GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי ברדה: כלומר, אם אנחנו לוקחים את השפעתו המצטברת של המדד הסוציו-אקונומי על כלל מרכיבי המצ'ינג והשונות בתוך הרשות המקומית, אתה לא מקבל 2 מיליון שקל או 8 מיליון שלי או 20 מיליון של מישהו אחר.
אלי ברדה: תוסיפו לזה גם את החתכים ואת המיליונים האחרים במשרדי הממשלה השונים.
אלי ברדה: אם אני ראש עיר אחראי והודיעו לי במרס שמקצצים לי 6 מיליון שקל, אני עושה התאמה תקציבית מהירה, עושה תכנית הבראה זריזה, רותם את ועד העובדים, רותם את ההסתדרות ואת משרד הפנים, חותם על הסכם קיבוצי ובשנת התקציב הזאת, במרכיבי עלויות הפרישה של תכנית ההבראה ההוצאה גדולה יותר לרשות.
אלי ברדה: אני אומר להם: מה עם איזשהו שיפוי במענקי תכניות ההבראה?
אלי ברדה: הם אומרים: תבוא בעוד שנתיים.
אלי ברדה: תוסיפו גם את העניין הזה.
אלי ברדה: אם אתה רוצה להתייעל ולהתייחס לגזרות שלהם כי אתה אומר שהם אטומים ותסתדר בלעדיהם... גם ככה הם לא נותנים לך את העזרה המתאימה הנדרשת כדי שתעשה את הדברים שלך.
אלי ברדה: רבותי, אני באתי לוועדה הזאת גם על חשבון דברים אחרים רק מתוך כבוד לוועדה משום שזו לא ועדה של ונטילציה שבאים לפה, מקטרים כתף על כתף והולכים הביתה.
אלי ברדה: זו ועדה שיש לה רגישות חברתית החל מהיושב ראש וכלה בכל חברי הוועדה.
אלי ברדה: זו ועדה שיש לה גם שיניים.
אלי ברדה: אני מציע שאחרי כל הדיבורים האלה תצא החלטה שאומרת שמשפים את הרשויות.
אלי ברדה: אחת מן השתיים, או שמשפים את הרשויות שנפגעו במענק האיזון או שלא לוקחים בחשבון השנה את השינוי בדירוג הסוציו-אקונומי.
אלי ברדה: שנית, מקימים ועדה שתבחן את המשקל שנותנים לדירוג הסוציו-אקונומי במרכיב הנוסחה ושמשרד הפנים יזמין שוב את הבדיקה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אלי ברדה: שייקחו את הנתונים ואת ההשפעה של מה שקרה במלחמת לבנון ובגזרות הכלכליות מסוף 2008.
אלי ברדה: רק אם תהיה החלטה אופרטיבית חד משמעית וברורה נוכל לחזור בנו מן הדברים שאמר בוסקילה, שפורום ערי הפיתוח החליט שיוצאים למאבק.
אלי ברדה: רבותי, קודם הזכרתם את המים.
אלי ברדה: קחו את הגזרות הכלכליות, קחו את עלויות השכר שהשיתו עלינו ללא שיפוי, קחו את תעריפי המים, קחו את הכל.
אלי ברדה: לכם יש פה ראייה רחבה יותר ואתם יכולים לשקלל את הכל.
אלי ברדה: תראו איזה עומס ואיזה גזרות יש על הרשויות המקומיות.
אלי ברדה: לכן, רק החלטה אופרטיבית כאן היום תוכל לאפשר לנו להימנע מצעדים דרסטיים שמצד אחד אנחנו לא רוצים לעשות, אבל מצד שני אתם דוחפים אותנו לעשות אותם.
אלי ברדה: רק אז נוכל להגיד שיש אוזן קשבת בירושלים, לא רק אטימות לב.
רונית תירוש: אדוני היושב ראש, מילה גם לך וגם למנהל הוועדה.
רונית תירוש: אני באמת חושבת שצריך לקחת בשתי ידיים גם את ההערה ראש העיר דהן וגם את ההערה של ברדה.
רונית תירוש: צריך להזמין את הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ולדון בכל נושא המדד הסוציו-אקונומי, שהוא מעוות בתכליתו.
רונית תירוש: לא צריך להתווכח, לא עם משרד הפנים ולא עם משרד החינוך כי כל משרד לוקח את המדד הזה ועושה את הגזרות על פיו.
ציון פיניאן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בבקשה.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אני מחזיקה פה את העמודות של מענקי האיזון.
שלי יחימוביץ': שנת 2004 היתה שנה שחורה במיוחד.
שלי יחימוביץ': זו היתה שנה אחרי "תכנית ההבראה" הכלכלית של בנימין נתניהו, עם שר פנים שלא היה קשוב בכלל לצרכי השלטון המקומי, פורז משינוי, ובאמת עשו שמות.
שלי יחימוביץ': זאת היתה שואה לשלטון המקומי.
שלי יחימוביץ': האבסורד הוא ששנה קודם לכן כמעט כל הרשויות במאה אחוזים כבר היו על סף איזון ואז באו הגזרות המטורללות האלה ופשוט מוטטו את הרשויות.
שלי יחימוביץ': אני מדברת על 2003, אז היתה תחילת הפגיעה בשלטון המקומי, היינו אז ב-2.6 מיליארד וב-2004 ב-2.3 מיליארד.
שלי יחימוביץ': כלומר, היום אנחנו במצב עוד יותר גרוע מהשנים הארורות האלה, שכולם זוכרים אותן לדראון עולם ושמאז השלטון המקומי לא השתקם בכלל.
שלי יחימוביץ': כל הקיצוצים הם בבסיס.
שלי יחימוביץ': כל הקיצוצים בבסיס וכל התוספות הן לא בבסיס.
שלי יחימוביץ': למה, לעזאזל, אנחנו צריכים להתחיל מ-1.8 מיליארד ב-2011-2012 ואז הם צריכים לבוא על הברכיים ולהתחנן לעוד?
שלי יחימוביץ': למה שזה לא יהיה בבסיס?
שלי יחימוביץ': מאיפה ההגיון הצרוף שזה צריך לרדת ל-1.8 מיליארד וכל תוספת תהיה תוצאה של תחנונים ונדבות?
שלי יחימוביץ': אמרתי בפעם הקודמת בדיון על השלטון המקומי ואני אומרת שוב שאם יש משהו שאנחנו צריכים להתכנס סביבו בתקציב זה השלטון המקומי כי אנחנו לא מדברים על שלטון מקומי.
שלי יחימוביץ': זה לא עוד סקטור שבא לבקש טובה, זאת מדינת ישראל.
שלי יחימוביץ': יש אולי כמה נושאים זעירים שוועדת הכספים תעמוד עליהם בכל כובד משקלה כי אנחנו באמת חלוקים בינינו ביחס לסדרי קדימויות של דברים.
שלי יחימוביץ': אם יש כמה דברים שאנחנו צריכים להתאחד סביבם ממש באופן מוחלט ולהטיל את כל כובד משקלנו הם החזרת מענקי האיזון למצב נורמלי, כמו שהם היו.
שלי יחימוביץ': מצב נורמלי זה כמו שהם היו בשנים 2000-2001-2002, עד שהיו הגזרות הכלכליות.
שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על 3.4 מיליארד ובאזור הזה והכל בבסיס.
שלי יחימוביץ': למה המצב היום צריך להיות כל כך הרבה יותר חמור מכפי שהוא היה בשנים האלה, אז המצב של השלטון המקומי היה יותר טוב?
שלי יחימוביץ': אני מקבלת 200 מיילים או מכתבים ביום, ולא בהגזמה.
שלי יחימוביץ': אני לא מסוגלת להתמודד אתם, ואני אומרת לכם בכנות, למרות המתנדבים והעוזרים הנפלאים שלי.
שלי יחימוביץ': אנחנו סוגרים את המייל ביום רביעי בערב וביום שני בבוקר יש יותר מ-1,000 מיילים מאנשים, שחושבים בתמימותם שאנחנו יכולים להושיע אותם.
שלי יחימוביץ': למה אנחנו מוצפים במיילים ולא רק אני?
שלי יחימוביץ': כי השלטון המקומי קורס, כי כל קיצוץ במענקי האיזון וכל קיצוץ בתקציבי הרווחה, שנוסף למענקי האיזון, וכל קיצוץ בתקציבי החינוך גורם לפיטורי עוד עובדת סוציאלית, למשל.
שלי יחימוביץ': אין עובדת סוציאלית, אנשים לא מקבלים טיפול בשלטון המקומי והם פונים אלינו באין מושיע, כאילו אנחנו יכולים לעזור יותר.
שלי יחימוביץ': מה אנחנו יכולים לעשות?
שלי יחימוביץ': אנחנו יכולים להתקשר ולבקש שיעלו את הטופס הזה מתחתית הערימה לראש הערימה.
שלי יחימוביץ': מה עשינו בטיפול הפרטני שאנחנו נותנים לאנשים?
שלי יחימוביץ': אני חושבת שהלשכות שלנו הן ממש תמונת ראי לקריסה של השלטון המקומי, שם אנחנו רואים את הזוועה לנגד עינינו.
שלי יחימוביץ': פניות הציבור האלה הן לא פניה ועוד פניה, הן מייצגות איזושהי קריסה.
שלי יחימוביץ': עדי הסביר את זה כל כך יפה שבאמת אין לי מה להוסיף.
שלי יחימוביץ': הרי זה הטמטום בהתגלמותו.
שלי יחימוביץ': כשרשות כבר מצליחה לאסוף את עצמה, להשתקם ולהתנהל באיזשהו איזון תקציבי נורמלי והיא מתפקדת כמו שצריך, אנחנו באים ונותנים לה מכה עם פטיש על הראש ואומרים להם: לכו תהיו מסכנים כדי לקבל מענקי איזון.
שלי יחימוביץ': אני לא חושבת שיש כאן קונספירציה, אני חושבת שיש כאן טמטום מוחלט וחוסר ראיית הנולד וחוסר ראיית העתיד.
שלי יחימוביץ': אנחנו פשוט שולחים אותם להיות מסכנים ברשיון.
שלי יחימוביץ': עיר כמו כרמיאל, שלמרות כל הקשיים העצומים שלה, למרות שהיא נאבקת גם על הפרנסה ועל התעשיה ותפרון בסכנה והטקסטיל עושים בו שמות, דבר שמגיע בכלל מכיוון אחר – אגב, אנחנו מסתכלים על כרמיאל, זה מיקרוקוסמוס ואנחנו רואים כאן את כל התמונה.
שלי יחימוביץ': מצד אחד הם נפגעים במענקי האיזון, מצד שני הקימו להם את תאגיד המים עין כרמים, שמוריד להם בהכנסות כ-5 מיליון והנה אנחנו רואים את כל המדיניות איך היא מיירטת אותם.
שלי יחימוביץ': מצד שלישי, אין שום נסיון לעשות העדפה אמיתית של טקסטיל תוצרת הארץ והם נפגעים מסגירת מפעלי טקסטיל.
שלי יחימוביץ': מכל מקום אפשרי המדינה הולמת בהם.
שלי יחימוביץ': אגב, אותם מפוטרים לא יוכלו לשלם ארנונה והמעגל הזה הולך ומתרחב.
שלי יחימוביץ': באמת באמת, אם יש משהו מעבר לטיפות הקטנות האלה ולשינויי הנוסחה, שהם מובנים, כמובן, והם הכרחיים, ואנחנו צריכים לעבוד פה בשיתוף פעולה מוחלט עם משרד הפנים ולראות שאכן תיקוני העוולות שנעשו בגלל הנוסחה אכן מתבצעים, מעבר לזה אני באמת חושבת שאנחנו צריכים להתכנס סביב השלטון המקומי.
שלי יחימוביץ': למה שה-2.4 מיליארד לא יהיה בבסיס?
שלי יחימוביץ': זאת משימה שאנחנו צריכים להתמקד בה במקרו, אבל באמת.
שלי יחימוביץ': מישהו פה העיר שזאת לא ועדה לוונטילציה.
שלי יחימוביץ': קודם כל, זאת גם ועדה לוונטילציה, אבל הוונטילציה הזאת יש לה ערך כי כשאתה בא לוונטילציה הזאת ומסתכל לחברי הכנסת בעיניים ותובע מהם אחר כך לעמוד מאחורי הדברים שהם אומרים ולהצביע בדרך מסוימת בתקציב, יש ערך גם לדברים שנאמרים פה.
שלי יחימוביץ': זה נדבך ועוד נדבך.
שלי יחימוביץ': המטרה שלכם היא באמת להתפקס לקראת תקציב 2011-2012 כדי להחזיר את הסכום הזה ולא תוספת חד פעמית או דו פעמית אלא בבסיס.
משה גפני: שלי, אני מצטער שלא שמעתי את כל הדברים.
שלי יחימוביץ': היית מסכים עם כל מילה.
משה גפני: אם לא היו מתקיימים דיונים בעבר לגבי מענקי האיזון, האוצר היה נשאר ב-1.8, אחרי זה היה מובן מאליו שמעלים את זה ל-2.4, אבל זה היה מובן מאליו בעקבות הדיונים שמתקיימים פה.
משה גפני: אני לא נוהג לקחת קרדיט, אבל אני יודע איך הדברים מתנהלים.
משה גפני: יורם קרין, ראש מועצה אזורית עמק המעיינות, הייתי צריך לבוא אליכם לביקור.
יורם קרין: נכון.
שלי יחימוביץ': הפסדת, יש להם דברים מקסימים.
משה גפני: את יודעת כמה דברים אני מפסיד?
שלי יחימוביץ': אתה צריך גם ליהנות קצת, לא רק לסבול.
משה גפני: אחריו חבר הכנסת ציון פיניאן.
יורם קרין: אתה מוזמן, לא מאוחר אף פעם.
יורם קרין: אני רוצה גם להודות ליושב ראש ולכל חברי הכנסת שעוסקים בעניין הזה כי הוא מאד מאד חשוב וגם לחברת הכנסת מירי רגב, שמובילה את הנושא הספציפי הזה.
יורם קרין: אין לנו הגנה אחרת.
יורם קרין: גם בשם המועצות האזוריות, שביקשו ממני לייצג אותן, אני רוצה להוסיף עוד פרמטר אחד.
יורם קרין: בנוסף לכל מה שנאמר על ידי חבריי, ואני מסכים עם כולם כי אנחנו באותה מצוקה, אנחנו עוד מעט בחודש יוני ואנחנו בלי המיליונים האלה.
יורם קרין: הדיונים מתקדמים, אבל אני וכל חבריי ממשיכים לנהל את כל השירותים ואת כל המשימות בלי הכסף הזה.
יורם קרין: עולם כמנהגו נוהג.
יורם קרין: במועצות האזוריות יש לנו גם את בעיית פריסת היישובים, בנוסף לכל מה שצוין פה.
יורם קרין: אנחנו צריכים לשנע את כולם, גם את הנזקקים לשירותי רווחה, גם את התלמידים ואת כולם, דבר שמאד מאד מוסיף על הבעיות.
יורם קרין: במועצה האזורית שלי, מתוך 24 יישובים יש 15 יישובים במשבר, אבל זה לא בא לידי ביטוי כי המדד הזה לא מודד את מצב היישובים והרשות אלא רק דברים אחרים.
יורם קרין: עוד דבר מאד מאד חשוב שלא עלה פה – אני וחבריי פה מעמק הירדן, המועצה האזורית גולן ומעלה יוסף.
יורם קרין: אנחנו ברמה סוציו-אקונומית 5, אבל הלמ"ס המציא עוד דבר, שנקרא טבלת המרה כי כשלא רוצים להתעסק עם כמה דברים מאחדים את המועצות האזוריות עם העיריות ופתאום אנחנו כמו פתח-תקוה והרצליה.
יורם קרין: היינו ברמה 5, אבל התוצאה היא שאנחנו 6.
יורם קרין: זה לא משקף כלום, אבל ככה הטבלה החליטה.
יורם קרין: אמר לי מנהל הלמ"ס: אני לא אוכף על אף אחד, כך הנחו אותי לעשות כדי לא לנהל שתי מערכות תקציביות נפרדות.
יורם קרין: כלומר, סוציו-אקונומי 5 פתאום התעורר ל-6 – תחשבו כמה זה אבסורד.
יורם קרין: מנהל הלמ"ס גם אמר שהוא לא מכיר עוד מקומות שבדצמבר 2009, על בסיס 2006 מכילים מהיום להיום את המדדים החדשים, אלא נותנים שנה-שנתיים להיערך, להגיב, להתארגן ולהעיר.
יורם קרין: כל זה יחד מביא אותנו למצב בלתי אפשרי ואנחנו מבקשים את ההתייחסות שלכם.
משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן ואחריו רון נחמן וחברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס.
ציון פיניאן: אדוני היושב ראש, אני יושב פה ושומע את כל הקולות והברקים.
ציון פיניאן: מ-1989, עת נבחרתי לסגן ראש עיריית טבריה, אני במישור המוניציפלי ותמיד שומעים את אותם קולות וברקים.
שלי יחימוביץ': אבל היו מענקי איזון יותר גדולים.
ציון פיניאן: יכול להיות, אבל גם היתה זעקה.
ציון פיניאן: מענקי האיזון הם לא מענקי איזון אלא מענקי חיזור כי נותנים לך לחזר אחרי משרד הפנים, לשבת שם ולהתחנן.
ציון פיניאן: כנראה שזה נעים להם ככה.
ציון פיניאן: הרשויות המקומיות הפכו לשק החבטות של מדינת ישראל וגם לברומטר שלנו.
ציון פיניאן: דרך הרשות המקומית אני יכול לדעת מה קורה ומה לא קורה במדינה הזאת.
ציון פיניאן: אני רוצה לומר על דבריו של היושב ראש שזה נכון, הובטחו 2.4 מיליארד, עוד 100 מיליון תוך חודשיים-שלושה ועוד 100 מיליון שקל במהלך השנה הנוכחית.
ציון פיניאן: הבעיה היא הנוסחה ומועצה שיש לה גביה של 90%, שוחטים אותה, סליחה על הביטוי.
ציון פיניאן: מועצה שיש לה דירות מעמידר ונמכרו – אני אגיד לכם איך נמכרו דירות של עמידר, ואני משיקום שכונות.
ציון פיניאן: אני הייתי מנהל שיקום שכונות, מכרתי דירות של עמידר ב-1,500 דולר, אבל אני אגיד לכם איך קניתי את הדירה של אמא שלי.
ציון פיניאן: ב-1991 שר השיכון היה אריאל שרון והיתה עליה מחבר העמים.
ציון פיניאן: אמא שלי היתה בת 78 והיא קיבלה מכתב שאומר:
ציון פיניאן: היות ואת אלמנה אנחנו מביאים לך אישה בגילך מחבר העמים שתגור אתך.
ציון פיניאן: אמא שלי הזעיקה מייד את כל תשעת הילדים שלה ושאלה: מה אני אבשל לה?
ציון פיניאן: על מה אני אדבר אתה?
שלי יחימוביץ': זה סיפור אמיתי?
ציון פיניאן: זה סיפור אמיתי.
ציון פיניאן: התארגנו אחותי ואני וקנינו את הדירה ב-15,000 שקל.
ציון פיניאן: זה הסיפור איך נמכרו דירות בשיקום שכונות.
שלי יחימוביץ': הם באמת רצו להכניס לה שותפה?
ציון פיניאן: אריק שרון, שר השיכון, חתום על המכתב.
שלי יחימוביץ': מעניין מה היה קורה אם בסביון משפחות היו מקבלות מכתב שהן צריכות לקבל שותף.
שלי יחימוביץ': יש רק קבוצות מסוימות באוכלוסיה שאפשר לעשות להן דבר כזה.
ציון פיניאן: אמא שלי עכשיו בעלת דירה בגלל אותו סיפור, אבל היא לא משלמת ארנונה.
ציון פיניאן: ככה אנחנו בוחנים את שיקום השכונות ואת ערי הפריפריה.
ציון פיניאן: אנחנו חייבים, ממש חייבים, למצוא איזו נוסחה שונה לחלוטין שעל פיה ניתן את מענקי האיזון כי אם לא, המכה הקשה היא הפריפריה, צפון הארץ ודרומה.
חיים אורון: תביא מיליארד שקל ואני משאיר את הנוסחה כפי שהיא עכשיו.
שלי יחימוביץ': צריך כסף, לא נוסחה.
חיים אורון: במקום להגיד נוסחה, תגיד שצריך עוד כסף.
ציון פיניאן: ישב פה מנכ"ל משרד הפנים ואמר שהוא צריך 3 מיליארד.
ציון פיניאן: אני אומר לכם באחריות שגם 3 מיליארד שקל לא יספיקו.
מירי רגב: 3 מיליארד זה בסיס התקציב.
ציון פיניאן: אני לא יודע אם זה יספיק.
ציון פיניאן: שמעתי על שיטה שרוצים להנהיג – לתת 2.5 מיליארד ו-100 מיליון לחלק בין אלה שנפגעו בנוסחה הזאת.
ציון פיניאן: למה שלא תחלק 2.6 מיליארד בין כולם ונביא עוד 200 מיליון לחלק למי שנפגע?
שלי יחימוביץ': למרות שכאן, לפי כל חיקוק, מגיע להם אפס.
ציון פיניאן: צריך למצוא את הנוסחה ולהלביש עליה את כל התכנית.
שלי יחימוביץ': לפי הנוסחה, גם אם יהיו לך 4 מיליארד, כרמיאל תקבל אפס.
משה גפני: רון נחמן, ראש עיריית אריאל ואחריו חברת הכנסת אורלי.
2482: ברשותך, אדוני היושב ראש, אני רוצה לדבר בהמשך לדברי המנכ"ל, גבי מימון.
2482: ישבתי אתו בתור עיר מצטיינת עם איזון תקציבי והעליתי בפניו את נושא הנוסחה.
2482: אנחנו מוקפאים, אין תוספת בנייה, אין שום דבר ולפתע פתאום מ-5 גדלנו ל-6.
2482: איך?
2482: בינתיים, בית הקברות מלא רוסים שאנחנו קוברים שם.
2482: אין תוספת חדשה של בגרויות וכו'.
אורלי לוי אבקסיס: רק הרוסים מתים?
2482: כן, כי 50% מהאוכלוסיה הם עולים חדשים.
2482: אחרי בני עיש ונצרת עילית אנחנו מספר 3 באופן יחסי בקליטת עליה.
2482: הגיעו אלינו עולים בשלוש שכבות גיל.
2482: בית הקברות שמתכנן משרד הפנים הוא לפי שיעור מסוים של תמותה וזה בא בכמויות כאלה של זקנים, שהדבר הזה קורה.
2482: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב ראש, ולכל חברי הוועדה, הבעיה של הנוסחה הזאת היא הבעיה הקריטית שלנו בשלטון המקומי בנוסף לבעיה השנייה.
2482: אמר חבר הכנסת חיים אורון: תן מיליארד שקל ותפתור את הבעיה.
2482: סיכמנו עם שר האוצר בישיבה שהשתתפת בה, אדוני היושב ראש, שהשנה יהיו 2.4 בבסיס התקציב ולא יחזירו אותנו עם התרגילים שעושים על 1.8 מיליארד.
2482: שיפסיקו את המשחקים האלה.
2482: זה היה הסיכום אצל שר האוצר על האמינות שלו עם ראש אגף תקציבים, אתך, עם ציון פיניאן, עם הנהלת השלטון המקומי ועם כולנו.
2482: חתמנו על הסכם ומנענו שביתה.
2482: סיכמנו שזה יהיה 2.4 ולא חוזרים אחורה ואמרנו שזה יהיה 2.5 תוך חודשיים ובהמשך 2.6 מיליארד.
2482: זה יהיה הבסיס ל-2011 כדי שלא נעמוד במחזה המביש שהיה פה בשנה שעברה.
2482: הנהלת השלטון אמרה שהיא דורשת ב-2011 וב-2012, כשיהיה תקציב דו שנתי, אנחנו מבקשים תוספת מ-2.6 ל-2.8 וב-2012 להגיע ל-3 מיליארד מתוך הנחה שזה יפתור את רוב הבעיות, כולל מה שגבי מימון אמר קודם.
2482: אני פונה אליך, יושב ראש הוועדה, ואל כולכם.
2482: זה היה הסיכום, תעמדו מאחוריו.
2482: יש לכם היכולת והכוח.
2482: שנית, לגבי הנוסחה.
2482: גבי מימון דיבר על פוטנציאל הכנסה של הרשות המקומית ואני רוצה שתבינו מה זה אומר.
2482: משרד האוצר, בתרגילים שלו במשך שנים, קבע גג ליישוב.
2482: הגג שלך הוא 50 מיליון, 100 מיליון, 20 מיליון וכו'.
2482: אם אתה מביא עוד הכנסות והצלחת לעבור את הגג, מורידים לך מייד את החלק של מענק האיזון, כלומר אתה נידונת למוות כעיר פיתוח ובחיים לא תצא מזה.
2482: שמו לך גג זכוכית שאתה לא יכול לעבור אותו.
2482: שאלתי את גבי מימון לגבי הנוסחה והוא אמר לי: תעזור לנו לשנות את הנוסחה.
2482: לכן אני פונה לוועדה ואומר שחייבים להיכנס לעומק הנוסחה הזאת ולשנות את האבסורדים האלה.
2482: אף רשות מקומית שלא נמצאת במרכז הארץ, שאין לה קרקעות חקלאיות שהיא יכולה להפוך אותן לקרקעות לבנייה, שהקרקע היא של מנהל מקרקעי ישראל ואתה לא בעל הבית.
2482: ..
2482: כל אלה שנהיו עצמאים וגדולים הם הנדל"ניסטים ומי שאין לו נדל"ן לא יכול לחיות.
2482: לכן, חייבת להיות לזה התייחסות שונה לחלוטין.
2482: אם הוועדה בראשותך גם תסדר את בסיס התקציב וגם תשנה את הנוסחה, הבאתם גאולה ליישוב.
2482: \
משה גפני: חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס ואחריה שמעון סויסה, ראש מועצת חצור.
אורלי לוי אבקסיס: נאמרו כאן דברים רבים ואני לא רוצה לחזור עליהם.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רואים את העיוות שקיים בכלל במערכת ובחישובים.
אורלי לוי אבקסיס: הנוסחה הזאת מקודשת?
אורלי לוי אבקסיס: היא תורה מסיני?
אורלי לוי אבקסיס: היא דאורייתא?
אורלי לוי אבקסיס: הנוסחה לא טובה, חברים, בואו נחליף אותה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רואים פה יותר מדי ראשי ערים שבכולם היא פגעה.
אורלי לוי אבקסיס: יותר מזה, אנחנו לא מבינים את העול שמוטל על ראשי ערים, בעיקר הערים בפריפריה המרוחקת.
אורלי לוי אבקסיס: פרט לקיצוץ במענקי האיזון ישנו קיצוץ רוחבי שכל המשרדים חוטפים היום.
אורלי לוי אבקסיס: כל משרד נאבק על 4% שמורידים לו, אבל ראש העיר סופג את כל הקיצוץ הרוחבי בכל המשרדים, אם זה במשרד הרווחה, בשירותים של הרווחה כי הוא צריך לתת אותם שירותים, אולי אפילו יותר כי בגלל הקיצוצים השונים דורשי הרווחה שם יגדלו.
אורלי לוי אבקסיס: חינוך – שכחתם שראש עיר משלם על אבטחה בכניסה לבתי הספר.
אורלי לוי אבקסיס: יש את חוק נבון שאומר מיזוג בכל הכיתות.
אורלי לוי אבקסיס: מי משלם את החשמל בכיתות?
אורלי לוי אבקסיס: מי דואג לתפעול השוטף של אותם מזגנים, כדי שהילדים שלנו, חלילה, לא בדרום ואפילו לא בעמק המעיינות או בבית שאן, יסבלו בכיתות בלי מזגנים.
אורלי לוי אבקסיס: יש דברים מעוותים ואנחנו צריכים לדבר על שוויון מהותי.
אורלי לוי אבקסיס: מפעל הפיס עזר בעבר למקומות האלה והיום גם שם יש נוסחה חדשה.
אורלי לוי אבקסיס: הנוסחה שם עובדת פר ראש ובגלל זה עיריית תל-אביב קיבלה 20 מיליון שקל מהפיס.
אורלי לוי אבקסיס: כי יש שם יותר אנשים והם צריכים לתת שם יותר שירות.
אורלי לוי אבקסיס: רון חולדאי צריך את ה-20 מיליון האלה כמו שצריכות אותם שדרות, בית-שאן, נצרת עילית או מגדל העמק?
אורלי לוי אבקסיס: ההשלכות באמת רחבות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים גם על ילדים קטנים ועל השירותים שאנחנו צריכים לתת להם.
אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים שיש עידוד לאוכלוסיות חלשות ללכת ליישובים בפריפריה ואני, בתור מי שעוסקת בילדים ובבני נוער בסיכון יודעת שלאמהות חד הוריות במודיעין, בתל-אביב ובכל העיריות החזקות לא נותנים הטבות מתוך כך שלא רוצים למשוך אותן לערים שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: אומרים להם ללכת לבית-שאן, לשדרות וכדומה כי שם יש עמותות שנותנות שירותים.
אורלי לוי אבקסיס: הן מגיעות ואז הנטל עובר לעיירת הפיתוח או לשלטון המקומי וראש העיר צריך לדאוג לאותם אנשים.
אורלי לוי אבקסיס: הוא צריך לדאוג להם לא רק לקייטנות אלא גם לרווחה השוטפת, אבל הילדים נופלים בין הכסאות.
אורלי לוי אבקסיס: מביאים את האוכלוסיה החלשה הזאת מתוך מגמה.
אורלי לוי אבקסיס: יותר מזה, אם רוצים למכור דירות של עמידר, אין דירות עמידר לא למכירה ולא להשכרה במרכז ולכן שולחים אותם לצפון, לדרום ולעיריות החלשות.
אורלי לוי אבקסיס: האוכלוסיה החלשה הזאת מכבידה גם כך על השלטון המקומי, שצריך לתת את התשובות.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא נגמר בזה.
אורלי לוי אבקסיס: הסתכלתי על הנוסחה וגם שמעתי כמה אנשים שאמרו לי שהם בדקו את הנוסחה, עשו חישוב מחודש וראו שטעו במענקי האיזון.
אורלי לוי אבקסיס: הם אמרו שמגיע להם לקבל יותר, הם הגיעו לשר האוצר ואחד הפקידים אמר להם: אתם לא מבינים, כי בנושא הזה והזה יש תקרת גג שהיא לא מפורסמת בחוברת שקיבלתם, אבל אנחנו מחשבים את זה.
אורלי לוי אבקסיס: יש לכם תקרה מסוימת ואם אתם עוברים את התקרה, אנחנו מורידים לכם מלמטה.
אורלי לוי אבקסיס: העיריה אפילו לא יכולה לתכנן את הקיצוץ הלאה כי בסופו של דבר בא מישהו וחותך אותה מלמטה.
אורלי לוי אבקסיס: יש גם תכניות הבראה שאושרו ובאמצע השנה אומרים להם לקצץ עוד.
אורלי לוי אבקסיס: מה זה קיצוץ ומה זה התייעלות?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על פיטורי עובדים בעיריות.
אורלי לוי אבקסיס: אותם עובדים לא ימצאו מקום עבודה חדש בגלל שאין מדיניות שתמשוך מפעלים עתירי ידע או בכלל מפעלים לפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: ראש העיר לא יכול לתת הטבות למפעלים האלה כי זה יהיה לא חוקי.
אורלי לוי אבקסיס: הוא אפילו לא יכול לפטור אותם מארנונה וזה אומר שהוא נושא גם בנטל הזה.
אורלי לוי אבקסיס: גם לא קירבנו את הפריפריה למרכז, לא עשינו את התשתיות שהבטיחו וזה אומר שמי שיוצא לא יחזור.
אורלי לוי אבקסיס: אם בחור הלך ללמוד בחוץ, גם אם הוא קיבל תעודת בגרות ופוטנציאל ההשתכרות שלו עלה לעיריית שדרות, הוא יוצא החוצה.
אורלי לוי אבקסיס: אין לו דרך להגיע כל יום הביתה ולכן הוא ישכור דירה בתל-אביב, יקים את מרכז חייו בתל-אביב וישכח להגיע בחזרה לאותם מקומות ולהאדיר אותם.
אורלי לוי אבקסיס: גם אם לעיר פיתוח יש מפעלים, הם לא יושבים בתוך השטח שלה אלא בשטח הקרוב, הצמוד, והרבה פעמים המסים לא מגיעים בכלל לאותו ראש עיר.
אורלי לוי אבקסיס: המסים מגיעים לאותו אחד שהאדמות ברשותו, אבל הם מספקים את העבדים.
אורלי לוי אבקסיס: למה אני אומרת עבדים?
אורלי לוי אבקסיס: כי רוב המפעלים שם הם לא מפעלים עתירי ידע.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם לא מושכים אותם, אנחנו גם לא נותנים פתרון ואנחנו גם מאבדים את דור ההמשך.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לשים על זה את היד ולהגיד שהנוסחה הזאת חייבת להשתנות.
אורלי לוי אבקסיס: לגבי מפעל הפיס, בואו נראה אם אנחנו יכולים לעשות משהו כדי להחזיר שוב את החלוקה הצודקת שהיתה בעבר.
אורלי לוי אבקסיס: בשנת 2003 הייתי ברדיו ואני זוכרת שדיברו על זה שזאת רק תקופה קצרה.
אורלי לוי אבקסיס: צריך להדק חגורות עד יעבור זעם.
אורלי לוי אבקסיס: נשאיר את הראש מעל המים, אבל בינתיים אנשים טובעים ושמים להם עוד משקולת על הראש.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שזה באחריותנו, גם בתור קואליציה, ממש לפני הדיונים על התקציב, לעשות את המקסימום שאנחנו יכולים לעשות כדי לזעוק את הזעקה שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: אם הם יתמוטטו, כולנו נתמוטט.
אורלי לוי אבקסיס: לא לזכור אותם רק ביום בחירות.
משה גפני: שמעון סויסה, ראש מועצת חצור, ואחריו חבר הכנסת שי חרמש.
שמעון סויסה: אני אתייחס בקצרה לשלושה נושאים.
שמעון סויסה: הראשון הוא הדיון בנושא המים.
שמעון סויסה: אתם לא ערים לעובדה שמגיע פרופ' שני, אומר הרבה דברים ומורח את כולנו כבר למעלה משנה.
שמעון סויסה: אני רוצה לספר לכם שבעבר, את האגרות וההיטלים גבו הרשויות המקומיות והיום התאגיד גובה אותם.
שמעון סויסה: היתה החלטה של הוועדה שרשויות שהקימו תאגידים מפסיקות לשלם את פרעון המלוות.
שמעון סויסה: רשויות כמו חצור הגלילית ממשיכות לשלם כ-3 מיליון שקל בשנה וכשבאים למינהל המים מה הם אומרים?
שמעון סויסה: התאגיד חלש, אנחנו חזקים.
שמעון סויסה: תבינו שגם בעניין הזה יש פגיעה קשה מאד ברשויות.
שמעון סויסה: בחצור זה סדרי גודל של 5 מיליון שקל בשנה, 10% מהתקציב.
שמעון סויסה: קודם דיברנו על 2% ופה מדובר ב-10% בפרק המים.
שמעון סויסה: הנושא הזה כאוב ותקחו אותו בחשבון.
שמעון סויסה: היתה החלטה של הוועדה שמינהל מים והאוצר ייתנו לזה פתרון כבר לפני שמונה חודשים, אבל עד עכשיו לא נעשה עם זה כלום.
שמעון סויסה: שנית, המדינה קבעה נוסחה, למה כולנו צריכים להסכים עם זה שיש נוסחה ו-60% מתוכה משלמים לרשויות?
שמעון סויסה: אם יש נוסחה, בואו נשלם את כולה.
שמעון סויסה: רוב הרשויות גובות היום 90% ארנונה מהתושבים.
שמעון סויסה: אין שום סיבה בעולם שתושב בפריפריה, שמשלם את מסיו לא יקבל שירותים בסיסיים נורמליים.
שמעון סויסה: אנחנו חוזרים על הוויכוח הזה פעם אחר פעם .
שמעון סויסה: היתה שפעת העופות, 400 מיליון שקל מצאו בדקה כדי לתת פתרון.
שמעון סויסה: אצלנו, על ה-400 מיליון האלה מדברים שנה אחרי שנה.
שמעון סויסה: אני רוצה להזכיר שמ-2002 הצרכים רק גדלים.
שמעון סויסה: המשכורות עולות, יש הסכמי שכר שהיו בשנה שעברה ויהיו בשנה הזאת.
שמעון סויסה: מדובר במיליונים שאנחנו ממשיכים לשלם ומקבלים הרבה פחות.
שמעון סויסה: לכן, אם יש נוסחה, בואו נעמוד עליה.
שמעון סויסה: שלישית, האוצר מתיש אותנו בדיונים ובואו לפחות תצילו את 2011 ותחליטו שלא מסכימים לפחות מ-3 מיליארד.
שמעון סויסה: אם תעשו את זה, האמינו לי, זאת העזרה הגדולה ביותר לשלטון המקומי.
משה גפני: חבר הכנסת שי חרמש ואחריו יחיאל סיון, ראש מועצת כפר ורדים.
שי חרמש: יש לי זכות אחרי דיון של שעתיים, כשרוב הדברים כבר נאמרו, להוסיף עוד כמה דברים קצרצרים להבהרת האבסורד שבנושא.
משה גפני: יש לך עצה להתייעלות בשבילי.
שי חרמש: אתה עושה את זה כל כך יעיל, שאין לי עצה בשבילך.
חיים אורון: להחליף את הנוסחה.
שי חרמש: אנחנו נגיע לדיון על התקציב וועדת הכספים תתלכד סביב נושא אחד.
שי חרמש: אגב, עשינו את זה גם בכנסת הקודמת, שנושא אחד עלה ואנחנו נעמדים כולנו כחומה בצורה ולא נאבקים על דברים אחרים.
שלי יחימוביץ': לא צריך להגזים.
שלי יחימוביץ': אנחנו ניאבק על עוד כמה דברים.
שלי יחימוביץ': סביב זה אנחנו יכולים להתכנס כולנו.
שי חרמש: על זה אמרו מהמחנה השני, לא זה שלי: למות או לכבוש את ההר.
שי חרמש: בכל הרצינות, על שאר הדברים נאבקים בכאילו כי אנחנו יודעים שנוכרע, אבל על הנושא הזה נאבקים.
משה גפני: אם אתה כזה בריון.
משה גפני: ...
שי חרמש: לא, אני בכלל לא בריון, אני צריך אותך.
משה גפני: אני בעד, אבל אני דווקא מסכים עם שלי, שיש הרבה דברים שצריך להיאבק עליהם.
שי חרמש: אבל על זה לא מוותרים.
משה גפני: על זה לא מוותרים.
משה גפני: אתה מסכים להתחייב בשם סיעת קדימה שאם מענקי האיזון עומדים על 3 מיליארד שקל ב-2011 אתם מצביעים בעד התקציב?
משה גפני: לא שאני בעד שתצביעו, אבל תבהיר את הנוסחה הזאת.
שי חרמש: גפני, אתה רועד, אבל עם 74 אצבעות אתה יכול להעביר כל תקציב שאתה רוצה.
שי חרמש: מה אתה צריך אותי?
חיים אורון: אני משלם לך.
חיים אורון: תביא 3.4 ותעביר את התקציב.
חיים אורון: מה אתה צריך אותם?
חיים אורון: אנחנו נצביע נגד, ואתה תוכל לומר שאנחנו דפקנו אותו ואתם הבאתם.
חיים אורון: זאת נוסחה יותר טובה.
משה גפני: אני אחשוב על זה.
שי חרמש: אני גם רוצה לשמור לך על הקרדיט שאתה הבאת.
משה גפני: אין כמה דברים בתקציב שאנחנו צריכים להיאבק עליהם?
משה גפני: גם בשביל ראשי הרשויות.
שי חרמש: בכמה דברים יחד אי אפשר לנצח.
משה גפני: סלח לי, אתה תבוסתן ממש.
שי חרמש: אחרי נסיון של חמש שנים בוועדה אני מתחיל להיות תבוסתן.
שי חרמש: אורלי הגיעה רק עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא שאנחנו לא מנהלים מאבקים בוועדה.
שי חרמש: כמה הערות קצרות, שמראות שיד שמאל עושה הפוך ממה שיד ימין אומרת.
שי חרמש: בניגוד לחברי הוועדה אני חסיד של תאגידי המים.
שי חרמש: דיברנו על זה פעמים רבות כאן בוועדה.