חשובים, אבל קטנים.
אריאל אטיאס: לקחתי את הדבר המרכזי, שמתי אותו על השולחן ואני יודע שבוחנים אותי בזה, בכמה דירות אנחנו נוציא ומה יקרה עם המחיר.
אריאל אטיאס: אבל צריך לדעת שהדברים המהירים, של עכשיו, של מיד, זה משרד האוצר.
אריאל אטיאס: הדברים שלוקחים זמן, שזה היצע הדירות, זה במגרש שלנו.
אריאל אטיאס: אבל אין לנו לחיצת כפתור, פתאום לשים 100,000 יחידות דיור בשוק.
אריאל אטיאס: בגלל שנכנסנו למצב קיים, של תכניות שאושרו ברבות השנים.
אריאל אטיאס: לאשר תכנית בישראל לוקח שש שנים.
אריאל אטיאס: זאת אומרת, אני חי היום על הסחורה שייצרו עבורי קודמיי במשרדי השיכון והפנים ובמינהל מקרקעי ישראל.
אריאל אטיאס: לסחורה הזאת יש כמה מגבלות.
אריאל אטיאס: מגבלה ראשונה שרוב ראשי הערים רוצים דירות גדולות, 160 מטר, 150 מטר, זה לא מתאים לזוגות צעירים.
אורלי לוי אבקסיס: זוגות צעירים עם ילדים?
אריאל אטיאס: אני מדבר על המסה.
אריאל אטיאס: זוג צעיר מתחתן, יש לו ילד, עוד אחד, קשה לו, שני בני הזוג עובדים, מה תיתן לו חמישה חדרים?
אריאל אטיאס: עשיתי סיור בפתח תקווה, באתרי בנייה, לא מצאתי פחות מחמישה חדרים, מיליון וחצי שקל.
אריאל אטיאס: הוא לא רוצה חמישה חדרים, תן לו שלושה.
אריאל אטיאס: רוב ראשי הערים באזורי הביקוש לא רוצים.
אריאל אטיאס: יש כאן תפיסה, שאני חולק עליה, והיא מעוותת, שדירה קטנה זה אוכלוסייה חלשה.
אריאל אטיאס: מה זה הדבר הזה?
אריאל אטיאס: היום דירה קטנה עולה 800,000, 900,000 שקל.
עדי ברקו: תן לי קרוון בגליל, אני בא.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו מדברים עכשיו על הפריפריה.
מירי רגב: אני רוצה לשמוע פתרון.
אריאל אטיאס: אני אגיע לפריפריה, אבל אני רוצה להגיד לכם למה המחיר בפריפריה גם גבוה היום, כי תמיד יש את הפער שנשאר.
אריאל אטיאס: ככל שהמחיר במרכז עולה, גם בפריפריה יעלה.
אריאל אטיאס: כי יש את הפער ביניהם, כמה בן אדם שווה לו לשלם.
אריאל אטיאס: כשאומרים שבפריפריה הקרקע היא אפס, נכון, אבל הפיתוח לא אפס.
אריאל אטיאס: אני רוצה להגיד לכם את שיטת הפיתוח.
אריאל אטיאס: הפיתוח זה לא פיתוח ישיר, זה גם לא אני קובע.
אריאל אטיאס: יש את שיטת ההעמסות.
אריאל אטיאס: כל הגשרים שבסביבה והצמתים, ולסדר את הביוב ואת המט"ש, מגלגלים על איזה פרויקט.
אריאל אטיאס: עכשיו מתפרסם מכרז, כותבים לך שהקרקע במחיר שמאי, פיתוח 120,000 שקל.
אריאל אטיאס: כשאתה מתחיל לפרק, איך הגענו ל-120,000 לדירה?
אריאל אטיאס: אם תיגע ותקלף את זה, מה עולה לדירה, התשתיות, הביוב, הכבישים, החשמל וכבישי הגישה?
אריאל אטיאס: חצי מזה, השאר זה העמסות.
אריאל אטיאס: האם יש לנו סמכות להחליט לבד?
אריאל אטיאס: התשובה היא לא.
מירי רגב: אז מה בסמכותך, כבוד השר?
אריאל אטיאס: ולמרות זאת אני לא באתי לכאן להסיר אחריות, באתי להגיד את השיטה.
אריאל אטיאס: בישראל צריכים כ-40,000 דירות בשנה.
אריאל אטיאס: בפועל בעשור האחרון יצאו לשוק כ-30,000 דירות, שמתוכן 20,000 וקצת דרך מינהל מקרקעי ישראל.
אריאל אטיאס: אז המחסור הוא על פני עשור, אי אפשר לפתור את זה בשנה, עם כל הכבוד.
אריאל אטיאס: למרות זאת, עשינו פעולות מאוד אגרסיביות ואנחנו נמשיך בהן, הוצאנו בשמונה חודשים 21,500 יחידות, בכל 2008 הוציאו 17,000.
אריאל אטיאס: תראו את המספרים.
אריאל אטיאס: ואנחנו בחודש הבא נוציא אלפים ובחודש שיבוא אחריו עוד אלפים.
אריאל אטיאס: זה ברמת ההיצע.
אריאל אטיאס: כי אני מאמין שבתורת הכלכלה הבסיסית, ואמרו את זה פה לפניי, ההיצע מוריד מחירים.
אריאל אטיאס: כל הטבה שאתה נותן ולא בא בצדה, או לקשור את זה שזה יגיע לצרכן, בסוף הקבלנים, אל תטעו בהם, הם גובים את המחיר הגבוה ביותר שהשוק יכול לתת להם.
אריאל אטיאס: מתי זה לא הולך לקבלן?
אריאל אטיאס: כשיש פעולות תומכות.
אריאל אטיאס: אנחנו בעד פעולות תומכות.
אריאל אטיאס: למשל, כשאת אומרת סובסידיה.
אריאל אטיאס: בשנת 2003 שר האוצר שהיה, נתניהו, הוריד במכה אחת את כל המענקים בהיקפים של מיליארד שקל בשנה.
אריאל אטיאס: התוצאה?
אריאל אטיאס: מ-2003 עד 2008 ירדו המשכנתאות שלקחו ממשרד השיכון ב-69%.
אריאל אטיאס: זאת אומרת שפחות קנו שם דירות, כי זה לא השתלם להם.
אריאל אטיאס: עכשיו אם נבוא להחזיר את זה בשיטה הזו, אומר האוצר, ואי אפשר להגיד שזה מופרך, זה יכול להגיע לקבלנים.
אריאל אטיאס: אז אנחנו הצענו דבר, שגם דיברתי איתך עליו, שהמדינה תסבסד את המשכנתא, 20% מהמשכנתא, בתשלומים.
אריאל אטיאס: מה זה עושה?
אריאל אטיאס: זה אומר שזה לא עולה למדינה מיד מיליארד שקל, כמו שזה עלה אז.
אריאל אטיאס: אם לוקחים עכשיו את המענקים האלה ומושכים אותם על פני משכנתאות בתשלומים, זה לא יוצא מתקציב המדינה, זה יכול לצאת מתקציב משרד הבינוי והשיכון, אנחנו לא מנצלים את כמות הכסף למשכנתא שיש לנו.
אריאל אטיאס: ב-2009 לקחו רק 6,500 משכנתאות ממשרד השיכון.
אורלי לוי אבקסיס: זו בדיוק אותה רשת ביטחון של הגליל, שאי אפשר להשתמש בה.
אריאל אטיאס: יש לנו תקציב מהתקציב של משרד השיכון, של המשכנתאות, אבל צריך בהחלט את ההסכמה של האוצר לתת את הדבר הזה.
אריאל אטיאס: אני הצעתי לתת את זה רק לדירה ראשונה ורק בפריפריה, 20% מהמשכנתא שהמדינה תשתתף בהחזר.
אריאל אטיאס: למה אני אומר 20%?
אריאל אטיאס: 20% בעצם יש יתרון לרוכש להתמקח עם הקבלן.
אריאל אטיאס: כשאתה בא ואומר לו שיש לך 100,000 שקל מענק, לא חשוב מה, אז הוא מגלגל את זה על הדירה.
אריאל אטיאס: אבל כשאתה מייצר את הוויכוח בין הקבלן לרוכש, שהוא יודע שכל מחיר 20% שווה לו להוריד, זה עושה את שלו.
אריאל אטיאס: עוד משפט מה אפשר לעשות מיד, התייחסתי לזה גם בכלי התקשורת, הפחתת מסים לדירה ראשונה.
אריאל אטיאס: 40% מהדירה זה המסים.
אריאל אטיאס: אם ממוצע דירה בישראל עולה יותר ממיליון שקל, אז קרוב ל-400,000 שקל וקצת יותר זה הולך למסים ושרשור למדינה.
אריאל אטיאס: זה דבר שהמדינה יכולה להחליט עכשיו.
אריאל אטיאס: זה לא שר השיכון, עם כל הכבוד לו.
מירי רגב: אז מה כן שר השיכון?
אריאל אטיאס: רגע, אני כבר נתתי פה כמה פעמים מה שר השיכון, לחזור על זה?
אריאל אטיאס: להלן מה שר השיכון יכול לעשות: להגדיל את היצע הקרקעות בכמות גדולה, אבל זה לא בלחיצת כפתור וזה להדביק פיגורים של עשור, אבל זה אפשרי וזה כבר קורה, וזה מיד מתחיל להשפיע, בגלל שאת הדירות מוכרים מיד אחרי המכרזים, לא מחכים עד שבונים.
אריאל אטיאס: יש לנו יכולת להגדיל את המחיר למשתכן, ומי שחשב שאנחנו עושים את זה לחרדים, אז זה משהו פופוליסטי.
אריאל אטיאס: הוצאנו מחיר למשתכן בשנה האחרונה, 1,700 יחידות, מתוכם לעיר חרדית 168 באלעד.
אריאל אטיאס: זה מה שהוצאנו ב-1,700 יחידות מחיר למשתכן.
אריאל אטיאס: והשבוע אני שיניתי את הכללים של המחיר למשתכן, שהתחילו ב-94'.
אריאל אטיאס: לא נגעו בהם מ-94' ואני שיניתי אותם השבוע, אחרי ועדה בתוך המשרד שהקמתי, שנותן שוויון הזדמנויות, גם למי שאין לו ילדים, שייכנס למחיר למשתכן, 20%.
אריאל אטיאס: מי שיש לו ילד אחד עד שלושה, עוד 20%, מארבעה-שישה, 30%, שבעה ומעלה 30%.
אריאל אטיאס: בעצם לקחנו את השיטה של מחיר למשתכן, מעבר לזה שאנחנו מגדילים את הכמויות, אנחנו משריינים כמויות לזוגות ללא ילדים, לזוגות עם קצת ילדים, כדי לתת שוויון הזדמנויות לכולם.
אריאל אטיאס: אז תרדו מהקשקוש הזה שזה קשור לחרדים.
אריאל אטיאס: מי שהמציא את השיטה זה היה בממשלת רבין.
אריאל אטיאס: מי שקבע את הכללים זה היה בממשלת רבין ובממשלה הזו שר מש"ס שינה אותה לטובת כלל המגזרים.
אריאל אטיאס: מה המדינה ואתם, ואנחנו, וכולנו ביחד יכולים לעשות?
אריאל אטיאס: סל של פתרונות.
אריאל אטיאס: הדרמטי ביותר והמהיר ביותר זה מסים.
אריאל אטיאס: זה עכשיו.
אריאל אטיאס: מחר בבוקר.
אריאל אטיאס: יש לנו חוק ההסדרים, אפשר להתחיל---
אורלי לוי אבקסיס: אתם מתכוונים להילחם על זה?
מירי רגב: אם אנחנו מעלים אותה ואתה תומך, וש"ס כולו תומך, אז אנחנו מסודרים.
אריאל אטיאס: אני הגשתי סל של הצעות לראש הממשלה ולשר האוצר.
אריאל אטיאס: אני מוכרח לומר שלא סגרו בפניי את הדלת, לא אמרו לי 'אין מה לדבר', כמו על דברים אחרים.
אריאל אטיאס: מעניין, הדיונים מתקיימים בינינו---
אורלי לוי אבקסיס: עד היום אנחנו מתקנים את העיוותים של 2003, בכל התחומים, בתחומי הרווחה וכדומה.
אריאל אטיאס: סל של הטבות שמיועדים רק לזוגות צעירים ורק לדירה הראשונה להם.
אורלי לוי אבקסיס: מה זה זוג צעיר?
אורלי לוי אבקסיס: תגדיר לי זוג צעיר.
אריאל אטיאס: אז נתווכח אחרי זה מה זה זוג צעיר, בסדר?
אריאל אטיאס: אני מדבר עכשיו על העקרונות.
אריאל אטיאס: העיקרון המרכזי זה הדירה הראשונה.
אריאל אטיאס: מי שלא היה לו דירה בימיו, יקבל הטבות במס שיילכו ישירות אליו.
אריאל אטיאס: יש סל של פתרונות, אני לא רוצה להלאות אתכם בגלל הזמן במה מדובר.
אריאל אטיאס: ראש הממשלה יודע את זה, שר האוצר יודע את זה, לא סגרו בפניי את הדלת.
אריאל אטיאס: אנחנו עדיין מדברים על זה.
אריאל אטיאס: זה פתרון דרמטי, מיד עכשיו.
אריאל אטיאס: דברים שלוקחים יותר זמן, וסיפורי נצרת וזה, אני מסכים עם הכל.
אריאל אטיאס: אני אמרתי לראש הממשלה על נצרת עלית, ביחד עם עוד מפלגות, הר יונה ג'.
אריאל אטיאס: בהר יונה ג' השקיעו 156 מיליון שקלים, משרד השיכון, קבור באדמה, לא השתמשו בזה עד היום, וגם לא ישתמשו אם לא יעשו סבסוד של פיתוח.
אריאל אטיאס: לבנות שם עולה יותר מ-1,000 דולר למטר, זו קרקע גולשת, יש שם בעיה קשה.
אריאל אטיאס: צריך לסבסד את הבנייה, כי לא משתלם לבוא לגור שם.
אריאל אטיאס: היום, בלי הסבסוד, עולה 150,000 דולר להרים שם דירה.
אריאל אטיאס: לא שווה.
אריאל אטיאס: יילכו לגור בחריש, יותר זול.
אריאל אטיאס: ומי שחשב שאין לנו פרויקטים לחילוניים, אז בואו אני אגיד לכם משהו.
אריאל אטיאס: כל הארץ פתוחה בפני חילוניים, ויש פרויקט אחד לחרדים בחריש.
אריאל אטיאס: אז אני לא צריך לענות יותר, הכל בסדר.
אריאל אטיאס: יש לנו בראש העין.
אריאל אטיאס: הוצאנו 21,500 יחידות, זה לכל המגזרים.
אריאל אטיאס: החרדים לא קונים דירות בשוק החופשי, הם רוצים לקנות רק בפרויקטים שמתאימים להם, על מנת למנוע חיכוך עם האוכלוסייה החילונית.
אריאל אטיאס: זה טוב גם לחילוניים, גם הם רוצים את זה, וכולם רוצים את זה, ואנחנו יכולים לחיות כאן באהבה, באחווה, שלום ורעות עם כל המגזרים, כשלחרדים יהיו פרויקטים נפרדים, שלמעלה מעשור לא נעשה.
אריאל אטיאס: תרדו מהסיפור הזה, אנחנו לא---
אורלי לוי אבקסיס: זה לא אנחנו אמרנו את זה.
אריאל אטיאס: תרדו מזה, אנחנו דואגים לכל המגזרים.
אריאל אטיאס: המכרזים פתוחים לכולם, כל הארץ פתוחה בפני כולם, ולחרדים פתוחים רק הפרויקטים שלהם.
מירי רגב: מה שאתה אומר, שהאויב של הצעירים הוא כרגיל האוצר.
מירי רגב: המלחמה היא עם האוצר והאוצר הוא זה שצריך לתת את הפתרונות לזוגות צעירים.
מירי רגב: זה מה שאתה אומר.
מירי רגב: כרגע האוצר הוא הבעיה.
אורלי לוי אבקסיס: וראש הממשלה, זה שהוריד את כל המענקים---
אריאל אטיאס: את אוהבת את הכותרת שלך.
מירי רגב: לא, אני שואלת אותך.
אריאל אטיאס: אני עונה לך.
אריאל אטיאס: אני לא מסיר אחריות, אני שמתי את זה על ראש שמחתי, אני יודע שאני נבחן בזה, אני ממשיך להיאבק על זה, אני נחוש ובעזרת ה' אני אצליח.
אריאל אטיאס: אני אגיד לכם גם למה, אל"ף, בדרך שאדם רוצה לילך מוליכים אותו.
אריאל אטיאס: בי"ת, יש לנו קרקעות, ההיצע ינצח את הביקוש, זה ייקח יותר זמן מאשר אם נקבל עזרה מראש הממשלה ושר האוצר, שזה קורה עכשיו.
אריאל אטיאס: אם לא נקבל מהם עזרה, זה ייקח יותר זמן.
אריאל אטיאס: זה מה שיש לי להגיד.
מירי רגב: תודה לך, כבוד השר.
משה נשיא: על סדר היום תוכנית החומש לפתרון בעיותיה של קהילת יוצאי אתיופיה בישראל ולקידום השלכותיה בחברה הישראלית.
משה נשיא: מי יכול לדווח לוועדה על ההתקדמות?
משה נשיא: מי מייצג את משרד ראש הממשלה?
אלישבע דרר: שמי אלישבע דרר ואני מאגף תכנון מדיניות, משרד ראש הממשלה.
אלישבע דרר: בשבעה-עשר לחודש מאי התכנסה וועדת השרים לענייני קליטה, שהחליטה לייצב את תוכנית החומש.
אלישבע דרר: היקף התוכנית בהצעה שלנו עומדת על ארבע מאות ותשעים מיליון שקלים חדשים, וההרחבה תיעשה משנת 2010 לשנת 2013.
אלישבע דרר: המענה העיקרי הוא ייעוד התקנות.
אלישבע דרר: שלמה מולה: 2010?
אלישבע דרר: אנחנו כבר באמצע השנה.
אלישבע דרר: הדיון היה אמור להיות כבר לפני חודשיים אם אני לא טועה.
אלישבע דרר: ניסינו לכנס את וועדת השרים לפני כן אבל זה לא התאפשר מסיבות טכניות.
אלישבע דרר: שלמה מולה: התקבלו החלטות בוועדת השרים?
אלישבע דרר: קיבלו את התוכנית שהגשנו כפי שאמרתי –
משה נשיא: למשך חודשיים אי אפשר היה לכנס את וועדת השרים?
אלישבע דרר: מסיבות טכניות.
משה נשיא: אני מתפלא מפני שאני יודע שבממשלה הזו אפשר גם לקבל החלטות תוך עשרים וארבע שעות, כפי שנעשה בעניין בית החולים "ברזילי".
אלישבע דרר: בשבעה עשרה לחודש ההצעה שהגשנו התקבלה בפה אחד בכפוף לסוגיה אחת שנותרה פתוחה, והיא תוספת תקציבית למשרד הקליטה.
אלישבע דרר: שלמה מולה: זאת אומרת שאין תקציב בשורה התחתונה?
אלישבע דרר: יש החלטה אבל אין תקציב?
אלישבע דרר: בסך הכול, הצלחנו לגייס קונצנזוס וההחלטה התקבלה בפה אחד, למעט הסוגיה של התוספת שביקש משרד הקליטה וזה נמצא כרגע בדיונים עם משרד האוצר.
משה נשיא: תודה.
משה נשיא: נציגי משרד הקליטה נוכחים?
משה נשיא: שמי משה נשיא ואני מפרויקט "אור" תוכנית החומש.
משה נשיא: אנחנו כרגע לקחנו צעד אחור היות ומשרד ראש הממשלה והאגף לתכנון המדיניות נכנס לתפקיד המוביל.
משה נשיא: לפי מה שידוע לנו, בשנת התקציב 2010 יש תוכניות עבודה, אנחנו ממשיכים לפעול על בסיס התקציבים של שנת 2009 ו-2008 מפעילויות שטרם הסתיימו.
משה נשיא: אנחנו פועלים עדיין על פי החלטה 188 ממאי 2009.
חיים אורון: כמה כסף מדובר בשנת 2009 ובשנת 2010?
משה נשיא: בשנת 2009 מדובר על תקציב של 4.9 מיליון שקלים, ובשנת 2010 מדובר על 9.6 מיליון שקלים, לאור קיצוצים אנחנו נמצאים בסכומים הללו.
משה נשיא: אני מבקש את תגובת משרד הרווחה.
משה נשיא: דפני מושיוב: שמי דפני מושיוב ואני מרכזת מנהלת קליטה, מפקחת ארצית במשרד הרווחה.
משה נשיא: אנחנו עובדים בארבע רשויות מקומיות: עפולה, נתניה, רחובות ואשקלון, וההחלטה החדשה מרחיבה את הפעילות לעוד שבעה יישובים – קריית מלאכי, ראשון לציון, בפניכם רשימה של שישה שחסרה בה רשות מקומית אחד.
משה נשיא: את מרוצה מההתקדמות?
משה נשיא: דפני מושיוב: מבחינת משרד הרווחה אנחנו מרוצים, למעט בעיית התכנון.
משה נשיא: אנחנו הבאנו אנשים למודעות ורצון שהם מעוניינים לקבל ידע נוסף בעברית וכמובן הכשרה מקצועית שזהו השדרוג המשמעותי ביותר בעינינו.
משה נשיא: זה כולל צעירים שהם בקצה הרצף מבחינה ההכשרה המקצועית.
משה נשיא: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, ואני מקווה שהשינויים יביאו לשיפור נוסף בתחום.
משה נשיא: בנוסף, אנחנו עובדים עם משרד החינוך בנושא שיעורי עברית לילדים ופעילות אחר הצהריים.
משה נשיא: תודה רבה.
משה נשיא: נציג משרד החינוך מקבל זכות דיבור.
משה נשיא: מאיה שריר: שלום רב, שמי מאיה שריר ואני מנהלת אגף קליטת תלמידים עולים, משרד החינוך.
משה נשיא: משרד החינוך הקצה את כל הסכום שהיה אמור להקצות מבסיס משרד החינוך לשנים 2010 עד 2013 – עשרים מיליון שקלים כל שנה, בסך הכול שמונים מיליון, ולשנת 2009 חמישה עשר מיליון שקלים.
משה נשיא: אנחנו פועלים בהתאם למימוש מלא של כל הסכומים.
משה נשיא: תודה, האם הגברת וויצמן רוצה להוסיף משהו?
משה נשיא: תמי ויצמן: לא.
משה נשיא: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
משה נשיא: ציפי שיינקמן: שמי ציפי שיינקמן, מנהלת אגף אכיפת חוקי עבודה במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
משה נשיא: בשנת 2008 ו-2009 עמדו לרשותנו 6.2 מיליון שקלים, הייתה ועדה שהחליטה על מספר תוכניות רוחביות וממוקדות.
משה נשיא: לאור הקיצוץ בתקציב לא יכולנו להפעיל את כל התוכניות.
משה נשיא: מה התקציב כיום?
משה נשיא: ציפי שיינקמן: 3.2 מיליון שקלים.
משה נשיא: אז קיצצו חמישים אחוזים מהתוכניות אצלכם?
משה נשיא: ציפי שיינקמן: כן.
משה נשיא: קיצצו לכולם.
משה נשיא: האם נציג משרד האוצר יכול לומר מדוע קיצצו למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה חמישים אחוז?
משה נשיא: סליחה, הכנתי את הנתונים הללו.
משה נשיא: התוכנית המקורית במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה על שניים עשר מיליון שקלים לשנה הזו ועל שמונה עשרה מיליון שקלים במשרד הרווחה.
משה נשיא: אם משרד האוצר טוען שאין קיצוצים – הקיצוץ שנעשה בהחלטה 188 הוריד את זה מ-12 ו-18 לשלושה מיליון שקלים, שזה קיצוץ מאוד משמעותי.
משה נשיא: אריאלה רבדל-נדקוב: החידוש בישיבה שהייתה בשבעה עשר לחודש הוא בעניין הצעירים.
משה נשיא: שלמה מולה: נכון, רק משפחה אחת רכשה משכנתאות לזוגות צעירים לרכישת דירה במסגרת תוכנית החומש.
משה נשיא: אריאלה רבדל-נדקוב: הבעיה הייתה החלק המענקי במשכנתא, אם נותנים להם מענק או לא.
משה נשיא: זה היה בדיון הקודם, אני לא יודעת איך זה נפתר ומה נעשה.
משה נשיא: שלמה מולה: האם משרד האוצר יכול לומר לנו מה נעשה בנושא המשכנתאות?
אלישבע דרר: ההצעה שהצגנו במסגרת מענקים ומשכנתאות – התקציב עלה.
אלישבע דרר: בהחלטה מקורית דובר על שלושים מיליון שקלים וזה עלה לחמישים מיליון שקלים.
משה נשיא: אבל למה רק משפחה אחת לקחה משכנתא?
אלישבע דרר: היו בעיות, אני לא משרד השיכון אבל הבנתי שהיו גם בעיות של התקשרות מול הבנקים.
אלישבע דרר: אריאלה רבדל-נדקוב: הבעיות נובעות משני דברים.
אלישבע דרר: הייתה בעיה של הזוגות הצעירים בחלק של המענק, אבל יש גם בעיה בלקיחת המשכנתא בבנק עצמו, שלמרות שעומד הכסף ויש העמדה של הון עצמי מצד הלווה –
משה נשיא: אוקיי, תודה רבה.
דני אדמסו: שמי דני אדמסו ואני מנהל כללי של האגודה הישראלית למען עולי אתיופיה, ואנחנו מלווים את התוכנית מהיום הראשון.
דני אדמסו: היה צריך להיות חלק מתקציב התוכנית שהוא כארבע מאות אלף שקלים לביצוע מעקב אחר ביצוע התוכנית.
דני אדמסו: אנחנו בינתיים לא ראינו בקרה על התהליך.
דני אדמסו: התוכנית התחילה בפברואר 2008, ואנחנו כיום במאי 2010 נמצאים בחמישים אחוזים מהזמן, אבל אולי בעשרה אחוזים מביצוע התוכנית ומאתיים אחוזים מתוכנית הדיון.
דני אדמסו: הזמן בפועל ממשיך לעבור והתוכנית מומתת על ידי שריפת זמן.
דני אדמסו: רוב הכספים באים מתוכניות קיימות, והמשמעות היא שאנשים שהיו אמורים לקבל תמיכה מאותן תוכניות כבר לא מקבלים תמיכה כי הוחלט להעביר את התקציב לתוכניות החדשות.
דני אדמסו: המצב בפועל הוא שאין תוכנית, אלא יש רצון של המשרדים לענות על הלחץ הציבורי וכולם מייצרים תשובות חצי מלאכותיות כדי לתת מענה.
משה נשיא: זכות הדיבור ניתנת לחברי הכנסת.
חיים אורון: אני מבקש שנפנה למחלקת המידע של הכנסת ונקבל תוך שבועיים טבלה עם ארבע שורות, שכוללת ביצוע, פערים, ומהו התקציב מתוך המשרדים.
חיים אורון: אני אומר זאת מפני שמדובר בכספים קיימים, אני רוצה שיהיה בירור כמה מהתקציב הוא כסף "חדש" וכמה הוא הסתה של תקציבים מתוכניות קיימות.
מגלי והבה: אנחנו חוזרים תמיד לאותה תופעה, בייחוד משרד ראש הממשלה שמגיב רטרואקטיבי על שנת 2009 ו-2008, איזו מין ממשלה זאת?
מגלי והבה: מפה צריכה לצאת קריאה למשרד ראש הממשלה.