GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם אלבז: דוד מנע כבר נגע בזה.
אברהם אלבז: בכלל, אין שלט אחד באזורי השרצה בכנרת, שלט אחד עלוב: אסורה הדגה, אסור הדיג.
אברהם אלבז: זה ג'ונגל אחד גדול שם.
אברהם אלבז: הכנרת נכחדה מהקורמורנים שאוכלים כמויות של דגים.
אברהם אלבז: עזוב את זה שכבר שלוש שנים לא מאכלסים דג אחד בכנרת.
אברהם אלבז: הרבה תקציבים נכנסים לכנרת – זה לא מגיע לכנרת.
חיים אנג'וני: לגבי התחרות בין- -
משה גפני: חשוב לי לדעת מה שהתחלת להגיד, אבל תלך לפי הסדר - תאמר משפט או שניים, מה קרה בכנרת, ואיך זה קרה, תאמר מה התוכנית שלכם, תאמר את הפער שעלה פה בין קיבוצי עין גב וגינוסר, ומטבע הדברים, אני מתאר לעצמי שיש פער, כי הם מסודרים מבחינת הספרים, ומה הפתרון שאתם מציעים, כי לא נראה לנו כרגע פתרון.
חיים אנג'וני: הסיבות שאנחנו חושבים שהכנרת הגיעה למצב הזה – כמה סיבות.
חיים אנג'וני: דבר ראשון, הקיצוניות במפלסים שהיינו עדים להם בשנים האחרונות, זה השפיע קשה מאוד על כל נושא הרבייה של הדגים.
חיים אנג'וני: סיבה שנייה זה התפרצות של הקורמורנים כמין מתפרץ בכל אירופה וגם בכנרת.
חיים אנג'וני: דבר שלישי – לחץ של דיג יתר מיכולת האגם להתאושש, וסיבה חזקה זה צמצום – כמות החנקן שזרמה לכנרת בשנים האחרונות ההלכה והצטמצמה בגלל פעולות נכונות של רשויות הניקוז באגן הניקוז.
חיים אנג'וני: זה גרם לצמצום בפריחה של אצות שאמנונים ניזונים מהם, לכן יש לנו עדויות ברורות שהאמנונים לא התפתחו כמו שצריך בגלל הנושא הזה.
חיים אנג'וני: הכנרת לא יכלה לייצר את מה שהדייגים דגו.
חיים אנג'וני: אלה הסיבות העיקריות.
חיים אנג'וני: לגבי עין גב-גינוסר: רק להמחיש את המצב הקשה, גינוסר הפסיקו לדוג כבר שנתיים, כי זה לא כלכלי להם.
חיים אנג'וני: הם סגרו את הסירה שלהם, הם לא עובדים.
חיים אנג'וני: הם העבירו כאילו את זכויות הדיג שלהם לעין גב.
חיים אנג'וני: קיבוץ עין גב, ישבנו אתם.
חיים אנג'וני: מאחר שהם מנהלים ספרים, אין שום בעיה לראות מה הם דגו, ואנחנו נטפל בהם.
חיים אנג'וני: המספרים שנאמרו פה הם מוגזמים בתכלית, הענף שם בקושי מתקיים.
חיים אנג'וני: גם ענף עין גב, יש לו קשיים, הוא בקושי מתפרנס, מוצא לו כל מיני חלופות לעבוד עם חיל הים, מחפשים את המטוס, כל מיני דברים אחרים שהוא מתפרנס מהם.
חיים אנג'וני: מדיג קשה לו להתפרנס.
חיים אנג'וני: אנחנו ניהלנו דיאלוג ארוך מאוד עם ארגון הדייגים בטבריה.
חיים אנג'וני: לגבי המספרים – יש 70 סירות מורשות בכנרת.
חיים אנג'וני: מתוכם אנחנו מעריכים ממש כאלה שמתפרנסים מזה – בין 40 ל-50, ואלה שיושבים כאן, אלה המתפרנסים העיקריים.
חיים אנג'וני: יש קבוצה גדולה שבאה יום-יומיים באופן די ספורדי.
חיים אנג'וני: זו לא ההכנסה שלהם.
חיים אנג'וני: אם אנחנו ממצים את אלה שזו ההכנסה שלהם, בין 40 ל-50 בעלי סירות.
חיים אנג'וני: היום הם בקושי מכסים את עלויות הדלק שלהם.
חיים אנג'וני: אנחנו עושים את זה בחישוב שנתי, הם בקושי מתפרנסים.
חיים אנג'וני: אז מה האלטרנטיבה?
חיים אנג'וני: לא נשארו הרבה.
חיים אנג'וני: ההצעה שלנו, לטפל במגוון הבעיות, כולל הקורמורנים, לגרש אותם, לטפל בנושא האכלוס בצורה מושכלת; לא תמיד לזרוק יותר דגים זה נכון, ודורון התייחס לזה.
חיים אנג'וני: רק השבתה יכולה ליצור התאוששות מלאה.
חיים אנג'וני: כל הפתרונות האחרים – ניסינו אותם כבר: השבתנו יום אחד, אז הדייגים מצאו ימים אחרים לדוג.
חיים אנג'וני: הפסקנו את כל אזורי ההטלה לאורך החוף – זה גם כן לא עזר.
חיים אנג'וני: העין החוקית היום היא עין 80.
חיים אנג'וני: באמנונים עובדים כבר עשר שנים בעין 80.
חיים אנג'וני: הפתרון – כבר עשינו את זה.
חיים אנג'וני: בבורי זה סיפור אחר.
חיים אנג'וני: אנחנו דואגים בעיקר לאמנונית.
חיים אנג'וני: לכן הפתרון שמוצע פה, לעבור לעין 80 - העין 80 זה העיון החוקית, ורוב הדייגים עובדים בעין חוקית באמנונים.
חיים אנג'וני: לכן הפתרון הזה הוא לא פתרון.
משה גפני: לכן מה המסקנה שלכם?
חיים אנג'וני: אם רוצים עתיד לדייגים, בעתיד שכן יוכלו לדוג בכנרת - השבתה לשנתיים.
משה גפני: וכעבור שנתיים, להערכתכם, הדגה תחזור.
חיים אנג'וני: הדגה תתחיל להתאושש.
חיים אנג'וני: זה תהליך.
חיים אנג'וני: זה ייקח כמה שנים.
דורון מרקל: בפתח הדברים אני רוצה לומר שאני מסכים שצריך את הדייגים לכבד, ואני חושב שצריך למצוא פתרון ראוי ומכובד לדייגים.
דורון מרקל: יחד עם זאת, אני חושב שצריך להבין - לדגים בכנרת יש תפקיד נוסף להיותם מקור הכנסה לדייגים – חשוב לא פחות - הדגים בכנרת הם חלק מהמערכת האקולוגית.
דורון מרקל: קריסה של הדגה בכנרת עלולה להביא לקריסה מוחלטת של המערכת האקולוגית בכנרת, ואזי אפילו בעיות באספקת מים בכנרת, וזה דבר שמדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה.
אברהם אלבז: יפה דיברת.
אברהם אלבז: מתי עשיתם ניטור?
אברהם אלבז: 15 שנה.
דורון מרקל: לכן אני דואג ליציבות הדגה בכנרת לא פחות מהדייגים.
דורון מרקל: יעקב פדידה יודע טוב שאני בעוונותיי- -
משה גפני: אתה מגרה אותם, תאמין לי - הם צודקים.
משה גפני: אני במקומם הייתי מתפרץ יותר.
משה גפני: דבר רק אליי.
דורון מרקל: לי חשובה הדגה בכנרת ועיצוב מערכת הדגה בכנרת בגלל ההקשר למערכת האקולוגית והאכלוס.
דורון מרקל: האכלוס הוא כלי בידי אגף החקלאות ורשות המים גם כדי לספק דגה, אבל יותר מזה – כדי לייצב את המערכת האקולוגית.
דורון מרקל: לכן אם אנשי המקצוע שלנו היו חושבים שלשפוך מיליוני דגים לאגם היה מביא בסופו של דבר תוצרת של דגים גדולים, היינו עושים את זה.
דורון מרקל: לא.
דורון מרקל: להפך; אגב, אכלוס התבצע בשנים האחרונות ללא הפסקה.
דורון מרקל: לא פחות ממיליון דגי מושט מאוכלסים בשנה.
דורון מרקל: נכון שלפני שנים היו ששה מיליון, אבל הגענו למסקנה מקצועית, וכמובן, אני לא מקבל את האמירה, שיש פה משהו פוליטי; לחלוטין מקצועי – ששה מיליון שאוכלסו בעבר פגעו בכנרת, פגעו במערכת האקולוגית של הכנרת.
דורון מרקל: יותר מדי דגים קטנים שנכנסים לכנרת, אין להם מה לאכול, בעיה גנטית נוצרת.
משה גפני: דיברנו על זה בישיבה הקודמת.
משה גפני: הבנתי את הרעיון.
משה גפני: אתה תומך בעמדת משרד החקלאות, אגף הדיג, שצריך להשבית את הכנרת לשנתיים.
משה גפני: היות שוועדת הכספים אינה עוסקת בדיג, ואנו לא יכולים לדעת מי צודק בוויכוח הזה, אנחנו מקבלים את עמדת הממשלה, שצריך להשבית את הכנרת לשנתיים, וטוב שדיברת – לא בגלל טבריה, בגלל שאתם צריכים מים בבאר שבע.
דורון מרקל: נכון.
משה גפני: הדייגים לא צריכים לסבול מזה.
משה גפני: אתה דואג לבאר שבע.
משה גפני: אתם אומרים שצריך להשבית את הכנרת לשנתיים כי צריך גם להחזיר את הדגה מהרבה מאוד סיבות, ואתה ברשות המים אומר שצריך להשבית את הכנרת לשנתיים כדי שיחזרו הדגים בגלל המערכת האקולוגית, הכנרת מספקת מים לכל תושבי המדינה, ולכן צריך לשמור על הכנרת, גם אם זה יפגע בדייגים.
משה גפני: אדוני המנכ"ל, מה אנחנו עושים עם הדייגים.
משה גפני: תאמר לי, אדוני המנכ"ל, מה אנחנו עושים עם הדייגים?
משה גפני: עכשיו המנכ"ל.
משה גפני: היינו צריכים לסיים את הישיבה כבר לפני עשר דקות.
יוסי ישי: אני מסכים בהחלט, שהדייגים לא צריכים לסבול, לכן אנחנו צריכים לתת פתרון לדייגים.
יוסי ישי: אם היינו ממשיכים בעסקים כרגיל, היבול עומד על 200 טון.
יוסי ישי: 150 דייגים, כלומר משהו כמו 1,300 קילו לדייג, כלומר פדיון של 17 אלף שקל לדייג.
יוסי ישי: תוריד מזה דלק וכו' - לא נשאר להם מזה שום דבר.
יוסי ישי: אם אני לוקח ברמת המקרו את ה-200 טון כפול 13, זה 2.5 מיליון שקל.
יוסי ישי: הפתרון שאנחנו מציעים נטו לדייגים מדבר על 4.7 מיליון שקל.
יוסי ישי: זה התקציב שהקצבנו כדי לתמוך בדייגים, שזה כמעט כפול מהפדיון של עסקים כרגיל.
יוסי ישי: אבל התברר שיש פה כשל – אנחנו לא יכולים לתת תמיכה למי שאין לו מנהל ספרים, לכן כל מי שמנהל ספרים יקבל את התמיכה שקבענו, שכר מינימום.
יוסי ישי: היינו צריכים למצוא פתרון למי שלא מנהל ספרים.
יוסי ישי: אם הוועדה היתה מוצאת פתרון, שאנחנו יכולים לתת תמיכה גם למי שלא מנהל ספרים, אין לי בעיה - יש מספיק תקציב.
יוסי ישי: החוק לא מאפשר, זו כל הבעיה.
יוסי ישי: לגבי הנושא השלישי שהועלה כאן, זו חוקיות ההחלטה.
יוסי ישי: החלטת הממשלה טרם אישורה בממשלה עברה את הבדיקה של יועצים משפטיים של משרד החקלאות, של המשרד להגנת הסביבה, של היועץ המשפטי לממשלה- -
משה גפני: ממש לא מעניין אותי.
משה גפני: דוד מנע יתמודד אתכם בבג"ץ.
יוסי ישי: לגבי הפתרון שאנחנו מציעים לדייגים, משרד האוצר, הגנת הסביבה ומשרד החקלאות, אגרנו תקציב של 4.7 מיליון שקל בשנה, שכולו מיועד לדייגים.
יוסי ישי: למי שמנהל ספרים – ניתן לו את התמיכה.
יוסי ישי: מי שלא מנהל ספרים, הדבר היחיד שאנחנו יכולים לבוא לקראת, על פי החוק, זה ההכשרה המקצועית.
משה גפני: אם תמצאו פתרון חוקי אחר, יש מניעה?
יוסי ישי: לא מצאנו.
2467: אני מציע לך, שנעשה פגישה – אתה, אני וסגן נציב מס ההכנסה, ונמצא פתרון לזה.
2467: יש פתרון.
יוסי ישי: אני קונה.
משה גפני: אני מבקש לעשות צוות, שיביא הצעות בתוך שבועיים-שלושה, שיביא לוועדה הצעות.
משה גפני: בראשה יעמוד חבר הכנסת ציון פיניאן.
משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן, יוסי ישי, דוד מנע כמייצג החקלאים עם רשות המסים.
משה גפני: אני מבקש שתשבו בתוך שבועיים-שלושה.
משה גפני: אנחנו לא הולכים לדון, האם משרד החקלאות צודק, האם יש כאן אפליה.
משה גפני: אני דן רק על כסף, זאת הוועדה.
משה גפני: ולבי נכמר מהנושא של הדייגים.
משה גפני: הם לא אשמים בעניין הזה, המדינה עשתה את מה שהיתה צריכה לעשות.
משה גפני: אין לי טענות למשרד החקלאות – טענות נבוא במקרים אחרים.
משה גפני: יש בעיה חוקית.
משה גפני: את הבעיה החוקית אני מבקש בתוך שלושה שבועות לפתור.
שלי יחימוביץ': בינתיים הם לא מתפרנסים.
משה גפני: בסדר, מה לעשות?
משה גפני: לכן זה הסיכום של הדיון.
משה גפני: בסדר, ציון?
משה גפני: תוך שלושה שבועות תביאו פתרון.
משה גפני: פניות מספר 117א', 118א', 168 – יש כאן העברה של 610 מיליון שקלים.
משה גפני: הרפרנט לא נמצא.
משה גפני: שלא יבואו אחרי כן בטענות על כך שאנחנו מעכבים.
חיים אורון: מה זה מורידים מהסכמים קואליציוניים 140 מילין שקלים?
משה גפני: אני לא יודע מה ההעברה הזאת כי הרפרנט לא כאן.
חיים אורון: שאלו את הקואליציה אם היא מסכימה להעביר 140 מיליון שקלים?
משה גפני: פנייה מספר 147 – רשות המים ביקשנו את מנהל רשות המים להגיע לישיבת הוועדה.
נח הקר: זאת פנייה מספר 147, 148 ויש גם עוד פנייה בהמשך, מספר 174.
משה גפני: למה אלה פניות נפרדות?
משה גפני: נח הקר: יש שתי פניות כאשר אחת היא תקציב הפיתוח והשנייה היא התקציב הרגיל ברשות המים, זה מספר 147 ו-148, והן היו בשבוע שעבר.
משה גפני: לתקציב הפיתוח נוספה עוד פנייה חצי טכנית במהותה.
משה גפני: נלך לפי הסדר.
משה גפני: מהי פנייה מספר 147?
נח הקר: שתי הפניות, 147 ו-148, נועדו ליישר את הסיטואציה שנוצרה בעקבות השביתה ברשות המים בסוף שנה שעברה כאשר היו כספים שאמנם תהליך הפרוייקט התקדם, אבל בפועל הכסף לא חויב במערכת התקציב.
נח הקר: כדי להתאים את מערכת התקציב כך שיהיה אפשר להתקדם עם הפרוייקטים האלה, אלה סכומים שכבר תוקצבו בשנה שעברה, יש כאן 400 מיליון שקלים בהרשאה להתחייב בתקציב הפיתוח, חוץ מזה יש שם העברות פנימיות בהתאם לקצב התקדמות הפרוייקטים של מזומנים בעקבות פרוייקטים שחויבו כבר ההרשאות להתחייב בגינם, וגם בתקציב הרגיל הפנייה היא במהות אותה פנייה אלא שהיא לא משתמשת ברזרבה אלא בתוך התקציב הפנימי של הסעיף הרגיל של רשות המים.
נח הקר: בעצם עושים את ההתאמות על מנת לאפשר לרשות לעבוד למרות השביתה שהייתה בשנה שעברה.
משה גפני: זה לא נמצא בתקציב?
משה גפני: אלה תוספות?
נח הקר: 400 מיליון שקלים שאתה רואה בסעיף הפיתוח, זה בהרשאה להתחייב.
נח הקר: שוב, זה טכני במהות.
נח הקר: אתה לא מוסיף כאן שום דבר חדש.
נח הקר: אתה לא מוסיף כאן כסף חדש למשק המים אלא הכסף שב-2009 לא בוצע במערכת התקציב, אנחנו רושמים אותו כאן בהרשאה להתחייב כדי שיהיה אפשר להתקדם עם הפרוייקטים שהם כבר בשלבים מתקדמים.
משה גפני: אדוני מנהל הרשות, אתה יכול להסביר לוועדה?
משה גפני: אגב, ראיתי קודם את שאול מרידור?
אורי שני: לא.
אורי שני: שאול מרידור עכשיו בדיון אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה בנושא מתקן התפלה באשדוד.
אורי שני: התקציב הזה נועד לפעולות הכי בסיסיות, הכי חשובות ופעולות חירום של משק המים.
אורי שני: בסך הכל המקרים יש כאן כ-600 מיליון שקלים.
אורי שני: יושבים 200 אנשים ומושבתים.
אורי שני: השביתה נמשכת כבר שלושה חודשים.
אורי שני: כי התהליך נתקע.
אורי שני: כי נגמרה שנה באמצע השביתה והיה צריך לעבור לשנה חדשה.
אורי שני: לא ביצעו מכרזים במהלך השביתה, כך שצריך לעשות מכרזים, אבל אי אפשר לעשות מכרזים עד שאין כסף.
משה גפני: אבל ההעברה הזאת הגיעה רק בשבוע שעבר.
משה גפני: אני הבנתי עד עכשיו שמי ששולט במועצת הרשות זה משרד האוצר.
משה גפני: זאת אומרת, הוא מכתיב לה את ההחלטות.
אורי שני: אני מוחה.
ציון פיניאן: הוא מכתיב את הרעיונות.
משה גפני: הם מחליטים מה מועצת הרשות תחליט.
חיים אורון: זה נאום ל-11 בבוקר ולא ל-1:30 אחר הצהרים.
משה גפני: אצלי זה אותו הדבר.
משה גפני: מה שעכשיו מתברר - לפחות את הכסף יעבירו בזמן – שהם לא מעבירים בזמן את הכסף.
משה גפני: הם גם לא מעבירים כסף בזמן וגם אומרים לך מה לעשות.
משה גפני: כל הסיפור הזה של מועצת הרשות הוא פשוט לא נכון.
משה גפני: משרד האוצר שולט וכאן זה התברר באופן חד משמעי.
אורי אריאל: מה זה סיוע מתאגידים חלשים ברשויות?
אורי שני: על פי חוק תאגידי מים וביוב כל משק המים והביוב ברשויות המקומיות צריך לעבור לתאגידים.
אורי שני: אני יכול לומר היום שכ-5.5 מיליון אנשים מתוך שישה או שישה וחצי מיליון אנשים שצריכים לעבור, קיימים היום תחת משטר של תאגידים.
אורי שני: אני יכול לומר היום, אחרי שנה וחצי-שנתיים של הפעלות שההעברה לתאגידים עשתה טוב מאוד למשק המים.
אורי שני: אם תרצו דיווח, אני אוכל לעשות זאת בצורה מסודרת.
אורי אריאל: אם כן, הרפורמה של האוצר הצליחה.
אורי שני: הרפורמה של האוצר בהקשר של מרבית האוכלוסייה הצליחה מאוד.
אורי שני: אנחנו מודדים אחוזי הצלחה.
ציון פיניאן: הצלחה מול קושי.
אורי שני: יש הצלחות יפות מאוד.
ציון פיניאן: מה ההצלחה?
אורי שני: אתמול הייתי בתאגיד של פתח-תקווה שעכשיו לקח על עצמו גם את אלעד וגם את כפר ברא, והוא יוצא מן הכלל.
אורי שני: הם הורידו דליפות מים לשיא עולמי.
אורי שני: קודם הם היו למשל ב-12-13, וגם זה יפה, אבל הם הורידו את זה ל-6.8 אחוז פחת במים.
אורי שני: הם העלו את אחוז הגבייה.
ציון פיניאן: תן דוגמה לכישלון.
אורי שני: אני אומר את זה כאן בצורה מלאה.
אורי שני: יש בעיות קשות מאוד בכפרים.
ציון פיניאן: בגלל אחוזי הגבייה.
אורי שני: ואחוז הדלף.
אורי שני: יש כפרים בהם אחוז הדלף הוא יותר גבוה מאחוז הגבייה.
אורי שני: יש שלושים אחוזי גבייה ו-60 אחוזים דלף.
אורי אריאל: גם זה שיא בינלאומי.
משה גפני: ואם זה היה נעשה בלי הרפורמה?
ציון פיניאן: אם זה היה במגזר היהודי, היו שוחטים את כולם.
אורי שני: אנחנו לא שוחטים אף אחד.
אורי שני: אנחנו מתנהגים בעדינות.
פניה קירשנבאום: זאת דליפה?
אורי שני: זאת גניבה.
פניה קירשנבאום: לא רציתי לומר את המילה הזאת.
אורי שני: אני אומר.
אורי שני: יש גניבות מים.
משה גפני: השאלה העיקרית היא האם למשל מה שאתה אומר על פתח-תקווה או מקומות כאלה בהם יש הצלחה, הייתה בעיה?
משה גפני: למשל ירושלים.
אורי שני: ירושלים, למרות אוכלוסייה מאוד מסובכת.
משה גפני: אלמלא זה היה במסגרת התאגיד, הייתה בעיה?
אורי שני: ללא ספק.
אורי שני: אתה רואה בכל הערים הטובות שעברו לתאגיד, הזנחה נוראית במערכת המים והביוב.
משה גפני: הייתה הזנחה.
אורי שני: הייתה הזנחה.
משה גפני: ועכשיו אין.
אורי שני: עכשיו התאגיד משקיע.
אורי שני: אין לו ברירה, זה התפקיד שלו.
אורי שני: כולל תל אביב-גבעתיים.
משה גפני: ירושלים מצליחה.
ציון פיניאן: איפה עומדת טבריה?
אורי שני: לא באתי מוכן ולכן אני יכול לשאול ולקבל תשובה מהר, או שאני מבטיח לך תשובה אישית.
משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 147 – אושרה פה אחד פנייה מספר 148 – רשות המים ה צ ב ע ה פנייה מספר 148 – אושרה פה אחד
אורי אריאל: אתה יכול לומר לנו מילה על השביתה?
אורי שני: אני כאן כדי לענות על כל שאלה.
אורי שני: השביתה הסתיימה.
משה גפני: פנייה מספר 174 – רשות המים
נח הקר: הפנייה התקציבית הזאת, כמו שאמרנו לפני מספר דקות, נועדה לתקצב הוצאה מותנית בהכנסה בגין החלק של מינהל מקרקעי ישראל במט"ש רהט.
נח הקר: מדובר במהלך די טכני.
נח הקר: מינהל מקרעי ישראל שם כסף במט"ש כדי שנוכל לרשום אותו בתקציב ולצאת לפרוייקט, ולכן צריכים הוצאה מותנית בהכנסה.
משה גפני: זה ברהט?
נח הקר: מט"ש רהט.
נח הקר: מתקן טיהור שפכים ברהט.
משה גפני: זה למגזר הערבי.
נח הקר: גם.
ציון פיניאן: הבדואי.
משה גפני: מה זה גם?
משה גפני: כתוב כאן סיוע מיוחד ליישובי מגזר המיעוטים.
נח הקר: כי הפרוייקט יוצא משם.
נח הקר: הפרוייקט יוצא מהתקנה הזאת, אבל המט"ש משרת את האזור.
חיים אורון: במקרה של רהט, לפי דעתי זה רק רהט.
משה גפני: זה לא משרת את חבר הכנסת אורון?
נח הקר: צריך לבדוק.
אורי שני: עם חבר הכנסת אורון יש לי סיפור אחר.
משה גפני: השאלה אם פתרנו את הבעיה בזה שאתם שמים שם מט"ש.
אורי שני: ב-13 לחודש יש לי העברה למקורות שצריכה להיעשות.
משה גפני: יש שאלות לחברי הוועדה?
משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 174 – אושרה פה אחד אדוני מנהל רשות המים, ההעברות אושרו אף על פי שרשות המים איננה עצמאית והיא מוכתבת לחלוטין על ידי משרד האוצר.
משה גפני: אני לא מתכוון לשתוק בעניין הזה.
משה גפני: קבענו שתהיה רשות מים עצמאית ועם כל הכבוד על זה גם הקימו תאגידי מים שחלק מהווים כישלון וחלק מהווים הצלחה.
משה גפני: אני אפילו חשבנו שאולי לא צריך לאשר את ההעברות האלה מכיוון שאם הרשות היא עצמאית, אז נאשר רק למשרד האוצר, לאמרכלות, ומשם הם יעבירו את כל הדברים, אבל מכיוון שרשות המים עושה את עבודתה ואנחנו צריכים לעזור לה, העברנו את ההעברות.
משה גפני: זה הליך לא תקין והוא לא יימשך.
משה גפני: אני אעשה כל מה שנדרש על מנת שהרשות תהיה עצמאית ולא שמשרד האוצר יכתיב לה גם בסעיפים מפורטים ויאמר מה הרשות צריכה לעשות.
משה גפני: זאת פשוט חוצפה.
משה גפני: זה לא קרה בשום מקום?
משה גפני: תאמין לי, קרה, גם קרה.
אורי שני: תודה רבה.
משה גפני: אני מודה לך שהשתתפת אתנו בדיון המאוד חשוב הזה.
משה גפני: אני חוזר לעמוד הראשון.
משה גפני: פניות מספר 117א', 118א', 168 – הסכמים קואליציוניים.
משה גפני: מורידים 140 מיליון שקלים ומעבירים אותם לרזרבה הכללית ומשם מעבירים להוצאות חירום.
משה גפני: 140 מיליון לקחתם מההסכמים הקואליציוניים.
משה גפני: מאיפה עוד לקחתם?
מאיר בינג: משרד האוצר ומשרד הביטחון הגיעו לסיכום לתגבור של כ-500 מיליון שקלים לפיקוד העורף, 30 מיליון שקלים מתוכם למיגון הניוד, 470 מיליון שקלים נוספים לצרכים אחרים.
משה גפני: מה זה מיגון הניוד?
מאיר בינג: אוטובוסים באיו"ש.
אורי אריאל: זה ל-2009.
אורי אריאל: מה קורה ב-2010?
מאיר בינג: אין לי כרגע תשובה.
אורי אריאל: מה לגבי 2011?
אורי אריאל: אני שואל כי אני מזכיר שיושב ראש הוועדה סיכם שזה יהיה ארבע-שנתי כפול שלושים.
אורי אריאל: נראה לי שאתם רוצים לצרף את זה לחבילה הזאת.
משה גפני: אין משהו דרמטי.
חיים אורון: מ-ש"ס זה לא יורד.
חיים אורון: ב-ש"ס זה עולה.
חיים אורון: אני לא מבין למה אתם לא עושים את התקציב כולו כהסכמים קואליציוניים.
אורי אריאל: זה לא ש"ס אלא זה שוס.
משה גפני: כמה כסף הולך למיגון הניוד?
מאיר בינג: 30 מיליון שקלים.
מאיר בינג: זה כסף של 2009.
משה גפני: את הכסף של 2009 כבר העברתם 16 פעמים.
משה גפני: שלוש פעמים בפגישות אתי.
מאיר בינג: הכסף בהרשאה להתחייב עבר בשנה שעברה.
מאיר בינג: כרגע מדובר במזומן.
מאיר בינג: ה-470 מיליון הנוספים, מעבר ל-30 המיליון שקלים, הם הרשאה להתחייב.
מאיר בינג: במזומן אנחנו מעבירים כרגע לפי הצפי של הביצוע והסכום כרגע הוא 140 מיליון שקלים.
מאיר בינג: זאת הפנייה הנוכחית.
מאיר בינג: בהרשאה להתחייב והזמנה, לוקח זמן להתקשר ומשלמים בשוטף פלוס לא יודע כמה כי אני לא מכיר את המקרה הספציפי.
אורי אריאל: לגבי מיגון הניוד, אני מבין שאין כרגע תשובה.
מאיר בינג: כרגע אין לי תשובה.
אורי אריאל: שנית, אומרים לי שבתקציב פיקוד העורף אין תקציב לשום דבר שנוגע למיגון.
משה גפני: בעלי הזקנים.
אורי אריאל: ראשית, אין תשובה לבעלי הזקנים.
משה גפני: זה אני אמרתי ולא אמר חבר הכנסת אריאל.
אורי אריאל: אבל אני מצטרף אליך.
אורי אריאל: שנית, אין בכלל תקציב, ממש כלום, חוץ מאחזקה שוטפת למיגון ישובים כמו גדרות, שערים וכולי.
מאיר בינג: אני אומר שוב שפיקוד העורף קיבל 470 מיליון שקלים לנושאים שלו.
מאיר בינג: את החלוקה הפנימית, אתם מוזמנים לשאול אותם כי סדרי העדיפויות נקבעים על ידי פיקוד העורף ומשרד הביטחון ולא על ידי האוצר.
מאיר בינג: יש כאן לא מעט כסף שהולך גם למרכיבי בטיחות.
אורי אריאל: הוא יכול להחליט למשל שהוא לוקח את ה-30 מיליון שקלים למיגון הניוד?
מאיר בינג: ה-30 מיליון שקלים למיגון הניוד צבועים.
אורי אריאל: לא, לא מה שכבר אושר.
מאיר בינג: לגבי ה-470 מיליון השקלים הנותרים, כן, הוא יכול לשחק עם ה-470 מיליון השקלים הנותרים.
משה גפני: אתה שאלת לגבי ה-470 מיליון?
אורי אריאל: שאלתי לגבי מיגון הניוד, עבורו אושרו 30 מיליון שקלים וזה בסדר.
אורי אריאל: מדובר על ארבע שנים וזה הסיכום שהיה לך.
אורי אריאל: אומר מאיר בינג שה-470 מיליון שקלים זה כסף שפיקוד העורף מחלק אותו כאילו בעצמו - לא הבנתי איך אתם כאלה נדיבים, אבל נניח – ואז פיקוד העורף יכול לקחת משם 30 מיליון שקלים נוספים כדי לענות לבעיית מיגון הניוד עליו סיכמנו.
אורי אריאל: אני הייתי רוצה להציע ליושב ראש, ואני לא עושה את זה כסנקציה, אולי אפשר לבקש שאלוף פיקוד העורף יבוא לכאן, הרי יש לו את התקציב שלו, תקציב עצמאי והוא לא כלול בביטחון, ונשמע את הפירוט כי הפירוט הוא מאוד חשוב לכל אחד אולי מזווית ראייתו.
משה גפני: אני לא רוצה לעכב.
משה גפני: אני אזמין את אלוף פיקוד העורף שיבוא לכאן אבל לא צריך לעכב.
משה גפני: אני מבקש להזמין את אלוף פיקוד העורף לאחת הישיבות הקרובות.
משה גפני: אני רוצה לדעת ממנו גם לגבי מיגון הניוד, גם לגבי התקציב כולו, גם לגבי המסכות לבעלי זקנים ולא רק אלא בכלל לגבי הנושא של המסכות.
משה גפני: אני מבקש, אם אפשר, להזמין אותו לישיבה הבאה, ואם לא לישיבה הבאה, לישיבה נוספת.
משה גפני: אנחנו לא נעכב את ההעברה הזאת כי זאת העברה חשובה.
משה גפני: ה צ ב ע ה פניות מספר 117א', 118א', 168 – אושרו פה אחד פנייה מספר 151 – משרד הפנים אין רפרנט.
משה גפני: פניות מספר 169 ו-173 – משרד הדתות
צחי דוד: הפנייה נועדה לתקצוב תוכניות ההבראה במועצות הדתיות ב-11 מיליון שקלים.
צחי דוד: בנוסף העברה של 50 מיליון שקלים, לפי הסכם קואליציוני עם ש"ס, בהרשאה להתחייב, להקמת מבני דת, מקוואות ובתי כנסת.
משה גפני: לאיזה שנה זה?
צחי דוד: 2009.
משה גפני: זה עוד לא בוצע?
משה גפני: שום דבר עוד לא נעשה עם זה?
צחי דוד: עכשיו המשרד ערוך לצאת לקול קורא.
משה גפני: עברה למעלה משנה ועוד לא היה פיתוח מבני דת במדינת ישראל?
צחי דוד: לא, יש לך פיתוח מבני דת במסגרת התקציב הרגיל שלהם.
צחי דוד: זה כסף תוספתי.
משה גפני: מה היה במסגרת התקציב הרגיל?
צחי דוד: יש סכום די נכבד במשרד הדתות.
משה גפני: מה הסכום?
צחי דוד: אני לא זוכר בעל פה אבל אני יכול לבדוק את זה.
צחי דוד: זה סכום תוספתי מתוקף הסכם קואליציוני והוא מועבר עכשיו כאשר המשרד ערוך לצאת לקול קורא בסדר גודל כזה.
אורי אריאל: איזה רשויות נכללות ב-11 מיליון השקלים האלה?
צחי דוד: אני לא יודע.
צחי דוד: אני יכול לבדוק ולחזור אליכם.
אורי אריאל: אם אפשר לבקש שתבואו עם קצת פרטים.
אורי אריאל: לקרוא לבד אנחנו יודעים, אבל אנחנו רוצים עוד פרטים.
אורי אריאל: אתה תשיב לי היום?
אורי אריאל: אולי אתה יכול לטלפן למישהו במשרד ולקבל את התשובה?
צחי דוד: זה בטח לא יהיה בשלוף.
צחי דוד: כאשר יתקדם הדיון, אני אנסה לברר קצת יותר פרטים.
משה גפני: גם אני מבקש לקבל את התשובה לשאלתו של חבר הכנסת אריאל.
משה גפני: אני מניח שחברי הוועדה רוצים לראות את זה.
משה גפני: אנחנו בעד ושלא יהיה כל ספק בעניין.
משה גפני: אם אפשר, לומר לחבר הכנסת אמנון כהן שאמרתי שאנחנו בעד.
אורי אריאל: הוא יקרא את זה ב"יתד נאמן".
משה גפני: פניות מספר 169 ו-173 – אושרו פה אחד
צחי דוד: במסגרת שינוי שיעורי ההשתתפות שאושרו כאן בוועדה לפני מספר חודשים, נוצרה בעיה עם ירושלים.
צחי דוד: אחד הקריטריונים היה מענק האיזון.
צחי דוד: ירושלים מקבלת מענק בירה ולא מענק איזון.
צחי דוד: אנחנו מעבירים לה כאן 6 מיליון שקלים כדי להשוות את תנאיה לשינוי שיעורי ההשתתפות.
משה גפני: זה יהיה בכל שנה?
צחי דוד: זה כרגע הפתרון לשנה זאת.
צחי דוד: נמצא לה פתרון במסגרת הקריטריונים.
משה גפני: הייתה התחייבות של גמבשו כאן בוועדה שבמסגרת השינויים האלה, אני לא יודע איך הניסוח המשפטי של העניין, אבל התוכן של העניין הוא שמענק בירה ייחשב כמענק איזון לצורך הנושא הזה.
צחי דוד: דינו כמענק איזון.
צחי דוד: בוודאי.
צחי דוד: הפתרון שנמצא כרגע, צורת ההעברה, הוא לסגור את הנושא לשנה הזאת.
צחי דוד: בשנה הבאה, זה יכול להיות במסגרת לפיה נחזור לוועדת הכספים עם שינוי שיעורי ההשתתפות או במסגרת אחרת, אבל משרד האוצר מחויב להשוות את תנאי ירושלים לתנאי יתר המועצות הדתיות.
משה גפני: אגב, אני לא זוכר אם נאמר בוועדה או נאמר לי שמשרד האוצר מתכנן לעשות את השינוי הזה בכל התקציבים, גם בתקציבי הרווחה, גם בתקציבי החינוך.
צחי דוד: אני רפרנט דתות.
צחי דוד: אני לא יודע לגבי משרדים אחרים.
משה גפני: מדובר בתקציבי רווחה ובתקציבי חינוך.
משה גפני: שאלתי למה דווקא מתחילים בנושא של הדתות ולמה לא הולכים על הכל, ואמרו לי שזה מה שיהיה.
משה גפני: פניות מספר 177 ו-178 -
צחי דוד: מדובר בפנייה של משרד השיכון שיש בה שני דברים מרכזיים: הראשון, העברה של 3 מיליון שקלים לאבטחת הר הזיתים בהתאם להחלטת ממשלה.
צחי דוד: התקציב מגיע ממשרד ראש הממשלה.
צחי דוד: הדבר השני הוא תקצוב של 27 מיליון שקלים לשיפוץ מבני הבנייה הקלה, מבנים שנאכלים על ידי טרמיטים.
צחי דוד: יש הרבה מהם בבאר שבע, באשקלון.
צחי דוד: זאת הייתה בנייה ציבורית.
צחי דוד: 27 מיליון שקלים.
משה גפני: איזה דירות אלה?
צחי דוד: זה מה שנקרא בנייה קלה.
צחי דוד: בתים צמודי קרקע.
צחי דוד: קרוואנים מעץ.
אורי אריאל: חברת הכנסת קירשנבאום ואחרים העלו את הנושא פעמים רבות.
צחי דוד: בשנתיים האחרונות המשרד השקיע הרבה מאוד כספים בשיפוץ של הבתים האלה, מעל 100 מיליון שקלים, וזה המשך של הפעילות.
פניה קירשנבאום: יותר זול היה להרוס ולבנות בתים חדשים.
פניה קירשנבאום: כל פעם נצטרך להשקיע בזה כסף.
צחי דוד: העבודה שמבצע כרגע המשרד אמורה לדאוג לכך שלא תהיה חזרה של טרמיטים.
צחי דוד: הם צופים חזרה של עד 10 אחוזים ואחרי עשרת האחוזים האלה, זה כבר לא יחזור.
צחי דוד: הם משקיעים שם הרבה מאוד כסף כולל גם בליקויים שהיו בחלונות שגרמו לפציעות של ילדים.
צחי דוד: המשרד עושה עבודה מאוד מאוד מקיפה בנושא הזה.
משה גפני: פנייה מספר 179 – מפוני גוש קטיף
צחי דוד: הפנייה נועדה לאשר תקצוב פיתוח ומוסדות ציבור ביישובי מפוני גוש קטיף, מזרח לכיש, אשקלון - גולף ומוסדות ציבור, יד חנה – תכנון, מוסדות ציבור בניצן ובניצנים.
צחי דוד: בהתאם להחלטת הממשלה הרלוונטית לגבי הישובים השונים.
צחי דוד: חלק ניכר מהכסף הוא השתתפות מינהלת תנופה ומשרד הביטחון עבור מרכיבי ביטחון והפיתוח, חלקו ממשרד האוצר.
צחי דוד: בנוסף, אנחנו מתקצבים 25 מיליון שקלים בהכנסה כי בשנה הקרובה צפויים שיווקים במזרח לכיש והם צריכים להיקלט במסגרת התקציב.
משה גפני: ה צ ב ע ה פנייה מספר 179 – אושרה חבר הכנסת אריאל, למה לא הצבעת בעד?
אורי אריאל: אני לא מצביע בעד הממשלה, חוץ מדברים שאני מודיע ליושב ראש שאני אצביע בהתלהבות אבל הם בודדים.
משה גפני: אבל כאן מדובר במפוני גוש קטיף.
אורי אריאל: אחרי חמש שנים נצדיע להם?
אורי אריאל: נשיר הורה, נגיד ציונים ונגיד שהכל נהדר?
משה גפני: היה איזה צליל זלזול בציונים?
אורי אריאל: אתה לא שומע טוב.
משה גפני: בקשה מספר 51005 – הדיור הממשלתי, בניית משרדי הממשלה.
אריאל יוצר: העברת יתרת עודפים.
משה גפני: מה בונים עם זה?
אריאל יוצר: בעיקרון זה מיועד כרגע לתקציבי התכנון.
אריאל יוצר: הם עוד לא בונים בפועל.
אריאל יוצר: מתכננים בניין משרדים נוסף.
אריאל יוצר: בקריית הממשלה יש בניין שנקרא ג'נרי א' וכרגע אנחנו בוחנים ומקדמים את התכנון של בניין משרדים שני, ג'נרי ב'.
אריאל יוצר: העודפים הם בגין התחייבויות לתכנון שבוצע בשנה שעברה.
אריאל יוצר: מדובר בבניין משרדים בקריית הממשלה.
משה גפני: איזה משרד נמצא בבניין?
אריאל יוצר: כרגע, בבניין ג'נרי הראשון יושב משרד התחבורה ומשרד התעשייה.
משה גפני: איפה יש שם מקום לבנייה?