GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיר פרץ: בואו נאמר לראשי הערים שמהיום הם לא ממונים על כלום, קחו אוטובוסים, תסיעו אנשים לבתי הספר, תסיעו אנשים לבתי קולנוע, תהיו חברת הסעות.
עמיר פרץ: לא תהיה להם קהילה משל עצמם ולא יהיו להם חיים פנימיים משל עצמם.
עמיר פרץ: לכן אני חושב שאת המענק אי אפשר לשפוט רק במיליונים המקוצצים.
עמיר פרץ: המיליונים האלה גורמים נזק למיליונים נוספים כי המענק הזה מאפשר לראשי הערים גם לייצר כסף נוסף.
עמיר פרץ: לכן הדיון הזה הוא דיון מאוד משמעותי.
עמיר פרץ: אני מקווה ששר הפנים ייקח את הרגע ויבין שזאת ההזדמנות מבחינתו, דקה לפני שמאשרים את התקציב, להעמיד את העניין של המענק הזה, מענק האיזון, כאחד הנושאים המרכזיים החברתיים החשובים ביותר.
עמיר פרץ: אנחנו כמובן נצטרך להתייצב מאחוריו עם כל המערכת כי אין רגע אחר.
עמיר פרץ: דקה אחרי שיצביעו, יכול להיות שתמשיכי להזמין את האנשים לכאן לשתות קפה, אבל מעבר לכך לא יקרה כלום.
עמיר פרץ: לכן טוב שאת מקיימת את הדיונים האלה בימים האלה כי זה מראה על כך שיש לך כוונות רציניות ואנחנו כמובן נעשה כל מה שנדרש מאתנו.
שמעון גפסו: תודה על הדיון.
שמעון גפסו: חבל שלא נמצאים כאן
שמעון גפסו: כל ראשי הערים כי אני חושב שהדיון הזה הוא חיווי ביותר.
שמעון גפסו: אנחנו צועקים ומתדפקים על הדלתות, והנה יש לנו כאן הזדמנות להתבטא.
מירי רגב: זה דיון ראשון.
מירי רגב: אנחנו נעלה את הנושא גם במליאת ועדת הכספים וגם בוועדת הפנים.
מירי רגב: אנחנו לא נוותר בנושא הזה.
דוד בוסקילה: גבירתי יושבת ראש הוועדה, חברי הכנסת, נציגי משרדי הממשלה וכמובן ידידיי ראשי הערים.
דוד בוסקילה: בחודשיים האחרונים, תוך כדי ההתחבטות ובחינות חוזרות ונשנות של כל הקיצוצים האלה שחלו בתקציבים, קרה משהו שמזעזע אותי ואני חייב לומר אותו בקול רם.
דוד בוסקילה: אני טוען שבביסוס של מענקי האיזון בערי הפיתוח על המצב הסוציו-אקונומי יש קונספירציה של ממשלות ישראל לדורותיהן ורצונן להנציח את המצוקה והעוני.
דוד בוסקילה: אני הלכתי ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה ובחנתי מה המדדים שמשפיעים על קביעת המדד הסוציו-אקונומי.
דוד בוסקילה: מצאתי שאם אתה מעלה את ההישגים בבחינות הבגרות, המדד הסוציו-אקונומי שלך עולה.
דוד בוסקילה: אם צפיפות הדיור יורדת, המדד הסוציו-אקונומי שלך עולה.
דוד בוסקילה: הישגים בבגרות עולים כתוצאה מהשקעות כספי ציבור ואלה השקעות גבוהות מאוד כדי להביא את התלמידים להישגים, אז כאשר הם מצליחים, מורידים לך את הכסף ומחזירים אותך לנקודת ההתחלה.
דוד בוסקילה: אחרי חמש שנים יש תוכנית שיקום כלשהי שתחזיר אותך לסף הבסיסי.
דוד בוסקילה: צפיפות דיור, איך היא משתפרת בערי הפיתוח?
דוד בוסקילה: ממגדלי בניינים שבונים שם?
דוד בוסקילה: צעירים שעוקרים מערי הפיתוח למרכז הארץ ומותירים את הבתים שנבנו שם בשנות ה-50 וה-60 עומדים גדולים וריקים עם שני הורים מזדקנים.
דוד בוסקילה: בנוסף לכך שואלים איזה עוד דברים יכולים להשפיע על המדד הסוציו-אקונומי, איזה ציוד יש בדירה.
דוד בוסקילה: מחשב הפך להיות נורמה ובערי הפיתוח מי שאין לו יכולת לקנות מחשב, מספקת לו את זה הממשלה באמצעות מחשב לכל ילד ובאמצעות פרוייקטים אחרים.
דוד בוסקילה: מספקים לו את המחשב, מעלים את הרמה הסוציו-אקונומית ומורידים את התקציב של הרשות כדי להחזיק את הילד שלו שיוכל ללמוד לעבוד עם המחשב הזה.
דוד בוסקילה: אני אומר לכם את הדברים כראש עיריית שדרות, כאדם שנולד בשדרות וצמח בה וחבר הכנסת עמיר פרץ הדגיש את הדברים האלה בצורה בולטת.
דוד בוסקילה: הוא ניהל את שדרות באותה תקופה בה הפכנו את המצוקה למשהו שולי וזעקנו גאווה ורצינו להפגין את הטוב והיפה שצמח בערי הפיתוח, את המפעלים הגדולים והטובים, את המפעלים החברתיים וההגשמה של הציונות.
דוד בוסקילה: לאן אנחנו מגיעים?
דוד בוסקילה: כל פעם להתמודד על ליטרת הבשר, על כיכר הלחם, על הבסיס.
דוד בוסקילה: ביום חמישי – אני אומר את זה לחבריי ראשי ערי הפיתוח – זימנו ישיבת חירום של פורום ערי פיתוח.
דוד בוסקילה: אני אומר לכם שאם אנחנו לא נצא לרחובות בגלל הסוגיה הזאת, לא הילדים שלנו ולא אף אחד אחר יסלח לנו בעתיד.
דוד בוסקילה: זה בידינו לשנות פעם אחת את התפיסה הזאת.
דוד בוסקילה: להוריד מאתנו את הסד הזה שכובל את הרגליים שלנו ומחבר אותן למצוקה.
דוד בוסקילה: אני אומר לכם שלא יכול להיות כל הסבר אחר, לא של פקיד אוצר כזה ולא של פקיד אוצר אחר אלא זאת קונספירציה ממשלתית טהורה.
דוד בוסקילה: צריך לנתק את המבנה הסוציו-אקונומי מהתקצוב של הרשות.
דוד בוסקילה: איזו השפעה יש לצפיפות דיור על זה שיגדלו הכנסות הרשות?
דוד בוסקילה: איזו תשפיע על הכנסות הרשות הצלחתו של אדם בבחינות הבגרות?
דוד בוסקילה: אנחנו צריכים לפתח כלים.
דוד בוסקילה: אם הקמנו מפעל של 10,000 מטרים בערי הפיתוח והוא מפעל מבוסס ומסוגל לשלם ארנונה, וזה מחליף מענקים ממשלתיים, אני בעד, יקצצו ממענקים ממשלתיים בהתאם, אבל אם לא קם מפעל כזה?
דוד בוסקילה: אם אדם הצליח בבגרות וקיבל ציון 80 במקום 70, למה צריך להוריד מהרשות?
דוד בוסקילה: אדרבה, אותה רשות שהביאה את התלמידים שלה לקבל ציון 80 ולא 70 בבחינת הבגרות, צריך להוסיף לה מענק כי היא מנצלת את הכסף שלה כראוי.
דוד בוסקילה: אף אחד מאתנו לא יודע, זה סוד גלוי, שכאשר מורידים לך שקל במענק, מורידים לך עוד שלושה שקלים בחינוך ועוד שלושה שקלים ברווחה?
קריאה: ובפיתוח.
דוד בוסקילה: אני לא רוצה להגיע לפיתוח שהוא בגדר צרה אחרת וצרה בפני עצמה, אבל אני שואל.
דוד בוסקילה: אנחנו אצל כולנו בערי הפיתוח, הכל בנוי על מצ'ינג, ואנחנו מסבסדים את החינוך, ברמת ההצהרה ב-25 אחוזים אבל ברמת המעשה ב-40 אחוזים פלוס.
דוד בוסקילה: נניח שזה ב-25 אחוזים, מי לא מבין שכאשר אני מוריד שקל מהמענק, חסרים לי ארבעה שקלים בחינוך או חסרים לי ארבעה שקלים ברווחה?
דוד בוסקילה: אני מודה לחברת הכנסת מירי רגב ואני באמת חושב שהפעילות שלך מעלה לסדר היום הציבורי סוגיות חברתיות חשובות מאוד.
דוד בוסקילה: מה עושים עם זה?
דוד בוסקילה: זה תלוי בנו.
דוד בוסקילה: אם אנחנו נשב ונשקוט על השמרים ונקבל את זה כגזרה משמים.
דוד בוסקילה: להתווכח אם הקיצוץ יהיה 5 מיליון שקלים או 7 מיליון שקלים או 3 מיליון שקלים, אני לא חושב שזה תפקידו של משרד הפנים להילחם את מלחמתנו.
דוד בוסקילה: אנחנו צריכים להילחם את המלחמה הזאת כי המלחמה הזאת היא לא רק של משרד הפנים אלא היא גם שלנו והיא בעיקר שלנו.
דוד בוסקילה: כאשר למשרד הפנים יש פחות כסף, הוא מעביר לנו פחות כסף.
דוד בוסקילה: כאשר יהיה לו יותר כסף, הוא יעביר יותר.
דוד בוסקילה: זאת נקודה שאנחנו צריכים לאמץ.
דוד בוסקילה: אני חושב שערי הפיתוח במנותק מכל מאבק אחר של השלטון המקומי שהוא חשוב מאוד, המאבק הזה הוא על התדמית ועל העתיד של הילדים שלנו בערי הפיתוח ואנחנו חייבים ביום חמישי לקבל החלטה כי עבורנו זה המבחן של להיות או לחדול.
דוד בוסקילה: אני קורא לידידיי ראשי ערי הפיתוח להתייצב ביום חמישי ולומר את הדברים בצורה ברורה.
דוד בוסקילה: אני חושב שאנחנו לא צריכים לתת הנחה אחת לממשלת ישראל בסוגיה הזאת.
קריאה: גם המועצות האזוריות.
דוד בוסקילה: אין בעיה.
דוד בוסקילה: אנחנו מוכנים לחבור לכל מי שנפגע בנושא הזה.
דוד בוסקילה: אנחנו צריכים לנהל את המאבק בשום שכל ובצורה עיקשת כי המאבק הזה הוא על העתיד של הילדים שלנו.
דוד בוסקילה: תודה.
מירי רגב: אני רוצה לשמוע התייחסות של משרד האוצר.
צחי דוד: בהמשך.
מירי רגב: אתה חושב על התשובה.
מירי רגב: משרד הפנים.
רני פינצי: המדד הסוציו-אקונומי הוא מדד שבודק את השיוך הכלכלי-חברתי של התושבים ברשויות המקומיות.
רני פינצי: זה מדד יחסי שמופעל מזה שנים.
רני פינצי: הוא הוזמן בעבר על ידי משרד הפנים.
מירי רגב: מתי הוא הוזמן?
מירי רגב: המדד הסוציו-אקונומי היום שבגללו פותחים את הקיצוץ.
דוד בוסקילה: ב-2006.
רני פינצי: המדד מעודכן כל מספר שנים כאשר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה עושה או סקר או מפקד.
רני פינצי: עד ינואר עבדנו לפי הנתונים של 2003 אבל בסוף שנה שעברה, בדצמבר, פורסם המדד החדש על פי הנתונים של 2006.
רני פינצי: בשנת 2009 היה סקר וככל הנראה בשנה הבאה, ב-2011, נקבל את הנתונים של הסקר.
רני פינצי: זה לפחות על פי פרופסור שלמה יצחקי שהוא הסטטיסטיקן הראשי בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
רני פינצי: תמיד הנתונים הם נתוני עבר.
מירי רגב: אבל אתם לוקחים בחשבון ש-2006 להיום, עם המשבר הכלכלי שהיה, עם קריסת מפעלים, עם קריסת רשויות, אתה לא יכול לבחון את זה באותה נקודה בה אתה בוחן או בהשוואה למה שעשית בשנים עברו.
רני פינצי: אנחנו משתמשים בנתון העדכני ביותר שיש.
רני פינצי: הקצאת מענק האיזון לרשויות המקומיות מתבססת בין היתר גם על המדד הסוציו-אקונומי, על השיוך הכלכלי-חברתי של הרשויות המקומיות העדכני ביותר שיש.
רני פינצי: לכאורה, אם אני אתייחס לשאלתך, לכאורה בשנות הפרוספריטי אנחנו המשכנו, למרות שמעבר לשיא היו שנות שפל, והשתמשנו בנתונים האחרים או להפך, השתמשנו בנתונים של שנות השפל.
רני פינצי: כלומר, כל עוד שומרים מבחינה סטטיסטית – ואם היה כאן מישהו מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הוא היה מסביר את זה – על יחס ופער קבוע, אנחנו לא גורמים לעיוות אלא כל פעם ההתאמה תגרום לעיוות.
רני פינצי: האשכול הוא יחסי.
רני פינצי: כלומר, אם בכל מדינת ישראל ניקח את אחד הפרמטרים כמו חציון הגיל ונאמר שכל מדינת ישראל פתאום תיעשה צעירה הרבה יותר, לא יקרה שום דבר במדד הסוציו-אקונומי כי זה קרה לכולם ולכן לא השתנה המדד.
רני פינצי: לכן, נכון שהמעמד שלך באשכול משתפר ככל שציוני הבגרות עולים, למשל, מדד ההשכלה עולה, אבל הוא עולה יחסית.
רני פינצי: כלומר, אם כל תלמידי מדינת ישראל ישפרו את ציוני הבגרות שלהם, לא יקרה שום דבר.
שמעון גפסו: יש פערים שאנחנו צריכים לצמצם.
רני פינצי: זה נכון.
רני פינצי: אני מתייחס לדבריו של מר בוסקילה שיש סיכול ממוקד כנגד רשויות מסוימות ואני אומר שאין.
דוד בוסקילה: לא, לא אמרתי את זה.
מירי רגב: כך זה נראה.
דוד בוסקילה: לא אמרתי שזה נגד רשויות מסוימות.
דוד בוסקילה: אמרתי שהנוסחה גורמת לסיכול ממוקד של ההישגים בערי הפיתוח.
רני פינצי: המדד, כמו שאמרתי, הוא מדד יחסי.
רני פינצי: עוד דבר אחד שאני צריך לומר הוא שהיות שהמדד הוא יחסי, על כל תושב שעולה בסוציו-אקונומי, יש תושב שיורד.
רני פינצי: נכון שלא כולם מקבלים מענק איזון.
רני פינצי: היום למשל בשינוי האחרון 39 רשויות עלו במעמד הסוציו-אקונומי שלהן, 18 רשויות ירדו, אבל בין אלה שירדו יש רשויות גדולות מאוד עם הרבה תושבים שהן שוות ערך מבחינת התושבים לכמה וכמה רשויות כמו למשל פתח-תקווה, חולון, רחובות, שאלה רשויות עם הרבה מאוד תושבים והן הרבה יותר גדלות מרשויות קטנות כמו תמרה, כבול, רג'ר, ערבה תיכונה, תל-מונד וחוף השרון גם יחד, שהן עלו.
שמעון גפסו: רג'ר הוא כפר עם 18 משפחות.
רני פינצי: זה בדיוק מה שאני אומר.
מירי רגב: מה עמדת משרד הפנים בנושא הזה?
רני פינצי: משרד הפנים משתמש בנתון הטוב ביותר שיש לו להקצאת מענקי איזון.
עמיר פרץ: אתה יכול להסביר לי איך השיפור הסוציו-אקונומי רלוונטי?
מירי רגב: הוא יסביר.
עמיר פרץ: לא, הוא לא יכול להסביר כי אין לו תשובה.
רני פינצי: לא, אני יכול להסביר.
עמיר פרץ: נניח שיש 500 תלמידים בפתח-תקווה.
רני פינצי: האשכול לא מתייחס רק להשכלה אלא הוא מתייחס למכלול שלם של נתונים.
עמיר פרץ: אני רוצה להבין איך יש קשר בין המדד הסוציו-אקונומי לבין יכולת התפקוד של העירייה.
עמיר פרץ: יכול להיות שאתה צודק, אבל הרי אין ספק שבשיטת האמבטיה, באמבטיה קטנה יותר קל להוסיף שני ליטר מים ומיד הממוצע משתנה, אבל באמבטיה גדולה, אין מה לעשות.
עמיר פרץ: סטטיסטיקה, אתה יודע איך היא.
עמיר פרץ: גם האדם שטבע בבריכה בעומק של חצי מטר, בממוצע הוא קפץ בצד הלא נכון במקום בצד הנכון.
עמיר פרץ: כאשר עיר פיתוח משקיעה ב-200 תלמידים או מקבלת מפעל של מאה עובדים שכבר לא משתכרים שכר מינימום, בבת אחת זה משתנה.
עמיר פרץ: זה עוד לא אומר שהיקף הגבייה עלה, שתזרים המזומנים של העיר השתפר, שרמת הסבסוד למקצועות המיוחדים או לפעילות הבלתי פורמלית השתנתה.
עמיר פרץ: בגבעתיים הוא לא צריך לסבסד בתי קולנוע כי התושבים נוסעים לתל אביב.
עמיר פרץ: בתל אביב אחד לא מסבסד תרבות אלא הם קונים לבד.
עמיר פרץ: בישוב פיתוח, אם לא סבסדת תרבות, לא יזמת את זה בעירייה, אין תרבות לאנשים.
עמיר פרץ: לכן, איך אתה מצליח ליצור נוסחה מהסוג הזה שאין לה קשר לתזרים המזומנים של אותה עירייה?
עמיר פרץ: תסביר לי איך הנוסחה משפרת את תזרים המזומנים.
רני פינצי: כפי שאמרתי בהתחלה, המדד הסוציו-אקונומי בודק את המצב של התושבים.
עמיר פרץ: זה טוב למשרד הרווחה.
רני פינצי: נכון שאין עד היום מדד שמודד את מצב הרשויות המקומיות.
רני פינצי: יחד עם זאת, יש קשר הדוק וישיר בין מצב התושב לבין מצב הרשות המקומית.
רני פינצי: אני אלך לכפר שמריהו כנקודת קיצון עם מצב סוציו-אקונומי 10, ושם התושבים – וזה בדוק – צורכים פחות תרבות, הם צורכים פחות רווחה מאשר בישובים אחרים, יכולת התשלום שלהם היא יותר גבוהה, הזכאות שלהם להנחות יותר נמוכה ולכן מצבה של הרשות המקומית יותר טוב.
מירי רגב: מצבה של הרשות יותר טוב כי האיש משתכר יותר גבוה בכמה רמות ממה שמשתכר האיש בשדרות.
קריאה: קח כדוגמא את כפר ורדים ולא את כפר שמריהו.
רני פינצי: כפר ורדים הוא דוגמת הקיצון הבאה.
רני פינצי: המדד הזה הוא לא מושלם.
רני פינצי: יש מקומות כמו למשל כפר ורדים שהוא דוגמת קיצון שנייה, שגם הוא בסוציו-אקונומי גבוה, היום הוא ב-9, ושם הרשות כמעט לא גומרת את החודש.
רני פינצי: נכון שהתושבים משלמים, אבל עדיין הרשות קטנה מדיי מכדי לספק את השירותים לתושבים שלה.
רני פינצי: לכן המדד לא מושלם.
רני פינצי: לכן אמרתי שיש קשר ויש זיקה בין הסוציו-אקונומי, בכלל, לבין הסוציו-אקונומי של התושב לבין מצבה של הרשות המקומית.
רני פינצי: זה לא חד חד-ערכי.
רני פינצי: לכשיהיה מדד, ומשרד הפנים מנסה לפתח מדד לקביעת חוסנן של הרשויות המקומיות, לקביעת מצבן או מדידת מצבן של הרשויות המקומיות, זה יארך זמן אבל אנחנו עסוקים בבניית מדד כזה, שייתן מצב על מצב הרשות ולא על מצב התושבים.
רני פינצי: זה כנראה יהיה מדד טוב יותר לקביעת הנוסחאות.
רני פינצי: נכון להיום, זה המדד הטוב ביותר שיש היום בשוק שאפשר להשתמש בו.
עמיר פרץ: המדד הזה שלך הוא מדד טוב לקביעת שירותי רווחה.
רני פינצי: ושירותי חינוך.
עמיר פרץ: ושירותי חינוך.
עמיר פרץ: המדד שלך צריך להיות קשור למשימות שאתה מטיל על הרשות.
עמיר פרץ: הממשלה לא מגלגלת על כפר שמריהו את הצורך להתמודד עם אלף ואחד צרכים של האזרח הבודד.
עמיר פרץ: על אופקים, שדרות וקריית שמונה היא כן מגלגלת אותם, כולל - אני מבטיח לך שאם תבדוק, תראה – אפילו צרכים ביטחוניים.
עמיר פרץ: אין ברירה, ראש עיר שמתפקד נניח בתנאים ביטחוניים מסוימים, אם הוא יצטרך להוציא הוצאות מכספו עבור תושביו, הוא קודם כל יעשה את זה אם הוא יכול.
עמיר פרץ: לכן אתה צריך להבין שבפריפריות מהסוג הזה, ראש העיר הוא למעשה נציג של כל משרדי הממשלה על כל המשמעויות.
עמיר פרץ: לכן אתה צריך מדד כזה שקובע את המשימות שאתה כממשלה יודע שהעירייה לוקחת על עצמה, מה עלותן, מה יכולת השיפור שלו בגבייה עצמה.
עמיר פרץ: כמו אמר דוד בוסקילה, העברת לו מפעל, אתה יודע שהוא הולך לשלם כמו שצריך, קם מפעל שישלם ארנונה כמו שצריך, זה בסדר, זאת הכנסה כספית ידועה, אבל זה שילדים קיבלו תוצאות יותר טובות בבחינות הבגרות, זה עוד לא מוסיף שקל אחד לרשות.
חיים געש: ראש מועצת פרדס חנה-כרכור.
חיים געש: אני מבקש להאיר כמה היבטים נוספים.
חיים געש: ההליך הוא בלתי אפשרי.
חיים געש: אנחנו נתבקשנו על ידי משרד הפנים על פי חוק להכין תקציב לשנת 2010 עד תאריך מסוים.
חיים געש: פרדס חנה-כרכור בחמש השנים האחרונות מאוזנת.
חיים געש: אני לא עיר פיתוח, גדלתי בעיר פיתוח, אלא אנחנו ישוב מאוזן וקיבלנו הנחיות להכין תקציב 2010 והכנו אותו.
חיים געש: מליאת המועצה גם העבירה את התקציב במועד.
חיים געש: הפרסום של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה על הסוציו-אקונומי – ותכף אני אתייחס לסוציו-אקונומי – פורסם ב-26 בנובמבר 2009 כאשר התקציב שלי כבר מוכן ל-2010.
מירי רגב: אפילו חנות מכולת לא מנהלים כך.
חיים געש: ההודעה על מענק האיזון – זה שם מוטעה כי אלה תשלומי החובה של הממשלה לרשות המקומית.
חיים געש: זה שם מוטעה כי זה לא מענק ואף אחד לא עושה לי טובה – באפריל קיבלנו את ההודעה הסופית אחרי כל המשחקים, המריבות והדיונים בכנסת.
חיים געש: אז הסתבר לנו שאנחנו מקבלים 80 אחוזים מהמודל ולא 100 אחוזים ועל זה חל הקיצוץ של הסוציו-אקונומי שעל פי המודל של ה-80 אחוזים בפרדס חנה הסכום הוא כ-4.5 מיליון שקלים.
חיים געש: אלה 4.5 מיליון שקלים לא מהתקציב, שלא יעשו יחסית בתקציב, אלא אלה 4.5 מיליון שקלים מהתקציב הפנוי, מדרגות החופש שאינן.
חיים געש: התושבים לכאורה התעשרו או מצבם השתפר.
חיים געש: אני אתן את הדוגמה הקיצונית כמו טירת הכרמל שאיננה כאן.
חיים געש: טירת הכרמל הייתה משופעת בדירות עמידר, היה מבצע של עמידר והרבה תושבים קנו את הדירות, בדיווח של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פתאום יש יותר בעלי בתים.
חיים געש: התושבים נשארו אותם תושבים.
חיים געש: השטח העירוני שלי הוא עצום.
חיים געש: אני יושב על שטח שהוא שליש מהשטח של חיפה עם 10 אחוזים או 12 אחוזים מהתושבים של חיפה, השטח נשאר אותו שטח אבל אני הגעתי לשטח הזה כי משרד הפנים לאורך שנים נתן לפתח כך את המקום.
חיים געש: לי אין שטחי תעשייה ומסחר כי משרד הפנים שאחראי על התכנון במדינת ישראל לא אפשר לפרדס חנה-כרכור מעולם לתכנן אזור תעשייה כי ממערב לי יש את פארק התעשייה שמשלם ארנונה לאף אחד על פי ההסכם וזה עלה בכנסת בדיונים של ועדת הפנים.
חיים געש: אי אפשר לומר לי באפריל – אני גם לא מכיר הרבה החלטות ממשלה שהן אפקטיב באופן מיידי, כאילו מעכשיו לעכשיו, ברברס כי רבעון כבר עבר באפריל.
מירי רגב: מה שקשור לעיירות פיתוח, אותה בעיה.
חיים געש: אני לא עיירת פיתוח.
חיים געש: אותי מכניסים עכשיו למיטה ואומרים לי לחזור לתוכנית הבראה.
חיים געש: אני בשנת 2003 כבר עברתי תוכנית הבראה ו-34 אחוזים מהעובדים הלכו הביתה.
חיים געש: האוצר רואה במה שהוא קורא לו מענק האיזון תשלומי העברה והתערבות הממשלה במשק ואת זה הוא רוצה לקצץ.
חיים געש: לו זה היה בבסיס התקציב כי אלה תשלומים של המדינה, לא היינו מגיעים לזה.
חיים געש: אני אומר לכם שאני באפריל לא מסוגל ברברס של רבעון לקצץ 4 מיליון שקלים.
חיים געש: חכו, זה עוד לא הכל.
חיים געש: אם עכשיו משרד התחבורה מאשר לי כיכר, המצ'ינג שלי בסוציו-אקונומי 5 היה 25-75 אחוזים, אבל עכשיו הוא אומר לא, אתה 80 או 85 אחוזים, וכל משרד לענייניו.
חיים געש: כמה את כסף חושבת משרד החינוך מעביר לתפעול בית ספר לילד בשנה?
חיים געש: יש לך מושג?
חיים געש: אני אומר לך.
חיים געש: בסוציו-אקונומי 5, בו הייתי קודם, 72 שקלים ברוטו לשנה לתפעול.
חיים געש: זה דמי השכפול.
חיים געש: ב-72 שקלים אתה לא מפעיל בית ספר, לא מפעיל אינטרנט, לא קונה נייר טואלט ולא עושה כלום.
חיים געש: אנחנו מסבסדים.
חיים געש: משרד הפנים אומר שנעשה 25-75 אחוזים, אבל ב-25-75 ברוב הרשויות במדינת ישראל לא יהיה חינוך בכלל.
חיים געש: לא יהיה.
חיים געש: עכשיו אני סוציו-אקונומי 6 ואני גם לא אקבל את ה-72 שקלים האלה אלא אני אקבל 58-59 שקלים.
חיים געש: זאת אומרת, הנזק המצטבר על הרשות, גם בשוטף וגם בפיתוח, הוא לא בקיצוץ של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה עכשיו או בקיצוץ של המודל אלא הוא בסדרי גודל שמצטברים למאות מיליוני שקלים ברחבי מדינת ישראל.
חיים געש: הכנסת חוקקה חוק לגבי היטל ההטמנה והוא כל שנה עולה בעוד טון.
חיים געש: יעבירו כאן עכשיו את חוק המחזור ואת זה אני צריך לתת.
חיים געש: התושבים אולי יותר עשירים, אבל אני ממשיך לפנות להם אשפה ופינוי האשפה עולה לי יותר.
חיים געש: אני מדליק את תאורת הרחובות וזה נשאר אותו הדבר.
חיים געש: אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל מחירי החשמל במוסדות ציבור יותר יקרים מאשר בבית וזה כדי לעודד חסכון.
חיים געש: לכן יש כאן אבסורד קודם כל על דרך ההודעה, מתי יודיעו, ושנית, על המשמעות עצמה.
חיים געש: התושבים אולי התעשרו אבל הרשויות נעשו עניות יותר.
חיים געש: גם בסוציו-אקונומי שלו ובמענקי האיזון כי הוא לוקח כמודל את פרדס חנה עם סוציו-אקונומי 5 ואומר שאני צריך לגבות מבחינתו 70 אחוזים בארנונה.
חיים געש: עליתי ל-6, ועכשיו אני צריך לגבות יותר.
חיים געש: אני עובד קשה, רב עם התושבים שלי כבר 11 שנים, מתעמת אתם כל הזמן ואני גובה כבר 87 אחוזים.
חיים געש: 1,600 אתיופים שלי לא התעשרו.
חיים געש: 4,000 יוצאי קווקז לא התעשרו.
מירי רגב: זה מובן.
מירי רגב: מה ההצעה שלך?
חיים געש: אני קודם כל חושב שצריך לעצור את ההוראה הזאת.
חיים געש: היא לא אפשרית לביצוע.
חיים געש: אי אפשר לעבוד ברברס.
חיים געש: אני לא יכול לעבוד ברברס.
אליעזר ביננפלד: עיקר המשבר, אתה ציינת אבל לא הזכרת את זה, הוא ברשויות שעברו מ-5 ל-6.
אליעזר ביננפלד: כל היתר נפגעו מעט מאוד.
אליעזר ביננפלד: מי שעבר מסוציו-אקונומי 5 ל-6, ספג פגיעה.
דוד בוסקילה: זה לא נכון.
דוד בוסקילה: אנחנו עברנו מ-3 ל-5, אתה יודע איזו מכה זאת?
קריאה: עם מצב סוציו-אקונומי 3, היית כמו כפר ערבי.
דוד בוסקילה: זה מה שהיה.
מירי רגב: אני הסתובבתי בשדרות לא מזמן ותאמין לי שאני מתביישת איך העיר הזאת נראית.
מירי רגב: רוב השיכונים הם שיכוני שיקום שכונות.
מירי רגב: זאת העיר שאנחנו צריכים להרים אותה עם כל מה שהיא סובלת.
מירי רגב: הילדים משחקים שם במשחקייה ממוגנת.
דוד בוסקילה: הפטור ממס ב-2006, זה מה שגרם להישגים בבחינות הבגרות.
אבי נעים: אני מאוד מתחבר למה שאמר חבר הכנסת עמיר פרץ.
אבי נעים: זה אחד העיוותים הכי גדולים במדינת ישראל.
אבי נעים: אין שום קשר בין דירוג הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לבין הכנסות הרשות המקומית.
אבי נעים: אין שום קשר וזה עיוות שצריך לשים לו סוף ובאופן מיידי.
אבי נעים: אני רוצה לספר לכם סיפור קצר והוא ימחיש כמה סטטיסטיקה, כפי שאמר חבר הכנסת פרץ לגבי טיפה באמבטיה, מעוותת את המציאות.
אבי נעים: המועצה המקומית בית אריה, במאי 2004, קיבלה ישוב שקוראים לו עופרים.
אבי נעים: ישוב גיאוגרפי מנותק.
אבי נעים: חבר הכנסת ביקר שם וראה שאין שום קשר גיאוגרפי.
אבי נעים: עד היום הישובים לא חוברו.
אבי נעים: הישוב היה שייך למועצה אזורית מטה בנימין שמדורג 4 בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אבי נעים: אגב, בעניין הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, יש שתי קבוצות מגדריות במדינה שנהנות ואלה הן הערבים והחרדים כי כל המרכיבים של מספר נפשות לחדר, מספר מכוניות למשפחה, במגזרים האלה פועלים לטובתם.
אבי נעים: קיבלתי את עופרים שהיה בבנימין בסוציו-אקונומי 4.
אבי נעים: עופרים היה הישוב הכי קשה בבנימין.
אבי נעים: חציו כולל אנשים שפלשו לבתים, אנשים שצריכים טיפול מיוחד ואנחנו עושים את זה באהבה רבה והם חלק מעם ישראל.
אבי נעים: הישוב שלנו, בית אריה, 11 קילומטרים בין שני הישובים, נסיעה דרך כפר ערבי, היה מדורג 8.
אבי נעים: מה עושה הסטטיסטיקה?
אבי נעים: לוקחת את שני הישובים ועופרים הופך להיות 7.
אבי נעים: עופרים היה שייך למועצה אזורית ולמועצה האזורית יש ועד מקומי, יש לה תקציב, יש לה אוטונומיה תרבותית, ניהולית, אבל מאחר שעופרים עבר למועצה מקומית, בוטל הוועד.
אבי נעים: התושבים האלו נדפקו מכל הכיוונים.
אבי נעים: המועצה קיבלה עוד ישוב וזה אומר כפל שירותים של מתקני טיהור שפכים, חברת שמירה, מערכת חינוך וכולי.
אבי נעים: הכל כפול.
אבי נעים: קיבלנו שיפוי?
אבי נעים: קיבלנו את הגירעון של ועד מקומי עופרים בסכום של מיליון ו-300 אלף שקלים.
אבי נעים: את הסיפור סיפרתי כדי להראות את העיוותים במדינת ישראל.
אבי נעים: מועצה אזורית בקעת בית שאן שאוחדה עם מנחמיה, שופתה – עד היום אני לא יודע את המספר המדויק – בסכום שנע בין 50 ל-80 מיליון שקלים.
קריאה: 50 מיליון.
אבי נעים: גם זה סכום טוב.
אבי נעים: אני שואל איך במדינה מתוקנת הדברים עובדים.
אבי נעים: זה מקרין לכל הכיוונים כי עד ה-25 במאי משרד התרבות והספורט הפיץ קולות קוראים שאפשר לקבל מתקני ספורט.
אבי נעים: בעופרים התושבים המסכנים שלי שאני אוהב אותם מאוד, אין להם כלום.
אבי נעים: אמרתי שנעשה להם מגרש כדורגל.
אבי נעים: בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הם מתחת ל-6 והם לא זכאים.
אבי נעים: הם זכאים לתוכנית אב בספורט, 20 אלף שקלים.
אבי נעים: נוותר על תוכנית האב.
אבי נעים: הדירוג הסוציו-אקונומי הזה הוא עיוות שאין כדוגמתו.
אבי נעים: חייבים להושיב כלכלנים ולמצוא איזשהו פתרון לעניין הזה.
אבי נעים: אגב, גם תוכנית ההבראה שעשיתי בהצלחה ב-2005-2006, ומאז אני מאוזן כבר ארבע שנים, באה על חשבון גינון, על חשבון חינוך, על חשבון ניקיון, אבל הפרמטרים היחידים במינהל תקין הם אם אתה מאוזן או לא מאוזן ושיעור הגירעון המצטבר.
אבי נעים: משפט אחרון בעניין הזה.
אבי נעים: המועצה שלי קיבלה פרס על קוד אתי, יחידת נוער מצטיינת, יקיר תנועות הנוער, ארבע שנים המועצה מסיימת בעודף תקציבי, 70 אחוזים מהגירעון המצטבר מחקנו וכל הגירעון שנותר הוא הגירעון שירשתי ואנחנו לא זכאים לפרס על ניהול תקין.
אבי נעים: לא קיבלנו פרס על ניהול תקין.
אבי נעים: העיוות הוא במתן הפרס כאשר נותנים כסף למי שהרשות שלו יש לה הכנסות עצמיות גבוהות והיא נמצאת במרכז הארץ.
אבי נעים: חבר'ה, תעשו צדק במדינה הזאת.
אבי נעים: אי אפשר להמשיך כך.
בועז יוסף: גזבר המועצה המקומית עמק הירדן.
בועז יוסף: אני אנסה לשפוך אור על מה שחבריי לא אמרו ולא אחזור על הדברים.
בועז יוסף: אני מצטרף לדבריו של חבר הכנסת עמיר פרץ אבל אני רוצה להוסיף כמה דברים.
בועז יוסף: הבעיה כאן היא לא בעיה של האוצר, הבעיה כאן היא לא בעיה של תקציב, אני לא שייך לאוצר אבל הבעיה כאן היא לא שייכת לאוצר.
בועז יוסף: הבעיה היא במשרד הפנים, שם היא מתחילה ושם היא נגמרת.
בועז יוסף: משרד הפנים הכניס לפני כמה שנים את המדד הסוציו-אקונומי הזה וביקש עבודה מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, משלם לה כסף עבור העבודה הזאת, והלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מפיקה את הדוח הזה ואת המדד הזה.
בועז יוסף: מה שקרה זה שהגולם קם על יוצרו.
בועז יוסף: פתאום אותו מדד שהיה אמור להיות עבודה מסוימת למשרד הפנים לצורך מענק האיזון הזה, כולם התלבשו עליו.
בועז יוסף: פתאום משרד התחבורה אומר שהוא ייתן מצ'ינג לפי מדד סוציו-אקונומי, אחרי כן נכנס כאן גם משרד השיכון.
בועז יוסף: קל להם, יש להם משהו, יש להם קריטריון.
בועז יוסף: אחרי כן נכנס משרד התיירות ופתאום משרד החינוך נכנס לתמונה.
בועז יוסף: כך גם משרד התרבות, המדע והספורט.
בועז יוסף: זה לא קשור בכלל, אלה דברים שלא קשורים בכלל, אבל כולם מתייחסים לזה.
בועז יוסף: אני הבנתי שהייתה ישיבה במשרד הפנים אחרי מה שאנחנו העלינו בהשתתפות ראש הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה והוא בפירוש אמר שיש שימוש יתר במדד הזה.
בועז יוסף: אתם יכולים לצטט אותו?
בועז יוסף: יש שימוש יתר במדינה הזאת במשרדי הממשלה במדד הסוציו-אקונומי הזה ולא לזה הוא נועד.
מירי רגב: למה הוא נועד?
בועז יוסף: אני מגיע לזה.
בועז יוסף: המדד הסוציו-אקונומי הזה היה אמור לשקף איזושהי רמת אוכלוסייה מסוימת שאליבא דמשרד הפנים הוא אומר שככל שהסוציו-אקונומי – קרי, מדד חברתי-כלכלי של התושבים – גבוה יותר, יש לך ככל הנראה פוטנציאל הכנסות גבוה יותר ואז אתה יכול לקבל יותר כסף מהתושבים.
בועז יוסף: את יודעת מה?
בועז יוסף: אולי אבל גם לזה יש גבול, אבל זה לא נכון.
בועז יוסף: למה זה לא נכון?
בועז יוסף: משרד הפנים יודע את זה.
בועז יוסף: יש נוסחת מענק האיזון.
בועז יוסף: נניח שאנחנו בשנת 2005 או לפני כן היינו בסוציו-אקונומי 5 ונניח שב-2006 פתאום בדקו לפי הקריטריונים של הסוציו-אקונומי ועלינו מ-5 ל-6, זה אומר שכביכול התושבים שלי עשירים יותר.
בועז יוסף: אם מ-2006 שמתי להם ארנונה של 30 אחוזים יותר, שומת הארנונה שלי גדלה?
בועז יוסף: גדלה.
קריאה: המענק קטן.
בועז יוסף: שומת הארנונה שלי גדלה.
בועז יוסף: ב-2007 עוד לקח לי זמן להסתגל כי ב-2006 ידעתי שהם עשירים.
בועז יוסף: ב-2007 העליתי את הארנונה וב-2008 גביתי, יש לי עשירים בישוב, ואז שומת הארנונה שלי גדלה.
בועז יוסף: מה עושה משרד הפנים?
בועז יוסף: הוא מכניס את זה בתחשיב של מענק האיזון.
בועז יוסף: ככל ששומת הארנונה גבוהה יותר, מענק האיזון קטן כמעט באותה מידה.
בועז יוסף: 80 אחוזים מזה.
בועז יוסף: כלומר, נניח שבעקבות הסוציו-אקונומי שגדל לי ב-2006, פתאום כולם נהיו עשירים כקורח, העליתי את הארנונה ב-10 מיליון שקלים, נניח, תיאוריה, משרד הפנים בא ואומר לי שהוא מוריד לי את מענק האיזון ב-8 מיליון שקלים ולא בגלל הסוציו-אקונומי אלא בגלל זה שהארנונה שלי עלתה.
בועז יוסף: אחר כך הוא בא ואומר לי שהוא שכח אבל גם הסוציו-אקונומי שלי עלה ולכן הוא מוריד לי עוד 5 מיליון שקלים.
בועז יוסף: מתי זה קורה?
בועז יוסף: ב-31 בדצמבר 2009 כאשר כל התקציב גמור וסגור.
בועז יוסף: האם מישהו ראה מה קורה במועצה אזורית שחיה בצפון?
בועז יוסף: בואו נראה אתכם מביאים לשם תושבים.