GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: הבנתי מה שאת אומרת, אבל למה אתם כותבים מי שהיה במשך כל שנת המס?
מיכל דויטש הנר: בכל מקום בתוך סעיף 11, זה מי שהיה במשך כל שנת המס תושב ישוב אבל אם אדם מגיע באפריל, יש לו שני שלישים מהשנה, הוא זכאי לזיכוי ממס כאמור באותן פסקאות באופן יחסי לתקופת התושבות שלו בישוב.
דוד בוסקילה: הנושא השני הוא טווח ההטבה.
משה גפני: לגבי הסעיף הראשון, נניח לוויכוח הזה עכשיו.
משה גפני: אתם תנסחו את זה ביחד באופן כזה שיענה ואם אין בעיה, אין בעיה.
משה גפני: לגבי הנושא השני שהוא מהלך התקופה.
דוד בוסקילה: ההטבה היא לשנה אחת.
דוד בוסקילה: במהלך שנה אחת לא ניתן לחזק ישוב שנחלש במשך שמונה שנים והוא נחלש אמיתית.
דוד בוסקילה: התחילה איזשהו תהליך של התאוששות בשדרות ואנחנו חושבים שחלק מההתאוששות הזאת היא ההחלטה של הממשלה לחזק את המקום.
דוד בוסקילה: אנחנו מבקשים שההטבות האלה יימשכו לאיזושהי תקופה שתהיה תקופה של גמילה.
מיכל דויטש הנר: אני רוצה להסביר.
בועז סופר: נגד.
מיכל דויטש הנר: אנחנו היינו אצלכם כמה פעמים לגבי סעיף 11 לפקודה.
מיכל דויטש הנר: כולם כאן יושבים ויודעים שסעיף 11 לפקודה הוא בעייתי ואנחנו מצויים בעתירות בבג"ץ כנגד התקפות שלו, רשימת הישובים המנויה בו וחוסר בקריטריונים.
מיכל דויטש הנר: מה נעשה בחוק סיוע לשדרות ולמה הוא נקבע כהוראת שעה?
מיכל דויטש הנר: בעצם מה שאמרנו זה שבגלל המצב הביטחוני המיוחד בחוק סיוע לשדרות, אנחנו מוציאים אותו רגע מהוויכוח של הקריטריונים הכלליים והאובייקטיביים שצריכים להיות בתוך סעיף 11 ולראיה אנחנו עושים אותו רק לשנה כי אנחנו בוחנים כל שנה את המצב.
מיכל דויטש הנר: במסגרת הזאת – ואני קושרת את זה לדיון שהיה כאן בוועדת הכספים עם הבג"ץ נגד סעיף 11 לפקודה – שר האוצר הנחה להביא בפניו תוכנית שתוגש לממשלה, תוכנית של מודל לתיקון סעיף 11, כל נושא הטבות מס לישובים שתחילתו של המודל הזה תהיה ינואר 2011.
מיכל דויטש הנר: אני מבקשת מכם, אנחנו הולכים כאן בין הטיפות במובן הזה שאנחנו נוגעים כאילו בסעיף 11 אבל אומרים לכולם שאנחנו נוגעים בו רק בשל המצב הביטחוני המיוחד, כך שלהחליט היום לתקופה ארוכה יותר, גורם לנו בעיה.
מיכל דויטש הנר: אנחנו הונחינו על ידי שר האוצר להביא לו מודל לסעיף 11.
מיכל דויטש הנר: המודל הזה יגיע אליכם אחרי שיאושר בממשלה בצורה של הצעת חוק.
מיכל דויטש הנר: במודל הזה יש התייחסות למצב ביטחוני מיוחד.
מיכל דויטש הנר: התחילה של המודל הזה היא ינואר 2011.
בועז סופר: מסלול נפרד.
מיכל דויטש הנר: גם כאשר עשינו את זה בפעם הקודמת, הצגנו את הבעייתיות גם בהגדרה.
מיכל דויטש הנר: הביטוי של השיפור במצב הביטחוני בא בהיקף שבמקום 25 אחוזים, ניתנים 20 אחוזים לשנה, כאשר זאת החלטת הממשלה והיא נובעת מצד אחד מהצורך או מהידיעה שיש בעייתיות, ומאידך יש שיפור במצב הביטחוני.
מיכל דויטש הנר: אם אתה בא ומסביר, אתה אומר לא אותו מצב היה ב-2007 לעומת מה שקיים ב-2010.
מיכל דויטש הנר: לכן אני מבקשת, עמדת הממשלה היא שאנחנו צריכים לאשר את החוק כפי שהוא מוגש לכם.
אמנון כהן: אנחנו לא עובדים בממשלה.
בועז סופר: רק להשלים.
בועז סופר: אם היינו חושבים שהכל בסדר, לא היינו צריכים בכלל לבוא כי 13 אחוזים היו עומדים בתוקף ולא היינו צריכים לעשות כל הערכה, אלא יש 13 אחוזים שמגיעים לכם על פי דין.
בועז סופר: לכן כאשר אנחנו באים, ברור לגמרי שאנחנו מבינים את מה שאמרת ואנחנו רק אולי חלוקים לגבי השיעורים אבל בוודאי שאנחנו מבינים מספרים.
בועז סופר: אנחנו חייבים לשים את המספרים לנגד עינינו כדי להבין את הפרופורציות.
בועז סופר: 13 אחוזים בתקרה הנוכחית אומרים שכל מי שמשתכר עד 13 אלף שקלים, בכל מדינת ישראל זה בערך קצר העשירון השמיני, בוודאי ובוודאי בשדרות ועוטף עזה אנחנו נכנסים עמוק לתוך העשירון העשירי.
בועז סופר: כלומר, למעלה מ-90 אחוזים נמצאים מתחת ל-13 אלף שקלים.
בועז סופר: זה אולי עצוב, אבל זה המצב.
בועז סופר: נכון, אבל אנחנו כרגע לא בפרשנות רגשית אלא בעובדות.
בועז סופר: זה אומר שכן הוראת שעה או לא הוראת שעה, הרוב לא יכול ליהנות מהתוספת מעבר ל-13 אחוזים.
בועז סופר: כאשר אנחנו מדברים על 20 אחוזים, אנחנו מדברים על סף מס של 20 אלף שקלים וזה אומר שכל מי שמשתכר עד 20 אלף שקלים, לא משלם מס הכנסה, נקודה.
בועז סופר: אני כבר מתקרב למאה אחוזים.
בועז סופר: הפער בין 20 ל-25 אחוזים, זה עוד 3,000 שקלים שזה כבר, לא נעים לומר, בשדרות ועוטף עזה, זה באמת המאיון העליון.
בועז סופר: לכן אני חושב שהמידתיות כאן היא ראויה.
דוד בוסקילה: דרך אגב, על ה-25 אחוזים אני לא אומר מילה.
בועז סופר: היושב ראש ביקש שאתייחס ולכן התייחסתי.
בועז סופר: לכן הפערים כאן, להעלות מ-20 ל-23 אלף שקלים, נראה לנו קצת גבוה.
בועז סופר: אני חושב שהמסר, מיכל הסבירה אותו ולא צריך לחזור עליו.
בועז סופר: המסר ברור.
בועז סופר: אנחנו לא רוצים לפגוע בהטבה.
בועז סופר: אני מזכיר שאנחנו בחודש מרץ ואנחנו מאוד רוצים לתקן את המצב בהקדם האפשרי.
מיכל דויטש הנר: עשינו את זה ב-2007 לשנה.
מיכל דויטש הנר: הממשלה לא אכזבה.
מיכל דויטש הנר: מאז, כל פעם יש בדיקה ועשינו את זה.
מיכל דויטש הנר: עשינו את זה בשנת 2007, 2008, 2009 ואנחנו מאריכים ל-2010.
מיכל דויטש הנר: הממשלה לא הרפתה.
מיכל דויטש הנר: זה לא שזה נעלם מעיניה.
שי חרמש: אני רוצה לומר דברים ברורים.
שי חרמש: אם הסיפור היה כל כך תמים, לא היה צריך חוקים.
שי חרמש: אני יכול להעיד על כך שמ-2007, אז העברנו את החוק, לא הייתה שנה שעל מנת לחדש את החוק לא היה משא ומתן בכל הכלים הפוליטיים והפרלמנטריים, ואני לא ארחיב.
שי חרמש: אני מחזיק כאן את נייר המחליטים המקורי של ממשלת ישראל הנוכחית שדיבר על הורדת ההטבה לא מ-25 ל-20 אחוזים אלא הורדה הרבה יותר חמורה, הורדה שמורידה את הבסיס מ-200 אלף ל-130 אלף שקלים.
שי חרמש: אם לא הייתה התערבות – ולא אתן פרטים – היינו עומדים היום לאשר כאן
שי חרמש: חוק שהטבתו היא מחצית החוק שנמצא כרגע ביד.
בועז סופר: למה מחצית?
שי חרמש: במקום 220 אלף.
שי חרמש: זאת הייתה ההצעה.
אמנון כהן: דבר על העובדות היום ולא על מה שהיה.
שי חרמש: אני מדבר על נייר.
שלי: הנייר הזה לא עומד בפני הוועדה.
שי חרמש: אני מודיע שמתנהל תהליך שחיקה משנה לשנה של מסחרה בהטבות לשדרות.
שי חרמש: אתה לא יכול כראש עיר, שאתה מעונין לשווק את העיר, לבוא לאנשים ולומר להם שעד 31 בדצמבר החוק בתוקף.
שי חרמש: באתי ואמרתי דבר אחד.
שי חרמש: מטרת החוק לא נועדה לתת תמורה חד פעמית אלא מטרת החוק נועדה, וזאת היא מטרת החוק, לחזק את שדרות אחרי תקופה של שמונה שנות מלחמה.
אמנון כהן: מה ההצעה שלך?
שי חרמש: רגע.
שי חרמש: אני לא מוכן להתנהגות הזאת.
שי חרמש: יש דברים שאני אומר ולא תסתמו לי את הפה.
אמנון כהן: דבר.
שי חרמש: מטרת החוק לא הייתה לתת מענק חד פעמי ולא כל שנה לשלוח אותי לקרבות ולמשא ומתן של סחר סוסים כי זאת הייתה הצעת הממשלה אם לא הייתי מתערב במשא ומתן.
שי חרמש: אין כאן שום ערבות שב-1 בינואר מישהו יבוא לבדוק את הקסאמים שנופלים ולא נופלים ויאמר שחלה הטבה נוספת.
שי חרמש: איזה הטבה חלה?
שי חרמש: כרגע נחל עוז קיבל קסאם על הראש.
שי חרמש: בא לכאן ראש עיר ואומר שהוא רוצה להבטיח לנקלטים החדשים איזושהי פרספקטיבה של זמן שאומרת שיבואו לשנתיים-שלוש הקרובות כי זה מסודר, ולא בעוד תשעה חודשים זה נגמר.
שי חרמש: אנחנו עומדים היום כמעט ב-1 באפריל כאשר שלושה חודשים בכלל אי אפשר לדון בעניין.
בועז סופר: רק ה-20 הם בגדר הוראת שעה.
שי חרמש: אני מדבר על הבסיס.
בועז סופר: הבסיס הוא לא הוראת שעה.
בועז סופר: 13 אחוזים הם לא בגדר הוראת שעה.
שי חרמש: הרב גפני, אמרתי דבר שאחזור עליו כדי שתבין אותו.
שי חרמש: התקנה הזאת מתחדשת כל שנה ב-1 בינואר.
בועז סופר: ההגדלה מתחדשת.
שי חרמש: ההוראה הזאת מתחדשת כל ינואר מחדש.
שי חרמש: אני יכול להעיד בנקיטת חפץ ששלוש פעמים נדרשתי למשא ומתן פוליטי מקצועי וסחר כזה או אחר כדי להציל את העניין, כי כל שנה קמים אלה לכלותינו ואומרים שהשנה לא צריך יותר.
שי חרמש: אני בא בשם שדרות ואומר דבר פשוט.
שי חרמש: לא יכול ראש עיר לשווק מגרשים בשדרות כאשר חלק מההטבה היא גם ההטבה הזאת ולומר לאנשים שהוא לא יודע מה יהיה ב-1 בינואר.
שי חרמש: יבוא בועז כזה, מיכל כזאת, וכולם הם מאוד נחמדים, אבל החוק הזה במשך שלוש השנים האלה נשחק.
שי חרמש: כאשר אתה בא היום ורוצה לקלוט בעיר ולבסס עיר אחרי הפצצות ורוצה לשקם, אמרתי שלקחתם 5 אחוזים, כפרות, אבל תנו היום פרספקטיבה.
שי חרמש: תאמרו לראש העיר שילך בדרכו, שיבטיח לאנשים האלה למשך שלוש השנים הקרובות כי הרי בעוד שבוע מגיע לכאן שר האוצר שטחן אותי אתמול בשעה 1:00 בלילה ואמר כמה חשוב חוק לשנתיים ותקציב לשנתיים.
שי חרמש: אם זה כל כך חשוב לאימא שטייניץ, למה זה לא חשוב לשדרות?
שי חרמש: אני אומר שתשאירו את זה, תתחייבו על זה, תאמרו לראש העיר ללכת הביתה ועד 31 בדצמבר 2012 ישווק מגרשים, יקלוט אנשים ויביא אליו אנשים.
שי חרמש: חוק שבעוד תשעה חודשים מסתיים, שוב נצטרך לנהל סחר סוסים.
שי חרמש: לחוק כזה אין כל משמעות.
משה גפני: אתה מציע 2011.
שי חרמש: 2012.
שי חרמש: דו-שנתי.
שי חרמש: הוא הולך להגיש לך עכשיו תקציב דו שנתי לשנת 2011-2012.
אמנון כהן: אתה מדבר על 2010 ו-2011.
שי חרמש: 2010 יש לך כבר כאן.
אמנון כהן: החוק הזה עליו הוא מדבר הוא ל-2010 ו-2011.
שי חרמש: החוק הזה נגמר בעוד תשעה חודשים.
מיכל דויטש הנר: החוק הזה הוא ל-2010.
שי חרמש: הוא נגמר בעוד תשעה חודשים.
אמנון כהן: אם זה 2010, אתה מדבר על 2010 ו-2011 ולא עד 2012.
שי חרמש: צריך לתת לאיש הזה פרספקטיבה לאנשים שבאים להיקלט.
שי חרמש: החוק הזה לא משיג את המטרה.
שי חרמש: דיברתי עם יהודה נסרדישי הבוקר ואמרתי לו שהחוק הזה טוב למי שגר כרגע במקום אבל הוא לא מביא גולגולת אחת מבחוץ.
שי חרמש: הוא לא מביא משפחה אחת לשדרות.
שי חרמש: אתה רוצה לתת פרספקטיבה?
שי חרמש: תן שלוש שנים.
בועז סופר: יש לי הצעת פשרה.
בועז סופר: אני מציע שכמו שעשינו כבר ב-2007, קבענו ששר האוצר באישור ועדת הכספים יוכל להאריך לשנה נוספת ב-2011.
בועז סופר: זה אומר שאנחנו לא מאריכים עכשיו ל-2011 אלא ל-2010, אבל עדיין כל מה שצריך בסוף 2010, והיה והמצב יהיה כזה, שר האוצר יבוא לכאן.
מיכל דויטש הנר: כמו שעשינו ב-2008.
30074: בסוף 2008 עשיתם את זה.
30074: בעופרת יצוקה עשיתם את זה.
אמנון כהן: הוא רוצה פרספקטיבה.
בועז סופר: יש כאן מסר.
בועז סופר: ב-2007 עשינו את זה לשנתיים.
בועז סופר: ב-2007 זה היה אוטומטי.
בועז סופר: בשנת 2007 אמרנו ששר האוצר יכול להאריך את זה ולא צריך עוד פעם שלוש קריאות.
בועז סופר: אני מציע את אותו מצב.
בועז סופר: המשמעות היא שאתם מתפשרים אתי ואני מתפשר אתכם.
שי חרמש: ואם שר האוצר לא ירצה להאריך?
בועז סופר: אפשר לעשות דיון בוועדת הכספים ככל שאתה רוצה.
משה גפני: מר בוסקילה, מה אתה אומר?
דוד בוסקילה: לדעתי, ההתנסות שלי עכשיו עם משרד האוצר הייתה מאוד הגונה.
דוד בוסקילה: שר האוצר נהג בהגינות גדולה מאוד בהחלטה הזאת ואני מציע להשאיר את זה ולקבל את זה.
בועז סופר: את הצעת הפשרה.
דוד בוסקילה: כן.
משה גפני: חיים, מה אתה אומר?
30074: אני מקבל את הצעת הפשרה.
30074: צריך להבין מה המשמעות של ההחלטה.
30074: אני מבין שארנונה, הסעיף הקודם שנכנסנו אליו, הוא הדבר הכי חשוב כאן לכולם.
30074: אמנם זה הקדוש ברוך הוא, אבל אנחנו מתעסקים בסוף בטילים שמתפוצצים והורגים אנשים לצערי.
30074: דרך אגב, בתי כנסת לא ממוגנים, גם לא עוזרים.
אמנון כהן: אם ראש העיר מציע פשרה, אנחנו נתמוך.
30074: לא סיימתי את דבריי.
30074: אפילו לא מקשיבים אחד לשני.
משה גפני: אני מקשיב.
30074: לא בוסקילה, לא שי חרמש ולא אני, גם אם יורידו מחר, יעשו מס שלילי, כאילו אנחנו עדיין נשלם פי שתיים יותר מכל תושב במדינת ישראל, אבל לא נעזוב.
30074: תבינו.
30074: זה הבית שלנו למרות שכולם חושבים שאני מפגר בגלל שאני מגדל ארבעה ילדים תחת מטח קסאמים.
30074: זה הבית שלנו.
30074: אין לנו בית אחר.
30074: אנחנו רוצים שיבואו אלינו, לשותפות, לקהילות שלנו, עוד אנשים וזה מהווה מסר.
30074: זה מסר שאנחנו באים ואומרים.
30074: כן, אני מתנצל, אני רוצה שאנשים שמרוויחים 20 ו-30 אלף שקלים בחודש יבואו אלי ואני אומר לכם למה.
30074: כי הם מסוגלים לפתח את העסקים הקטנים ואת אותם אנשים שמשתכרים שכר מינימום יכולים לשרת אותם.
30074: לכן המעגל הזה הוא חשוב.
30074: הפשרה שמציעים כאן שלא נצטרך ללכת לקריאה שנייה ושלישית מקובלת.
30074: אנחנו נפרסם את זה לתושבים וגם נאמר את זה.
30074: אנחנו היום מעתיקים מפעל והמנהלים שבאים מחיפה אומרים לנו שהם מוכנים לבוא לנגב ולגור בו, אבל שואלים מה יוצא להם מזה.
30074: אנחנו חייבים לבנות תיק לכל מי שבא להיקלט ולהסביר לו את הדברים.
30074: אנחנו מעריכים שב-2011 לא תהיה בעיה אלא אם יהיה משבר קואליציוני כי המצב במדינה שלנו נזיל מאוד.
משה גפני: מה שהציע בועז סופר, זאת הייתה הצעה שגם הציעה לי היועצת המשפטית של הוועדה.
משה גפני: אם זה מקובל על ראשי הרשויות, אני מקבל את זה.
מיכל דויטש הנר: אנחנו נוסיף בסיפא של סעיף 2(3).
מיכל דויטש הנר: סעיף 2 להצעה, פסקה (3), אחרי סעיף קטן (ד) יבוא: "יחולו בשנת הכספים 2010.
מיכל דויטש הנר: שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, רשאי להאריך את ההוראות האמורות לתקופה אחת נוספת שלא תעלה על 12 חודשים".
משה גפני: הבנתי, קיבלתי את ההצעה שלך.
משה גפני: כתוב בחוק: הוראות סעיף 11 וחלק ב' לתוספת הראשונה לפקודת מס הכנסה – מה שכתוב בחוק המקורי – כנוסחה בסעיף 5 לחוק זה יחולו בשנת הכספים 2007.
משה גפני: שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת – זה יהיה כתוב בחוק – רשאי להאריך את תחולתן של ההוראות האמורות לשנת הכספים 2011.
בועז סופר: מה זה שונה ממה שאמרה מיכל?
חיים אורון: היא אמרה אותו הדבר.
משה גפני: אני הבנתי אחרת.
מיכל דויטש הנר: זה יתווסף בסעיף קטן (ה) של החוק.
משה גפני: אנחנו מצביעים על הצעת חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון), התש"ע-2010 בתוספת מה שקראנו עכשיו שמתווספת מהחוק הקודם.
משה גפני: לא יצטרכו חקיקה חדשה ולא יצטרכו לעבור את מליאת הכנסת, קריאה ראשונה וקריאה שנייה ושלישית אלא שר האוצר יהיה רשאי להאריך, באישור ועדת הכספים.
משה גפני: ה צ ב ע ה הצעת החוק – אושרה פה אחד הצעת החוק אושרה פה אחד.
משה גפני: דוד בוסקילה וחיים ילין, אני מאחל לכם הצלחה.
משה גפני: ערב טוב.
משה גפני: על סדר היום צו נכי רדיפות הנאצים (תוספת לתגמול) (תיקון), התש"ע-2010.
עפרה רוס: מדובר בצו שהוא לינואר-אפריל 2009 שהוא תשלום חד פעמי לתקופה הזאת.
עפרה רוס: הצו הזה עודכן ממאי 2009 והייתה התחייבות של ארבעה חודשים שהוא לא עודכן ולכן צריך לעדכן אותו לתקופה הזאת.
עפרה רוס: הנושא השני הוא עדכון באופן קבוע את צו נכי הרדיפות פעמיים בשנה, באפריל ובאוקטובר כל שנה.
עפרה רוס: כן.
משה גפני: הצו השני אומר שזה יעודכן באופן קבוע.
עפרה רוס: באפריל ובאוקטובר של כל שנה.
עפרה רוס: הצו הראשון הוא תשלום חד פעמי לתקופה ינואר-אפריל 2009.
משה גפני: אם אנחנו נאשר עכשיו את הצווים, מתי תשלמו?
עפרה רוס: ב-26 בחודש יתקבלו התשלומים.
משה גפני: לפני פסח.
עפרה רוס: זאת המטרה.
משה גפני: יש מישהו שרוצה להתייחס?
אריאלה מלכה: אני שמחה לשמוע את הדברים.
משה גפני: גם אני שמח יחד אתך.
משה גפני: אני מודה לכם שהבאתם את הצו עכשיו.
משה גפני: אנחנו מצביעים על צו נכי רדיפות הנאצים (תוספת לתגמול), התש"ע-2010.
משה גפני: ה צ ב ע ה הצו אושר פה אחד אנחנו מצביעים על צו נכי רדיפות הנאצים (תוספת לתגמול) (הוראת שעה) (תיקון), התש"ע-2010.
משה גפני: ה צ ב ע ה הצו אושר פה אחד הצווים אושרו.
משה גפני: אני מאוד מודה לכם ושיהיה לכם חג כשר ושמח.
משה גפני: על סדר היום שינויים בתקציב לנת 2010.
משה גפני: פנייה מספר 96 – אין רפרנט מהאוצר?
קריאה: בפירוש הם קיבלו הוראה נוקבת להיות כאן בשעה 18:00.
טמיר כהן: הנה, הם הגיעו.
אורן משה: אני רפרנט של תקשורת, עובדים זרים וביטחון פנים.
משה גפני: פנייה מספר 96 – המשרד לביטחון פנים
אורן משה: עודפים מחויבים מתקציב שנת 2009.
משה גפני: הרשות למלחמה בסמים.
משה גפני: אלה לא עודפים מחויבים.
אורן משה: נכון, סליחה, זאת הרשות למלחמה בסמים.
אורן משה: אני לא מכיר את הרשות למלחמה בסמים.
אורן משה: זה משהו שבא היום.
משה גפני: זה המשרד לביטחון פנים.
אורן משה: נכון, אני יודע.
משה גפני: אתה רוצה לראות את זה ולהתייחס?
אורן משה: זה נושא חדש שאני לא מכיר אותו.
אורן משה: לפי מה שאני רואה, זאת העברה מתקציב המשרד לביטחון פנים לתקציב הרשות למלחמה בסמים
משה גפני: איזה הודעות אתה כן יכול להסביר?
אורן משה: עודפי משרד התקשורת.
משה גפני: הודעה מספר 39003 – משרד התקשורת.
אורן משה: מדובר בתקציבים שהיו בתקציב המשרד בשנת 2009, בוצעו התחייבויות לספקים והם לא הספיקו לשלם.
אורן משה: לכן אנחנו מחזירים להם את הכסף השנה.
אורן משה: תקציב שנת 2009 שנרשמו עליו התחייבויות לספקים ולא הספיקו לשלם בשנת 2009 ולכן זה עודף מחויב שאנחנו מעבירים.
אורן משה: 75 אחוזים מהעודף המחויב אנחנו מעבירים עכשיו ואת היתרה נעביר בהמשך.
משה גפני: ה צ ב ע ה הודעה מספר 39003 – אושרה פה אחד רשויות פיקוח, זה לא אתה.
אורן משה: לא, אבל עובדים זרים.
משה גפני: רשות האוכלוסין.
אורן משה: כן, כאן קיבלתי תדרוך.
משה גפני: הודעה מספר 68004 –
אורן משה: 75 אחוזים מהעודפים המחויבים של רשות האוכלוסין בתקציב 2009.
משה גפני: ה צ ב ע ה הודעה מספר 68004 – אושרה פה אחד אני מבקש להודות לצוות הוועדה, למנהל הוועדה, למזכירות, ליועצת המשפטית, לייעוץ המשפטי, לשירה שיהיה לה מזל טוב.
משה גפני: אני מאחל לכולם חג פסח כשר ושמח וניפגש בשמחות.
משה גפני: שיהיה קיץ טוב ובריא לכולם.
משה גפני: אדוני יושב ראש הכנסת, אני מודה לך שאתה משתתף בדיון הזה.
ראובן ריבלין: מי יושב כאן, היועץ המשפטי או המזכיר?
משה גפני: היועץ המשפטי.
משה גפני: אני רוצה לברך את היועץ המשפטי החדש של הכנסת, עורך הדין איל ינון.
אמנון כהן: אתה יכול להגיד כמה מילים שהוא היה המזכיר.
איל ינון: אני מזכיר לכם, הנושא זה החשב, לא המזכיר ולא היועץ המשפטי.
ה: מעניין לעניין באותו עניין.
משה גפני: לאור הניסיון שיש לי איתו עוד לפני שהיה מזכיר הכנסת, וגם לכולנו בתור מזכיר הכנסת, באמת איל ינון הוא ראוי לעניין.
אמנון כהן: חבל שהוא החליט אחרת.
משה גפני: לעזוב את המזכיר?
משה גפני: בסדר, אבל יש מזכירה טובה.
משה גפני: שאף אחד לא יגיד שאני נגד יועצים משפטיים – אני בעד יועצים משפטיים.
אלכס מילר: עכשיו בטוח.
משה גפני: רק אם יש מקרים חריגים.
שלמה מולה: אתה נגד יועצים משפטיים בוועדת חוקה.
משה גפני: אני אמרתי, אני בעד היועצים המשפטיים של הכנסת.
משה גפני: הם באמת יועצים משפטיים שעושים את העבודה ברצינות.
משה גפני: גם בכל השנים שאני נמצא בכנסת אני מרוצה מהתפקוד של איל ינון.
משה גפני: כולנו מרוצים, הוא נמצא בקונצנזוס.
משה גפני: זה תפקיד רב משמעות.
משה גפני: אגב, גם האיש יכול לעשות את התפקיד.
משה גפני: יש לזה משמעות עצומה גם ביתרון של הפרדת הרשויות.
משה גפני: לא כל מה שהיועץ המשפטי לממשלה אומר אנחנו צריכים לקבל את זה "כזה ראה וקדש".
משה גפני: אנחנו הגוף הריבון, המחוקק, המפקח.
משה גפני: תפקיד של יועץ משפטי הוא תפקיד מאוד משמעותי בחלק הזה, ואני מברך אותך, יושב ראש הכנסת, על הבחירה הזאת, זאת בחירה ראויה.
משה גפני: שיהיה לך בהצלחה.
משה גפני: התפרסם דוח של בנק ישראל לגבי הנושא של ממדי העוני גם כאשר שני בני הזוג עובדים וקל וחומר כשאחד מבני הזוג עובד, שלא משתחררים ממעגל העוני.
משה גפני: 60% מהאנשים שנמצאים מתחת לקו העוני הם אנשים עובדים.
משה גפני: אני חושב לקיים על הדוח הזה דיון בוועדה.
משה גפני: הפערים שקיימים בין מקבלי השכר בישראל – אנשים שעובדים ולא משתחררים ממעגל העוני, לעומתם יש כאלה שמקבלים שכר שכולנו יכולים רק לראות בו דבר הזוי, מין משכורת כזאת שיוצרת פערי מעמדות שבהיסטוריה של העמים זה גרם לבעיות מאוד קשות בתוך מדינות, בתוך עמים, בתוך חברה.
משה גפני: אנחנו נצטרך לדון על כל העניין הזה.
משה גפני: זה נושא ראוי לדיון, יש גם הצעת חוק להגביל את שכר הבכירים.
משה גפני: אני מקווה שבאחת הישיבות הקרובות נקיים דיון על הדוח הזה ועל ההשלכות שלו.
משה גפני: המשמעות היא מאוד קשה.
משה גפני: מתברר שחלק גדול משקרים לאזרחים כאשר הם אומרים שהם רוצים שאנשים ייכנסו למעגל העבודה כדי להשתחרר ממעגל העוני.
משה גפני: לא תמיד זה נכון.
משה גפני: הממשלות בישראל לא עשו מספיק כדי לפתור את הבעיה הזאת, וכפי שאמרתי, אנחנו נקיים על זה דיון.
משה גפני: הסעיף שנמצא על סדר היום הוא החלטה לפי סעיף 21 ולפי סעיף 41 לחוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט-1959 – פטור ממכרז לחשב הכנסת.
משה גפני: יושב ראש הכנסת יציג את העניין.
משה גפני: אני רק רוצה לומר שוועדת הכספים, לצורך העניין הזה, היא ועדת השירות.
משה גפני: היא בעצם הממשלה של הכנסת שצריכה לאשר את המינויים או את אופן המינוי כפי שעושים במשרדי ממשלה שמבקשים פטור מחובת מכרז.
משה גפני: בבקשה, אדוני יושב ראש הכנסת.
ראובן ריבלין: תודה רבה לך, אדוני יושב ראש ועדת הכספים.
ראובן ריבלין: לא בכדי שאלתי מי יושב כאן, האם היועץ המשפטי או המזכיר, שכן מעניין לעניין באותו עניין.
ראובן ריבלין: חברי הכנסת הנכבדים, אני ביקשתי להשתתף בישיבה זו בגלל הרגישות הציבורית שזעקה והזדעקה לנוכח הרצון שלנו לבטל מכרז.
ראובן ריבלין: ובכן, אם היה עולה על דעתנו לבטל מכרז וליצור מצב שבו נקל על האפשרות של מִנהל הכנסת לבחור אנשים לפי טעמיו, כמובן, הייתי הראשון שהייתי מזדעק כמו כל חברי הכנסת.
ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים לבטל מכרז על מנת להכביד את הבחירה ולהקשות על המערכת לבחור אדם, אלא אם כן הוא באמת כזה אשר יכול למלא את תפקידו לעילא ולעילא בכל מה שקשור בחשבות הכנסת.
ראובן ריבלין: צריך להבין ואין זה סוד שכאשר מדובר במכרז שבדרך כלל הוא במכרז של מוסד המתקיים כבר שנים רבות לפני המכרז ויתקיים שנים רבות לאחר המכרז אנשים רבים מתוך המערכת הציבורית או המערכת הפרטית אינם מבקשים להתמודד במכרז מהטעם שהם מה שמכנים בדעת הבריות, עומדים בפני מכרז שהוא קרוב לוודאי מכור.
ראובן ריבלין: מה פירוש?
ראובן ריבלין: בתוך המערכת כבר בוחרים את הבן אדם, יוצרים מכרז על מנת לסבר את העין הציבורית, ובסופו של דבר נבחר בן אדם גם אם יש אנשים אחרים העולים עליו בסגולותיהם וביכולתם למלא את תפקידם.
ראובן ריבלין: למשל בחירת יועץ משפטי לכנסת, כאשר ביקשנו בגלל עקרון הפרדת הרשויות לקיים ייעוץ משפטי נפרד לחלוטין לכנסת, כולנו יחד לא רק במערכת ועדת הכספים, אלא במערכת של שלוש קריאות יצרנו מצב שבו יועץ משפטי לכנסת יאותר כמו יועץ משפטי לממשלה על-ידי ועדת איתור.
ראובן ריבלין: כמובן, השאלה הנשאלת ותישאל מיד היא שוועדת איתור, אם היא נמצאת בידי הממנים אותה היא הופכת להיות מכשיר בידי הממנה על מנת שיבחר כל אדם העולה על דעתו ושהוא רוצה לקרבו ולמנותו לתפקידו.
ראובן ריבלין: לכן ישבנו ובחנו כדי אנחנו יכולים ליישם ועדת איתור בדרך כזו שבה לא יהיה איזשהו פגם או אפילו מראית עין של פגם מבחינה ציבורית.
ראובן ריבלין: כך אנחנו מבקשים: קודם כול ועדת איתור שתוכל לפנות לאנשים על מנת לעניין אותם בתפקיד חשוב זה.
ראובן ריבלין: כאשר הכנסת הולכת וגדלה פעולותיה גדלות וגם תקציבה הולך וגובר.
ראובן ריבלין: לכן חשבנו שבוועדת איתור כזו יוכלו לשבת אנשים אשר יתמנו על ידי גורמים חיצוניים: מדובר בנציג בנק ישראל והאדם שייבחר על-ידי נגיד בנק ישראל הוא החשב של הבנק; נציג של החשב הכללי כי מפאת עיסוקיו החשב הכללי לא יכול, אבל אין לנו אמירה את מי ימנה החשב הכללי לנציגו בוועדה, ובעניין זה זאת נציגתו.
ראובן ריבלין: אנחנו רואים בכך דבר אשר בו אנחנו מעבירים כל סמכות שהייתה קיימת בידנו למערכות חיצוניות אשר הן יבדקו את המועמד ואת יכולותיו ואת התפקידים שהוא יצטרך למלא בכנסת עצמה.
ראובן ריבלין: יש גם שני אנשי ציבור שאותם ממנה נציב שירות המדינה לענייני הכנסת – זה אני.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, יושב ראש הכנסת.
ראובן ריבלין: אינני יודע מה יהיה בקדנציות אחרות; על כל פנים, כל מה שאני עשיתי כאשר באתי וביקשתי לתת גוון ציבורי מובהק, חד משמעי שלא משתמע לשני פנים, אני ביקשתי את נציב שירות המדינה לאשר לי את אותם אנשים אשר אני מבקש למנותם או אפילו לתת מידיו את היכולת לתת לי אנשים אחרים.
ראובן ריבלין: שני האנשים שאנחנו קבענו אותם נתקבלו על-ידי נציב שירות המדינה וגם את ברכתו וגם את התפעלותו מאישיותם של אותם אנשים.
ראובן ריבלין: הרי הם ידועים, ואחר כך תקבלו את הפרטים המלאים.
ראובן ריבלין: פירושו של דבר, אנחנו מבקשים להכביד את הדרך הציבורית ולפקוח את העין הציבורית ביתר שאת וביתר און בכל מה שקשור לעבודתה של הכנסת.
ראובן ריבלין: לכן כאשר אנחנו מבקשים לבטל מכרז אין האמור בכך כאילו אנחנו מבקשים לייתר איזשהו צורך באיזושהי מגבלה שהחוק שם עלינו.
ראובן ריבלין: להפך, אנחנו מקשים את עול החוק ואת עול העין הציבורית עלינו על-ידי כך שבוועדת איתור אנחנו קובעים שכל אנשיה יהיו בלתי תלויים לחלוטין בכנסת, למעט כמובן, אותו אדם אשר עומד בראש הוועדה, שגם יעמוד בראש ועדת המכרזים – מנכ"ל הכנסת, שנמצא גם במערכת המנהלית השלמה.
ראובן ריבלין: מדובר באדם שבהחלט טוב מאוד אם האחראי על המערכת המנהלית יוכל גם להיות איתו ביחסי עבודה כאלה המאפשרים עבודה שוטפת.
ראובן ריבלין: אינני אומר "משרת אמון" משום שבסופו של דבר מי שקובע את האיש זאת ועדת האיתור עצמה.
ראובן ריבלין: אבל בהחלט מניסיוני האישי אני שהוא לא רב אני אומר, שטוב שכאשר אתה מאתר בן אדם, אתה יכול לעבוד איתו.
ראובן ריבלין: זה לא דבר רע.
ראובן ריבלין: זה לא דבר הכרחי, אבל טוב מאוד שאפשר לעבוד עם הבן אדם גם כאשר אתה מקבל ממנו איזושהי הנחיה- -
נחמן שי: זה רצוי, אתה אומר.
ראובן ריבלין: כן, גם אם אתה מקבל ממנו הנחיה שאינה מוצאת חן בעיניך אתה מאמין בו שהנחייתו ניתנה מתוך שיקולים מקצועיים שלו בלבד.
ראובן ריבלין: אם חשש מתגנב ללבך שיש שיקולים זרים הדבר אינו טוב.
ראובן ריבלין: אני אומר לכם את זה מניסיוני הדל, אין לי ניסיון עשיר כל כך, אבל קרו מקרים – קראתי ספרים, יוספוס פלביוס יצא עכשיו במהדורה חדשה.
ראובן ריבלין: כל הדברים האלה מראים שטוב מאוד שאפשר לעבוד בעצה אחת ומתוך הבנה שגם ניתן במערכת להסכים שלא להסכים, אבל יש מערכת מקצועית שמראה ומנחה, ובמידה רבה היא גם מחייבת.
ראובן ריבלין: לכן באתי אליכם על מנת להסיר כל ספק מלב.
ראובן ריבלין: לא היה עולה על דעתי להקל במערכת המנהלית בכנסת מצב שבו אנחנו נוכל לקיים איזשהו הליך שבו ייבחר אדם שרצינו אותו מראש.
ראובן ריבלין: נהפוך הוא – היום יידעו כל חשבי ישראל, כל רואי החשבון, כל האנשים שהדלת פתוחה בפניהם משום שאין פה איזשהו הליך שבמידה רבה הוא הליך שיודעים או יכולים לשער מה תוצאותיו.
ראובן ריבלין: לדעתי, הוועדה הציבורית הזאת היא ועדה ראויה, גם כאשר עומד בראשה בדרך הטבע מנכ"ל הכנסת.
ראובן ריבלין: אני הזהרתי את עצמי באזהרה רבה, פניתי לנציב שירות המדינה, פניתי לחשב הכללי, פניתי לנגיד בנק ישראל, ומכולם קיבלתי את ההסכמה על אותם אנשים אשר אנחנו ביקשנו להמליץ כחברי הוועדה.
ראובן ריבלין: דרך אגב, על חלקם הם המליצו בעצמם.
ראובן ריבלין: לכן אני מבקש מוועדת הכספים לתת תוקף לבקשה שלכאורה מקלה, ולמעשה היא בהחלט מכבידה את עולה ואת המערכת הציבורית על הפיקוח על עבודתה של הכנסת.
ראובן ריבלין: אני ממליץ ומבקש מחברי הוועדה לאשר.
ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שאני מתפעל מאוד שבפגרה בכל זאת נוכחים פה 12 חברי ועדה, אדוני היושב ראש.
ראובן ריבלין: אני מבקש לאשר לאחר שתקבלו פרטים ותשאלו את כל השאלות שצריך כדי להצביע.
ראובן ריבלין: אף אחד שלא יצביע בלי שהוא יודע על מה מדובר, ואם יש לו ספק או חשש או איזושהי שאלה זה הזמן לשאול אותה.
ראובן ריבלין: השקיפות היא שקיפות מאלה, אין פה שום תעלול, אין פה שום תחמון, אין פה שום רצון לדלג או לקצר דרך ולמנוע עין ציבורית.
ראובן ריבלין: נהפוך הוא, אנחנו מבקשים להגביר את העין הציבורית על פעולותיה של הכנסת.
משה גפני: חברי ועדת הכספים הם חברים חרוצים ולא מתחשבים בפגרה.
משה גפני: כשיצאתי לפגרה אמרתי שעכשיו יצאתי לפגרה, ואני יכול לעבוד.
נחמן שי: יש אש"ל?
משה גפני: מה, לא קיבלת?
נחמן שי: אז יש מוטיבציה.
ראובן ריבלין: אל תגלה לאף אחד: אלה שחרוצים בוועדות הם גם חרוצים במליאה.
משה גפני: אני מודה לך, אדוני היושב ראש.
משה גפני: יש שאלה שתלויה באוויר ששואלים אותה כולם.
משה גפני: ועדת איתור היא דבר חיובי; עקרונית יש משרות שבהן ועדת איתור היא כמעט מחויבת המציאות.
משה גפני: במקרה שלנו מדובר במזכיר וביועץ משפטי ובמנכ"ל.
משה גפני: למה חשב?
משה גפני: זאת אומרת מדוע ההרחבה הזאת גם לחשב הכנסת?
משה גפני: האם חשב הכנסת לא צריך להיות מינוי מקצועי לחלוטין.
משה גפני: זאת שאלה שתלויה ועומדת פה בחלל האוויר.
משה גפני: אם אתה יכול לומר דברים בקטע הזה.