GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צחי דוד: אני בטוח שמצפה רמון לא מסכימה אתך וכך גם ערים נוספות
אריה מצליח: זה בכלל לא קשור.
אריה מצליח: יש לך שמונים רשויות שזועמות ובצדק.
אבירם דהרי: אני אשאל אותך שאלה.
אבירם דהרי: אם משרד התחבורה החליט להקים כיכר בעיר מסוימת, למה צריך דמי רצינות של העירייה?
אבירם דהרי: זה לא איזה תורם שהחליט להקים את הכיכר אלא זה משרד התחבורה.
אבירם דהרי: אם לאותה רשות אין את השקל הזה, את ה-10 אחוזים, היא מפסידה את ה-90 אחוזים.
אבירם דהרי: תן לה את ה-90 אחוזים ומה איכפת לך מה-10 אחוזים של המצ'ינג?
אבירם דהרי: תרצה העירייה, ממילא היא תוסיף כסף.
אבירם דהרי: אם היא לא תרצה, לא.
אבירם דהרי: מה שקורה הוא שה-90 אחוזים האלה נשארים במשרד התחבורה ומוסטים לעיר אחרת ואז התושבים הפסידו את ה-90 אחוזים האלה וזה הרבה כסף.
אבירם דהרי: זה נכון בכל התחומים ואני לא מדבר על תחבורה בלבד.
צחי דוד: אנחנו כאן בדיון על השימוש במדד הסוציו-אקונומי.
צחי דוד: יש בו עיוותים והוא לא מושלם.
צחי דוד: לרוב הוא משמש אותנו.
מירי רגב: אתה התחלת עם נושא המצ'ינג.
מירי רגב: אתה לא יכול לא להתייחס כאשר אין לך תשובה ולעבור לנושא אחר.
צחי דוד: אני אומר שהדיון כאן הוא על סוציו-אקונומי ואני מדבר על סוציו-אקונומי בהקשר של המצ'ינג.
אבירם דהרי: אין בעיה.
אבירם דהרי: תקבע לפי הסוציו-אקונומי אבל אל תתנה את זה במצ'ינג.
אבירם דהרי: תן לו רק 8 ולא 9, אבל אל תתנה את זה במצ'ינג של אותה רשות.
אבירם דהרי: אם היא לא הביאה, זאת בעיה שלה.
צחי דוד: הסוציו-אקונומי משרת את רוב הרשויות.
צחי דוד: הוא נותן איזושהי תמונת מצב והוא אובייקטיבי.
צחי דוד: הוא לא מושלם.
צחי דוד: אין מדד שהוא מושלם, אין בסטטיסטיקה מושלם.
מירי רגב: חברים, כמובן שנציגי המשרדים לצערי הם לא אלה שקובעים.
מירי רגב: אני הייתי רוצה לראות כאן נציגים שיכולים גם לקבל החלטות במשרד האוצר אבל לצערי קורה שתמיד הם שולחים את אותם אנשים שרק יכולים לתת את התשובה אותה הם באו לתת ובזה נגמר העניין.
מירי רגב: אין לי טענות אליך אלא יש לי טענות למנהלים הבכירים במשרד.
מירי רגב: אני רוצה לסכם את הדיון הזה ולומר כמה דברים.
מירי רגב: קודם כל, אני מבקשת שהרב גפני יקיים דיון במסגרת מליאת ועדת הכספים.
מירי רגב: לדיון הזה יוזמן שר הפנים ושר האוצר או ראש אגף התקציבים.
מירי רגב: אני חושבת שאנחנו כוועדה צריכים לעצור את ההחלטה.
מירי רגב: אני מקדמת בברכה את הרב גפני.
מירי רגב: בדיוק דיברנו עליך והנה אתה הגעת.
מירי רגב: שלום לך.
מירי רגב: דעו לכם שכל נושא שקשור לפריפריה, הרב גפני מרים את הכפפה, מקים ועדות לדון בנושאים השונים.
מירי רגב: אמרתי לכם ששר הפנים ביקש בהצעה לסדר להעלות את הנושא הזה לדיון בוועדת הפנים והוא לא רוצה שנביא את זה לוועדת הכספים.
מירי רגב: אני בכוונה הבאתי את הנושא לוועדת המשנה של ועדת הכספים, כדי שנעלה את זה למליאת הוועדה שהרב גפני יעמוד בראשה.
מירי רגב: הרב גפני, היה כאן דיון סוער.
מירי רגב: חייבים להעלות את הנושא למליאת ועדת הכספים.
משה גפני: נכנסתי רק לשתי דקות כדי שתתני לי הוראות ותאמרי לי מה לעשות.
מירי רגב: להעלות את הנושא לדיון במליאת ועדת הכספים.
מירי רגב: ברגע שהם העלו את המדרג של הסוציו-אקונומי בכמה ערים, בעצם הם קיצצו להם את התקציבים והם עשו את זה במהלך השנה.
מירי רגב: אני מציעה קודם כל לעצור את זה.
מירי רגב: גם חנות אתה לא יכול לנהל כאשר יש לך תקציב ל-2010 ופתאום אומרים לך באמצע השנה שמקצצים לך אותו.
מירי רגב: אם כן, קודם כל צריך לעצור את ההחלטה באמצע השנה על קיצוץ תקציבי כי הרי הם לא יכולים לעמוד בזה.
מירי רגב: הדבר השני הוא לבטל את הקשר בין מענקי איזון לסוציו-אקונומי.
מירי רגב: ברגע שאתה עושה את הקשר הזה, זה קשר רע.
משה גפני: קיבלתי את המכתב של מר בוחבוט ורציתי לדבר אתו כי אני לא כל כך מבין את זה.
משה גפני: אם הוא היה בא ואומר שהמצב הסוציו-אקונומי הוא לא המדד היחיד, אני מבין וזה גם נכון, אבל המצב הסוציו-אקונומי קודם כל יוצר את התשתית.
משה גפני: אתה יודע באמצעות המצב הסוציו-אקונומי של הישוב שהישוב הזה הוא כזה וכזה.
מירי רגב: אבל זה לא של הישוב אלא של האנשים.
מירי רגב: זה שכרגע באו מספר אנשים וקנו את דירות עמידר בהן הם התגוררו, זה לא אומר שלעיר יש קטר.
מירי רגב: בית שאן לדוגמה, אין לה שם שום קטר, לא מפעל, רוב האוכלוסייה שם לא יכולה לשלם את הארנונה, אתה מעלה לה את הסוציו-אקונומי, האנשים שם עשירים אבל העירייה ענייה ויש לה את אותן משימות.
משה גפני: לכן המצב הסוציו-אקונומי לא המדד היחיד.
משה גפני: אבל רוב הרשויות שמצבן הסוציו-אקונומי הוא נמוך, העירייה גם מתקשה לתפקד.
אבירם דהרי: מה שצריך עכשיו לעשות זה לעצור את זה ולהוריד לאלה.
משה גפני: מה המצב שלך?
אבירם דהרי: אנחנו צריכים לקבל מאה אחוזים מהנוסחה.
אבירם דהרי: יש נוסחה, צריך לקבל מאה אחוזים.
מירי רגב: הוא לא מדבר על הסוציו-אקונומי.
אבירם דהרי: אין קשר אם זה סוציו-אקונומי או לא.
אבירם דהרי: קודם כל, קבעתם במדינת ישראל נוסחה, תנו את הכסף, את ה-100 אחוזים.
מירי רגב: הדבר הנוסף שצריך לעשות הוא לקדם את חוק מענקי האיזון שאתה הבאת אותו.
מירי רגב: ברגע שיהיה בבסיס חוק מענקי איזון, הוא מקבל על פי נוסחת גדיש ואל תורידו לו את זה.
מירי רגב: זה המאה אחוזים שהוא מקבל וכך קבעו.
מירי רגב: גם אם יקבלו שבעים אחוזים, לא משנה, מה שהוא צריך לקבל, הוא יקבל ולא יורידו לו את זה.
מירי רגב: צריך לדבר עם שר האוצר שהבטיח להעלות את הסכום ל-2.6.
מירי רגב: הוא עצר את השביתה של בוחבוט והבטיח להעלות ל-2.6 אבל הוא לא העלה.
משה גפני: הוא העלה ל-2.4.
משה גפני: עובדתית הוא העלה ל-2.4.
מירי רגב: אבל מ-2.4 הוא היה אמור להעלות ל-2.6.
מירי רגב: בגלל זה הפסיקו את השביתה.
אריה מצליח: 2.4, זה מה שהיה בשנה שעברה.
משה גפני: אני באתי לשם.
משה גפני: ישב ראש הממשלה, שר האוצר, חולדאי, מרים פיירברג ועוד אנשי מרכז השלטון המקומי ובוחבוט.
משה גפני: אני הצעתי והם קיבלו את ההצעה שלי, ש-2.4 יעבירו מיד כי אי אפשר שיהיה פחות ממה שהיה בשנה שעברה, וזאת גם הייתה התחייבות שאני קיבלתי משר האוצר עת אושר התקציב, 100 מיליון שקלים נוספים יועברו כמעט מיידית.
שלמה דולברג: תוך שלושה חודשים.
שלמה דולברג: הם כבר עברו.
משה גפני: ההצעה שלי הייתה חודשיים.
משה גפני: 100 מיליון שקלים נוספים יועברו גם הם וגם זאת הייתה התחייבות אבל הסכום הזה עדיין לא עבר.
משה גפני: השלטון המקומי לא התנגד לזה.
משה גפני: הוא אמר שמספיק שיש התחייבות שעובדים על 2.6.
שלמה דולברג: לגבי ה-100 מיליון הנוספים, הייתה התחייבות חלקית.
שלמה דולברג: נאמר שייעשה מאמץ.
משה גפני: יש התחייבות.
משה גפני: אני אומר לך התחייבות ש-100 מיליון יועברו.
משה גפני: הנוסחה היא ייעשה מאמץ, אבל כאשר אני שאלתי אם אני יכול ללכת עם זה למכולת, אמרו לי כן.
משה גפני: זאת אומרת, ה-100 מיליון שקלים יועברו.
משה גפני: לשלטון המקומי זה הספיק אבל זה הספיק על מנת שב-2011 נתחיל מ-2.6.
אבי נעים: הרב גפני, לוחצים עלינו מהמכולת.
אבי נעים: אנחנו כבר חצי שנה עברנו ב-2010.
אבי נעים: הספקים מתקשרים ואני מבקש שתעשו מאמץ שאת ה-200 מיליון שקלים האלה יעבירו לרשויות.
משה גפני: יש הסכמה לגבי העניין הזה.
משה גפני: אני אעשה מאמץ אבל יש הסכמה.
אבי נעים: חצי שנה מהשנה הקלנדרית כבר עברה.
מירי רגב: מר בוסקילה, אני מבקשת ממך, אני יודעת שאתה הצהרת כאן שביום חמישי אתה הולך לקיים ישיבת חירום ואתם רוצים לצאת להפגנה.
מירי רגב: על הקיצוץ בסוציו-אקונומי.
משה גפני: על מתי אתם מדברים על קיום ההפגנה?
מירי רגב: ביקשתי אותו לדחות את זה עד לדיון שאתה תקיים במליאת ועדת הכספים.
מירי רגב: תרכז את האנשים שלך ותמתין עם זה.
מירי רגב: נקיים דיון במליאת ועדת הכספים ונראה מה הרב גפני יחליט.
משה גפני: אתם עושים הפגנה, והחלטתם כבר על הפגנה ועל שביתה, אבל אתם בכל זאת עוד מחכים עד שיתקיים דיון במליאת ועדת הכספים.
מירי רגב: אז נראה מה קורה.
מירי רגב: זה גם בעיקר לפני התקציב.
משה גפני: לא לפני התקציב.
משה גפני: בשבועות האלה.
מירי רגב: בוא נתחיל לראות מה אנחנו עושים בעניין הזה.
משה גפני: אני מקדם בברכה את נגיד בנק ישראל, פרופסור סטנלי פישר שהוא כאן אורח מאוד חשוב ומאוד מכובד.
משה גפני: אני מברך אותו.
משה גפני: אני חושב שבשם כולנו, פה אחד, אנחנו שמחים על הקדנציה החדשה שלך.
משה גפני: השבוע היה המינוי אצל הנשיא, לצערי לא יכולתי להשתתף אבל לבי היה אתך בעניין הזה וגם התקשרתי אליך קודם.
משה גפני: אני שמח על כך.
משה גפני: אנחנו הולכים לקדנציה שמתחילה להתברר כלא פשוטה ולא קלה, ואנחנו שמחים שאתה עומד בראש המערכת של בנק ישראל.
משה גפני: כולנו מאחלים לך הצלחה.
משה גפני: על סדר היום דוח בנק ישראל לשנת 2009.
משה גפני: במסגרת הדיון הזה הוספנו גם הצעה לסדר שעלתה בשבוע שעבר במליאת הכנסת של חבר הכנסת אורון שלא נמצא בארץ וגם של חבר הכנסת עמיר פרץ ובהמשך נבקש את התייחסותך לכך.
משה גפני: האמת היא שזו גם הייתה הצעה לסדר שלי, אבל אני לא השתתפתי בדיון במליאה מאחר שהייתי צריך להתגונן בגין ההסתה נגד הציבור החרדי.
עמיר פרץ: ייצגנו אותך בכבוד.
משה גפני: הדוח הזה הוא דוח מאוד חשוב.
משה גפני: אנחנו מתחילים להיכנס שוב לאי-ודאות כלכלית לגבי מה שקורה בעולם, בעיקר לגבי מה שקורה באירופה.
משה גפני: אנחנו שוב רואים בעולם ירידות בבורסות, אנחנו שומעים על אי-ודאות כלכלית שאנחנו לא יודעים מה תהיינה השלכותיה, האם תהיה לה השלכה על המדינות באירופה באופן משמעותי, האם כתוצאה מכך זה עלול להגיע גם אלינו, האם אנחנו ניצבים בפתחו של משבר כלכלי חדש וקשה, או לא, האם אנחנו צריכים להיערך לעניין הזה, והאם יש לנו מה לעשות כדי להתמודד עם הבעיה הזאת.
משה גפני: כל זה לפתחה של הקדנציה החדשה שלך אדוני הנגיד וכולנו נאזין ונקשיב לך, גם היום אבל גם במשך התקופה הקרובה כדי לדעת מה מדינת ישראל צריכה לעשות לעת הזאת.
משה גפני: דיברנו בשבוע שעבר – ואני חייב לומר שקיימנו דיון על חלק קטן מהדוח לגבי הנושא של העובדים העניים – ואני רוצה לומר משפט לפני שאני נותן לך את רשות הדיבור.
משה גפני: אני רוצה לומר משפט סקטוריאלי, דבר שלא תמיד אני נוהג לעשות מאחר שהנושא עלה בשבוע-שבועיים האחרונים לסדר היום.
משה גפני: אני רוצה לומר שניים-שלושה משפטים לגבי העניין הזה של הציבור החרדי.
משה גפני: יש לזה גם התייחסות בדוח בנק ישראל, בחלק של העובדים העניים.
משה גפני: ראשית, אני רוצה לומר שיש כאלה – אני לא מדבר על אלה שהם אנטי במהותם – שבאמת מדברים בחברות ומדברים באופן ענייני.
משה גפני: הנושא של הישיבות הוא לא כלכלי.
משה גפני: הוא לא תורם לכלכלה שום דבר.
משה גפני: כנראה שלקראת אחת הישיבות הבאות אני אחפש מומחה בעניין.
משה גפני: אני יכול לעשות את זה לבד, אבל אם יעשה את זה פרופסור מהאקדמיה, כנראה זה יהיה יותר מוצלח.
עמיר פרץ: יהיה יותר אובייקטיבי.
משה גפני: הוא גם יודע יותר, כי אני הרי לא יודע.
שלי יחימוביץ': על איזה נושא אתה מדבר?
עמיר פרץ: על החרדים.
מירי רגב: עוד פעם על החרדים?
מירי רגב: כל שבוע מדברים על החרדים.
משה גפני: מתי שמעת על חרדים חוץ ממה שאת קוראת בעיתונים?
מירי רגב: אתמול ארבע פעמים.
משה גפני: אם כן, החלק הזה של הישיבות הוא לא כלכלי.
משה גפני: אני אבדוק בתקציב המדינה מה לא כלכלי, מה לא מייצר כסף.
משה גפני: אני לא מדבר על ההיסטוריה.
שלי יחימוביץ': תקציב מדינה לא אמור לייצר כסף.
שלי יחימוביץ': זה לא עסק שמניב רווחים.
משה גפני: את זה אני יודע, אבל אני רוצה שיאמר את זה פרופסור ולא סתם חבר כנסת שבמקרה הוא יושב ראש ועדת הכספים, היום כן ומחר לא.
משה גפני: הסדר הקיבוצים שנעשה בעבר, כאשר השקיעו עשרות מיליארדי שקלים, האם ה היה כלכלי?
משה גפני: האם ההשקעה העצומה בהתנחלויות הייתה כלכלית?
משה גפני: האם זה מוסיף משהו לכלכלה בישראל?
משה גפני: החקלאות – ואני לא מביע עמדה ועמדתי היא הפוכה לחלוטין בכל מה שאני אומר – שאנחנו מסבסדים אותה באופן דרמטי, האם היא כלכלית?
משה גפני: אם אנחנו מסתכלים על החברה בישראל ועל תקציב המדינה כמה שמייצר כסף, כמה שתורם לכלכלה, החקלאות לא תורמת לכלכלה, ההתנחלויות לא תורמות לכלכלה, הקיבוצים לא תרמו אז לכלכלה אלא הם הפכו להיות עסק שהמדינה השקיעה בו הון תועפות.
משה גפני: אני מסתכן ואומר שאפילו ההשקעה בערי הפיתוח היא לא כלכלית.
משה גפני: אי אפשר לקחת את כל התושבים בדרום ובצפון ולצופף אותם במרכז הארץ ולא צריך את כל התשתיות ואת כל הבניינים שבונים שם?
משה גפני: זה לא כלכלי.
משה גפני: אם אנחנו הולכים על כלכלי או לא כלכלי, שזה מה שאומרים על הישיבות, בואו נעשה את החשבון ונראה שלמעלה מ-60 אחוזים – וכבר התחלתי לבדוק – מתקציב המדינה לא כלכלי ולא עושה כלום.
משה גפני: אגב, מערכת החינוך היא לא כלכלית.
משה גפני: למה מלמדים אזרחות?
משה גפני: במה זה תורם לכלכלה?
משה גפני: צריך ללמד מתמטיקה ומדעים כי זה כלכלי.
מירי רגב: אלגברה.
משה גפני: כן, כדי שגם אני אדע.
משה גפני: אזרחות זה כלכלי?
משה גפני: ציונות זה כלכלי?
משה גפני: זאת אידיאולוגיה.
משה גפני: מדינה לא יכולה לחיות בלי אידיאולוגיה, חברה לא יכולה לחיות בלי אידיאולוגיה.
משה גפני: אגב, תרבות, זה לא כלכלי מלבד משכורות שכמה שחקנים מקבלים, אבל זה לא כלכלי.
משה גפני: זאת אידיאולוגיה ולכן הטענה הזאת שמה שלא כלכלי, לא צריך להיות בתקציב המדינה, אני חולק עליה מכל וכל.
משה גפני: חברה מתוקנת ומתורבתת, צריכה להחליט.
משה גפני: היא יכולה לומר שהיא לא מקבלת את האידיאולוגיה הזאת וזה בסדר, זה ויכוח מקובל.
משה גפני: אם כן צריך את הקיבוצים או לא צריך אותם, כן צריך את ההתנחלויות או לא צריך אותם, כן צריך את החקלאות או לא צריך אותה, כן צריך תורה או לא צריך תורה – זה ויכוח.
יצחק וקנין: אם אין קמח, אין תורה.
משה גפני: את זה צריך להוריד מהשיח הציבורי.
יצחק וקנין: אם אין קמח, סימן שאין תורה.
אורי אורבך: הרב גפני, תתחיל לחפש את הפרופסור כבר עכשיו כי יהיה קשה למצוא מישהו שמחזק את הדברים.
משה גפני: אם אני לא אמצא פרופסור, אני אקח את ספר התקציב ואני אתחיל להקריא סעיפים ממנו.
אורי אורבך: לא כלכלי, הכוונה לייצור.
פניה קירשנבאום: מה קשור ספר התקציב לנושא הזה?
פניה קירשנבאום: המדינה באמת מתקצבת ויש סקטור יצרני או לא יצרני, מה זה קשור לתקציב מדינה?
משה גפני: נכון, זה לא קשור.
משה גפני: רציתי להגיע למשפט הזה שלך.
משה גפני: נכון, באמת לא קשור.
משה גפני: האם צריך לעשות התנחלויות ולהשקיע שם הון תועפות, זאת לא שאלה כלכלית אלא זאת שאלה אידיאולוגית מכיוון שכלכלית זה לא תורם כלום לכלכלת המדינה.
משה גפני: כל הדברים האלה שאנחנו משקיעים בהם הון תועפות, לא תורמים לכלכלה.
עמיר פרץ: דרך אגב, זה גם לא משפר את יכולת הייצוא של המדינה.
משה גפני: כן, זאת כבר אידיאולוגיה.
משה גפני: זה כבר סיפור אחר.
משה גפני: כאן מתחיל הוויכוח האם זה מחזק את ארץ ישראל כפי שטוען חלק אחד, והאם זה פוגע, כפי שטוען חלק אחר, אבל זה ויכוח אידיאולוגי והוא לא כלכלי.
פניה קירשנבאום: אבל מה יקרה אם כל המדינה תחזור בתשובה, 65 אחוזים מכלל האוכלוסייה ילמד תורה ולא יעבוד?
משה גפני: לא, שלא תעשו לי את זה.
משה גפני: אני מכיר סקרים שנעשו לפני עשרים שנים שאמרו שבתוך 17 וחצי שנים הערבים ישתלטו על המדינה.
משה גפני: זה התפרסם ב"מעריב" לפני חודש.
משה גפני: סקר שנעשה לפני עשרים שנים.
משה גפני: לא נראה לי שהערבים שולטים במדינה.
אורי אורבך: לא נראה לי שהיהודים שולטים במדינה.
משה גפני: זה משהו אחר.
פניה קירשנבאום: תבדוק כמה מועסקים וכמה לא מועסקים.
פניה קירשנבאום: אם אתה אומר שזה לא נכון, בעצם אתה אומר ש-60-70 אחוזים מכלל האוכלוסייה החרדית מועסקים ועובדים ואני מאוד מברכת על כך.
משה גפני: איזה 60-70 אחוזים?
פניה קירשנבאום: הנתונים מראים שבין הגברים 37 אחוזים עובדים והשאר רק לומדים ולא עובדים.
משה גפני: לגבי הנתון הזה, לנו ביהדות התורה אמרו לפני עשרים שנים שאנחנו נכפיל את עצמנו כי יש לנו הרבה ילדים.
משה גפני: בקדנציה הקודמת היינו עם שישה מנדטים והיום אנחנו עם חמישה מנדטים.
פניה קירשנבאום: זה לא קשור.
שי חרמש: אפשר לשאול שאלה לסדר?
משה גפני: לא, אי אפשר לשאול שאלה.
משה גפני: אלה דברי פתיחה של היושב ראש.
שי חרמש: האם באנו לשמוע את הנגיד או באנו להשמיע לנגיד?
משה גפני: לגבי הדוח על העובדים העניים, אני אבקש אחרי כן רשות דיבור כי אמרתי בשבוע שעבר שאני אביא דוגמה.
משה גפני: המדינה משקרת בכל מה שהיא אומרת שהיא רוצה לעודד אנשים שאינם עובדים לצאת לעבודה.
משה גפני: היא לא עושה בעניין הזה דבר וחצי דבר.
משה גפני: מכיוון שחבר הכנסת שי חרמש רוצה לשמוע קודם את הנגיד – ואני הרי מתחשב בך כל הזמן – אני אתן את רשות הדיבור לנגיד.
משה גפני: בהמשך אני אביא דוגמאות שמראות מה המדינה לא עושה, והיא צריכה לעשות.
משה גפני: אדוני הנגיד, למדתי ממך בתקופה האחרונה הרבה דברים בנושא הכלכלי.
משה גפני: אתה גם למדת ממני כמה בדיחות ישראליות, ואגב, אני לא מחליף את הבדיחות הישראליות ואת המנטליות החוצפנית הישראלית למשל באינטליגנטים בבריטניה שלא נותנים לקציני צה"ל לבוא לשם.
משה גפני: אני מעדיף את החוצפה הישראלית עם הבדיחות הישראליות על פני אינטליגנציה במקומות אחרים בעולם.
משה גפני: כאמור, בהמשך אני אבקש את רשות הדיבור כדי שאוכל להתייחס לנושא.
משה גפני: אדוני הנגיד, אני מתנצל על ההקדמה.
משה גפני: בבקשה, הבמה לרשותך.
סטנלי פישר: בחודש מרץ התחלתי לחשוב שהבית הזה הוא הבית השני שלי ובאפריל התחלתי להתגעגע.
סטנלי פישר: לכן אני מודה לך שנתת לי אפשרות לחזור לכאן.
סטנלי פישר: הדוח הזה, כמו שאמר היושב ראש, הוא דוח יוצא מן הכלל באיכותו ובמרווח הנושאים שמטופלים בו אבל אין לי אפשרות להיכנס לכל הנושאים המעניינים בו.
סטנלי פישר: אני רוצה להתייחס קצת לעבר ולאחר מכן לעבור לשאלות שהיושב ראש הציג לגבי איך המצב במשק העולמי ישפיע עלינו.
סטנלי פישר: הדיון שלי יהיה בעיקר מקרו כלכלי.
סטנלי פישר: יש כאן הרבה על נושאים מיקרו כלכליים, על מבנה המשק ועל מבנה קבוצות שליטה במשק וכולי, אבל מצגת שלי אני לא אכנס להן.
סטנלי פישר: אם יהיו אחר כך שאלות, אני אוכל להתייחס.
סטנלי פישר: כאמור, כרגע אני רוצה להתייחס בעיקר למצב המקרו כלכלי במבט לאחור, אבל בכל רגע מתאים אני אתייחס למצב הנוכחי ולסכנות, אם יש סכנות, שהמצב הנוכחי יכול לגרום לנו.
סטנלי פישר: המצב במשק העולמי משתפר.
סטנלי פישר: יש לנו כאן את התחזיות של קרן המטבע הבין לאומית לצמיחה במדינות גדולות ובעולם.
סטנלי פישר: בצד ימין רואים מינוס 0.6 ב-2009, בשנה שעברה, וזה דבר מאוד נדיר במשק העולמי שיש צמיחה שלילית אבל זה מה שהיה.
סטנלי פישר: התחזית לשנה הזאת היא 4.2, כך שזה כבר מתחיל להיות יותר קרוב למה שנחשב כצמיחה פוטנציאלית של המשק העולמי.
סטנלי פישר: זה הרבה יותר טוב מ-2008 והציפיות ל-2011 הן בהתאם.
אמנון כהן: זה יגיע לפלוס?
סטנלי פישר: השנה ל-4.2, לפי הבארים, הבאר הירוק שם בצד ימין הוא 4,2 ו-4,3 זה ל-2011.
סטנלי פישר: זאת ציפייה שהמשק העולמי יעבור לצמיחה.
סטנלי פישר: מה שמעניין שם זה מה שנאמר בצד שמאל, ארצות הברית, גוש היורו, יפן.
סטנלי פישר: בשנת 2009 הצמיחה בארצות הברית הייתה שלילית, בגוש היורו היא הייתה יותר שלילית וביפן מרשימה בכיוון הלא נכון, צמיחה של מינוס 5 אחוזים אחרי השנה הקודמת בה הייתה צמיחה של יותר מאחוז.
סטנלי פישר: זה גרם הרבה נזק ליפן.
סטנלי פישר: מה שמעניין שם זה שמי מבין המדינות המתקדמות שצפוי לצאת הכי מהר מהמצב הזה, זאת ארצות הברית עם צמיחה של מעל 3 אחוזים השנה.
סטנלי פישר: אגב, זה שינוי גדול בתחזית של הקרן לכיוון חיובי.
סטנלי פישר: יפן, לפי התחזיות, צפויה לצמוח יותר מהר, כמעט פי שתיים, 1,9, מאירופה ואפילו ב-2011 יפן צפויה לצמוח בקצב יותר מהיר מאשר אירופה.
סטנלי פישר: אם כן, רואים שהבעיות בין המדינות המפותחות מתחילות להתרכז באירופה.
סטנלי פישר: זאת הציפייה, שאירופה תצא באופן מאוד איטי מהמיתון שלה.
סטנלי פישר: אלו תחזיות מלפני שבועיים-שלושה.
עמיר פרץ: הם לקחו בחשבון את המשבר שקיים היום?
סטנלי פישר: הם ידעו שיש משבר באירופה, ביוון, והם ידעו שיש מדינות אחרות שאולי בסוף ייגררו לבעיה, אבל אני לא חושב שהם הבינו את הרצינות במצב אז, כפי שאנחנו רואים את זה היום.
סטנלי פישר: אם כן, זה הרקע.
סטנלי פישר: אפשר לשאול אם ארצות הברית צומחת רק ב-3 אחוזים, אירופה באחוז אחד, יפן בפחות משני אחוזים, איך המשק העולמי יכול לצמוח ב-4,2.
סטנלי פישר: אם כן, הסיבה לכך היא אסיה, מדינות כמו סין, מדינות אסיה, אינדונזיה, תאילנד, מלזיה, קוריאה והודו.
סטנלי פישר: גם מדינות דרום אמריקה צפויות לצמוח בקצב הרבה יותר גדול מאשר צפון אמריקה, חוץ מקנדה שהיא במצב מאוד טוב.
סטנלי פישר: זה מה שצפוי לשנה הזאת ואנחנו כבר עברנו שליש מהשנה.
סטנלי פישר: מה צפוי למדינת ישראל.
סטנלי פישר: הצמיחה אצלנו לאחרונה הייתה טובה מאוד בהשוואה בין לאומית, לא בהשוואה לסין, אבל צריכים לקחת בחשבון שהמדינה שלנו נמצאת ברמת הכנסה לנפש של בין 27 ל-30 אלף דולר וסין ברמה של 5,000 דולר.
סטנלי פישר: מדינה ענייה יכולה לצמוח הרבה יותר מהר ממדינה מפותחת.
סטנלי פישר: כל עוד אתה מגיע קרוב לרמות ההכנסה הכי גבוהות בעולם, ואנחנו מגיעים לשם, הצמיחה הופכת להיות יותר ויותר קשה.
סטנלי פישר: כאשר אתה עני, אתה יכול להביא את כל הטכנולוגיה מחוץ לארץ ולהתקדם מהר מאוד, אם אתה יכול להשקיע מהר מאוד.
סטנלי פישר: כאשר אתה מגיע קרוב לרמת הטכנולוגיה הבין לאומית המתקדמת, אתה צריך לעשות בבית יותר כדי לצמוח, כך שזה הופך להיות יותר קשה.
סטנלי פישר: בנק ישראל עדכן לכבוד פרסום הדוח החדש את התחזיות שלנו והעלינו את התחזית לשנת 2010 ל-3,7 אחוזים ול-2011, תחזית שלא הייתה לנו קודם, ל-4 אחוזים.
סטנלי פישר: הנתונים שקיבלנו בשבועיים האחרונים הם מאוד חיוביים ומגבירים את הביטחון שלנו ביחס לתחזיות, אבל בתחזיות יש הרבה אי ודאות וכל מיני דברים יכולים לקרות במשק.
סטנלי פישר: אתם בוודאי שמתם לב לכך שבשנת 2009 אנחנו צמחנו לא כל כך מהר, אבל העובדה שצמחנו היא יוצאת מן הכלל במדינות המפותחות או במדינות המתעוררות.
סטנלי פישר: יש כאן עוד גורם מאוד מעניין והוא ההשוואה בין אבטלה אצלנו ואבטלה בגוש היורו וארצות הברית.
סטנלי פישר: רואים שבמיתון הזה בארצות הברית – הקו האדום – האבטלה גדלה מפחות ל-5 אחוזים לקרוב ל-10 אחוזים.
סטנלי פישר: זה שינוי ענק.
סטנלי פישר: אנחנו בתחילת המיתון היינו קצת מתחת ל-6 אחוזים והגענו קרוב ל-8 אחוזים, אבל התחלנו לרדת והגענו כבר ל-7,4 אחוזים.
סטנלי פישר: באירופה רואים – הקו הירוק – שם התחילו ברמת אבטלה הרבה יותר גבוהה של קצת מעל 7,5 אחוזים והם מגיעים לקרוב ל-10 אחוזים.
סטנלי פישר: התוצאות ביחס לאבטלה אצלנו הרבה יותר טובות מאשר במדינות הכי מפותחות בעולם.
סטנלי פישר: לגבי סקטור הבינוי והדיור, בנייה למגורים.
סטנלי פישר: אנחנו רואים כאן את מה שקרה בארצות הברית.
סטנלי פישר: שם יש בועה – הקו האדום – ועד 2005 יש עלייה של 25 אחוזים בשיעור הבנייה למגורים.
סטנלי פישר: בשנת 2005-2006 השיעור מתחיל לרדת והוא יורד לפחות מחצי, מתחת ל-60 ביחס ל-125 כפי שהיה לפני ארבע שנים.
סטנלי פישר: זאת קריסה.
סטנלי פישר: אצלנו במשך המיתון רמת הבנייה למגורים התחילה לעלות באופן איטי.
סטנלי פישר: אתם רואים שהשיפוע מאוד קטן, אבל זה עלה.
משה גפני: הקריסה בארצות הברית היא לפני המשבר הכלכלי.
סטנלי פישר: זה התחיל לפני כן.
משה גפני: זה התחיל ב-2005.
משה גפני: בשנת 2006 זה כבר ירד.
סטנלי פישר: ב-2007 פרץ שם המשבר בסקטור הבנייה.
משה גפני: יכול להיות שזה תרם למשבר הכלכלי שם?
סטנלי פישר: נפילת הבנייה מהווה חלק גדול של הנפילה בתמ"ג משום שזה סקטור שתורם.
סטנלי פישר: כל הפעילות שם תורמת לתעסוקה.