GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי רגב: למדיניות הזאת יש רק מטרה אחת – להנציח את הפערים החברתיים ואת המצוקה בפירפריה, אחרת אני לא מבינה מדוע לא עומדים במענקי האיזון על פי נוסחת גדיש ומדוע אם מבחן הבגרות של אותו צעיר בן 18 עלה, מעלים לרשות את הרמה הסוציו-אקונומית.
מירי רגב: הרי אותו ילד לא משלם ארנונה והוא לא משלם מסים.
מירי רגב: ההיפך הוא הנכון, שדרות משקיעה בו והוא ללמוד אחר כך באוניברסיטת תל-אביב ולגור בתל-אביב.
מירי רגב: הוא משלם את הארנונה בתל-אביב, לא בשדרות.
מירי רגב: השאלה היא אחת בלבד: האם אנחנו יכולים לאפשר לראשי הרשויות, שגם ככה קשה להם, לנהל את התקציב שלהם כשבאמצע השנה אתה חותך להם את התקציב?
מירי רגב: זאת השאלה והשאלה מאד ברורה: לא ניתן לעשות את הדבר הזה.
מירי רגב: גפני, רק אתה, כיושב ראש הוועדה, יכול לעשות את זה.
משה גפני: אני לא יכול לקחת על עצמי כל כך הרבה.
מירי רגב: אתה יכול, תתפלא כמה אתה יכול וזה רק חלק מהדברים.
מירי רגב: אנחנו חייבים לצאת מכאן עם המלצה חד משמעית: לעצור את הקיצוץ בעקבות העלאת הסטטוס הסוציו-אקונומי.
מירי רגב: גם הנציג של משרד הפנים שהיה בוועדת המשנה אמר שאתם הולכים ומדברים על מדדים אחרים משום שאתם מבינים שעושים שימוש לרעה בחלק מהמדדים של הסוציו-אקונומי.
מירי רגב: לכן, צריך לעצור את הקיצוץ, להקפיא אותו.
מירי רגב: להביא מדדים אחרים, חדשים, ראויים ורלוונטיים.
מירי רגב: זה שמישהו לומד לבגרות לא אומר שהמצב הסוציו-אקונומי של הרשות עלה, אלא אם כן יש במדינת ישראל תלמידים סוג ב', צפונית לחדרה ודרומית לגדרה.
מירי רגב: אנחנו מנציחים את הפערים.
מירי רגב: כל הזמן מקטינים להם את התקציבים ואחר כך אנחנו לא מבינים למה העיר הזאת נשארת קשישה, חרדית, ערבית וענייה.
מירי רגב: זה המצב.
מירי רגב: זאת התשובה.
מירי רגב: גפני, אני מבקשת ממך לסכם ברמה הזאת.
משה גפני: סגן השר איוב קרא, בבקשה.
איוב קרא: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, ביקשתי מהיושב ראש לקיים את הדיון הזה מכיוון שיש לי הרגשה שיש לקונות בטיפול ברשויות ולאיש אין רגש או תפיסה שהציבור שולח ראש רשות לנהל את היישוב, אבל הפקידות בתוך המשרדים השונים בעצם מכתיבה לאותו ראש רשות אם הוא יצליח או לא.
איוב קרא: מעבר לכל מה שנאמר כאן היום אני יכול לתת רק דוגמה של שני ראשי רשויות, שנמצאים פה, דליה ועוספיה.
איוב קרא: הם נבחרו כדת וכדין לפני שבעה-שמונה חודשים ומאז האוצר אומר משרד הפנים ומשרד האוצר אומר משרד הפנים.
איוב קרא: לא מאשרים להם את תכנית ההבראה שלהם כי זה אומר כך וזה אומר כך.
איוב קרא: אנחנו לא יודעים מי צודק וכל אחד שאתה מדבר אתו, אתה חושב שהוא צודק.
איוב קרא: לכן, אמרתי שאני הולך לרב בוועדת הכספים.
איוב קרא: לרב גפני.
משה גפני: אתה סגן שר בממשלה הזאת, אני בסך הכל חבר כנסת.
איוב קרא: הרב ליצמן לא יכול לטפל לי בזה אבל אתה כן.
איוב קרא: נמצא פה מנכ"ל משרד הפנים שדיברתי אתו בנושא הזה ונמצא פה נציג של האוצר.
איוב קרא: במה חטא ראש הרשות שנבחר רק לפני שבעה חודשים?
איוב קרא: למה היה צריך לקבל אותו בצורה כזאת במקום לתת לו רשות שבה הוא יוכל לתת שירות נכון לציבור?
איוב קרא: אותו הדבר קורה גם במשהד.
איוב קרא: נתתי את הרשויות האלה כדוגמה ואני מתכוון לומר שיש בעיה אקוטית.
איוב קרא: לא יכול להיות שיימשך המצב הזה, שלא מאשרים תכנית הבראה.
איוב קרא: אנחנו חייבים למצוא היום פתרון לבעיה.
משה גפני: עדי אלדר, היית יושב ראש מרכז השלטון המקומי שנים רבות ואתה ראש עיריית כרמיאל.
משה גפני: אתה נמצא במוקד הדיון מכיוון שאתה רשות מקומית שנמצאת בלב הגליל ועל פי הנוסחה החדשה אתה לא מקבל בכלל מענק איזון.
משה גפני: המשמעות של העניין מאד ברורה.
משה גפני: התוצאה, מבחינה לאומית, היא קטסטרופלית.
עדי אלדר: אני אומר בבדיחות שאני הולך להתמודד על פורום ה-15, נטולי המענק, יחד עם רעננה והרצליה.
עדי אלדר: אני בחברה מאד טובה.
עדי אלדר: קשה להאמין איך אפשר להגיע לעיר כמו כרמיאל, שתהיה נטולת מענק.
עדי אלדר: לא עולה על הדעת דבר כזה.
עדי אלדר: איך המדינה מרשה לעצמה בכלל לחשוב שהיא לא משתתפת בתקציב עיריית כרמיאל?
עדי אלדר: אני רוצה להציג מספר נתונים.
עדי אלדר: אנחנו 51,000 תושבים, מתוכם קרוב ל-9,000 זקנים, רובם דוברי רוסית, שאנחנו מטפלים בהם.
עדי אלדר: יש לנו 2,000 תושבים שעלו מאתיופיה ואנחנו ממשיכים לקלוט עליה.
עדי אלדר: כל העיר נבנתה מקליטת עליה.
עדי אלדר: מתחילת שנות התשעים יש לנו בעיר 40% עולים.
עדי אלדר: המצב הסוציו-אקונומי עומד על 6 גם בגלל הבתים שנקנו בעיר וגם בגלל ההשכלה, רוב העולים באו עם השכלה גבוהה, כולל הזקנים, דבר שהעלה לנו את הסטטוס הסוציו-אקונומי.
יעקב אדרי: זאת דוגמה טובה.
עדי אלדר: בעצם משווים אותי היום לסביון ולכפר שמריהו.
עדי אלדר: קמתי בבוקר ואמרתי לעצמי: בטח נפלו על העיר מיליארד שקל.
עדי אלדר: רבותי, תגידו לי איך אפשר לנהל עיר בנתונים כאלה שכאנחנו נותנים 14 מיליון שקל הנחות למעוטי יכולת?
עדי אלדר: לא נותנים הנחות כי ראש העיר רוצה לתת, אלה הנחות לפי חוק שמשרד הפנים קבע.
עדי אלדר: 14 מיליון.
עדי אלדר: אם היו לי 14 המיליון האלה לא הייתי מדבר, הייתי מסתדר, אבל אני לא יכול להסתדר.
עדי אלדר: מאז שכרמיאל קמה, עוד אצל ראש העיר המנוח, ברוך ונגר, זכרונו לברכה, ואני המשכתי אחריו לא נכנסנו לגרעון של שקל כל השנים.
עדי אלדר: העיר הזאת מתנהלת לפי הספר ואנחנו משמשים דוגמה כל השנים.
עדי אלדר: אני, כיושב ראש השלטון המקומי, היה לי מאד נוח להילחם עבור אחרים כי אני ניהלתי את העיר כמו שצריך.
עדי אלדר: ועכשיו באים אליי ואומרים לי: עדי, עד פה.
עדי אלדר: מהשנה תתחיל להיכנס לגרעונות, תתחיל לא לתת שירותים לתושבים שלך והעיר תידרדר.
עדי אלדר: איפה אני נמצא?
עדי אלדר: אני נמצא במרכז הרצליה?
עדי אלדר: רבותי, אני מדבר על עיר בלב הגליל.
עדי אלדר: בזמנו בנו את כרמיאל כדי להביא יהודים לגליל.
עדי אלדר: זה היה הייעוד של העיר, קצת לתת משהו בדמוגרפיה של האזור.
עדי אלדר: איזון לא יהיה שם אף פעם, אבל במקום שאין עליו ויכוח לאזן קצת.
עדי אלדר: היום באים אליי ואומרים: עדי, אחרי 22 שנה שבהן אתה ראש עיר בוא תהרוס את העיר שלך.
עדי אלדר: על מה אנחנו מדברים?
עדי אלדר: אנחנו מדברים על 5-6 מיליון שקלים, שומו שמיים.
עדי אלדר: בעניין התקציבי אומרים לי: תסתדר עם מה שיש לך.
עדי אלדר: היתה לי פגישה עם מנכ"ל משרד הפנים ולא שזה עזר לי.
עדי אלדר: אמרתי לו: נכון, אפשר לשים פה מחשב ושהוא ינהל את המדינה.
עדי אלדר: שמים את הנתונים במחשב ומה שהוא מוציא, זה מה שקובע.
עדי אלדר: בשביל זה יש שר ומנכ"ל, שצריכים קצת לחשוב על היישובים.
עדי אלדר: היו צריכים לקבוע איזשהו סף ולהגיד: פחות מ-5 מיליון שקל אנחנו לא מורידים ליישובי פיתוח בגליל ובנגב.
2482: יש עוד אזור.
עדי אלדר: לא ניכנס לזה עכשיו.
2482: בהחלט ניכנס.
2482: ככה זה היה כל השנים.
עדי אלדר: לקח לי שלוש שעות להגיע לירושלים.
עדי אלדר: רבותי, צריך לקבל החלטה שבגליל ובנגב, ביישובים המרוחקים ממרכז הארץ לא יורדים מ-5-6 מיליון שקל מענק.
עדי אלדר: אנחנו נפלטים מהנוסחה כי היינו טובים, לא לקחנו הלוואות, ניהלנו את העיר כמו שצריך ועכשיו נותנים לי פטיש על הראש ויגידו לי: בקדנציה החמישית שלך תהרוס את העיר.
עדי אלדר: תודה.
מגלי והבה: גם את דליה ועוספיה אנחנו פירקנו.
משה גפני: אנחנו לא מסיימים את הדיון.
מגלי והבה: כל הזמן נדמה לי שאנחנו עובדים אצל הממשלה.
מגלי והבה: אולי יעבדו בשביל ציבור הנבחרים?
משה גפני: גבי, בבקשה.
יעקב אדרי: הוא ייכנס בנוסחה הנוספת שלך?
גבריאל מימון: אני מבין את עדי.
גבריאל מימון: עדי ישב אתי במשך שעה ואת כל מה שהוא אמר כאן הוא אמר גם אצלי.
גבריאל מימון: אני מאד מאד מבין לליבו כי לא פשוט במהלך מרס-אפריל לקבל הודעה כזאת.
משה גפני: הוא יצא ממך עצוב.
גבריאל מימון: השתדלתי לשמח אותו בסוף השיחה.
גבריאל מימון: צריך להבין שאם אנחנו רוצים להיות מאד מקצועיים ומצד שני שוויוניים, אנחנו חייבים לפעול לפי הנוסחה.
גבריאל מימון: בתוך הנוסחה יש קשר בין הגידול בפוטנציאל ההכנסות של רשות לבין היקף מענק האיזון שלה.
גבריאל מימון: היחס הוא בערך גידול בפוטנציאל בשקל הוריד את המענק ב-80 אגורות.
מירי רגב: איך בחינת בגרות משפיעה על הכנסה?
גבריאל מימון: חברת הכנסת רגב, אני לא מדבר על המצב הסוציו-אקונומי.
גבריאל מימון: אני מדבר על הקשר בין פוטנציאל ההכנסות לבין מענק האיזון.
גבריאל מימון: כתוצאה מזה שיש קשר בין פוטנציאל ההכנסות להיקף המענק, המענק יורד וזה בעייתי.
גבריאל מימון: מצד שני, צריך להבין מה היקף מענק האיזון של כרמיאל מכלל התקציב שלה.
גבריאל מימון: מענק האיזון לשנת 2009 היה 4.5 מיליון שקל מתוך היקף תקציב של 200 מיליון שקל, 2%.
גבריאל מימון: נכון שזה מאד מאד לא פשוט לקבל הודעה במרס שאין לך 4.5 מיליון שקל האלה, ומצד שני צריך להבין גם את הפרופורציות.
גבריאל מימון: מדובר ב-2% מהתקציב שאחד אולי אפשר בהתייעלות ואחד אולי אפשר בדרך אחרת.
זאב בילסקי: זאת לא דרך נכונה.
זאב בילסקי: ראשית מעשה במחשבה תחילה.
זאב בילסקי: אתה לא יכול לבוא לבן-אדם ולהגיד לו: עזוב, זה 2%.
זאב בילסקי: הרי כך אתם יוצרים את הגרעונות, אחר כך אתם מפזרים את ראשי הערים.
מירי רגב: אחר כך ממנים ועדה קרואה.
יעקב אדרי: ה-4 מיליון יהיו 8 מיליון וה-8 מיליון יהיו 10 מיליון.
גבריאל מימון: אם אתם תציעו ששר הפנים יקבל 2.6 מיליארד שקל והוא יקצה אותם לפי קריטריונים שהוא קובע, בסדר, אבל מכיוון שאתם גם מעוניינים שאנחנו נהיה שוויוניים, ושוויון נקבע על פי איזושהי נוסחה שקופה שמגובה בקריטריונים, אנחנו מקצים את זה לפי הנוסחה.
גבריאל מימון: הנוסחה יוצרת את הקשר הזה.
גבריאל מימון: במסגרת השיפוי שייבחן לרשויות שנפגעו כתוצאה מהירידה בהיקף מענק האיזון או כתוצאה מגידול בפוטנציאל ההכנסות או כתוצאה משינוי המדרג הסוציו-אקונומי שלהן, בהחלט נתייחס על מנת לנסות למתן את הפגיעה באותן רשויות.
קריאה: זה רטרואקטיבית לקיצוץ שהיה ב-2004?
גבריאל מימון: מי הדובר?
משה גפני: אני הדובר.
משה גפני: אני מודה לכם על ההשתתפות ואני רוצה את ההסכמה שלכם.
משה גפני: בסוף הישיבה אני מתכוון להציע שנקים צוות היגוי, שיהיו בו שלושה נציגים מוועדת הכספים, שלושה נציגים מהשלטון המקומי, שלושה נציגים ממשרד הפנים – המנכ"ל, הממונה על התקציבים ואדם נוסף ושלושה אנשים ממשרד האוצר כדי לקיים דיון לפני שמגיע תקציב 2011 בנושא מענקי האיזון.
משה גפני: את החוק הזה אני לא הולך להגיש לוועדת שרים ואני לא הולך להתמודד בכמה חזיתות.
משה גפני: אני הולך להתמודד בחזית של המים, אבל אני מבקש את ההסכמה שלכם.
משה גפני: אבקש בסיום הדיון להעביר את ההחלטה הזאת.
משה גפני: כתוב בגמרא שלא חרבה ירושלים אלא שהעמידו דבריהם על דין תורה.
משה גפני: מה פירוש הדבר?
זאב בילסקי: לא, כתוב: אלא משום שלא נהגו לפנים משורת הדין.
משה גפני: זה עוד דבר, אבל אני מדבר על גמרא אחרת.
משה גפני: כך הגמרא אומרת: לא חרבה ירושלים אלא שהעמידו דבריהם על דין תורה.
משה גפני: בדין תורה צריך לתת לכולם, לכל הרשויות צריך לתת בשווה.
משה גפני: צריך שיהיה קריטריון אחיד.
משה גפני: על זה חרבה ירושלים, שלא ישב מנכ"ל ועשה חשבון שעל פי הקריטריון הזה העיר הזאת תיפול.
משה גפני: על זה חרבה ירושלים, אחרת אין לזה הסבר.
משה גפני: לא חרבה ירושלים אלא שהעמידו את דבריהם על דין תורה?
משה גפני: הרי צריך ללכת על פי דין תורה.
משה גפני: נכון, יש קריטריון, יש נוסחה, אבל יש את החיים.
משה גפני: אם הייתי יועץ שלך לא הייתי מציע לך לענות את מה שענית לעדי אלדר ואמרת שזה 2% מהתקציב.
משה גפני: תמיד 2% מהתקציב הם הבעיה, אבל אם 2% מהתקציב הם הבעיה, בוא נבטל בכלל את מענקי האיזון.
משה גפני: כמה זה ברשויות אחרות?
משה גפני: 3%?
משה גפני: 4%?
משה גפני: הרי זה הכסף האמיתי.
גבריאל מימון: מדברים על עשרות אחוזים ברשויות אחרות.
משה גפני: בסדר, בוא נבטל בכל המקומות שזה 4%.
משה גפני: גבי, אני לא מציע, אבל צריך לדון לגופו של עניין.
גבריאל מימון: תנו לי סמכות להיות מסוגל לשנות את הנוסחה ואז אני אוכל לאפשר את זה.
עופר בן-אליעזר: התיקון יהיה רטרואקטיבי משנת 2004?
משה גפני: עם כל הכבוד, אני לא מאפשר להתפרץ.
משה גפני: מספיק לי עם חברי הכנסת, שאני לא שולט עליהם.
עופר בן-אליעזר: באים ראשי רשויות להשמיע את דבריהם ואנחנו יושבים פה כבר מהבוקר.
משה גפני: אני אתן לדבר.
משה גפני: יש חברי כנסת והם היו צריכים להתמודד בפריימריז כדי להגיע לפה.
משה גפני: תנסה אתה לעבור את מה שאני עובר.
משה גפני: לגבי עוספיה ודליה יש לך תשובה?
גבריאל מימון: לגבי עוספיה ודליה אנחנו ממש בישורת האחרונה של דיון על מתווה תכניות ההבראה עם האוצר.
גבריאל מימון: ברגע שנסיים את זה, אני מקווה מאד שזה יהיה אפילו בשבוע הקרוב, יהיה אפשר לצאת עם תקציב בסדר גודל של 400 מיליון שקל לעבודה מול הרשויות.
גבריאל מימון: עוספיה ודליה יהיו בין הרשויות שיהיו בסדר עדיפות מוקדם לישיבות על תכנית הבראה במטרה לעזור להן אחרי הפיצול ולאפשר להן להמשיך להתמודד, כל רשות בפני עצמה.
משה גפני: דוד בוסקילה, ראש עיריית שדרות, בבקשה.
משה גפני: אחריו שמעון גבסו, ראש עיריית נצרת עילית.
דוד בוסקילה: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, במעבר מ-2009 ל-2010, על פי הגרסה הרשמית לא קרה כלום למענק האיזון ונשאר עומד על מקומו.
דוד בוסקילה: אני אדבר על ערי הפיתוח בכלל ואני אביא דוגמה ספציפית כדי להמחיש את העניין את שדרות.
דוד בוסקילה: במעבר מ-2008 ל-2009 שדרות איבדה 5.5 מיליון שקלים ובמעבר מ-2009 ל-2010 היא איבדה עוד 8 מיליון וכל זה מתוך 30 מיליון.
דוד בוסקילה: אצלי לא יכול המנכ"ל לבוא ולומר שזה 2% כי זה 25% מתקציב העיר.
דוד בוסקילה: ישבנו וקיבלנו החלטה שנצא למחאה רצינית על העניין הזה, לא ניתן לעניין הזה לעבור.
דוד בוסקילה: אולי אתם מבינים מה המשמעות של זה, אבל מי שהחליט את ההחלטה הזאת לא מבין את המשמעות של זה.
דוד בוסקילה: לא יכול להיות שביום אחד יגידו לתושבים שהנוסחה השתנתה.
דוד בוסקילה: אז מה?
דוד בוסקילה: מפנים היום פחות אשפה?
דוד בוסקילה: מנקים פחות את הרחובות אם הנוסחה השתנתה?
דוד בוסקילה: לא קונים מים ממקורות כשהנוסחה השתנתה?
דוד בוסקילה: לא מחנכים בבתי הספר?
דוד בוסקילה: המדינה שלנו, לצערי הרב, פועלת על פי נוסחאות, אבל מאחורי הנשים צריכים לעבוד גם בני אדם.
דוד בוסקילה: לא רק ששדרות איבדה 13 מיליון שקל במענק האיזון, לפני שנתיים התקציב התוספתי בחינוך היה 6.7 מיליון שקל והיום הוא 1.2 מיליון.
דוד בוסקילה: לפני שנתיים היה תקציב לקייטנות בשדרות שעמד על 5 מיליון שקל והשנה הוא אפס.
דוד בוסקילה: לילדי שדרות אין היום קייטנות.
דוד בוסקילה: אתם מבינים את העניין?
דוד בוסקילה: זאת נוסחה, הכל נוסחה.
דוד בוסקילה: העיר קורסת, העיר מתמוטטת וזאת נוסחה.
דוד בוסקילה: מה יקרה מחר?
דוד בוסקילה: יגידו שהעיר מתמוטטת, בואו נמנה חשב מלווה.
דוד בוסקילה: אני הייתי חשב מלווה במשך שלוש שנים ועבדתי בשירות משרד הפנים.
דוד בוסקילה: חשב מלווה גם הוא לא יכול להפעיל את העיר בפחות כסף ממה שראוי לה.
דוד בוסקילה: אם יש החלטה שאומרת שבערי הפיתוח מסת השירותים צריכה להיות נמוכה יותר, בואו נשים את זה על השולחן ונגיד: אנחנו אזרחים סוג ב'.
דוד בוסקילה: בואו נראה איך מתמודדים עם זה.
דוד בוסקילה: אבל אנחנו חיים במדינה שאומרת שאנחנו לא אזרחים סוג ב' ואם זה כך, אנחנו צריכים לקבל שירותים סוג א'.
דוד בוסקילה: רמת החינוך בשדרות השתנתה, המצב הסוציו-אקונומי השתפר.
דוד בוסקילה: המצב הסוציו-אקונומי השתפר אם רמת החינוך עלתה, אבל זה לא יצר הכנסות נוספות לרשות.
קריאה: לא באופן מיידי.
דוד בוסקילה: גם לא בעתיד.
דוד בוסקילה: אני לא בטוח ואין שום דבר שיכול להוכיח את זה כי אולי זה שהשיג הישגים יעבור מחר לגור בתל-אביב.
דוד בוסקילה: באופן מיידי אומרים: אדוני, היום אתה יכול לוותר על כסף.
דוד בוסקילה: כך גם במגדל העמק, בכפר ורדים ובכל מקום אחר.
דוד בוסקילה: אין רמה סוציו-אקונומית מעידה באופן מיידי על רמת החוסן של הרשות במתן שירותים.
דוד בוסקילה: הרשות היא העוגן היחיד שמסוגל לתת שירותים ליישוב.
דוד בוסקילה: קיבלנו את ההחלטה בפורום ערי הפיתוח ואנחנו נלך עם ההחלטה הזאת כי אין לנו דרך אחרת.
דוד בוסקילה: אני אומר לכם שאם אני לא אסגור את שדרות בשבוע הבא, היא תיסגר בעוד שבועיים.
דוד בוסקילה: אם אני לא אסגור אותה בעוד שבועיים היא תיסגר בעוד חודש.
דוד בוסקילה: אי אפשר להמשיך ולהתעלל ולא נכון לומר שנוסחה צריכה להכתיב את אופן החיים של התושבים בערים שלנו.
דוד בוסקילה: לכן אני אומר, אדוני היושב ראש, שאנחנו בפורום ערי הפיתוח חיכינו לישיבה הזאת.
דוד בוסקילה: אנחנו מודים לך על כינוס הישיבה ואנחנו חושבים שהראיה החברתית שלך יוצאת מן הכלל ותורמת לנו כשלטון מקומי.
דוד בוסקילה: אנחנו מבקשים שתהיה החלטה משמעותית שתפסיק את ההתעללות של ממשלות ישראל לדורותיהן.
דוד בוסקילה: אני לא אומר שממשלת ישראל הנוכחית יצרה את הבעיה.
דוד בוסקילה: ממשלות ישראל לדורותיהן התייחסו אלינו כסרח עודף בחברה הישראלית וצריך לומר את הדברים האלה.
דוד בוסקילה: צריך לקבל היום החלטה שתקבל איזשהו צדק היסטורי.
משה גפני: שמעון גבסו, ראש עיריית נצרת עילית ואחריו שר הבריאות לשעבר, הרב נסים דהן, ראש מועצת חריש-קציר.
שמעון גבסו: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, חבריי ראשי הערים, אני רוצה לדבר על הנושא של הזזת הסוציו-אקונומי.
שמעון גבסו: נצרת עילית עובדת קשה וגובה 86% מסים.
שמעון גבסו: שמעתי את עדי מדבר פה ואני מאד מזדהה אתו.
שמעון גבסו: 48% מהאוכלוסיה הם עולים משנות התשעים ו-20% מהאוכלוסיה הם אנשים מעל גיל 65.
שמעון גבסו: אנחנו נותנים 17 מיליון שקל הנחות בארנונה, שהמדינה מחייבת לתת.
שמעון גבסו: המענק שלנו קוצץ מ-17 מיליון ל-6 מיליון, שזה 5% מכלל התקציב.
שמעון גבסו: אתם בטח מבינים שיש דברים שאני לא יכול לקצץ כי הם קבועים.
שמעון גבסו: אני נאלץ לקצץ במקומות מסוימים ולדוגמה, בפעילות לנוער בחופש הגדול קיצצתי ב-50%.
שמעון גבסו: רבותי, אני מתבייש.
שמעון גבסו: לעומת זאת, אני מתכנן לגבות השנה 88%.
שמעון גבסו: איך אני יכול להסביר לציבור את זה לציבור?
שמעון גבסו: חוק הדיור הציבורי הוא בעיניי חוק גרוע והוא גרם לאותם אנשים לקחת הלוואות בשוק הפרטי, לקנות דירות ב-20,000-30,000 וגם לפני זה הם לא יכלו לשלם ארנונה.
שמעון גבסו: היום הם קורסים, אבל 248 דירות נרכשו בנצרת עילית ומכאלה ששכרו דירות מעמידר הם הפכו להיות בעלי דירות.
שמעון גבסו: אנחנו עכשיו בסוציו-אקונומי 6 וזה יפה מאד, אבל אני מזמין אתכם לראות ש-17.5% מהנשים בנצרת עילית הן חד הוריות.
שמעון גבסו: אתם מבינים מה זה?
שמעון גבסו: אלה לא אותן חד הוריות שמסתובבות עם ג'יפים בחוף תל-אביב.
שמעון גבסו: זה ממש משהו אחר.
שמעון גבסו: הן מוכנות לעשות כמעט הכל כדי להביא לחם הביתה ואני לא ארחיב בנושא.
שמעון גבסו: הנטל הזה, אדוני היושב ראש, נופל עלינו, ראשי הרשויות.
שמעון גבסו: מאז שאני ראש עיר קיבלתי 1,870 אנשים לשיחות אישיות בלשכה שלי.
שמעון גבסו: 50% מהאנשים שבאים מתלוננים על מצב קשה ולך תסביר להם.
שמעון גבסו: אני מזדהה עם כל ראשי הרשויות שנמצאים פה, גם מגדל העמק, גם שדרות וגם חצור.
שמעון גבסו: אני מאד מבין אותם והמאבק הוא לא פרטי של נצרת עילית.
שמעון גבסו: אנחנו נפגענו ב-66% במענק שלנו, שזה דבר בלתי הגיוני בכלל.
שמעון גבסו: צריך להיות איזשהו פרמטר שקופץ ומשהו צריך בשביל לעצור את זה.
שמעון גבסו: צריך לעשות את זה בצורה שקולה ולדעתי צריך לבלום ולעצור.
שמעון גבסו: אני מקבל את מה שאמר מנכ"ל משרד הפנים, שיש פרמטרים חדשים גם לפריפריה.
שמעון גבסו: אני כבר אשאר בנצרת עילית עד סוף חיי, גם כתושב, אבל אם אתם רוצים שאנשים יבואו לשם, כי חשוב למדינת ישראל ליהד את הגליל, אם אתם רוצים לשלוח אנשים לכרמיאל ולמגדל העמק, לחצור הגלילית ולנצרת עילית, אתם צריכים לתת להם סיבה טובה להגיע לשם כי אם לא תתנו להם סיבה, כל הצעירים שלנו בורחים ונשארים בתל-אביב.
שמעון גבסו: תנו לי להחזיר אותם, תנו לי כלים להחזיר אותם אלינו, לנצרת עילית.
שמעון גבסו: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
משה גפני: הרב נסים דהן ואחריו ראש עיריית מגדל העמק, אלי ברדה.
משה גפני: בבקשה, בקצרה.
487: אדוני היושב ראש, אני אנסה לתמצת.
487: כאחד שהיתה לו הזכות לשרת את עם ישראל גם כשר שנים רבות וגם כחבר בוועדה המכובדת הזאת במשך שנים עוד יותר רבות.
487: ..
משה גפני: פה, בוועדת הכספים.
משה גפני: אני יודע, אתה זכור לטוב פה.
487: אמרתי שהיתה לי הזכות לשרת את עם ישראל בוועדה המכובדת הזאת.
487: אני רוצה להכות על חטא ולבקש מחבריי, חברי ועדת הכספים, שלא יעשו את הטעות שאני עשיתי.
487: אני אתן לכם עצה בחינם.
487: ישבנו פה שנים רבות ולא נכנסנו לעומק לנוסחה שקובעת את המצב הסוציו-אקונומי של הרשויות במדינת ישראל.
487: התברר לי היום, בתפקידי בשלטון המקומי, שיש נוסחה שנועדה בעיקרה לצרכי מחקר ולצרכי הפקת נתונים ל-OECD ולגופים כאלה, שלקחו אותה אוטומטית ותרגמו אותה לתקצוב רשויות מקומיות.
487: אין שום קשר, אדוני וחבריי חברי הכנסת, בין אותה נוסחה של הלמ"ס, שקובעת את המצב הסוציו-אקונומי של הרשויות לצורך בתקצוב.
487: אין שום קשר.
487: היא נועדה לצרכי מחקר בלבד.
משה גפני: יש מקרים רבים שבהם המצב הסוציו-אקונומי מהווה מדד.
487: ברשותך, אני אסביר ואני אתן מספר דוגמאות איך הנוסחה הזאת מעוותת את המציאות.
487: אין קשר בין נוסחה של המצב הסוציו-אקונומי למענקי האיזון והטענה היא לא למשרד הפנים אלא לאלה שעשו את החיבור האוטומטי בין הנוסחה למענקי האיזון.
487: מענקי האיזון נועדו להשלים את הפערים בין העלות האמיתית של החזקת הרשות המקומית לבין פוטנציאל הגביה שלה.
487: מה עשו?
487: לקחו את הנוסחה הסוציו-אקונומית ואמרו: בפוטנציאל ההכנסות יש עוד כמה דברים, למשל, אם יש מספר בעלי בתים ביישוב הזה, סביר להניח שהם יכולים גם לשלם.
487: מה מתברר?
487: שאתה יכול להיות בעל בית של אותה דירה, אבל אתה לא יכול לשלם כי אם אתה מובטל או שאין לך כושר השתכרות וההורים שלך נתנו לך דירה מתנה, אתה יכול להיות בעל דירה, אבל אתה לא תשלם ארנונה.
487: עוד דוגמה, עמידר יצא במבצע כי הוא לא רוצה להחזיק את הדירות.
487: עלות ההחזקה לעמידר עולה לו יותר מאותם 20,000 שהוא מקבל.
487: מה עושה עמידר?
487: הוא רוצה להשתחרר מעלות ההחזקה והוא מוכר את הדירות בגרושים.
487: אותם אלה שקונים הולכים לבנק, לוקחים הלוואה, משכנתא, קונים את הדירה והם הופכים לבעלי דירות.
487: מעכשיו הם יתחילו לשלם ארנונה?
487: אותו אחד שגר בשכירות חמש דקות קודם לכן הוא אותו אחד ששילם חמש דקות אחרי זה את הסכום של הדירה והוא רשום כבעל הבית.
487: הוא ימשיך לא לשלם ארנונה.
487: איך כושר הגביה של העיר הזאת עלה?
487: אדוני היושב ראש, אחת מאותן נוסחאות היא כמה בעלי השכלה יש ביישוב.
487: יופי.
487: מה עושים ראשי רשויות?
487: מתוך הרגשת שליחות לאומית הם מעלים את ההשכלה ביישוב לא בגלל שהם רוצים לשפר את המצב הסוציו-אקונומי שלהם אלא כי הם רוצים שתושבי מדינת ישראל, האנשים שבאים במגע ישיר עם התושבים, באמת ירימו את רמת ההשכלה.
487: הם משקיעים בחינוך ובסוף הזכאות לתעודת בגרות ביישובים כמו כרמיאל, שדרות וכן הלאה, תעלה.
487: האם זה שיש לו היום תעודת בגרות יתחיל מחר לשלם ארנונה?
487: הרי הוא יילך לצבא, יילך לאוניברסיטה וכשהוא יתחיל לשלם ארנונה כאחד שיש לו הכנסות הוא ישלם את זה בסוף ברמת השרון, בתל-אביב, ברעננה או בכפר-סבא.
487: הוא לא ישלם את זה בשדרות, בכרמיאל ובחריש-קציר.
487: איך פוטנציאל ההכנסה עלה בגלל שיש להם תעודת בגרות?
487: אדוני היושב ראש, נתון ממש מצחיק – ביישוב שלי לי הזכות להיות ראש המועצה הממונה כולם גרים בבתים צמודי קרקע.
487: לספר לכם מה זה צמודי קרקע בקציר-חריש?
487: זאת מעברה.
487: בשנות התשעים, כשהיה פה בום של עליה, ממשלת ישראל הביאה צריפים מעץ של 64 מטרים, פיזרה אותם בשטח, מכרה אותם ב-2,000 שקל וקנו אותם כל אלה שלא היתה להם אפשרות לקנות דירה באור-עקיבא, בקיסריה או בזכרון יעקב.
487: הנה לך בתים מעץ שקוראים להם צמודי קרקע.
487: הם בעלי בתים על צריפים משנות המעברה.
487: דוגמה נוספת ובזה אני מסיים, ברשותך, אדוני היושב ראש.
487: אחד הקריטריונים הוא כמה בעלי רכבים יש.
487: אם השאלה היא ברעננה ובכפר-סבא, שם התחבורה הציבורית מסודרת, אולי זה קריטריון, אבל מה יעשו תושבים מבודדים על צלע הר כשאין להם בנק, אין להם דואר, אין להם קופת חולים, אין להם מרכז קניות ואין להם שום דבר?
487: בשביל כל אחד מהשירותים האלה צריך לנסוע עשר דקות.
487: שלא יקנו רכב?
487: הם קונים רכב ב-1,000 שקל והם רשומים כבעלי רכבים.
487: כולם בעלי רכבים, כולם גרים בצמודי קרקע ואז המצב הסוציו-אקונומי מרקיע שחקים.
מירי רגב: זה מגיע ל-10 במדד.
487: בא משרד הפנים על פי הנוסחה הזאת ומוריד את מענק האיזון ובצדק, למה?
487: כי הוא צמוד לאיזו נוסחה שלדעתי לא מתאימה לתקצוב.
487: היא מתאימה למחקר.
487: צריך לעשות עבודה יסודית ושם הבעיה.
487: לתפוס את השור בקרניו ולא הבעיה שיוסיפו עוד מיליון שקל לנוסחה, עוד 10 מיליון או עוד 200 מיליון.
487: צריך לשנות את תפיסת העולם בתקצוב הרשויות המקומיות.
משה גפני: רבותי, אני באמת מבקש לקצר.
משה גפני: זאב בילסקי, יושב ראש השדולה למען השלטון המקומי, בבקשה.
משה גפני: אחריו ראש עיריית מגדל העמק ואחריו חברת הכנסת שלי יחימוביץ.
זאב בילסקי: תודה, אדוני.
זאב בילסקי: קודם כל, חבל שמנכ"ל משרד הפנים הלך כי היו כמה דברים שממש קוממו אותי.
זאב בילסקי: אני מבין שהוא רואה חשבון.
זאב בילסקי: מה אומר רואה חשבון?
זאב בילסקי: הוא אומר: הכל מאה אחוז.
זאב בילסקי: אדוני היושב ראש, כשאתה מנהל רשות מקומית, הכסף הפנוי שיש לך שואף לאפס.
זאב בילסקי: אתה יכול לשחק בתקציב?
זאב בילסקי: נכון להגיד את זה?
זאב בילסקי: בפרשת קדושים נאמר: בפני עיוור לא תשים מכשול.
זאב בילסקי: מה שעשה עכשיו מנכ"ל משרד הפנים זה לשים מכשול כי הוא אומר: מה זה 2%?
זאב בילסקי: תסתדר עם זה.
זאב בילסקי: ראשית, זה לא נכון בגלל שרוב התקציב שלנו קשיח ואתה לא יכול לעשות אתו שום דבר.
זאב בילסקי: כשאתה לוקח מעיר כמו כרמיאל אתה הורס את העיר הזאת.
זאב בילסקי: שנית, זאת דרך ארץ.
זאב בילסקי: דרך ארץ קדמה לתורה.
זאב בילסקי: אם אתה בא לרשות מקומית ודורש ממנה חיוב אישי, התייעלות ועמידה ביעדי התקציב, אתה לא יכול תוך כדי כך להגיד לו: אגב, השנה אני מקצץ לך בתקציב.
זאב בילסקי: זאת לא דרך ארץ, ואני כבר לא מדבר על הכסף.
זאב בילסקי: אנחנו, ראשי הרשויות, בחיוב האישי, אבל הם לא בחיוב האישי.
זאב בילסקי: גרעון?
זאב בילסקי: גרעון, מה אפשר לעשות.
זאב בילסקי: אתה לא יכול לבוא ולהגיד: דרך אגב, יש לך פחות כסף.
זאב בילסקי: אתה לא יכול לעשות את זה.
זאב בילסקי: גבי דיבר על כרמיאל ואמר שהשתנה פוטנציאל ההכנסות של כרמיאל.
זאב בילסקי: יושבים פה ידידים מאריאל ושמעון סוויסה ויושבים מנצרת עילית ומשדרות.
זאב בילסקי: רציתי לשאול אותו איך השתנה פוטנציאל ההכנסות של כרמיאל?
זאב בילסקי: הרכבת שדיברו עליה לפני שלושים שנה ולא עשו שום דבר מתחילה לעבור?
זאב בילסקי: הכביש שעוד לא מגיע לשם?
זאב בילסקי: איך פתאום השתנה פוטנציאל ההשתכרות?
זאב בילסקי: אדוני היושב ראש, אני מאד מברך על היוזמה שלך ואני שותף לה.
זאב בילסקי: אני מודה לך על הדיון שקיימת.
משה גפני: ראש עיריית מגדל העמק, בבקשה.
אלי ברדה: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב ראש, כפרפראזה על דבריך למה חרבה ירושלים אני רוצה לומר לך שהרשויות המקומיות ייחרבו בגלל אטימות ושרירות הלב של השלטון המרכזי.
אלי ברדה: מגדל העמק היא זוכת פרס החינוך לשנת 2009.
אלי ברדה: נתוני 2006 של הלשכה המרכזית לסטטיסיקה, יכול להיות שהם נכונים לשנת 2006, אבל בין 2006 ל-2010, עת הם התפרסמו, קרו כמה דברים בעולם ובמדינת ישראל.
אלי ברדה: היתה מלחמת לבנון השנייה ובעקבותיה הגזרות הכלכליות, היו גזרות כלכליות בסוף 2008 והשפעתן המתגלגלת עד היום על כל אחד משכבות האוכלוסיה בתחומי הרשויות המקומיות.
אלי ברדה: בנוסף לכך, הוכח שאין הלימה מובהקת בין המצב הסוציו-אקונומי של התושבים, שזה מה שנמדד על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לבין האיתנות הכלכלית של הרשות המקומית.
אלי ברדה: לפעמים יש פער ולפעמים זה דומה, אבל בפריפריה זה בדוק שזה לא תואם וזה לא דומה.
אלי ברדה: בערב פסח האכילו אותנו מרור עוד לפני שהתחיל החג כשהודיעו לנו שמענקי האיזון קוצצו בין 20% ל-50%, תלוי ברשות.
אלי ברדה: מה שעדי אלדר לא הזכיר ומה שחבריי ראשי הערים ואפילו חברי הכנסת לא הזכירו הוא שמי שהתייחס למדד הסוציו-אקונומי רק על השפעתו על מענק האיזון טעה או לא שם לב משום שלמדד הסוציו-אקונומי יש השפעה על המצ'ינג של הרשות המקומית בתקציבי התחבורה ואיך תהיה ההקצאה בחינוך ומה יהיה בנושאים אחרים שקשורים ושיש בהם מצ'ינג.
אלי ברדה: מפעל הפיס קיצץ בהתאמה, בגלל העליה בסוציו-אקונומי, ב-25%-30% מהמענק השנתי שלנו.