GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אורבך: אבל עכשיו אתם מחלקים לילד בן שש.
יוסי שגיב: לילד בן שש אני מחלק משהו אחר היום.
יוסי שגיב: את הערכות החדשות מחלקים לילדים בגילאי אפס עד שנתיים, כי אנחנו לא רוצים להתעסק עם הילדים לאחר מכן במשך השנים הבאות.
יוסי שגיב: מה שיש לנו במלאי זאת ערכת ברדס שהיא קצת יותר ישנה ואותה אנחנו מחלקים היום מגיל שנתיים עד שבע ומגיל שבע אנחנו כבר מחלקים מסכות נוער.
יוסי שגיב: נוער, זאת ערכת גומי סימפלקס.
משה גפני: היא יותר זולה.
יוסי שגיב: היא יותר זולה.
יוסי שגיב: הרבה יותר זולה.
משה גפני: כמה כסף צריך כדי למגן את כל האוכלוסייה?
יוסי שגיב: מיליארד ו-200 מיליון שקלים.
משה גפני: מה הסכום שעומד לרשותכם?
יוסי שגיב: כרגע?
יוסי שגיב: 340 מיליון שקלים.
משה גפני: לפני ה-345 מיליון שקלים לא היה כסף?
יוסי שגיב: היה כסף רק לתפעול המערך.
יוסי שגיב: ניתנו הרבה מאוד תקציבים ב-2007 וב-2008.
יוסי שגיב: התקציבים שניתנו ב-2007 וב-2008 נועדו לשתי מטרות: האחת, עשינו איסוף של הערכות.
יוסי שגיב: אני מזכיר שאספנו 5.2 מיליון ערכות מהציבור.
יוסי שגיב: מתוך ה-5.2 מיליון ערכות שאספנו מהציבור, החזרנו בחזרה לכשירות כ-3 מיליון ערכות.
יוסי שגיב: כל תהליך השיקום של הערכות האלה במפעלים עולה.
משה גפני: אתה צריך לענות לי על השאלות.
משה גפני: אישרנו לכם 345 מיליון שקלים.
יוסי שגיב: כן.
משה גפני: לפני שאישרנו את ה-345 מיליון שקלים, יש מסכות שנמצאות אצל האוכלוסייה?
משה גפני: המסכות הישנות?
יוסי שגיב: אספנו אותן.
משה גפני: אספתם והחזרתם אותן.
יוסי שגיב: שיקמנו אותן.
משה גפני: שיקמתם.
משה גפני: זאת אומרת, יש עוד מסכות שנמצאות שעליהן לא צריך את המיליארד ו-200 מיליון שקלים.
יוסי שגיב: בסך הכל יש לנו מלאי ל-60 אחוזים מהאוכלוסייה.
יוסי שגיב: אני מזכיר שבשנת 2003, כאשר נגמרה מלחמת המפרץ השנייה, כל ערכות המגן, ל-98 אחוזים מאוכלוסיית מדינת ישראל הייתה ערכת מגן בבית.
יוסי שגיב: בשנת 2007, לאחר שוועדת החוץ והביטחון אישרה לנו להתחיל לאסוף את הערכות, התחלנו לאסוף את הערכות.
יוסי שגיב: אספנו 5.2 מיליון ערכות מהציבור, מתוך 6.8 שהיו בציבור.
יוסי שגיב: מתוך ה-5.2 מיליון הצלחנו להחזיר בחזרה למערכת 3 מיליון ערכות.
יוסי שגיב: 3 מיליון הערכות האלו נשלחו למפעלים, עברו תהליך שיקום, היינו צריכים להוסיף להם פריטים כי בחלק מהמקומות נפסלו הפריטים, והחזרנו אותם היום למערכת.
משה גפני: תעצור ב-3 מיליון האלה.
משה גפני: מה קורה עם ה-3 מיליון האלה?
יוסי שגיב: החזרות לציבור.
משה גפני: 345 מיליון שקלים, הם לגבי ערכות ילדים.
יוסי שגיב: ילדים בלבד.
משה גפני: מה נשאר עוד כדי למגן את כולם?
יוסי שגיב: עוד 40 אחוזים ערכות מבוגרים.
יוסי שגיב: מיליארד ו-200 מיליון שקלים, כדי להשלים למאה אחוזים וזה בלי קשר ל-340 מיליון שאישרתם.
משה גפני: והמסכות שנמצאות עכשיו בתהליך, הן לא מורידות מהמיליארד שקלים?
משה גפני: המיליארד ו-200 שקלים מהווים את התוספת.
יוסי שגיב: התוספת.
יוסי שגיב: כדי להביא את משק ערכות המגן לכשירות מלאה.
משה גפני: מה אתה עונה על מה שרציתי לשאול אותך?
יוסי שגיב: לגבי בעלי הזקנים?
יוסי שגיב: אני אסביר לך.
יוסי שגיב: הערכה שחילקנו בעבר לבעלי הזקנים היא ערכה אקטיבית.
יוסי שגיב: ערכות אקטיביות הן ערכות שעובדות על בסיס מפוח שהוא עובד על לחץ.
יוסי שגיב: זה אומר שבעצם המסכה לא אטומה.
יוסי שגיב: היא לא צריכה להיות אטומה כי האוויר שנכנס פנימה לתוך המערכת יוצר מצב שתמיד אתה מקבל אוויר מסונן ולא נכנס לך לתוך המערכת אוויר שהוא לא מסונן.
יוסי שגיב: ערכת המגן סימפלקס, אם אתה לא מגולח, נותנת לך 10 אחוזי מיגון, לבעל זקן.
יוסי שגיב: כדי שהיא תיתן לך מאה אחוזים מיגון, אתה צריך להתגלח.
יוסי שגיב: זאת המשמעות של העניין.
יוסי שגיב: אנחנו היום מחלקים את הערכות האקטיביות למבוגרים לשתי סוגי אוכלוסיות.
יוסי שגיב: האוכלוסייה הראשונה היא קשישים מעל גיל 73.
יוסי שגיב: המלצת הרופאים היא לחלק מעל גיל 65 אבל קיבלנו אישור מיוחד לחלק את זה מעל גיל 73 מכיוון שאין לנו.
משה גפני: מה זה המיגון הזה?
יוסי שגיב: זה מיגון אקטיבי.
יוסי שגיב: זה אומר שיש לו מפוח.
משה גפני: כמו בעלי זקנים.
יוסי שגיב: כמו בעלי זקנים.
יוסי שגיב: האוכלוסייה השנייה שמקבלת היא אוכלוסיית הוועדות הרפואיות.
יוסי שגיב: כל בן אדם שנזקק לערכה אקטיבית עובר אצלנו תהליך של ועדה רפואית.
יוסי שגיב: כלומר, הוא ניגש עם טפסים שאנחנו מנפיקים לו לרופא משפחה, רופא משפחה ממלא לו חוות דעת, לאחר מכן זה הולך אלי למינהלת, אצלי יש רופא שבודק את חוות דעת הרופא ומאשר אם כן או לא לקבל ערכה אקטיבית.
יוסי שגיב: הערכה האקטיבית עולה כמו ערכת הילדים.
יוסי שגיב: היא עולה 550 שקלים.
יוסי שגיב: ערכה רגילה עולה מחצית הסכום.
יוסי שגיב: היום במלאי שלנו אנחנו מסוגלים לספק בחלוקה הנוכחית רק ל-60 אחוזים מאלה שיש להם בעיות רפואיות ומהקשישים.
יוסי שגיב: אלמנט נוסף שנכנס כאן הוא בג"ץ בעלי הזקנים החילוניים.
יוסי שגיב: בזמנו הוגש בג"ץ של בעלי הזקנים והבג"ץ קבע שכל בעל זקן, לא משנה אם הוא איש דתי או לא איש דתי אלא אם זה אורח חייו, מחויב לקבל ערכה אקטיבית.
יוסי שגיב: כלומר, היום כל ילד בן 19 – אני יכול לקחת את הבן שלי כדוגמה – שמגדל זקנקן כי זה יפה, הוא היום יכול להיכנס לתחנת ערכות המגן, לחתום על הצהרה שהזקן הוא אורח חייו והוא יקבל ערכה אקטיבית.
יוסי שגיב: המשמעות היא שאנחנו נגיע למצב שגם את המעט שיש לנו לא נוכל לספק לא לבעלי בעיות בריאות ולא לקשישים.
יוסי שגיב: היום מה שיש לנו, לא נותן מענה לאוכלוסייה הזאת.
יוסי שגיב: אם נתחיל לחלק גם לבעלי הזקנים, אנחנו נמצאים בפשיטת רגל.
משה גפני: מה עושים?
יוסי שגיב: אני אומר כאן דבר שהוא קשה.
יוסי שגיב: מי שחושב שהוא צריך את זה כי הוא רוצה לשמור על הזקן, לדעתי צריך לגשר על הפער התקציבי באופן אישי.
אורי אורבך: שבעלי זקנים ישלמו.
יוסי שגיב: יש כאן פער של 300 שקלים.
משה גפני: יש הגיון במה שאתה אומר, אבל זה תהליך מסוכן לחלוטין.
משה גפני: מסוכן בגלל שמכאן מתחילה השלכת הרוחב.
יוסי שגיב: אין לי בעיה.
יוסי שגיב: תאמר לי מחר לייצר רק את הערכות האלה, אני לא אומר לך מיליארד ו-200 מיליון שקלים אלא אני אומר לך 4 מיליארד שקלים.
משה גפני: זה דבר שאי אפשר להסכים לו לא בגלל שמה שאתה אומר הוא לא הגיוני אלא הוא הגיוני אבל הוא דבר מסוכן מאוד.
אורי אורבך: בלי הזקנים, כל עוד לא קורה כלום, יש את הדיון הזה.
אורי אורבך: כלומר, אתה נותן מסכה לבעלי זקנים שרוצים לשמור גם על הזקן וגם על הביטחון.
אורי אורבך: אבל יצא חלילה הטיל לדרכו, ברור שהזקנים ירדו.
אורי אורבך: כלומר, זה פיקוח נפש.
משה גפני: אין דיון כזה.
אורי אורבך: המסכות הן לא לאזעקות שווא אלא הן לזמן אמת.
משה גפני: אבל אורי, אין דיון כזה.
משה גפני: אנחנו לא נמצאים עכשיו כאשר הטיל טס.
משה גפני: אנחנו נמצאים עכשיו בשלב – ואנחנו מקווים שאלה יהיו כל השלבים ולא יהיו שלבים אחרים – שאנחנו מחלקים תקציב מדינה לכל מיני דברים שהם פחות חשובים מחלוקת ערכת מגן לבעלי זקן.
משה גפני: הרבה פחות חשובים.
משה גפני: אתה יודע כמה הייתי יכול להוריד בתקציב המדינה?
משה גפני: אנחנו לא היכן שהטיל טס.
אורי אורבך: אולי אני לא מבין משהו אבל יכול להיות שכדי לשמור על העניין הזה שאנשים לא יורידו את הזקנים והמסכה לא תתאים להם אלא רק בפיקוח נפש, יכול להיות שמי שמצהיר שהוא בעל זקן או שהוא בעל זקן ולא משנה אם הוא דתי או חילוני, החלוקה אליו תהיה סמוך יותר למועד החירום ולא עכשיו.
יוסי שגיב: אתה צריך לזכור שכדי לעשות סמוך למועד החירום, אתה צריך לייצר.
יוסי שגיב: אתה צריך שיהיה לך מלאי.
יוסי שגיב: היום השוק הוא לא שוק שאתה אומר לאנשים ללכת לקנות בחנות והם ילכו לקנות, כי כל עוד לא יצרת, אין לך.
משה גפני: אם אני באמת רוצה ללכת לקנות, למה אני לא יכול?
יוסי שגיב: כי עד היום המפעלים לא ראו בזה כדאיות כלכלית כי לא היה לזה ביקוש.
משה גפני: לא שלא היה ביקוש, אלא שכולם סבורים שהמדינה צריכה לתת להם את זה.
יוסי שגיב: אנחנו מציינים את זה גם לאור ההונאות האחרונות שרצות לנו היום כל מיני חברות שמוכרות.
יוסי שגיב: אנחנו מציינים במפורש גם בתקשורת שערכות המגן ניתנות חינם לאוכלוסייה.
יוסי שגיב: זה מוצר שניתן חינם.
משה גפני: מה צריך לעשות כדי שיהיו המסכות האלה מבחינה תקציבית?
משה גפני: אנחנו צריכים לבקש תוספת תקציב?
משה גפני: מה יקרה אם תהיה תוספת תקציב?
יוסי שגיב: אני חושב שיש כאן בעיה יותר עקרונית ולא רק תוספת תקציב.
יוסי שגיב: נגיד שלצורך העניין אנחנו נחלק היום לאוכלוסייה הדתית, אז מחרתיים אנחנו ניקלע לבג"ץ שישאל אותנו למה אנחנו מחלקים.
יוסי שגיב: זקן הוא אורח חיים.
יוסי שגיב: יש אנשים שמגדלים זקן כאורח חיים.
יוסי שגיב: אנחנו לא גוף שיכול לעקוב אחרי זה אם שבוע לאחר מכן הוא הוריד את זקנו או לא הוריד אותו, אם הוא כן התגלח או לא התגלח, אין לנו מערכת כזאת ואנחנו גם לא רוצים להיות במקום הזה.
יוסי שגיב: כל אזרח יכול לגדל זקן חודש לפני שהוא מגיע לתחנה.
משה גפני: למה שהוא יעשה את זה?
יוסי שגיב: כי הוא מקבל ערכה הרבה יותר איכותית.
יוסי שגיב: הוא מקבל ערכה שעולה הרבה כסף, היא ערכה שמספקת לו יכולת למשל להיות עם משקפיים, דבר שלא קיים בערכה רגילה.
יוסי שגיב: יכולת הראייה שלו בערכה הזאת יותר טובה, הנשימה יותר טובה.
אורי אורבך: לו לא הייתה מגבלה תקציבית, כולם היו מקבלים את המסכה המשופרת הזאת שמתאימה לבעלי זקנים.
יוסי שגיב: לולא הייתה בעיה תקציבית, הייתי מעדיף לתת את הערכה הזאת.
אורי אורבך: היא ערכה יותר טובה.
יוסי שגיב: בטוח.
יוסי שגיב: היא נותנת מקדם מיגון של אלף לעומת מקדם מיגון של מאה.
יוסי שגיב: זה ההבדל.
יוסי שגיב: היא כמו ערכת הילדים.
יוסי שגיב: היא מספקת לך 45 ליטר דקה אוויר, היא ערכה שנותנת לך לנשום יותר בקלות, אתה יכול ללכת אתה בבית.
אורי אורבך: יש כאן אפליה לטובת גברים.
יוסי שגיב: ודאי.
אורי אורבך: יש כאן עדיפות לגברים.
אורי אורבך: אישה לא יכולה לגדל זקן וממילא אינה זכאית למסכה הטובה יותר.
משה גפני: אני לא יכול להביע עמדה בנושא הזה משום שאני בניגוד עניינים מוחלט אבל אני סבור שכך היה גם במלחמת המפרץ.
משה גפני: המערכת סיפקה.
יוסי שגיב: בשנת 1990, לא.
יוסי שגיב: אז לא היו ערכות אקטיביות אלא היו ערכות רגילות.
יוסי שגיב: רק לאחר מכן המדינה התחילה לייצר ערכות אקטיביות.
קריאה: היה פתרון כזה רק לילדים.
יוסי שגיב: כל האנשים בשנת 1990 קיבלו ערכות פסיביות, ערכות גומי רגילות, סימפלקס.
יוסי שגיב: זה הסדר שבוצע רק לאחר מכן.
משה גפני: אתם מבינים את המשמעות של העניין?
יוסי שגיב: כבר הפכתי להיות אויב העדה החרדית.
משה גפני: לא, זאת לא העדה החרדית.
משה גפני: אני מדבר דווקא על בעלי הזקן בציונות הדתית.
שלי יחימוביץ': וחילונים.
משה גפני: וחילונים.
יוסי שגיב: אני חושב שהקריטריונים של ועדה רפואית, של רופא שאומר שילד הוא אסמתי או גבר הוא אסמתי או יש לו בעיות ריאה או בעיות לב, אלה בעיות שאתה יודע לבדוק אותן בצורה מחקרית ומדעית, רופא חותם עליהן ולהם אני נותן ערכה שזכאים לקבל אותה כי אם לא יהיה לו אותה, הוא ימות.
יוסי שגיב: כלומר, אדם שסובל מבעיה רפואית, אם הוא לא מקבל את הערכה הנכונה, הוא ימות בשעת חירום.
יוסי שגיב: לעומת זאת, אני יודע שזקן הוא לא בדיוק מחלה.
משה גפני: אני אומר לכם שוב שהעמדה שלי היא שצריך לספק את זה בגלל שזה באמת ביטחון של האנשים.
משה גפני: רבים מאוד לא יורידו את הזקן.
משה גפני: הרוב המוחלט לא יוריד את הזקן.
יוסי שגיב: אז צריך לתת לנו את הכלים.
משה גפני: לכן הנושא הוא תקציבי והוא לא נושא אידיאולוגי.
משה גפני: ממש לא אידיאולוגי.
יוסי שגיב: הערכה הזאת מיוצרת בארץ.
יוסי שגיב: היא פיתוח ישראלי.
משה גפני: נכון, הנה עוד סיבה.
יוסי שגיב: מדובר בשני מפעלים מצוינים, שלאון בקריית גת וסופרבול בברקן.
יוסי שגיב: אלה מפעלים שמייצרים בארץ.
יוסי שגיב: לא פנינו לסינים בעניין הזה.
משה גפני: על כל פנים, אנחנו סבורים שצריך לעשות את זה וצריך לתקצב את זה.
משה גפני: אנחנו נאמר את זה גם למשרד האוצר.
משה גפני: בכל מקרה, צריך כאן תוספת תקציב.
יוסי שגיב: אני רוצה לציין שהמציאות היא כזאת שהיום ל-40 אחוזים מהציבור אין היום ערכת מגן, ונעזוב עכשיו בצד את בעלי הזקנים.
משה גפני: זה המשפט האחרון שלי.
משה גפני: הוועדה מברכת אתכם על כך שהייצור הוא ייצור מקומי.
משה גפני: לפחות יוצר דבר אחד טוב בעניין הזה.
יוסי שגיב: גם אם יתקבל מחר תקציב, הוא ילך קודם כל להשלמת 100 אחוזי ערכות ילדים.
יוסי שגיב: יחסרו לנו כ-250-300 מיליון שקלים.
משה גפני: עכשיו לגבי המקלוט.
אבי עובד: זה לא מקלוט אלא זאת התגוננות אזרחית.
אבי עובד: אנחנו מדברים בעיקר על רכיבי ההתרעה, על הצופרים והאוטומציה של הצופרים.
אבי עובד: בעקבות הלקחים של עופרת יצוקה, שיפרנו את כל מערך ההתרעה במדינת ישראל ואנחנו משפרים אותו.
אבי עובד: אתה בטח שומע את כל ניסויי הצפירה.
אבי עובד: אנחנו מגיעים לרדיוס צפירה של 500 מטרים כאשר בעבר זה היה אלף מטרים עם כל התלונות שקיבלנו מבאר-שבע וממקומות אחרים.
אבי עובד: אנחנו משפרים את זה בכל הארץ.
אבי עובד: אנחנו עובדים על כל הנושא של ההתרעה הסלקטיבית כך שנוכל לצפור באזורים מסוימים ועל ידי זה אנחנו רוצים בעצם לחזק את החוסן של האנשים.
אבי עובד: זאת אומרת, רק אנשים שנמצאים באזור שיש נקודת נפילה, יקבלו את הצפירה.
אבי עובד: הם בעצם ייכנסו למיגון.
אבי עובד: כל שאר המדינה תהיה משוחררת ותוכל להמשיך בעבודה.
משה גפני: זה ה-125 מיליון שקלים.
אבי עובד: כן.
אבי עובד: אנחנו רוצים להגיע גם להתרעה בסלולר, כאשר מי שנמצא בטווח של אנטנות יקבל את ההתרעה לתוך מכשיר הסלולר שלו.
משה גפני: אנחנו מודים לכם ואנחנו מקווים שלא נצטרך אתכם.
משה גפני: פניות מספר 230 עד 233
אורי גבע: הפנייה נועדה להעברת סך של כ-39 מיליוני שקלים למשרד האוצר, לרשות המסים, לנושאים שעיקרם: כמעט סך של 25 מיליון שקלים בתקציב הפניות ברשות המסים ובמשרד הראשי, יש תגבור של כ-7,5 מיליון שקלים להקמת היחידה למלחמה בפשיעה המאורגנת ברשות המסים, עוד 5 מיליון שקלים להסכמי שכר שנחתמו מול ועדי העובדים וההסתדרות, ובנוסף תגבור מטה החשב הכללי בסך של מיליון ושלושת-רבעי ועוד מיליון וחצי שקלים בהוצאה מותנית בהכנסה כדי ליישם את הרפורמה בחוק חובת המכרזים.
אורי גבע: כמובן יש שינויים.
משה גפני: מה זה חוק חובת המכרזים?
קריאה: מקימים מאגר של קבלנים, כך שמשרדי הממשלה, כאשר הם רוצים להתקשר עם קבלן, יהיה להם כבר מאגר של קבלנים שעברו את האישור בתהליך סינון מסוים והם יוכלו להתקשר אתם בתהליך שהוא יותר קצר מהתהליך הרגיל.
משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 230 עד 233 – אושרו
שלי יחימוביץ': אני נמנעת.
שלי יחימוביץ': אני רוצה גם להגיש רביזיה.
משה גפני: את מבקשת רביזיה על ההחלטה.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת רביזיה כדי לעכב את ביצוע ההחלטה ואני גם אסביר למה.
שלי יחימוביץ': לפני כשבוע קיימנו כאן ישיבה בה השתתפו יושב-ראש ועדת הכספים, אני והנציגים של האוצר ושל מינהל הרכש.
שלי יחימוביץ': הגענו לפריצת דרך מאוד משמעותית בחוק הטקסטיל הביטחוני עם כוונות טובות של כל הצדדים.
שלי יחימוביץ': לצערי אתמול בפגישה נוספת באותו הרכב עם המשרדים, עם האוצר, עם מינהל הרכש ועם עמית בן-צור והעוזר שלי שייצג אותי, האוצר חזר בו מכל הדברים שסוכמו בישיבה עם גפני וחזר לנקודת האפס.
שלי יחימוביץ': לכן, עד שלא ייתנו לנו תשובות מספקות מה קרה שם, אני מבקשת לעכב את האישור ואני מגישה רביזיה.
משה גפני: אנחנו נמתין עם האישור הזה.
משה גפני: אני סבור שמה שאמרה חברת הכנסת יחימוביץ, אם זה אכן נכון, אני רואה את זה בחומרה רבה מכיוון שבישיבה בה ישבנו ראינו פריצת דרך אבל לצערי פתאום יש נסיגה.
משה גפני: אני מקווה שזה לא נכון ואז תבטלי את הרביזיה שלך.
שלי יחימוביץ': אני אעשה בירור נוסף היום.
שלי יחימוביץ': אם אכן זה לא נכון, אני אבטל את הרביזיה.
משה גפני: אני מתנצל בפניכם, אני פשוט שכחתי לשאול על מיגון הניוד.
אבי עובד: כרגע אנחנו נמצאים בתהליך של מיגון של 60 כלים.
אבי עובד: התקציב הראשון עומד על סך של 30 מיליון שקלים.
אבי עובד: זאת תמונת המצב.
אבי עובד: אנחנו עומדים בלוחות זמנים.
משה גפני: כמה כסף עומד לרשות מיגון הניוד?
אבי עובד: 30 מיליון שקלים שהגיעו.
משה גפני: של 2009.
משה גפני: מה עם 2010?
אבי עובד: אם נקבל כסף, נבצע.
משה גפני: זאת אומרת, אנחנו לא יכולים לעמוד מול המערכות השונות.
משה גפני: מי ממשרד האוצר יכול לענות על מיגון הניוד?
קריאה: כרגע אין מקור תקציבי שאנחנו מודעים לו ושהוא אמור להגיע.
משה גפני: היה סיכום שמשרד האוצר יעמיד כסף לרשות העניין הזה?
קריאה: היה סיכום לגבי 2009 בסכום של 30 מיליון שקלים.
משה גפני: אבל היה סיכום גם לגבי 2010.
משה גפני: אני אדבר עם אודי ניסן.
משה גפני: אנחנו לא יכולים לשחק בחיי האנשים.
משה גפני: אנחנו לא נסכים לעניין הזה.
משה גפני: אני אדבר עם אודי ניסן אבל תאמר לו גם אתה את הדברים.
משה גפני: אני לא מסכים לתהליך הזה.
משה גפני: 2009, אחרי שכאן מנהלים קרבות אוויר, צריך להפעיל גם כוחות יבשה.
שאול גולדשטיין: לפי מה שנמסר לנו על ידי יבואני הרכב, אני מבין שגם פיקוד העורף מסכים לאמירה הזאת, בעוד כחודש משתנה התקן של הרכבים וזה אומר שהשלדות שקיימות היום במלאי מחוץ לארץ לא יהיו מתאימות יותר לתקן החדש ומשום כך לא יוכלו להיות מיובאות ארצה, ומשום כך, אם לא מזרימים הזמנה בחודש הקרוב, זה אומר שיהיה עיכוב של חודשים ארוכים.
משה גפני: אני רואה את זה בחומרה.
משה גפני: בקיצור, זה לא בסדר ואין ויכוח לגבי העניין הזה.
משה גפני: אני אדבר אתו ואני מקווה שהעניין הזה יתקדם.
משה גפני: פנייה מספר 189 – תחבורה
יובל פרידמן: מדובר בתקציב מחקר שמקורו בקרן הבטיחות שליד משרד התחבורה שנועד לבצע מחקר של פרוייקט מצלמות אכיפה אלקטרונית אוטומטית, שזה פרוייקט שהממשלה החליטה עליו ב-2007.
יובל פרידמן: הכוונה היא להציב בשלב ראשון כ-60 מצלמות מהירות וכדי לבדוק את היעילות של ההצבה הזאת, צריך ללוות את זה במחקר.
משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 189 – אושרה פה אחד פניות מספר 199-2004 –
צחי דוד: הפנייה נועדה לתקצוב משרד התרבות והספורט ב-15.7 מיליון שקלים – 5.7 מיליון שקלים לתמיכה לפי קריטריונים בתרבות ושיפוץ מוסדות תרבות.
משה גפני: אני מצטער, יש כאן תקלה בעניין הזה.
משה גפני: אני ביקשתי את מנהל האגף במשרד התרבות.
משה גפני: אני מבקש שהוא יבוא.
משה גפני: ההסבר שלך כבר ניתן בישיבה הקודמת.
צחי דוד: רצית להפריד ואכן הפרדנו את הפנייה.
משה גפני: הפנייה הזאת, אני ביקשתי את מנהל מינהל התרבות.
משה גפני: אין לי טענה.
משה גפני: זה יחכה עוד ישיבה אחת.
משה גפני: אם אפשר, להזמין אותו לישיבה הבאה.
משה גפני: יש כאן אי הבנה.
משה גפני: אין לי טענה לאף אחד.
משה גפני: פניות מספר 205 ו-206 –
אורי גבע: הפנייה נועדה להעברת שתי עובדות לרשות המסים.
אורי גבע: זאת העברה בין המשרדים ותיאום ביניהם.
משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 205 ו-206 – אושרו פה אחד פניות מספר 208 ו-209 – משרד הפנים אין רפרנט.
משה גפני: פניות מספר 210 ו-211 – משרד הפנים אין רפרנט.
משה גפני: פנייה מספר 217 – תגמולים לנכים
דוד בן שושן: הפנייה הזאת נועדה לתקצב את מימון התרופות לניצולי השואה.
יעקב אדרי: זה הסיפור המפורסם?
דוד בן שושן: זה חלק מהסיפור המפורסם.
משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 217 – אושרה פה אחד אישור הפנייה לא אומר שאנחנו משלימים עם כל העניין.
משה גפני: אנחנו כנראה עוד נקיים על זה דיון.
משה גפני: פנייה מספר 222 – משרד התיירות
קרן שפר: בשנת 2009, במסגרת סיכום תקציב 2009-2010, משרד התיירות קיבל כ-400 מיליון שקלים בהרשאה להתחייב לתקציב ההשקעות שלו לצורך פיתוח האכסון המלונאי.
קרן שפר: מסיבות שונות שהעיקרית שבהן היא העובדה שמינהלת ההשקעות עברה ממשרד התעשייה למשרד התיירות, לא יכולנו לנצל את הכסף בשנת 2009 ולכן עכשיו מתקצבים את זה מחדש, בשנת 2010.
משה גפני: אני אבקש לאשר את הפנייה הזאת, אבל אני מבקש רשימה.
משה גפני: כלומר, לאן הולך הכסף.
קרן שפר: בסדר גמור.
משה גפני: זה סכום מאוד גדול.
קרן שפר: חלק נכבד מהכסף הולך לירושלים, לעידוד האכסון המלונאי בה.
משה גפני: אם אפשר להעביר לוועדה את הרשימה.
משה גפני: אני לא אעכב את הפנייה.
משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 222 – אושרה פה אחד כאמור, אנחנו מבקשים את הרשימה שתגיע לכאן בהקדם.
משה גפני: פניות מספר 224 ו-225 – תגמולים לנכים
דוד בן שושן: הפנייה הזאת נועדה להעביר 2 מיליון שקלים מסל השירותים לניצולי שואה למשרד לענייני גמלאים לצורך תוכנית והדרת פני זקן כאשר מדובר במתנדבים בקרב ניצולי שואה, תוכנית שמופעלת במשרד לענייני גמלאים.
משה גפני: מאיפה מורידים את זה?
דוד בן שושן: המקור התקציבי לזה הוא 200 מיליון שקלים שהוקצו לסל השירותים לניצולי שואה.
דוד בן שושן: ה-200 מיליון שקלים האלה מוקצים על ידי ועדה בראשות מנכ"ל משרד הרווחה, מר נחום איצקוביץ, והוחלט להקצות 2 מיליון שקלים לטובת הפרוייקט של המשרד לענייני גמלאים.
משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 224 ו-225 – אושרו פה אחד פנייה מספר 228 – רשות האוכלוסין
עמית סדן: הפנייה נועדה לתקצב את לשכות האוכלוסין בתקנים לפרוייקט ההרכשה הביומטרית שעתיד לחול בעוד כמה חודשים.
משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 228 – אושרה פה אחד פנייה מספר 239 – משרד הבריאות אין רפרנט.
יעקב אדרי: יש שינויים שיצאו עכשיו ממש מהתנור.
משה גפני: מה שלא צריך לעכב, אני לא רוצה לעכב.
משה גפני: פניות מספר 200 ו-201 – שיקום בתי עלמין
קריאה: הפנייה נועדה להעברת 750 מיליון שקלים לשיקום בתי עלמין עתיקים כגון בית העלמין בצפת, לפי בקשת המשרד.
משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 200 ו-201 – אושרו פה אחד
יעקב אדרי: מה עם הבקשה של ראש הממשלה?
יעקב אדרי: מישהו מסביר אותה?
טמיר כהן: פנייה מספר 195.
קריאה: אני אסביר אותה.
קריאה: מינהלת השירות האזרחי לאומי.
משה גפני: פנייה מספר 195.
קריאה: מינהלת השירות האזרחי אמנם יושבת בסעיף 04 של ראש הממשלה אבל היא בעצם משויכת לחשבות של משרד המדע וזאת בעקבות העברת מינהלת השירות האזרחי תחת אחריותו של השר דניאל הרשקוביץ.
קריאה: הפנייה הזאת נועדה לבצע שני דברים: ראשית, לתת להם תוספת סטודנט שיעשה שם עבודות מינהל, ושנית, להעביר שלושה תקנים ממשרד ראש הממשלה למינהלת.
קריאה: התקנים האלה כבר היום עובדים במינהלת והם תמיד עבדו במינהלת אלא שהם היו בתוך משרד ראש הממשלה.
משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 195 – אושרה פה אחד
משה גפני: אנחנו חוזרים לפניות של משרד הפנים.
משה גפני: עמוד 10 בחוברת.
חנוך: מדובר בכסף שמועבר לטובת מועצות אזוריות על מנת לשפות אותן על הוצאות שיש להן כתוצאה מכך שזאת מועצה אזורית שקולטת תלמידים מבחוץ.
ציון פיניאן: אפשר לקבל רשימה?
יעקב אדרי: אלה כל המועצות או מועצות מסוימות?
חנוך: אני יכול להעביר את הרשימה.
משה גפני: חברי הכנסת מבקשים את הרשימות של קריות החינוך.
ציון פיניאן: הרשימה של המועצות האזוריות.
משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 208 ו-209 – אושרו אחד נמנע.
משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן מגיש רביזיה.
משה גפני: אנחנו מבקשים לקבל את הרשימות.
משה גפני: פניות מספר 210 ו-211 – משרד הפנים
חנוך: שינויים פנימיים.
משה גפני: מורידים ממענקים שמיועדים לרשויות ומעבירים להדרכה?
חנוך: לא.
משה גפני: אנחנו מדברים על 210 ועל 211.
חנוך: יש כאן העברה של כסף לטובת הנושא של הוועדה לחיוב אישי.
חנוך: אנחנו מעבירים כסף לסעיף הזה של הוועדה לחיוב אישי.
ציון פיניאן: אלה ראשי הערים?
יעקב אדרי: מדובר בהעסקת רואי חשבון?
חנוך: העסקת רואי חשבון.
משה גפני: לשם מה העסקת רואי חשבון?
חנוך: יש ועדה לחיוב אישי.
חנוך: אנחנו בודקים נושאי משרה.
חנוך: יש ועדה שבעצם בודקת את הנושא של חיוב אישי ברשויות.
משה גפני: אני לא מאשר את זה עכשיו.
משה גפני: אני רוצה לבחון את הנושא של החיוב האישי.
משה גפני: אני לא מאשר את זה.
משה גפני: אנחנו נדון על זה בישיבה הבאה.
משה גפני: אני רוצה לבדוק את כל העניין של החיוב האישי.
משה גפני: יכול להיות שצריך להחיל את זה גם על השרים.
משה גפני: מה זה חיוב אישי על ראשי רשויות?
משה גפני: אני אביא את זה לישיבה הבאה.
ציון פיניאן: אם אפשר לקבל רשימה שמראה איזה ראש עיר חויב בחיוב אישי.
יעקב אדרי: יש כאלה.
חנוך: ממונה תקצוב במשרד הפנים.
משה גפני: יש כאלה שחויבו בחיוב אישי?
ציון פיניאן: ומי שילם.
יעקב אדרי: מעט מאוד.
חנוך: אני אספק גם את הנתונים האלה.
משה גפני: אני יכול להביא את זה להצבעה, להצביע נגד ולהפיל את זה, אבל אני לא רוצה לעשות את זה.
משה גפני: אנחנו רוצים לקבל את הנתונים.
משה גפני: אני גם רוצה לבדוק את העניין.
יעקב אדרי: תעביר אלינו את הנתונים.
פניה קירשנבאום: בוקר טוב לכל המשתתפים, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.
פניה קירשנבאום: בקשתי לקיים היום דיון, לחשיבה על נושא המבנה הרגולטורי בארץ.
פניה קירשנבאום: הגורם לכך היה כמובן דו"ח מבקר המדינה שהוגש לאחרונה לכנסת והוא הקדיש פרק שלם להתנהלות של אגף שוק ההון באוצר.
פניה קירשנבאום: לפני שאני סוקרת או לפני שאני שמה את הדגש על אותם הפרקים החשובים שמבקר המדינה ציין, אני בכל זאת רוצה להגיד עוד מילה על קצת היסטוריה.
פניה קירשנבאום: אני בטוחה שכל מי שנמצא פה יודע על מה שאני מדברת.
פניה קירשנבאום: בשנת 2004 כשהוקמה ועדת בכר, היו לוועדה כמה משימות.
פניה קירשנבאום: אחת המשימות החשובות הייתה יצירה של כל התחום של השוק החוץ בנקאי בתקווה שיגיעו משקיעים רבים מחו"ל.
פניה קירשנבאום: לא הייתה כוונה, אני מאמינה, להוציא את התחום הפנסיוני רק מבנקאות וליצור איזשהו תחום מקביל בחברות ביטוח או בתי השקעות, אבל השוק הקטן הביא אותנו למצב כפי שהוא היום.
פניה קירשנבאום: לא זה הנושא.
פניה קירשנבאום: היו עוד כמה משימות לוועדת בכר שצוינו בזמנו.
פניה קירשנבאום: המשימה הנוספת הייתה כמובן ליצור את הגוף המפקח על כל מה שקורה בשוק ההון.
פניה קירשנבאום: והמשימה השלישית, שאליה אני דווקא רוצה להתייחס, הייתה יצירה או חשיבה על שינוי מבנה רגולטורי בארץ.
פניה קירשנבאום: אפשר לציין שוועדת בכר אולי לא סיימה את כל המשימות שלה.
פניה קירשנבאום: בעקבותיה הייתה ועדת חודק שניסתה להיכנס ולעשות שינויים.
פניה קירשנבאום: בכל זאת אני אחזור על תקלות שקרו בשוק ההון.
פניה קירשנבאום: הדבר הראשון שמציין מבקר המדינה זה חוסר שיתוף פעולה בין הרגולטורים.
פניה קירשנבאום: מצוין שהרגולטורים אמורים להיפגש פעם בחודש לתיאום עמדות ולתיאום המצב.
פניה קירשנבאום: אני מבינה שבין חלק מהרגולטורים זה אולי מתקיים.
פניה קירשנבאום: זה בהחלט לא מתקיים בין כל הרגולטורים.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שהדבר פוגע ביציבות ובפעילות של כל השוק.
פניה קירשנבאום: כמובן שאגף שוק ההון לא טיפל, לדעתי לפחות וכך גם מציין מבקר המדינה, בצורה מספקת במסלולי השקעה של החוסכים לפנסיה.
פניה קירשנבאום: זה הביא אותנו לסיכון שהוא אדיר בתקופת המשבר.
פניה קירשנבאום: אפשר להגיד שלמזלנו אנחנו באמת הצלחנו לעבור את המשבר והוא לא פגע קשות, אבל לא היה תהליך של ניהול סיכונים, לא היו ביקורות פתע.
פניה קירשנבאום: למשל לאותם חוזרים שיצאו משוק ההון, מה עשו איתם באגף שוק ההון.
פניה קירשנבאום: או בחברות המוסדיים, מה קרה בכלל בשוק עם כל החוזרים האלה.
פניה קירשנבאום: מציין כאן גם מבקר המדינה, שאגף שוק ההון לא הקדיש תשומת לב מספקת לסיכון הרב, והוא מציין גם על התיקים, גם על צורת ההשקעה, אני לא רוצה להיכנס לכל הדברים.
פניה קירשנבאום: אני רק מציינת את זה, וזה לא ממש לדיון.
פניה קירשנבאום: בנושא הרפורמה שוועדת בכר הייתה אמורה לטפל בה – אנחנו חוזרים ורואים גם הערות של קרן המטבע העולמית וגם ה-OECD (הארגון הבינלאומי לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי ), שגם הם מתייחסים לתחומים האלה ומציינים כל מיני הסתייגויות והערות שלהם.
פניה קירשנבאום: יש כמה שיטות של רגולציה בעולם.
פניה קירשנבאום: אפשר לדון על זה ואפשר להתווכח.
פניה קירשנבאום: כמובן שיש את הצורה המבוזרת שקיימת בארצות הברית.
פניה קירשנבאום: ישנה שיטה שהיא אולי יותר נפוצה, ואנחנו מדברים על FSA (FINANCIAL SERVICE AUTHORITY) שהיום מאגדת כ 35-30 מדינות.
פניה קירשנבאום: יש את הצורה של TWIN PEAKS (פסגות תאומות) או מידור ראשי שאולי פחות מיושמת אבל מה שאני ראיתי לנכון בשיטה הזו ומה שאני חושבת שהיתרון שלה זה הקמה של גוף נוסף שבעצם מטפל בזכויות הצרכן או בהגנת הצרכן ושקיפות.
פניה קירשנבאום: ה-FSA הוא גוף אחד שמחולק לאגפים.
פניה קירשנבאום: האגף של הגנת הצרכן ושקיפות נמצאים בתוך הרגולציה עצמה.
פניה קירשנבאום: ברור כשזה נמצא בתוך הרגולציה, היציבות היא המנצחת, וזכויות הצרכן והשקיפות ישלמו את המחיר.
פניה קירשנבאום: בנוסף לכך כשזה נמצא בפנים כאגף, אז העצמאות של האגף הזה תהיה פחותה.
פניה קירשנבאום: אבל אני מעלה את הדברים לפי החשיבה שלי, ואני מאוד אשמח לשמוע התייחסויות שלכם.
פניה קירשנבאום: עוד הערה אחת בקשר לעניין שלא צוין בדו"ח מבקר המדינה, אבל כך אני רואה את זה וגם על כך אפשר לדון ולהתווכח.