GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ריבלין: אני ארחיב דבר שחשבתי שהוא מובן, ורק רמזתי עליו.
ראובן ריבלין: חשב הכנסת הוא תפקיד השולט ב-כמעט חצי מיליארד שקלים, אפילו לפעמים יותר.
ראובן ריבלין: כי מדובר בהרחבת גבולותיה של הכנסת ובמערכת של פרויקטים נקודתיים לנושאים כאלה או אחרים.
ראובן ריבלין: הוא אדם שצריך להיות בעל יכולות מקצועיות גבוהות.
ראובן ריבלין: כאשר אתה עושה מכרז אתה מזמין אנשים שיציעו את מרכולתם.
ראובן ריבלין: רבים מהאנשים בציבור יימנעו מלגשת למכרז, על-פי ניסיוננו.
ראובן ריבלין: ועדת איתור יכולה לפנות לאנשים עצמם ולעניין אותם.
ראובן ריבלין: מדברים על אנשים מהשורה הראשונה.
ראובן ריבלין: כמובן, יש נימוקים נוספים, אבל אם אנחנו מדברים על מכרז ואם אנחנו מדברים על ועדת איתור, ועדת איתור מכבידה את עול העין הציבורית על המערכת אלפי מונים ממכרז.
ראובן ריבלין: יותר מכך, הוא מאפשר פתיחה ועניין אצל עשרות אנשים אשר בדרך החיים הרגילים שלנו לא היו מגישים את מועמדותם לתפקיד כזה ומאפשרים להם לבוא ולראות בעניין דבר שבהחלט יכול לעניין אותם.
משה גפני: מנכ"ל הכנסת, בבקשה.
דן לנדאו: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
דן לנדאו: קודם כול בהמשך לדברי יושב ראש הכנסת מצורף לפניכם תיאור התפקיד המפורט והמפורש של חשב הכנסת, כולל תנאי הסף, כולל הכישורים, ההשכלה וכל מה שצריך, כך שאנחנו מדברים על מצב שבו ועדת האיתור מקבלת לידיה את הגדרת התפקיד, כפי שהוא מוגדר.
דן לנדאו: אנחנו לא חיים בחלל ריק, אנחנו לומדים משירות המדינה, אנחנו לומדים ממשרד האוצר, לקחנו את הגדרת התפקיד ואת הכישורים מהגדרות שמוחלים על בכירי האוצר, ואלו ההגדרות שאנחנו נחיל גם על התפקיד הזה.
דן לנדאו: אני מבקש לומר מספר דברים קצרים: אם תשימו לב בדרך כלל ממנים ועדות איתור לתפקידים ציבוריים שיש להם שלושה מאפיינים עיקריים: ראשית, הבכירות של התפקיד.
דן לנדאו: אנחנו לא מתארים לעצמנו שעורך הדין יהודה ויינשטיין היה ניגש למכרז כוח אדם רגיל לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה, סביר יותר להניח שאדם במעמדו, בניסיונו ובגילו נענה לפנייה של ועדת איתור מכובדת שפנתה אליו.
דן לנדאו: שנית, אלה תפקידים שמתאפיינים בעצמאות בדרך המינוי, בדרך התפקוד, במובן מסוים בחוסר תלות בדרג הממנה או בתלות מוגבלת בדרג הממנה; ושלישית, אלה תפקידים שמתאפיינים בסמכויות רגולציה.
דן לנדאו: שלושת המאפיינים הללו שאני רואה בתפקידים אחרים נמצאים בחשב הכנסת.
דן לנדאו: חשב הכנסת איננו רק חשב של משרד ממשלתי בינוני.
דן לנדאו: חצי מיליארד שקל תקציב שנתי זה משרד ממשלתי בינוני.
דן לנדאו: חשב הכנסת נכנס למשבצת הבכירות מכיוון שהוא עצמאי לגמרי, מכיוון שבניגוד לחשבי הממשלה הוא לא איש החשב הכללי – הוא אדם עצמאי לחלוטין; הוא אדם שאיננו ת"פ החשב הכללי, איננו ת"פ אגף התקציבים, והוא למעשה, כולל שתי הסמכויות הללו לגבי הכנסת בתוכו – הוא גם אגף תקציבים, כלומר התקציבן של הכנסת, והוא גם המבצע של התקציב שהוא עצמו הכין ושאושר על-ידי ועדת התקציב המשותפת לכנסת.
דן לנדאו: מכאן הבכירות שלו.
דן לנדאו: העצמאות שלו נובעת גם היא מהעובדה שאין לו רגולטורים, אין לו בעלי בית, אין לו אנשים שמנהלים אותו מחוץ לכנסת.
דן לנדאו: זה בא לידי ביטוי גם לגבי עצם הניהול של התקציב, גם לגבי קביעת גודלו של התקציב.
דן לנדאו: הרי הבית הזה כמו כל בית מחוקקים הוא עצמאי בקביעת תקציבו, והוא גם עצמאי בביצוע תפקידו.
דן לנדאו: החשב של הכנסת שולח מייל או מרים טלפון לחשב הכללי ואומר להם, אוקיי, תעבירו לי עכשיו 100 ₪ כי אני צריך לבצע כך וכך – הם לא מידיינים איתו, אין להם סמכות להידיין איתו – הוא העצמאי.
דן לנדאו: שלישית, הוא גם רגולטור עצמאי.
דן לנדאו: הוא רגולטור שמוסמך ישירות על-ידי החוק בחלק מהנושאים שנוגעים לתנאי חברי הכנסת.
דן לנדאו: הוא לא פועל לא מכוחי כמנכ"ל, לא מכוח יושב ראש הכנסת, אלא מכוח החוק, מכוח החלטות ועדת הכנסת בחקיקה ראשית ובחקיקת משנה.
דן לנדאו: הוא גם הרגולטור שאחראי במידה רבה לנושא מימון המפלגות, והוא עובד כפוף לוועדה הציבורית.
דן לנדאו: כלומר יש לו סמכויות שהן ישירות על-ידי החוק.
דן לנדאו: מכאן שהתפקיד שלו מצדיק, בעינינו, הליכה לוועדת איתור.
דן לנדאו: הדבר השני שאני מבקש לומר בהמשך למה שפתחתי בו ויושב ראש הכנסת רמז לו הוא שמכרזים סטנדרטים לא בהכרח גורמים לאנשים בכירים מהרמה הראשונה במדינה להשתתף בהם.
דן לנדאו: מעטים המקרים שתראו אנשים מהשורה הראשונה משתתפים במכרז.
דן לנדאו: הבאתי את הדוגמה של היועץ המשפטי לממשלה, אבל הדבר היפה – תראו את בכירי האוצר – לא רק החשב וראשי האגפים האחרים, אלא גם סגני חשב – אלו לא אנשים שמתמודדים במכרזים.
דן לנדאו: הם אנשים שבדרך כלל פונים אליהם.
דן לנדאו: הם נמצאים בשוק הפרטי או בתוך המגזר הציבורי.
דן לנדאו: פונים אליהם גם מפאת כבודם, גם מפאת בכירותם.
דן לנדאו: אנחנו רוצים למתג כך גם את תפקיד חשב הכנסת.
אמנון כהן: לבטל אולי בכלל את חוק חובת המכרזים.
דן לנדאו: אה, זה ימות המשיח, זה משהו אחר.
נחמן שי: החשב הכללי, כל הרמה הזאת- - -
דן לנדאו: אבל יש שם ממשלה בעסק, אל תשכח.
משה גפני: אמנון, אני רואה שדן לנדאו שכנע אותך לגמרי.
משה גפני: הוא התכוון שתעצור באיזשהו מקום.
דן לנדאו: שני דברים נוספים: זהותה של ועדת האיתור חשובה, לעניות דעתי, מעבר לדרך המינוי שיושב ראש הכנסת סקר בהרחבה.
דן לנדאו: אני מבקש להביא בפניכם את השמות של האנשים שנענו והומלצו ואושרו על-ידי בעלי הסמכות שיושב ראש הכנסת ציין לוועדת האיתור בהנחה שהיא תאותר: הראשונה היא סגנית החשב הכללי סיגי סייג.
דן לנדאו: אני פניתי לחשב הכללי וביקשתי שהוא עצמו ישתתף בהליך, והוא העדיף למנות את סגניתו; החבר השני הוא רפי לנקרי, חשב בנק ישראל, אקסופיציו, כי אנחנו רוצים חשב של גוף שדומה לנו מבחינת העצמאות וחוסר התלות שלו בגורמים הממשלתיים, והנגיד עצמו הוא שקבע את החבר; שני נציגי הציבור שמדובר בהם, האחד הוא רם בלינקוב שהיה עד לאחרונה ראש אגף התקציבים, כלומר אדם שבקי היטב בעניין התקציבים לעומת הנציג שמייצג את החשב הכללי, זה הרעיון; החבר האחרון שביקשנו ממנו להיות חבר הוועדה ונענה לבקשה הוא חבר הכנסת לשעבר ושר האוצר לשעבר בייגה שוחט.
דן לנדאו: קטונתי מלהכביר מילים על אודותיו, אתם מכירים אותו – האדם הוא מותג.
דן לנדאו: אני מבקש לסיים בתודה לחשב היוצא.
דן לנדאו: החשב היוצא יסיים את תפקידו בספטמבר, הוא פורש לגמלאות בספטמבר אחרי שנים ארוכות בכנסת בתפקידים שונים.
דן לנדאו: אנחנו מבקשים להודות לו על עבודתו רבת השנים בכנסת ועל התשתית האיתנה שהוא משאיר פה אחריו.
קריאה: תן שם לפרוטוקול.
דן לנדאו: אם לא אמרתי, סליחה.
דן לנדאו: אבי לוי.
דן לנדאו: אלו דבריי.
משה גפני: דן, תודה רבה.
משה גפני: היועץ המשפטי, איל ינון, בבקשה.
איל ינון: בהמשך לדברי היושב ראש והמנכ"ל אני רק רוצה להוסיף שלוש נקודות: ראשית המתווה שמונח לפניכם הוא מתווה כמעט אחד לאחד של מה שקבעה הממשלה ביחס לעשרות משרות בכירות בשירות המדינה, ומה שהופך להיות יותר ויותר מקובל בשירות המדינה היום כתחליף למכרזים רגילים גם ביחס לתנאים עצמם וגם ביחס להרכב הוועדה.
איל ינון: חשוב היה לנו להקפיד אף על פי שבכנסת מרוכזות כמעט כל הסמכויות אצל יושב ראש הכנסת; כתחליף ביקשנו ששני נציגים ימונו על-ידי גורמים חיצוניים ועוד שני נציגים ימונו בהתייעצות עם נציב שירות המדינה, כך שאין חידוש במתווה שמונח לפניכם.
איל ינון: הנקודה השנייה שחשוב לי להדגיש היא שהיושב ראש והמנכ"ל התייחסו לעובדה הנכונה שוועדת איתור רשאית בשונה מוועדת מכרזים לפנות ביוזמתה למועמדים על מנת שיציעו את עצמם.
איל ינון: כמובן, כל זה לא מונע ממועמדים פנימיים וחיצוניים לגשת ביוזמתם, ומעמדם כמעמדם של אלה שהוועדה פונה אליהם.
איל ינון: הדבר השלישי שלא הובהר וחשוב לי להבהיר אותו: ועדת האיתור היא בגדר ועדה ממליצה, היא לא בגדר ועדה קובעת.
איל ינון: ועדת האיתור ממליצה בפני יושב ראש הכנסת על מועמד אחד או על שני מועמדים; יושב ראש הכנסת מאמץ את המלצות ועדת האיתור או לא מאמץ ומביא אותן לאישורה של ועדת הכספים- -
איל ינון: - - שהיא המקבילה של הממשלה, כפי שבממשלה התהליך הוא שוועדת האיתור ממליצה בפני השר הממונה, השר מאמץ או לא מאמץ את ההחלטה ומביא אותה לאישור הממשלה.
איל ינון: כך גם נעשה במקרה שלנו.
איל ינון: תודה.
ראובן ריבלין: אתם ממנים אותה, ואתם מאשרים.
ראובן ריבלין: המאשרים הסופיים.
משה גפני: ראשון הדוברים חבר הכנסת יואל חסון.
משה גפני: חבר הכנסת נחמן שי, אתה ביקשת שאלה קצרה?
נחמן שי: אני רק שאלתי.
נחמן שי: קיבלתי חצי תשובה.
נחמן שי: אתם מדברים על תהליך איתור.
נחמן שי: מה זה, שיטת "חבר מביא חבר"?
נחמן שי: איך יידעו המועמדים על כך?
אמנון כהן: יהיה פרסום בעיתון.
נחמן שי: מה, יהיה כתוב בעיתון שיש ועדת איתור?
איל ינון: לא, יש פרסום רשמי כמקובל בוועדות איתור וכמקובל במכרזים.
איל ינון: יש מודעות בכל העיתונים שבהם מודיעים על המשרה הזאת ועל התנאים לגשת למשרה הזאת ועל המועד האחרון, כמקובל במכרז.
ראובן ריבלין: כל אחד מכם יכול לעניין מישהו.
נחמן שי: זה כמו מכרז.
איל ינון: במידה רבה.
ראובן ריבלין: הוא רק מכביד את העולות.
אמנון כהן: פה הוא יכול לפנות, במכרז אתה לא יכול לפנות.
איל ינון: נכון.
איל ינון: ועדת המכרזים אינה רשאית לפנות למועמדים, ועדת האיתור רשאית לפנות.
ראובן ריבלין: זאת שאלה פוליטית, אני אמרתי.
ראובן ריבלין: פעמים רבות, בעיני הציבור, מכרז הוא דבר שיכול להיות תפור.
ראובן ריבלין: זאת אומרת אדם אומר, מה אני אגיש את מועמדותי.
ראובן ריבלין: אפשר הכול, רק פה יש ועדת איתור.
ראובן ריבלין: בסופו של דבר הפיקוח והעין הציבורית היא הרבה יותר רצינית ומאפשרת פתיחת מוזמנים ומזמינים את עצמם למשרה זו ביתר שאת.
נחמן שי: התהליך יהיה פומבי לכלל הציבור.
ראובן ריבלין: התהליך הוא לא פומבי, הוא פומבי לעילא ולעילא, הוא הרבה יותר ממכרז.
איל ינון: אני רוצה רק להבהיר.
איל ינון: אני בטוח שהיושב ראש מתכוון כשהוא מדבר על המכרזים כ"תפורים" הוא מדבר על זה מטפורית.
איל ינון: המכרזים בכנסת אינם תפורים, הם כדין וכדת.
משה גפני: זאת אומרת, אתם מפרסמים את זה בעיתונים.
איל ינון: כמקובל.
משה גפני: זה מקובל שלא מפרסמים שם.
משה גפני: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.
משה גפני: אחריו חבר הכנסת מגלי והבה.
משה גפני: חברת הכנסת פניה קירשנבאום, תגידי לי- -
פניה קירשנבאום: אני פשוט מתרגשת מהנוכחות של סיעת קדימה היום בוועדת כספים, אז אני מתחלקת בחוויה שלי עם שי חרמש.
מגלי והבה: אנחנו מתרגשים מההופעה החגיגית שלך בעיתון.
שי חרמש: כדאי שתתחיל להבין, אנחנו מפלגה גדולה, רובי.
פניה קירשנבאום: אחרי העיתון הם רוצים להצטרף לישראל ביתנו.
פניה קירשנבאום: עכשיו אני רגועה.
שי חרמש: רובי, תזכיר ליושב ראש שאנחנו המפלגה הגדולה, זה הכול.
ראובן ריבלין: אני לא מבין, אתם מתרגשים פעם אחת, אני מתרגש כל יום.
יואל חסון: אני עוד מתרגש שאתם מתרגשים.
משה גפני: אני יכול לדעת סיכום לגבי העניין של קדימה?
משה גפני: יש סיכום או אין סיכום?
ראובן ריבלין: יש פלורליזם.
מגלי והבה: - - - ליושב ראש שלה.
שלמה מולה: היושב ראש ביקש להצטרף לקדימה.
משה גפני: יש איזו סיבה שאת מפרידה בין שי חרמש לבין החברים האחרים בקדימה?
שי חרמש: משהו לא הגיע לנגב שקרה פה בירושלים?
יואל חסון: אדוני היושב ראש, אנחנו בקדימה כבר רגילים שאי אפשר בלעדנו; כולם רוצים אותנו, כולם חושבים שרק קדימה יכולה וצריך את קדימה.
משה גפני: כן, גם אני משלה את עצמי שזה ככה עם יהדות התורה, אבל בסדר.
יואל חסון: תעזבו אותנו בשקט, שינהלו את המדינה, ונראה מה יוצא מניהול המדינה שלהם.
יואל חסון: שיעזבו את קדימה בשקט.
יואל חסון: אדוני היושב ראש, במיוחד כששמעתי שהחשב הנוכחי אבי לוי עוזב בספטמבר, אני חייב לשאול מה הייתה הבהילות, מה הבהילות בכלל?
יואל חסון: גם העובדה שרצו לקיים את הדיון הזה ביומה האחרון של הכנסת, כזכור לך- -
משה גפני: חבר הכנסת חסון, אני רק רוצה להבהיר.
משה גפני: אני קיבלתי בקשה – דיברו איתי על זה בעצם כבר שבועיים לפני תום כנס החורף.
משה גפני: בגלל הנסיבות שהיו כאן בוועדה, גם חוק בנק ישראל ודברים שרצינו לסיים לפני תום הכנס, ואני רציתי גם להתחיל את החוק של האכיפה המנהלית, השארתי את זה ליום האחרון.
משה גפני: ביום האחרון התחילו הבעיות – למה להביא את זה ביום האחרון?
משה גפני: אז אמרתי שלא נביא את זה ביום האחרון, אלא בפגרה, אבל לא לפני פסח כי לפני פסח אנשים עסוקים ולא עשיתי ישיבת ועדה.
משה גפני: אבל אחרי פסח ואחרי המימונה מצאתי לנכון לכנס את הוועדה.
ראובן ריבלין: חבר הכנסת חסון, הואיל ויש לך השכלה משפטית בכל מה שקשור לנושאים מנהליים אני רק אומר לך, שלמשל חוק היועץ המשפטי של הכנסת דורש ששלושה חודשים לפני סיום תפקידו של היועץ המשפטי היוצא יודיע יושב ראש הכנסת במי הוא בחר.
ראובן ריבלין: פירושו של דבר שצריכה להיות ועדת איתור.
ראובן ריבלין: יושב ראש הכנסת לא יכול לבוא לוועדת האיתור ולומר לה שתוך 24 שעות יביאו לו שמות – צריכים לתת לכל אחד את האפשרות.
ראובן ריבלין: נדמה לי שהזמן לפני הפגרה היה זמן, אבל ממש לא הייתה בהילות, ואם יצרנו רושם שהייתה בהילות אני פשוט מתנצל.
יואל חסון: אני מקבל את הסברו של יושב ראש הכנסת.
משה גפני: היום יש גם מספר רב מאוד של חברי כנסת, במיוחד אני חייב לציין לשבח את סיעת קדימה שהתייצבה פה במלוא כוחה.
ראובן ריבלין: תמיד היא מתייצבת.
נחמן שי: חיילים בשירות האומה.
משה גפני: כל החלטה היא החלטה, ואני גם לא רואה בזה החלטה כל כך דרמטית, יש צדדים לכאן ולכאן.
משה גפני: על כל פנים אני נושא באחריות לגבי העניין הזה.
יואל חסון: אני מאוד שמח שאתה לוקח אחריות, רק אני רוצה להזכיר לך, ובטח גם שמת לב לעניין הזה, שהמכתב שפורסם בכלי התקשורת שהיה מטעם מנכ"ל הכנסת היה מאותו היום לבקשה לדיון באותו היום.
משה גפני: אבל דיברו איתי שבועיים קודם.
יואל חסון: אבל המכתב של מנכ"ל הכנסת היה מאותו יום.
משה גפני: לא חשוב, תאמין לי, עכשיו אנחנו פה כולם.
יואל חסון: חשוב שהעובדות ייאמרו.
יואל חסון: פנייתו של מנכ"ל הכנסת הייתה באותו היום לדיון באותו היום.
יואל חסון: אני לא יודע מה היו התהליכים הקודמים, אבל מבחינה פורמלית מנכ"ל הכנסת פנה באותו יום וביקש דיון מיד באותו יום.
יואל חסון: לכן מקבלים כאן מין תחושה של בהילות.
יואל חסון: מעבר לתחושת הבהילות שמתקבלת כאן מתקבלת גם תחושה שמתייחסים אלינו כאל חותמת גומי.
יואל חסון: גם אני הסתכלתי אתמול וראיתי את סדר היום של ועדת הכנסת, ולדיון הזה – היית אופטימי – הוקצבו 15 דקות.
יואל חסון: זה מה שהוקצב, על-פי סדר היום של הוועדה שלך.
אמנון כהן: איך אתה רואה?
יואל חסון: פשוט תסתכלו, הדיון הבא היה אמור להיות ב-10:15.
אמנון כהן: סדר היום לא מופץ לפי זמנים.
יואל חסון: אני ידעתי שהדיון לא ייקח 15 דקות, לי זה היה ברור.
יואל חסון: רק שכשאתה קובע מראש דיון כזה על מינוי חשב הכנסת, ואתה נותן לו 15 דקות זה התייחסות לעובדה שאנחנו חותמת גומי – אנחנו אמורים לקבל את זה כמו שמציגים לנו, ובזה נגמר העניין.
משה גפני: הדיון הזה יכול להימשך מבחינתי עד רבע שעה לפני שקיעת החמה מכיוון שאז אני חייב להתפלל מנחה.
משה גפני: רבע שעה לפני שקיעת החמה היום זה עשרה לשבע.
משה גפני: עד עשרה לשבע אפשר לקיים את הדיון על הנושא של החשב הכללי, ואחר כך בלילה נמשיך על האכיפה המנהלית.
יואל חסון: אדוני היושב ראש, כוונותיך טובות, ואנחנו יודעים לאן כוונות טובות מובילות לפעמים.
יואל חסון: אני אומר לך שוב, תסתכל על סדר היום, כנ"ל על סדר היום שהוצג באינטרנט – הוקצבו לדיון הזה 15 דקות.
יואל חסון: אתה מקציב לדיון כזה 15 דקות, אז אתה אומר לחברי הכנסת, אתם חותמת הגומי.
יואל חסון: לגופו של עניין בעניין הזה.
יואל חסון: יש כאן בקשה ספציפית וטענות לכאן ולכאן שאת חלקן אני מקבל.
יואל חסון: אני הייתי שותף לוועדת איתור שמינתה את היועץ המשפטי החדש שלנו איל ינון.
יואל חסון: אנחנו הכנסת צריכים להיות סוג של דוגמה אישית.
יואל חסון: אמרנו בחקיקה – חובת מכרזים.
יואל חסון: ודווקא הכנסת באה בתפקיד שכולם ציינו פה את המשמעות שלו ואת החשיבות שלו ואת הכוח שלו ואת העובדה שתקציב הכנסת הוא תקציב עצמאי, כפי שאמר המנכ"ל; אף אחד לא אומר לו מה כן ומה לא.
יואל חסון: הוא אומר, אני צריך 100 מיליון הוא יקבל 100 מיליון, אני צריך 20 מיליון – הוא יקבל 20 מיליון, והוא גם ינהל אותם באופן עצמאי.
יואל חסון: מה שאומר שלתפקיד הזה דרוש אדם שאתה יודע שהוא נבחר בדרכים השקופות ביותר והנכונות ביותר.
יואל חסון: אז נגיד שאומרים שמכרז כאן הוא לא נכון – אני אגב, לא מסכים.
יואל חסון: אנחנו צריכים להיות סוג של דוגמה אישית.
יואל חסון: אנחנו אומרים שמכרז זאת לא הדרך לבחור את האנשים הטובים.
יואל חסון: זה מה שנאמר כאן, שיהיה ברור.
יואל חסון: זאת האווירה של הדברים.
יואל חסון: אתם אומרים שבמכרז לא ימונה האדם המתאים שאנחנו רוצים.
יואל חסון: זה לא יהיה אדם בסדר גודל שאנחנו מצפים שיהיה.
ציון פיניאן: לא יגיע האדם המתאים שאנחנו רוצים.
יואל חסון: אני לא יודע מי האדם המתאים שמחפשים, אני חושב שזה תפקיד שכן יגיעו אליו האנשים.
יואל חסון: אגב, גם על ועדת האיתור של בחירת היועץ המשפטי לכנסת שבה נבחר אדם ראוי שאני גם חשבתי שהוא צריך להיות היועץ המשפטי לכנסת, הייתה טענה שלמשרת היועץ המשפטי לכנסת לא פנו אנשים שרצו שיפנו כדי להיות מועמדים לתפקיד היועץ המשפטי של הכנסת.
יואל חסון: גם אז הייתה טענה כזאת שעלתה גם בדיונים עצמם.
יואל חסון: כמו שאמרתי בסוף נבחר האדם הראוי ביותר בעיניי שהיה שם.
יואל חסון: אבל עדיין זה לא אומר שיפנו אותם אנשים.
יואל חסון: כשהכנסת באה ואומרת כאן אמירה שאנחנו פוטרים את עצמנו ממכרז ורוצים לעשות מסלול אחר, היא מטילה כאן סימן שאלה על כל נושא המכרזים בכלל.
יואל חסון: אז בבקשה, יואיל יושב ראש הכנסת שהוא מחוקק ומוביל את המהלך, ויציע הצעת חוק לביטול חובת המכרזים.
יואל חסון: אפשר לעשות את זה כי זה מה שאנחנו אומרים בשורה התחתונה בדבר הזה.
יואל חסון: אני מבקש להתייחס גם להרכב הוועדה.
יואל חסון: ציינו כאן אנשים ראויים, ואני לא יודע מה הרקע לבחירתם.
יואל חסון: אני לא יודע מה דיברו איתם, מה לא דיברו איתם, אני לא יודע מה סוכם או לא סוכם – אני יוצא מהנחה שכמובן לא סוכם דבר.
יואל חסון: אבל נאמר בפירוש: "נציג ציבור בעל ידע והיכרות בתחומי המשרה שימנה המנהל הכללי" – זה כתוב פעמיים.
יואל חסון: שני מועמדים ימנה המנהל הכללי שקיבל את כוחו מיושב ראש הכנסת.
יואל חסון: המנהל הכללי עצמו יושב בוועדה.
יואל חסון: אגב, אני שואל גם מי יושב ראש הוועדה?
קריאות: המנכ"ל.
משה גפני: המנכ"ל הוא גם יושב ראש ועדת המכרזים.
יואל חסון: רציתי שהדבר הזה יצוין.
ראובן ריבלין: ברור, מה זה.
ראובן ריבלין: הוא יושב ראש ועדת המכרזים.
יואל חסון: רציתי שהדבר הזה יצוין באופן בולט.
יואל חסון: לכן כאשר המנכ"ל שהוא בא כוחו ונושא משרת אמונו של היושב ראש – וליושב ראש יש הסמכות - -
ראובן ריבלין: אין לנו דוגמאות ממנכ"לים אחרים כי הוא הראשון בכנסת- -
יואל חסון: הוא השני.
קריאות: השני.
ראובן ריבלין: אה, היה עוד אחד?
יואל חסון: אתה לא זוכר?
ראובן ריבלין: עכשיו אני מבין מאיפה החששות שלך.
איל ינון: יואל, מנכ"ל הכנסת הוא יושב ראש ועדת המכרזים.
איל ינון: מהבחינה הזאת זה לא משנה.
איל ינון: אם היינו הולכים במתווה של מכרז התוצאה הייתה דומה.
יואל חסון: נגיד שאמרנו כולנו שתהליך של מכרז לא יביא לנו את המועמד שהיינו רוצים אז בואו נבנה ועדת איתור שתהיה לדוגמה באותו סדר גודל או באותה משמעות של ועדת האיתור שהייתה ליועץ המשפטי לכנסת.
יואל חסון: אני למשל הייתי חושב שבייגה שוחט יכול להיות יושב ראש אותה ועדת איתור, ושבוועדת האיתור יישב יושב ראש ועדת הכספים, יישב בה יושב ראש ועדת הכלכלה, יישבו בה גורמים מקצועיים כמו שישבו בוועדת האיתור שבחרה את היועץ המשפטי לכנסת, ואז אני אדע שוועדת האיתור הזאת היא ועדה נטולת פניות.
יואל חסון: בסופו של דבר גם ועדת האיתור שאני מציע עכשיו תביא את זה גם ליושב ראש.
יואל חסון: אני מציע, אגב, לא להביא ליושב ראש גם מועמד אחד- -
אמנון כהן: גם לאישור פה.
יואל חסון: וגם תביא את זה לאישור, בסדר גמור.
יואל חסון: אבל בסופו של דבר האנשים שיישבו בוועדה הם אנשים שלא חיים את חיי הכנסת, הם בוחנים את הדברים מעבר, כמו שעשו בוועדת האיתור לבחירת היועץ המשפטי עם הוועדות הרלוונטיות לכנסת.
יואל חסון: אז היה יושב ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט, יושב הוועדה לביקורת המדינה, יושב ראש ועדת הכנסת, וכן היו ראש לשכת עורכי הדין, נציג האקדמיה והשופטת שטרסברג-כהן ששימשה יושבת ראש.
יואל חסון: מדוע לא להקים ועדת איתור ציבורית כזאת, אדוני היושב ראש?
יואל חסון: ועדת האיתור שבנו כאן היא ועדת איתור שהורכבה על-ידי מנכ"ל הכנסת, היא ועדה פנימית, וכשיוצאים למכרז זה כמעט נבנה בצורה של מכרז.
יואל חסון: זאת לא הדרך.
יואל חסון: אני לא מאמין שזאת הדרך, אני לא מאמין שזה נכון.
יואל חסון: למרות כל ההתגייסות שנראית אני לא רואה בזה עניין של קואליציה-אופוזיציה.
משה גפני: התגייסות?
יואל חסון: אני לא באתי לכאן כנציג אופוזיציה, גם אם הייתי בקואליציה הייתי מתנגד למהלך הזה.
יואל חסון: המהלך הזה, בצורה שנעשה, הוא מהלך לא ראוי, לא נכון; הוא מתייחס לכנסת ולוועדת הספים כחותמת גומי.
יואל חסון: יצרו כאן ועדה שהאנשים בה נראים טובים, אבל דרך בחירתם והמחויבות שנוצרת כלפי אלה שמינו אותם יכולה גם להטות את ההחלטה הסופית לגבי אותו אדם שימונה להיות חשב הכנסת.
יואל חסון: אם הכנסת אומרת כאן אמירה שמכרז הוא לא הדרך לבחור את האנשים הטובים, בבקשה שהכנסת תוביל מהלך לביטול חובת המכרזים כי זה מה שנאמר כאן בסב-טקסט.
יואל חסון: רוצים ועדת איתור?
יואל חסון: שיקימו ועדת איתור ציבורית כפי שהקימו לבחירת היועץ המשפטי לכנסת, שהיושב ראש בה יהיה אדם בעל משקל ציבורי, החברים בה יהיו יושבי ראש הוועדות הרלוונטיות ואנשים שמייצגים או יכולים לבוא מהתחום – בנק ישראל, החשב הכללי וכדומה.
יואל חסון: אם ועדת איתור – זאת ועדת איתור נכונה.
יואל חסון: כל מינוי אחר, גם מה שיבוא לכאן בסוף – אני לא יודע מי יבוא לכאן בסוף, אולי אחרים יודעים מי אמור להגיע לכאן בסופו של דבר – יטיל בספק מהרגע הראשון את כל התהליך של בחירת החשב הכללי של הכנסת, ובעיניי זה דבר לא נכון ולא אחראי.
משה גפני: חבר הכנסת מגלי והבה ואחריו חבר הכנסת שלמה מולה.
משה גפני: אם יש מישהו מהאורחים שרוצה לומר משהו בעניין, אז יכול להירשם.
מגלי והבה: אחת הבעיות שלנו בשירות הציבורי כאן בישראל היא שבהרבה מקרים הציבור סובל ממה שנקרא "המכרזים התפורים", בכל המערכת – גם המכרזים הבינוניים והגבוהים ביותר במדינה הזאת.
מגלי והבה: הרבה פעמים אנשים אומרים למה אני צריך ללכת למכרז הזה?
מגלי והבה: למה אני צריך לעבור את המכרז?
מגלי והבה: יש לי תעודות ויש לי יכולות.
מגלי והבה: בכל המכרזים אנחנו רואים שיש הרבה השפעות, ובסופו של דבר מביאים לתפקידים הבכירים ביותר אנשים שרוצים שיהיו שם.
מגלי והבה: חלקם אנחנו רואים שמצליחים וחלקם אנחנו סובלים כי כך זה חוק המכרזים וכך מתנהלים הכללים של בחירה בהתאם למכרזים ולכללי מכרזים עד כמה שאנחנו רוצים שהמכרז יהיה נקי וטהור מכל ההשפעות האלה.
מגלי והבה: הכנסת צריכה להיות דוגמה.
מגלי והבה: בתקופה של היושב ראש, שאני סומך עליו בעיניים עצומות – הוחלף מזכיר הכנסת, הוחלף היועץ המשפטי, ויש מנהל כללי חדש, ואנחנו לוקחים עוד תפקיד בעל שיעור קומה חשוב ביותר, והוא התפקיד שצריך להיות הניטרלי ביותר מכל ההשפעות שיכולות להיות לאנשי ציבור ולפוליטיקאים.
מגלי והבה: לכן אם אנחנו אומרים שאנחנו לא רוצים לפעול לפי שיטת המכרזים הקיימת שבוחרת תפקידים שהשירות הציבורי והחוק מחייבים, אלא מנסים לערער ולנסות לשכנע אותנו שמה שנעשה פה זה הדבר הטוב ביותר.
מגלי והבה: כאשר שוב יש לנו בעיה מי יושב ראש המכרז, מי האנשים – שאמנם ציינו את שמותיהם – אבל איך הם הגיעו להיות חברים.
מגלי והבה: הרי אותו מנהל כללי שמוסמך לאתר את המועמדים גם איתר את החברים.
מגלי והבה: כיוון שהייתי מנכ"ל משרד ממשלתי אני מכיר את הכללים.
מגלי והבה: צריכים רוב בוועדת האיתור או בוועדת המכרזים בשביל להיבחר.
מגלי והבה: אם אני כבעל עניין, יש לי עוד שני אנשים שמגויסים לפי המינוי שלי, אז יש לי רוב אוטומטי לאותם אנשים שייבחרו.
מגלי והבה: נכון שיש לוועדת הכספים סמכות להחליט או לא להחליט, אבל בסופו של דבר העניין כבר נופל בוועדת האיתור.
מגלי והבה: לכן או שאנחנו מחליטים על ועדת איתור ניטראלית לגמרי שלא מושפעת מהמנכ"ל – המנכ"ל הוא בסך הכול - -
יואל חסון: אתה מתכוון לוועדה בלתי תלויה.
מגלי והבה: כן, ודאי.
יואל חסון: ועדה בלתי תלויה, זה מה שצריך לעשות כאן.
מגלי והבה: כי בסופו של דבר המנכ"ל הוא לא קבוע בחוק ולא קבוע בכנסת כי הוא לא איש מקצועי.
מגלי והבה: מחר יתחלף היושב ראש – אחרי הבחירות, אל תדאג, רובי.
אמנון כהן: כשהוא יתמנה לנשיא, אתה מתכוון.
מגלי והבה: בהצלחה ועכשיו.
ראובן ריבלין: אני מודיע לך שאני לא דואג.
מגלי והבה: אני בטוח.
שי חרמש: אם רובי מוכן לחכות 23 שנה, אז אין בעיה.
מגלי והבה: לכן אנחנו צריכים להיות מאוד זהירים.
מגלי והבה: העניין הוא לא אופוזיציה ולא קואליציה.
מגלי והבה: ברגע שאותו מנכ"ל, שהוא מינוי פוליטי, צריך להיות המוביל בוועדת האיתור אנחנו מסמנים לעצמנו דוגמה לא טובה, לא ציבורית וגם לא עלינו כחברי ועדת כספים שצריכים להרים את היד ולתת אישור לדבר הזה.
מגלי והבה: לכן אנחנו צריכים להגיד מראש שאנחנו הולכים לפי כללי המדינה הזאת, לפי השירות הציבורי שמקובל עד עכשיו לפי החוק.
מגלי והבה: יש לנו כל היכולות לקיים מכרז, ואנחנו מכירים את כללי המכרז החופשי או אם ללכת לוועדת איתור – בבקשה, שתקום ועדה ניטראלית שלא המנכ"ל יהיה חבר בה או מי מטעמו של היושב ראש, והיא תהיה בלתי תלויה על בסיס האנשים המקצועיים ביותר, שניסו לפעמים לאתר מנהל מִנהל מקרקעי ישראל או מנהל בנק ישראל או תפקידים שצריכים לנהל אותם בצורה מקצועית הרמה ביותר, ואז נהיה שלמים גם בדוגמה הציבורית הטובה וגם מצפונית שהצבענו לא מתוך שיקולים לכאורה פוליטיים או לפי בקשה של מישהו.
משה גפני: חבר הכנסת שלמה מולה ואחריו חברת הכנסת פניה קירשנבאום.
שלמה מולה: האמת היא שחלק מההסברים של יושב ראש הכנסת מניחים את הדעת אולי בבקשה לאשר את ההליך שמתבקש.
שלמה מולה: אבל ככנסת וכמחוקקים אני רוצה שנחשוב קצת יותר בצורה יותר רחבה.
שלמה מולה: אם הכנסת חוקקה את חוק חובת המכרזים זאת אומרת שהיא צריכה להיות הגוף הראשון שמקיים את החוק ככתבו וכלשונו.
שלמה מולה: לדעתי, יש משרות ציבוריות שצריכות להיות משרות אמון בצורה שלא משתמעת לשני פנים.
שלמה מולה: אם התפקיד של החשב הכללי יוגדר כמשרת אמון זה ברור לנו שמדובר במשרת אמון- -
איל ינון: חס וחלילה, זאת לא משרת אמון.
שלמה מולה: מכיוון שזאת לא משרת אמון אנחנו נדרשים להיזהר יותר בהליכים שעלול להשתמע שאין בהם הליך הוגן שמאפשר גם לאחרים להתמודד ובוודאי לקיים את החוק.
שלמה מולה: לכן הבעיה היא שלא יכול להיות שמנכ"ל הכנסת גם ימנה את החברים וגם האיש שייבחר יהיה כפוף אליו- -
ראובן ריבלין: הוא לא ממנה את החברים.
שלמה מולה: אילו החשב הכללי היה אמור להיות כפוף מבחינה מנהלתית ישירות ליושב ראש הכנסת, אולי הייתי מבין.
שלמה מולה: יכול להיות שהיה בזה תהליך של הפרדה מסוימת.
שלמה מולה: לכן מכיוון שאותו אדם יהיה כפוף אליו, לדעתי, יש בזה טעם לפגם עוד מראש.
שלמה מולה: אם אנחנו רוצים להיזהר פוליטיזציה בתפקיד שכזה היא בעייתית מאוד דווקא בתהליך המוצע בסופו של דבר.
שלמה מולה: מאחר שהמשרה לא מוגדרת כמשרת אמון הדרך הנכונה ביותר ואולי הבטוחה ביותר הוא הליך של בחירת החשב במכרז.
שלמה מולה: לכן אף על פי שחלק מההסברים של יושב ראש הכנסת מניחים את הדעת אנחנו צריכים להציב רף קצת יותר גבוה- -
ראובן ריבלין: אל תקשה על הבאים אחריי.
ראובן ריבלין: תן להם קצת חופש פעולה.
שלמה מולה: אני לא חושב שהבעיה שלנו היא מי האחרים שיבואו.
שלמה מולה: לכן הבחירה גם בשלושת נציגי הציבור יש מין תחושה של מועמד תפור מראש.
שלמה מולה: כדי שלא יהיה הפגם הזה כדאי ללכת על מתווה של ועדת מכרזים, אם כי בוועדת מכרזים יש הרבה מאוד משרות שאנשים לא מגיעים אליהם.
שלמה מולה: אבל בסופו של דבר בתהליך הזה יש טעם לפגם.
משה גפני: חברת הכנסת פניה קירשנבאום ואחריה חבר הכנסת אמנון כהן.
אמנון כהן: איפה שלי?
אמנון כהן: איפה אורון?
פניה קירשנבאום: כבוד יושב ראש הכנסת.
פניה קירשנבאום: כמו שאמרו חבריי לפני אנחנו לא פעם אחת נתקלים בבעיה של "מכרזים תפורים" כי הרי גם במכרז אפשר להביא את מי שרוצים.
פניה קירשנבאום: מה זה מפריע?
פניה קירשנבאום: הרי אנחנו יודעים שזה קורה יום-יום אז אין לזה משמעות.
פניה קירשנבאום: דווקא אולי ועדת איתור יכולה להיות יותר אובייקטיבית, אבל אין ספק שכשעל המסמך הזה נמצא גם ועדת איתור וגם שבראש הוועדה הזאת עומד מנכ"ל הכנסת יש לזה ריח לא ממש טוב.