GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב בילסקי: למדתי שיש תופעה מרנינה שלקראת יום השואה, אדוני היושב-ראש, נפתחים שערי שמיים ונופל עלינו החשמל, הארנונה והרבה דברים "טובים".
זאב בילסקי: כנראה שכמו שהם נופלים ככה הם גם ימשיכו אחרי יום השואה.
זאב בילסקי: בנושא התרופות ההחלטה של היושב-ראש הייתה שתוך שבועיים חייבים להגיע לכאן.
זאב בילסקי: אחרי שבועיים הייתה התקדמות בנושא הזה.
זאב בילסקי: לצערי הרב עד לרגע זה שום דבר לא התבצע.
זאב בילסקי: אני מניח שהם מתכוונים בשבועות הקרובים לבצע את זה.
זאב בילסקי: אני כבר שומע על קשיים בירוקרטים בנושא של העברת רשימות.
זאב בילסקי: כדי לסיים דבר ולהביא אותו בכבוד והדר כדאי להגיד שיש פטור.
זאב בילסקי: עכשיו הגיעו עד מקסימום 90%.
זאב בילסקי: אני רוצה שהיום, באמצעות היושב-ראש, נטיל על האוצר ועל משרד הרווחה לבוא בדברים עם שני גופים.
זאב בילסקי: הם התחייבו התחייבות מוחלטת שיש כסף שעומד לרשות התרופות לניצולי שואה, בייחוד לכל אותם אנשים שלגביהם אנחנו רוצים שזה יתבצע.
זאב בילסקי: בגלל אוזלת היד של האוצר ומשרד הרווחה לא הצליחו לחבר בין החברה להשבת רכוש, שמוכנה להעמיד 20 מיליון שקל לטובת הנושא, ובין ועדת התביעות שמוכנה לתת התחייבות ארוכת טווח במידה ויצליחו לקשור את הדברים.
זאב בילסקי: הייתי מבקש, אדוני היושב-ראש, שתקבע לוח זמנים לממשלה לבוא בדברים עם אותם גופים שמוכנים להעמיד כסף ולדווח שהם אכן מצאו את הדרך כדי לחבר בין הכסף שעומד לרשותם בשני המקורות האלה לבין הצרכים כדי להגיע ל-100% מיצוי הזכויות של ניצולי השואה.
מירי רגב: מישהו יכול להסביר איפה הבעיה?
זאב בילסקי: זה תקוע בבירוקרטיה.
זאב בילסקי: זאת הפעם הראשונה שיש החלטת ממשלה, יש כסף ואי אפשר לחבר ביניהם.
יוסי פלד: אין לי מינוי רסמי מטעם ממשלת ישראל בנושא ניצולי השואה.
יוסי פלד: אני פה בתוקף צו מוסרי, ערכי ואישי שלי.
יוסי פלד: לקחתי על עצמי ואני אעקוב בכל מקום ואני אציק לכל העולם בעניין הזה.
יוסי פלד: מה שאמר חבר הכנסת בילסקי מאפיין בדיוק את בעיית הטיפול של מדינת היהודים בניצולי השואה.
יוסי פלד: יש כל כך הרבה גופים שמטפלים בדבר הזה שמטבע הדברים כשיש הרבה גופים יש הרבה בירוקרטיה והרבה נושאים שנופלים בין הכיסאות.
יוסי פלד: עד שלא תקום רשות ממלכתית מרוכזת שלא תהיה מפוזרת בין משרד הגמלאים, משרד האוצר ומשרד הרווחה אנחנו נמשיך להיפגש פה ולבכות איש על כתפו של רעהו.
יוסי פלד: רק בלחץ ציבורי ופרלמנטרי אפשר להביא לזה שהטיפול יהיה יעיל.
יוסי פלד: אין לנו יותר מידי זמן לפתור את הבעיה המוסרית והערכית הזאת.
משה גפני: משרד האוצר, איפה אנחנו עומדים עם העניין?
עידו בנימין: בערב פסח השר הרצוג ומנכ"ל המשרד חתמו על הסכם יחד עם סגן ממונה על אגף תקציבים במשרד האוצר, משה בר סימן טוב, שעיקרו שניצולי שואה במעגל הראשון יקבלו סיוע בתרופות.
עידו בנימין: מי שהוא מתחת לגיל 75 יקבל סיוע של 50% הנחה בתרופות, מעל גיל 75 יקבל סיוע של 60%.
עידו בנימין: ככל שהצריכה הולכת וגדלה כך הסיוע האפקטיבי הולך וגדל.
עידו בנימין: את ההסכם הזה אנחנו מקדמים יחד עם הרשות לזכויות ניצולי השואה.
משה גפני: הייתה החלטת ממשלה.
משה גפני: למה היא לא יושמה?
עידו בנימין: החלטת הממשלה הייתה צריכה להתחיל לפעול בשנת 2009, אבל היא לא החלה לפעול כיוון שלא הצלחנו להגיע להסדרים בין משרדי הממשלה לקופות החולים.
עידו בנימין: בסופו של דבר שיריינו כסף שמיועד לנושא הזה.
עידו בנימין: 20 מיליון שקל שוריינו בשנת 2009.
עידו בנימין: הכסף הזה יגיע לניצולי השואה בשנת 2010.
עידו בנימין: ועדת סל השירותים, שנחום איצקוביץ הוא היושב-ראש שלה, הקצתה סכום של 50 מיליון.
עידו בנימין: יש לנו עוד 20 מיליון שנשארו לטובת הנושא.
עידו בנימין: אנחנו בימים אלה מקדמים את הנושא כמה שיותר מהר, כדי שניצולי השואה יזכו למה שמגיע להם.
עידו בנימין: אנחנו עובדים בכמה חזיתות.
משה גפני: מה לוחות הזמנים?
עידו בנימין: התכנית שלנו הייתה שבמהלך חודש מאי הסיוע יינתן לניצולי השואה.
עידו בנימין: נתקלנו בקושי משפטי.
עידו בנימין: התנהלו שתי ישיבות עם משרד המשפטים.
משה גפני: אם זאת בעיה עם משרד המשפטים אז אין כסף ב-2010.
עידו בנימין: משרד המשפטים מסייע לנו.
עידו בנימין: אנחנו מכוונים לכך שבמהלך חודש מאי נזכה לתת את הסיוע הזה.
עידו בנימין: התקיימו ישיבות ושיחות של מנכ"ל המשרד עם מנכ"ל החברה להשבת רכוש.
חיים אורון: השאלה אם ה-20 מיליון של 2009 יינתנו רטרואקטיבית.
עידו בנימין: הם לא יכולים להינתן רטרואקטיבית.
חיים אורון: למה הם לא יכולים, הרי יש רישומים מדויקים כמה כל אחד שילם על תרופות?
עידו בנימין: קיימנו שיחות עם החברה להשבת רכוש וועידת התביעות על מנת לשתף פעולה בתכנית הזאת.
עידו בנימין: אנחנו נשמח לבוא ולדווח מה עשינו והאם יש שיתוף פעולה כזה או אחר.
משה גפני: כמה כסף עומד לרשות העניין?
עידו בנימין: בשנת 2010 עומדים לרשותנו 50 מיליון שקל.
משה גפני: זה מה שהממשלה החליטה?
עידו בנימין: כן.
משה גפני: מה עם הכספים הנוספים מהארגונים שהעלה חבר הכנסת בילסקי?
עידו בנימין: הכסף הזה ניתן באמצעות תקציב סל השירותים.
עידו בנימין: תקציב סל השירותים עומד על 200 מיליון שקל, כאשר החלטת הממשלה אומרת שעד 100 מיליון שקל יכולים להינתן לרכישת תרופות.
משה גפני: מה עם הארגונים האחרים?
עידו בנימין: התקיימו שיחות עם מנכ"ל משרד הרווחה.
משה גפני: מה יקרה עם ההודעה הזאת אם תהיה הצהרה של הארגונים שהם נותנים 10 מיליון שקלים או 5 מיליון שקלים?
עידו בנימין: ועידת התביעות והחברה להשבת רכוש זה לא ממשלה.
עידו בנימין: אנחנו נעשה כל מה שאנחנו יכולים כדי שהם יוכלו לקחת חלק בפרויקט החשוב הזה.
משה גפני: מה אם הם יגידו שהם רוצים להשתתף בפרויקט הזה?
עידו בנימין: אנחנו נוכל לעבוד יחד איתם כדי להגדיל את הסיוע שיינתן לכל ניצול.
עידו בנימין: אם קיים לגבי ניצול 50% אנחנו נוכל להגדיל לו ל-100% או לכמה שנוכל.
עידו בנימין: הבעיה היא עם משרד המשפטים.
זאב בילסקי: הכסף של הארגונים שדיברתי עליהם הוא יותר טוב מהכסף של הממשלה.
זאב בילסקי: שם לא צריך את משרד המשפטים.
זאב בילסקי: הכסף שם יכול להינתן מחר לניצולי השואה.
עפרה רוז: כשנכנסתי לתפקידי בינואר 2010 אחד הדברים שנקראתי אליו היה סל התרופות.
עפרה רוז: ראיתי שישנם סכומים משנים קודמות.
עפרה רוז: חשבתי שצריך לקדם את הנושא הזה.
עפרה רוז: ביחד עם כל הגורמים הרלוונטיים ישבנו, בנינו תוכנית והחלטנו להריץ את זה במהלך השנה הזאת.
עפרה רוז: העברנו את כל הכובד של האוכלוסייה שלנו למוסד לביטוח לאומי כדי שנוכל מיד אחרי פסח להעביר את כל הנתונים ולסגור את הנושא.
עפרה רוז: ביום הראשון לאחר חג הפסח פנתה אלינו - בעקבות הפרסום שהיה - קבוצה של ניצולי שואה וביקשה שלא נעביר את שמה לקופת החולים.
עפרה רוז: אני פניתי למשרד המשפטים ושאלתי אם אני יכולה להעביר את הרשימה.
עפרה רוז: אז התחיל מרתון במשרד המשפטים וקיבלתי תשובה שיש בעיה עם חוק הגנת הפרטיות ושאנחנו לא יכולים להעביר את הרשימה למוסד לביטוח לאומי, למרות שהרשימה קיימת ויכולנו להעביר אותה יום לאחר חג הפסח.
עפרה רוז: הבעיה היא בעיה משפטית, לא בעיה בירוקרטית.
עפרה רוז: במשרד המשפטים הם עושים מהלך מאוד מהיר ויעיל כדי שיוכלו לשנות את הצו.
משה גפני: מה זה המהלך המהיר והיעיל?
עפרה רוז: הם מעבירים את חוק הגנת הפרטיות על-מנת שנוכל להעביר לקופות החולים את השמות.
משה גפני: המהלך המהיר והיעיל זה תיקון החוק?
עפרה רוז: זה לא תיקון חוק, זה צו של שר המשפטים.
עפרה רוז: אני מקווה ואני מאמינה שזה ייעשה במהירות האפשרית.
עפרה רוז: אנחנו חייבים לאפשר למי שלא מעוניין להודיע לנו.
עפרה רוז: אנחנו נפרסם את ההודעה.
זאב בילסקי: ב-2012 הצו יאושר.
עפרה רוז: זה לא יהיה ב-2012 משום שהצו הוא צו של שר המשפטים.
זאב בילסקי: הוא חתם עליו?
עפרה רוז: הוא יחתום עליו בימים הקרובים.
זאב בילסקי: תני לי את הצו, אני אתן לו לחתום.
זאב בילסקי: למה צריך לחכות?
עפרה רוז: מנסחים את הצו.
עפרה רוז: אנחנו בסוף התהליך.
משה גפני: למה שאותו ניצול שואה שאינו מעוניין להיכלל בעניין לא ישלח מכתב לביטוח הלאומי?
עפרה רוז: אנחנו מייעלים את זה.
משה גפני: אולי פעם אחת אפשר לא לייעל.
משה גפני: אני יודע איך מתנהל צו, איך מנסחים אותו, איך עושים את זה במהירות.
משה גפני: אני מכיר את התהליך.
משה גפני: עלול לקרות מצב שאם לא יעבירו את חוק הגיור, אז יושב-ראש ועדת חוקה לא יביא צווים של הממשלה.
משה גפני: צו יכול לקחת פה הרבה זמן.
עפרה רוז: אני מקווה שצו של ניצולי שואה יעבור מיד.
משה גפני: אני מקווה שהממשלה תאשר חוקים של ניצולי שואה שמונחים על שולחן הכנסת.
משה גפני: ניצולי שואה זה דבר שהפך להיות כותרת בשביל יום השואה.
משה גפני: חושנו קהו מכל העניין הזה של האמירות היפות של ניצולי השואה.
משה גפני: יש פה את החוק שלי שמעוכב 3 שנים שוועדת שרים הפילה אותו.
משה גפני: ביקשתי להחיל רציפות של כמה חברים אבל לא אישרו.
משה גפני: למה אי אפשר שיהיה כתוב בעיתונים לגבי ניצולי השואה שלא מעוניינים?
עפרה רוז: בד בבד עם השינוי אנחנו נפנה לעיתונות, אנחנו נעמיד מוקדנים שלנו.
זאב בילסקי: לא צריך הרבה מוקדנים.
זאב בילסקי: לא תקבלי הרבה טלפונים.
עפרה רוז: על פי הצורך הוא יוכל להתקשר אלינו.
משה גפני: מתי זה יהיה בעיתונים?
עפרה רוז: אנחנו כבר נעשה את הפרסום.
חיים אורון: הדחיפות היא חשובה.
חיים אורון: אין שום בעיה לשלם לניצול שואה עבור תשלומים עודפים לתרופות מלפני שנתיים.
חיים אורון: כל החומר נמצא.
חיים אורון: כולם משלמים לקופות חולים.
חיים אורון: חלקם מקבלים היום החזרים.
חיים אורון: ניתן להיכנס למחשב ולראות כמה כל אחד שילם בכל רבעון על פי החוק הקיים שלא קשור לניצולי שואה.
חיים אורון: השאלה מה קרה ב-2009 וב-2010.
חיים אורון: זה לא חייב להתחיל ממאי, זה יכול להתחיל מכל תאריך שתבחרו.
חיים אורון: תגידו לקופות מאיזה רבעון להתחיל לזכות אחורנית.
חיים אורון: אני יכול להביא דוגמאות של חשבונות עבור תרופות.
חיים אורון: יש גג לתרופות.
חיים אורון: אנשים יודעים מה הגג.
חיים אורון: אפשר לשלם אחורנית.
משה גפני: הלחץ הוא לא בגלל הרטרואקטיבי.
משה גפני: הלחץ הוא בגלל שכל יום שעובר יש פחות ניצולי שואה שלא יקבלו היום ולא רטרואקטיבי.
חיים אורון: אני מציע שהוועדה תחליט שהתחולה תהיה רטרואקטיבית מהתאריך שבו היה צריך לתת את הכסף.
ראובן מוזר: הרשות מוציאה כרטיס נכה.
ראובן מוזר: כל העניין הוא לתת תוקף לכרטיס הזה כך שכל אדם שייגש לקופת החולים עם הכרטיס יירשם במחשבים של הקופות כנר"ן.
ראובן מוזר: יש מושג כזה של נכה רדיפות הנאצים.
ראובן מוזר: אדם שיגיע עם הכרטיס ויבקש שירשמו אותו כנר"ן יירשם.
ראובן מוזר: מי שלא יעשה את זה לא יירשם.
ראובן מוזר: כך אנחנו חוסכים מערכת שלמה של צווים, של פרסומים וכו'.
עפרה רוז: יש לנו קבוצה של ניצולים נוספים שהם לא במסגרת נר"ן שנכנסים לאותו הסדר.
משה גפני: מה לגבי הארגונים שמוכנים להוסיף את הכסף?
עפרה רוז: אין לי שום בעיה.
עפרה רוז: פניתי באופן אישי ליושב ראש ועדת התביעות וביקשתי ממנו להשתתף בפרויקט הזה.
עפרה רוז: בשמחה רבה אנחנו נקבל אותם.
ניר קידר: התכנית שגובשה אומרת שכל ניצול שואה ששמו יועבר לקופות יקבל 50% הנחה על כל תרופות המרשם שנמצאות בסל התרופות.
משה גפני: ממתי זה יקרה?
ניר קידר: מהרגע שייחתם הסכם בין הרשות לקופות.
עפרה רוז: לגבי התרופות המוכרות כבר חתמנו.
עפרה רוז: זאת לא הבעיה.
ניר קידר: מהרגע שתיפתר הבעיה המשפטית והשמות יועברו לקופות יהיה צורך בהיערכות של שבוע או שבועיים על מנת להטמיע את 80 אלף השמות.
ניר קידר: מאותו מועד תינתן ההנחה לניצולי השואה.
ניר קידר: מה שעופרה הזכירה זה את הנושא של התרופות למחלות מוכרות.
ניר קידר: זה הסכם שכבר נחתם עם קופות החולים.
משה גפני: מה זה תרופות מוכרות?
ניר קידר: לנכי רדיפות הנאצים מגיע פטור עבור תרופות בגין הנכויות המוכרות להם מהשואה.
ניר קידר: זה הסכם שנחתם.
ניר קידר: הוא מחכה לאותו אקט של העברת השמות.
ניר קידר: מאותו רגע שהשמות יועברו הם יקבלו פטור מלא עבור התרופות האלו.
זאב בילסקי: בהחלטת הממשלה ב-1977 נאמר שמנכ"ל משרד הבריאות יסכם תוך 120 יום.
ניר קידר: זה היה באוגוסט 2008.
ניר קידר: מנכ"ל משרד הבריאות מינה ועדה.
ניר קידר: בוועדה הזאת היו נציגי משרד האוצר.
ניר קידר: היא הגישה דוח.
ניר קידר: ההמלצות של הדוח מיושמות.
מנחם אריאב: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, לחברי ועדת הכספים ולידידנו זאב בילסקי וגו'מס שעזרו לנו לאורך כל הדרך.
מנחם אריאב: התקציב שלנו ישלים את ההנחות שנותנים משרדי הממשלה.
מנחם אריאב: בעניין הזה שיריינו 20 מיליון שקל כל שנה ל-10 שנים קדימה.
מנחם אריאב: הכסף שלנו יהיה נזיל ברגע שהפורמאליות תיגמר.
זוהרה כהן: במקביל לרשות לזכויות ניצולי השואה יש לנו עוד 20 אלף ניצולים.
זוהרה כהן: המשרד יושב ועובר ניצול ניצול.
זוהרה כהן: כבר רשמנו 600 איש מתוך 1000 שהיו רשומים.
זוהרה כהן: הם לא היו ידועים בקופות.
זוהרה כהן: אנחנו מטפלים בזה כל הזמן.
אלכס אורלי: האם מישהו יכול להגיד לנו כמה כל האופרציה הזאת צריכה לעלות?
משה גפני: לרשות האופרציה הזאת עומדים עכשיו 50 מיליון שקל של הממשלה.
משה גפני: אנחנו מדברים על הכסף הרטרואקטיבי שאותו צריך להעמיד לרשות העניין.
משה גפני: יש 20 מיליון שקל שנותנת החברה לאיתור השבת נכסים של ניצולי השואה.
זאב פקטור: אנחנו יומיים אחרי היום האיום הזה שנקרא יום השואה והגבורה.
זאב פקטור: אני חושב שלא היה איש אשר לא הקדיש לפחות כמה שעות למחשבה על מה שהתרחש.
זאב פקטור: אני לא רוצה להוסיף אף מילה אחת.
זאב פקטור: אני יושב במקום שהוא האחרון שבו חשבתי שבעיות של בירוקרטיה יכולות לעכב דבר כגון זה.
זאב פקטור: אני חושב שכולנו אשמים בכך.
זאב פקטור: כמו שכל פקיד ממשלתי צריך להוכיח שהוא לא רק סיים בית ספר עממי, כך כל פקיד ממשלתי אשר צריך לטפל בנושא ניצולי השואה צריך להוכיח שהוא היה במקומות הרצח.
זאב פקטור: אני הייתי מבקש שכל פקיד ממשלתי אשר מטפל בעניינים של ניצולי השואה יעמוד יחד איתי באותו מקום, על אותה אדמה ובאותו חדר איפה שהובילו מיליון וחצי ילדים יהודים לתאי הגזים.
זאב פקטור: אז הבירוקרטיה בנושא הזה תעלם מהר מאוד.
זאב פקטור: יש דברים אשר אנחנו חייבים ללמד את בני עמנו.
משה גפני: אני מאוד אוהב את הנאומים שלך, אבל הישיבות של היום הן ישיבות מסוג אחר.
משה גפני: אני הולך לבדוק עם המשרדים, עם הארגונים באופן תכליתי.
משה גפני: אני מתעלם עכשיו מהעובדה שזה ניצולי שואה.
משה גפני: אני רוצה דבר תכליתי.
משה גפני: אני רוצה תוך פרק זמן קצר שהעניין יסתדר.
משה גפני: כל הדברים מסביב לא רלוונטיים.
זאב פקטור: אני חושב שהרבה דברים היו נחסכים ולא היו מועלים אילו נציגים של ניצולי השואה היו משתתפים בדיון.
זאב פקטור: אני לא אומר שהם היו משתתפים בתוקף המחליטים, אלא בתוקף נותני ההדרכה והאינפורמציה לגבי מה נחוץ ואיך נחוץ.
זאב פקטור: האויב הגדול ביותר שלנו זה הזמן.
זאב פקטור: אני רוצה להגיד לכם מה אני עשיתי.
זאב פקטור: לקרן לרווחת ניצולי השואה לא היה שום רשות להשתתף בהוצאות המכסות את התרופות.
זאב פקטור: אנחנו לא התחשבנו בשום דבר, חתכנו בכל התקציבים האחרים והעמדנו סכום לניצולי השואה עבור התרופות.
זאב פקטור: הקרן הזאת הוציאה בשנה שעברה 54 מיליון שקל והעמידה אותם לניצולי השואה.
זאב פקטור: הבעיה שעשינו את זה מהר מאוד ובלי ועדה.
זאב פקטור: אני מבקש שתיקחו את זה בחשבון.
משה גפני: לגבי הנושא עצמו יש לך הצעה?
זאב פקטור: אני מציע שתיקחו ניצול שואה לתוך מנגנון ההחלטות ואז העניינים יסתיימו תוך 30 יום.
נח פלוג: אנחנו מברכים על הכיוון.
נח פלוג: 50 מיליון לוקחים מ-200 מיליון שכבר אושרו.
נח פלוג: בדוח דורנר כתוב שצריך לנושאים האלה להקציב 441 מיליון שקל.
נח פלוג: הממשלה הקציבה 200 מיליון.
נח פלוג: כתוב פה שהמודל הזה הוא חלק בלתי נפרד מהדוח שהממשלה אישרה.
נח פלוג: לא מבצעים את זה.
משה גפני: מה עשו עם 200 מיליון?
נח פלוג: נתנו פחות מחצי.
נח פלוג: עכשיו נותנים את ה-50 מיליון מתוך ה-200 מיליון.
משה גפני: מה עשו עם ה-200 מיליון?
נח פלוג: הקרן השנה קיבלה מאה שישים ומשהו מיליון.
נח פלוג: יש גופים שלא קיבלו כלום.
נח פלוג: עמך לא קיבל כלום.
נח פלוג: ברגע שלוקחים 50 מיליון הגופים יקבלו פחות.
נח פלוג: אני מציע שוועדת הכספים תטיל על מחלקת המחקר של הכנסת לבדוק אם דוח דורנר בוצע.
נח פלוג: לדעתי בוצע רק חצי.
עידו בנימין: ממשלת ישראל נתנה בשנת 2008 100 מיליון שקל לקרן הרווחה ובשנת 2009 158 מיליון.
עידו בנימין: חצי מהסכום שהקרן מתוקצבת הוא מתקציב ממשלת ישראל.
עידו בנימין: ממשלת ישראל קיבלה באופן עקרוני את המלצות דוח דורנר, אבל ועדת סל השירותים ותקציב סל השירותים נקבע עוד בטרם הדוח.
דב בארי: 200 מיליון של סל השירותים נקבע לפני פרסום דוח דורנר.
דב בארי: הממשלה הקצתה את 200 מיליון השקלים האלה לסל השירותים לניצולי השואה.
דב בארי: בהחלטת ממשלה נקבע שחלק מהסכום יוקצה לעניין תרופות.
משה גפני: דוח דורנר מדבר על 440 מיליון.
דב בארי: הממשלה אימצה חלקים מדוח דורנר.
דב בארי: את החלק העיקרי לעניין הצמדת הקצבאות והגדלת הקצבאות הממשלה יישמה באופן מלא.
משה גפני: אני מקבל את הבקשה שמרכז המחקר ייקח את דוח דורנר לגבי ניצולי השואה, יגיד מה הממשלה אימצה, מה היא לא אימצה.
משה גפני: איזה סעיפים אימצו בחלקם, איזה סעיפים אימצו במלואם.
משה גפני: אני רוצה לחלק את זה לחברי הוועדה.
משה גפני: אנחנו לא נרד מהעניין של ניצולי השואה.
משה גפני: אנחנו נמשיך לעסוק בעניין הזה.
משה גפני: יש 3 הצעות כדי ליישם את ההחלטה על הנושא של התרופות.
משה גפני: הצעה אחת היא צו שישנה את הנושא של חוק הגנת הפרטיות.
משה גפני: ההצעה השנייה היא להעביר מיד לקופות החולים ולהוציא הודעה שמי שלא מעוניין לא יעבירו את שמו.
משה גפני: צריך לתת כמה ימים.
חיים אורון: הם צריכים לשנות את הצו בשביל להעביר את הטופס.
חיים אורון: הם לא יכולים להעביר טופס בלי שמות.
משה גפני: להוציא הודעה שיש 10, 20,30 ניצולי שואה שאינם מעוניינים שיעבירו את שמם.
משה גפני: נותנים פרק זמן.
משה גפני: בפרק הזמן הזה מי שהגיש מוחקים אותו מהרשימה שמעבירים לביטוח הלאומי.
עפרה רוז: זאת התוכנית.
משה גפני: אז, לפי דעתי, אפשר לגמור את העניין הזה ב-10 ימים.
שגית אפיק: אי אפשר להעביר בגלל חוק הגנת הפרטיות.
חיים אורון: אי אפשר להעביר קובץ שמות של אנשים על פי הצו הקיים.
חיים אורון: בשביל להעביר את הזקן שלך ולא את שלי צריך לעשות סעיף מיוחד.
חיים אורון: עם כל ההשוואה הלא נעימה, גם בנושא הזה בשביל להעביר קובץ שלם של שמות ממקום למקום צריך שמישהו ייתן צו.
חיים אורון: הגנת הפרטיות היא בכל זאת נושא.
חיים אורון: צריך לסיים את הצו מהר.
חיים אורון: גפני, אם תתחייב כמוני שבצו הזה לגבי ניצולי שואה לא תעשה טרמפ הוא יעבור בדקה.
חיים אורון: אם תעשה טרמפ הוא ייתקע.
עפרה רוז: נכון מאוד.
עפרה רוז: אנחנו נפרסם ונציין שזה בכפוף לאישור הצו.
חיים אורון: תלחץ עליהם להביא את הצו בשבוע הבא.
עפרה רוז: אנחנו נלחץ שזה ייעשה כמה שיותר מהר.
עפרה רוז: אנחנו נפנה לציבור, נודיע לו וניתן לו פרק זמן על-מנת שנוכל לקבל את הפניות.
עפרה רוז: בואו לא נשכח שמדובר ב-80 אלף איש.
משה גפני: שגית, אני מבקש שתהיי איתם בקשר תוך שבוע ימים על-מנת לראות אם הצו נוסח.
עפרה רוז: תפקידכם לדאוג שזה ייעשה כמה שיותר מהר.
משה גפני: תפקידכם להביא את זה.
משה גפני: הצעה שלישית אומרת שמי שיש לו כרטיס המעיד על כך שהוא נכה רדיפות הנאצים יוכל לקבל את ההנחה בתרופות.
משה גפני: לגבי הקבוצה הזאת אפשר לעשות את זה?
עפרה רוז: חלק מהאנשים איבדו את זה.
משה גפני: אנחנו דורשים שההחלטה תהיה רטרואקטיבית.
מנחם אריאב: לא צריך לקשור את העניין של הרטרואקטיביות.
זאב בילסקי: כל מה שנוסיף עכשיו רק יפגע.
זאב בילסקי: אני מבקש מהיושב-ראש לדרוש שתוך שבועיים יבואו לפה ויספרו מה קרה עם כל הסיפור.
זאב בילסקי: תוך שבוע אני אבדוק את זה.
זאב בילסקי: אנחנו ניקח את הצו עד שנביא את הפתרון.
זאב בילסקי: תוך שבועיים צריך לבוא ולדווח מה עשינו בנושא הזה.
זאב בילסקי: את כל ההצעות האחרות נביא אחר כך.
משה גפני: אני מבקש להיות בקשר עם היועצת המשפטית של הוועדה לגבי הצו.
משה גפני: אני מבקש שתוך שבוע הצו יגיע.
משה גפני: אני מקווה שלא יהיו עיכובים.
משה גפני: זה צריך להגיע לוועדת החוקה.
משה גפני: שם נבקש שזה יהיה מהר.
משה גפני: אנחנו מבקשים מחבר הכנסת זאב בילסקי ומהשר יוסי פלד להמשיך לעקוב אחרי העניין הזה.
משה גפני: בתוך שבועיים נקיים דיון אם הבעיות לא ייפתרו.
משה גפני: אם זה לא ייפתר יתחילו הסנקציות.
משה גפני: ברגע שהעניין הזה יסתיים אנחנו נקיים דיון על הרטרואקטיביות, על דוח דורנר.
משה גפני: עכשיו אנחנו מתמקדים רק בעניין הזה.
משה גפני: הנושאים הבאים זה קרן מפעלים במצוקה וקרן הסיוע לנפגעים מהעלאת גיל הפרישה.
משה גפני: ההצעות הן של חבר הכנסת חיים אורון.
חיים אורון: אדוני היושב-ראש, יש משהו משותף בין שני הנושאים האלה.
חיים אורון: אני מתרשם שבלי לחץ שלנו אנחנו נהיה בשני הדברים האלה תקועים.
חיים אורון: למרות ששני הנושאים מופיעים יחד, מדובר ב-2 קרנות שונות.
חיים אורון: הסעיף הראשון שמופיע כאן, שזה קרן מפעלים במצוקה, זו אחת השערוריות היותר גדולות.
חיים אורון: מדובר במיליארד 600 מיליון שקל שנגבו מהעובדים בוויתור על דמי הבראה ועל פי החלטה של הכנסת.
חיים אורון: זה לא כסף של הממשלה, זה כסף של העובדים שהם כולם כבר שילמו אותו.
חיים אורון: עכשיו הכסף הזה עומד, לא נוגעים בו.
חיים אורון: אחת העילות שהביאו אותי להתעסק בעניין הזה זו פנייה של מפעלים, כמו למשל מפעל בגליל.
חיים אורון: אם היינו מעמידים לרשותו עוד 2 מיליון שקל יכול להיות שהיינו מסדרים מקום עבודה לעוד 100 עובדים.
חיים אורון: אי אפשר לחבר את הזנבות של החתולים האלה כי כל אחד בורח למקום אחר.
חיים אורון: האוצר אומר שזה לא הוא.
חיים אורון: יש קרן שגבו אותה בדיוק למטרה הזאת.
חיים אורון: הטילו מס מיוחד למטרה הזאת.
חיים אורון: מה עושים עם הכסף הזה?
חיים אורון: למה לא מפעילים את הקרן הזאת?
חיים אורון: שמעתי שישנה הצעה שהקרן הזאת תעבור להסתדרות.
חיים אורון: מה עם אלה שלא בהסתדרות?
חיים אורון: אני לא רואה בזה איזה סימון וי שאחת לשבועיים נדבר על זה ולא יקרה שום דבר.
חיים אורון: למיטב ידיעתי לא קורה שום דבר, הכסף הזה מונח.
חיים אורון: אני הולך להציע הצעת חוק להחזיר את זה לעובדים.
חיים אורון: זה לא כמו ניצולי השואה מהדיון של הבוקר.
חיים אורון: יודעים כמה כל אחד שילם.
חיים אורון: תחזירו את זה עם ריבית והצמדה.
חיים אורון: אם אין לכם מה לעשות עם הכסף הזה תגידו לנו.
חיים אורון: גבו כסף מאנשים בצורה שערורייתית כמס אחיד לא פרוגרסיבי.
חיים אורון: עובדות הניקיון של הכנסת התחננו שלא ייקחו מהן דמי הבראה כי מבחינתן זה 100%.
חיים אורון: עשו את הכל עקום.
חיים אורון: עכשיו אחרי שגייסו מיליארד 600 מיליון שקל לא משתמשים בהם.
חיים אורון: אני מכיר את הנימוק שאם נעזור הבנקים יברחו.
חיים אורון: בואו נשאיר את זה ככה ואז הבנקים לא יברחו ואנשים יתנו.
חיים אורון: אני יכול לתת לכם רשימות ארוכות של מקומות.
חיים אורון: אם יש כסף אולי ניזום דברים, אולי נקדם דברים.
חיים אורון: פה זה כבר לא ויכוח על תקציב.
חיים אורון: יש כסף.
חיים אורון: אני יודע שיש רעיון שהכסף הזה צריך להיכנס לתקציב המדינה.
חיים אורון: לא עם זה באו לכנסת.
חיים אורון: הקרן השנייה שונה.
חיים אורון: היא הייתה החלטה של הכנסת.
חיים אורון: עלתה בעיה מאוד קשה של העלאת גיל הפרישה.
חיים אורון: היא יוצרת בשורה של מקומות, בצורה של עיסוקים בעיות קשות מאוד.
חיים אורון: היינו צריכים להקים קרן.
חיים אורון: לכאורה יש הסכמה על הקרן, לכאורה יש הסכמה על היקפיה.
חיים אורון: אם אני לא טועה מדובר ב- 60 מיליון שקל בשנה ל-10 שנים.
חיים אורון: גם פה אני מבין שהייתה התקדמות בימים האחרונים ולא הגיעו לשוקת.
חיים אורון: לא הגיעו לשוקת מאז ינואר 2006.
חיים אורון: אנחנו נמצאים ב-2010.
חיים אורון: כמה זמן צריך להגיע לשוקת?
חיים אורון: בשביל מה?
חיים אורון: בשביל לאפשר לאנשים באופן מסודר , במנגנונים מסודרים לא להגיע לגיל פרישה במצב שהם הרוסים לגמרי.
חיים אורון: זה מתחיל מאחיות בבתי החולים, אולי מורים בבתי הספר.
חיים אורון: מדובר במקצועות שוחקים בענפים שבהם יש עבודה פיזית מאוד קשה, כמו למשל מעבדות שהוזכרו פה בדיון הקודם.
חיים אורון: אנשים מגיעים לגיל מסוים ורצוי שבגיל הזה הם יוכלו באופן מסודר לעשות שינוי בחיים שלהם ובאורח העבודה שלהם.
חיים אורון: אגב, שוחקים זה לא תמיד פיזי.
חיים אורון: לפעמים שוחקים זה פיזי והרבה פעמים שוחקים זה נפשי.
חיים אורון: הייתה קרן, היה תקילין.
חיים אורון: זה לא שמישהו ממציא.
חיים אורון: אני חושב שצריך לקבל תשובות ולא להרפות.
חיים אורון: אם אמנם מתקדמים, אז אני מציע שלגבי הקרן השנייה נבקש שבתוך שבועיים, עם חידוש הכנסת, נקבל את ההסכם בין כל הגורמים.
חיים אורון: הגורמים הם ההסתדרות, התעשיינים והמדינה.
ציון פיניאן: אני מדבר על קרן הפרישה.
ציון פיניאן: האוצר לא מעביר כסף כי הייתה איזו שהיא החלטה.
ציון פיניאן: קראתי בבוקר שחלה התקדמות.
ציון פיניאן: במה התקדמו?
פניה קירשנבאום: מה שלי נאמר - זה בטח לא נכתב בעיתונים – זה שאת גיל הפרישה של נשים רוצים להעלות לגיל 70 כי בסטטיסטיקה הוכח שנשים חיות יותר מאשר גברים.
פניה קירשנבאום: זה אומר שהאחיות שאנחנו כל כך מדברים עליהן או נשים אחרות יצטרכו לעבוד עד גיל 70.
פניה קירשנבאום: גם על זה נצטרך לחשוב.
ריקי ארמן: נושא אחד זה הקרן למקצועות שוחקים.
ריקי ארמן: התקיים כאן דיון לפני כמה שבועות.
ריקי ארמן: נתנו את ההבטחה שהנושא יקודם.
ריקי ארמן: החל מאז התקיים דיון בין הממשלה ללשכת התיאום.
ריקי ארמן: הגענו להסכמות עקרוניות.
ריקי ארמן: מאז גם נכתבה טיוטת הסכם.
ריקי ארמן: היא הועברה בימים האחרונים ללשכת התיאום.
ריקי ארמן: אנחנו מחכים להתייחסות שלהם.
ריקי ארמן: נעשית עבודה מקצועית.
ריקי ארמן: בנוגע לקרן מפעלים במצוקה.
ריקי ארמן: היה צוות משותף של הממשלה, דהיינו משרד האוצר, משרד התמ"ת, לשכת התיאום וההסתדרות בנוגע לאיך הקרן הזאת תופעל, לתנאי הפעלתה.
ריקי ארמן: הגענו להרבה הסכמות.
ריקי ארמן: יש עדיין מחלוקות ופערים.
ריקי ארמן: אין עדיין תנאים סופיים להפעלת הקרן.
חיים אורון: מה טיב המחלוקות?
ריקי ארמן: יש מחלוקות מקצועיות.
ריקי ארמן: אני לא חושבת שנכון כרגע להיכנס לכל הפרטים.
חיים אורון: באתם לאנשים ולקחתם מהם דמי הבראה.
ריקי ארמן: לגבי הכספים מהמגזר הפרטי הגבייה נדחית.
ריקי ארמן: לגבי המגזר הציבורי הכספים לא יושבים בקרן.
ריקי ארמן: הקרן עדיין לא הוקמה.
משה גפני: כולנו מבקשים לדעת מה עקרונות המחלוקת.
משה גפני: האם המחלוקת היא על כסף?
משה גפני: האם המחלוקת היא על שליטה?
ריקי ארמן: אין הסכמה לגבי מגבלת החזר ההלוואות ומשיכת דיבידנדים.
ריקי ארמן: יש כמה נושאים שמבחינתנו הם מאוד בעיתים ועדיין לא נפתרו.
ריקי ארמן: עומדת להתקיים ישיבה ב-22.4 עם הממונה על התקציבים, עם שרגא ברוש ועם עופר עיני.
ריקי ארמן: אני מקווה שנתכנס להסכמות.
חיים אורון: יש תכניות לקחת חלק מהכסף למטרות אחרות?
ריקי ארמן: אני לא מכירה תכנית כזאת.
חיים אורון: האם אתם יכולים לבוא ולהגיד שלא יגעו בקרן הזאת אלא למטרות האלו?
ריקי ארמן: אני לא יודעת להגיד מה יהיו הנושאים שיעלו בישיבה ואלו הצעות יעלה כל אחד מהגורמים.
משה גפני: האם יש מישהו שנפגע מזה שאין עדיין את הקרן?
נחום מולר: אנחנו חברה קבלנית לבניין.
נחום מולר: ישנה קרן לסיוע לעסקים בינוניים וקטנים.
נחום מולר: אנחנו פנינו לקרן הזאת.
נחום מולר: נוצר מצב תזרימי קצת קשה.
נחום מולר: אנחנו חברה קבלנית עם סיווג גבוה.
נחום מולר: פנינו לקרן הזאת.
נחום מולר: עברנו את כל הבדיקות.
נחום מולר: יש חברה שתפקידה לבדוק את מצב החברה, את יכולת ההחזר.
נחום מולר: עברנו את הבדיקה בחיוב.
נחום מולר: כשהגענו לבנק הבנק באופן אוטומטי, בלי אישור ובלי שום התייחסות למסקנות של הוועדה, אמר שחברות קבלניות פסולות.
נחום מולר: פנינו למשרד ראש הממשלה.
נחום מולר: המטרה של הקרן הזאת הייתה לסייע לחברות במצב שלנו.
נחום מולר: אנחנו כבר מתכתבים חצי שנה עם כל הגורמים.
נחום מולר: אנחנו לא מבינים מדוע אם הוקמה קרן סיוע לחברה מהסוג שלנו המדינה לא נותנת ערבויות לבנק.
נחום מולר: מדוע הבנק קובע אם לתת את ההלוואה או לא לתת אותה?
נחום מולר: היו 3 בנקים שטיפלו בעניין.
נחום מולר: פנינו לבנק אוצר החייל.
נחום מולר: הוא שלל אותנו.
נחום מולר: ניסינו גם בנק אחר.
חיים אורון: כמה עובדים אתם מעסיקים?
נחום מולר: אנחנו מעסיקים כמה מאות עובדים במגזר היהודי ובמגזר הערבי.
נחום מולר: אנחנו מוכרים.
נחום מולר: אנחנו במצב שנחזיר את החובות.
נחום מולר: אף פעם לא חזר לנו שיק.
נחום מולר: יש לנו שם אמין.
נחום מולר: הבנק החליט לא לתת לנו.
נחום מולר: אם לא יסייעו לנו בהלוואה אנחנו עלולים לפטר עשרות אנשים.
פיני קבלו: ישנם מפעלים שפנו.
פיני קבלו: פניתי לא אחת ליושב-ראש ההסתדרות.